sou · GQB387d3 · 2003-01-01 00:00:00 — andra tillfällen, t.ex. vid samtal med företrädare för olika organisa- tioner, förekom det att bar på sig en mikrofon som vidare- befordrade samtalet till IB-personal som befann sig i närheten. Sannolikt med början genomförde han med IB:s goda minne och i flertalet fall aktiva deltagande ett antal operationer mot lokaler som disponerades av olika vänstergrupper i . Han tog sig i regel in i lokalerna genom att kopiera nycklar som han un- der förebärande av något skäl fått låna. Den första kända operatio- nen riktades mot på , där han redan föregående höst lånat en adressbok med ett hundratal namn. Till- sammans med tog han sig , troligen i janua- ri/, in i lokalen där de fotograferade handlingar och framåt (korrespondens, protokoll, medlemsför- teckningar och ekonomiska rapporter) medan ett par andra IB- medarbetare höll vakt utanför. hade godkänt operationen och har som skäl därför anfört att det förelåg indikationer på att det förekom främmande verksamhet inom FNL och att IB dessut- om visste att den alltmer tilltagande terrorismen gick in där. Det fotograferade materialet ger inte stöd för sådana misstankar. gick in i organisationens Studerande för ett demokratiskt samhälle (SDS) lokal i kårhuset i . Loka- len stod öppen och verksamhet pågick. Han lånade en bunt öppet förvarade handlingar (medlemsförteckningar) som han överlämna- de till en väntande IB-man. Denne transporterade handlingarna till ett hotell där de fotograferades av en annan befattningshavare vid IB. Därefter återlämnades handlingarna till som återställde dem till . hade tagit initiativet till operationen och tog på sig ansvaret för den. tog sig in i med adress 11, enligt vad han själv uppgett genom ett fönster som han tidigare ställt upp. Där fotograferade han en del internt material (en resolution om KFML:s arbete i DFFG inför valet, en skrivelse från och kritik mot den- na, synpunkter från Göteborgsavdelningen på ett nummer av tid- ningen Gnistan och en valhandledning). har uppgett att operationen tillkom på hans initiativ. Personal från IB höll vakt. Frånstedt var informerad om operationen. Sensommaren 1971 tillskansade sig handlingar bl.a. rö- rande KFML:s kontakter med från Danelius´ bokhandel. Handlingarna fotograferades och fotografierna överlämnades till säkerhetspolisen (där de alltjämt förvaras). Omständigheterna kring denna operation är oklara. Det förefaller som om handlingar- na förvarats i ett kassaskåp. hade vid ett besök i bokhandeln noterat uppgifter om typen av skåp och vilka som hade nycklar till detta liksom uppgifter om ytterdörrens lås, uppgifter som han jämte en skiss över lokalen rapporterat. tog sig , sannolikt med hjälp av en nyckel som han låtit kopiera, in i tidningen på . Redaktionen stod i begrepp att flytta till (vilket skall ha varit anledningen till operationen), varför det mesta var nedpackat. fick därför bara med sig några pärmar med prenumerantuppgifter (postgiroutbetalningskort), som han överlämnade till några IB-anställda. Dessa läste in uppgifterna på band, varefter materialet återställdes. Ställföreträdande chefen för operationsavdelningen var ansvarig för operationen och flera IB- anställda höll vakt. Banden skall sedan ha överlämnats till Från- stedt. Någon dokumentation från denna operation har emellertid inte påträffats. Den åklagare som utredde IB-affären fann att det fanns skäl att anta att brott begåtts i samband med flera av dessa operationer men väckte inte åtal på grund av preskription. bombhotade också flygplan. Det första tillfället var då han ringde från till flygplatsen i am och påstod att ett startklart flyg- plan från det israeliska flygbolaget hade en bomb ombord. har uppgett att han utförde bombhotet på uppmaning av en ledande företrädare för palestinierna i , att han inte ville för- lora palestinierns förtroende genom att vägra och att han inte visste om det verkligen fanns en bomb ombord. Den berörde palestiniern liksom ett par andra personer uppgav vid polisförhör där- emot att det var som var initiativtagare till bombhotet. Det andra hotet ägde rum då ringde till flygplat- sen och uppgav att israeler hade placerat en bomb ombord på ett startklart flygplan från . Detta hot var förankrat hos IB:s ledning, som godkänt och deltagit i planerandet av operationen. Anledningen härtill skall ha varit att den nyss- nämnde palestiniern utsatt för påtryckningar att genomföra ett bombhot för att misskreditera och att IB inte ville att Ek- berg skulle framstå som illojal mot den palestinska saken. Palestini- ern tog vid polisförhör bestämt avstånd från påstå- ende om han varit initiativtagare till bombhotet.98 Ingen åtalades 98 Se vidare : Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen i SOU 2002:95. Det är inte en uppgift för kommissionen att ta ställning till vilka versioner som är de korrekta. rapporterade flitigt, huvudsakligen rörande ledande per- soner inom KFML och om aktiva inom det palestinska solidaritets- arbetet. Rapporterna tycks i allmänhet inte ha rönt något särskilt intresse hos säkerhetspolisen. Rörande rapporterna om den pales- tinska verksamheten noterade en befattningshavare där att dessa sällan innehöll någon form av sanning. drog sig därför säkerhetspolisen ur samarbetet med IB. gjorde , som anställts vid operationsavdelningen, månatligen en sammanställning om olika vänsterrörelsers aktiviteter i . Sammanställningarna grundades på såväl öppna källor (organisationernas publikationer, flygblad och liknande) som på rapporter från fältet. Inte endast rapportering var här aktuell. Isacson hade nämligen myck- et goda kontakter vid och dess studentkår. Sammanställningarna skall enligt Isacson ha överlämnats till som skall ha vidarebefordrat dem till säkerhetspolisen och försvars- stabens säkerhetsavdelning. har emellertid gjort gällande att Isacson blivit en belastning för IB, att detta var fråga om ett rent terapeutiskt jobb och att månadsrapporterna gick direkt i papperskorgen. Några sammanställningar av detta slag har inte heller påträffats i MUST:s eller . var tjänstledig och operationsavdelningen saknade uppgifter. Isacson och några andra befattningshavare tog då initiativ till att kartlägga palestinier och Palestinasympatisörer i . I arbetet, som tydligen innefattade rekognoscering av per- sonernas bostadsadresser, deltog bl.a. och . ställföreträdare skall ha godkänt förfarandet. uppges också ett misslyckat försök ha gjorts att bugga ett hotellrum där en svensk Palestinaaktivist sammanträf- fade med en palestinier. 9.3.6IB avslöjas och omorganiseras avslöjade tidningen /Kulturfront IB:s existens och flera befattningshavares, bl.a. Elmérs, Paues´ och dennes assistents, identiteter röjdes. Avslöjandet framtvingade en omorganisation av verksamheten och ett stort antal befattningshavare fick sluta. Ny chef blev översten och enheten kom att beteck- nas GBU. I och med omorganisationen upphörde inrikesverksam- heten på nytt. var dock i någon form knuten till organisatio- nen under återstoden av dels för att sätta in i verksamheten, dels för att vidmakthålla vissa utländska kontakter.99 övergick till tjänst hos ABF. Han höll emellertid kontakt med . Denne ansåg, enligt , att de inte skulle avveckla kontakterna i och i andra nordiska länder. fortsatte därför, mot en smärre månatlig ersättning, att hålla kontakt med personer i och . förklara- de att man även borde följa upp den revolutionära vänstern i . Intresset koncentrerades nästan helt till . Där fick genom , en av de socialdemokrater som hjälpt att rekrytera personer lämpade att ta upp kam- pen med den extremistiska vänstern, kontakt med socialdemokra- ten vid Eriksbergsvarvet. rapporterade till om KFML(r):ares aktiviteter, enligt egen uppgift inledningsvis i tro att var utsänd av SAP. har uppgett att , som hade ett eget kartotek över kommunis- ter, rapporterade mycket sporadiskt och troligen mot ersättning.100 Efter avslöjandet av den s.k. sjukhusspionen i skall samarbetet mellan och ha upphört. och följde också utvecklingen inom VPK och intresserade sig särskilt för Norrbottenskommunisterna och deras utbrytning ur partiet vid bildandet av APK . har uppgett att han någon tid därefter upphörde med sin rapportering till . Han vet inte om denne förde uppgifterna vidare. Några rapporter i MUST:s eller som skulle kunna emanera från detta deras samarbete har inte påträffats. En förklaring till att Elmérs och verksamhet skall ha upp- hört kan vara att försvarsministern i den första bor- gerliga regeringen efter , moderaten , efter sitt tillträde fick klart för sig att de fanns kvar i GBU:s verksamhet. Han krävde av att de båda skulle avlägsnas. De utgjorde nämligen enligt Krönmarks uppfattning en belastning för underrättelseverk- 99Enligt fortsatte såväl som att på konsultbasis arbeta för GBU. har, i samtal med , uppgett att fortsatte att arbe- ta med utrikesfrågor men att aldrig arbetade för GBU. Chefen för har uppgett att /77 fungerade som överlämnare till . Han har också berättat att han i början av sin tjänstgöring vid GBU deltog i en underrättelsekurs där höll en föreläsning. 100Paues har förnekat en uppgift av om att han på uppdrag av försvarsstabs- chefen och/eller Fst/Säk ägnade sig åt att söka förhindra att finländska kommunister som sökte sig till från försvarssynpunkt känsliga arbetsplatser i fick sådana ar- beten. samheten, eftersom de var brända. själv har dock spekule- rat i att verksamhetens upphörande hade sin förklaring i att Syn- nergren pensionerades som ÖB . Ännu så sent som detta år företog enligt uppgift resor till för kontakter med ledande finländska LO-män. uppgav en av IB:s tidigare kontaktmän för säkerhetspolisen att och även mot mångas vilja fortsatte att arbeta med sina finska kontakter – det fanns pengar kvar . Kontaktmannen hade intrycket att nu upphört med verksamheten, men säker var han inte. hade kontaktmannen talat med om saken. Denne, som då lämnat det politiska livet, hade då sagt något i stil med jaså håller de på , det får de sluta med. hade kon- taktmannen tagit upp frågan med försvarsminister , som sagt något av samma innebörd som , fast han använde betydligt starkare ord. Även sedan avgått som chef och enhet 03 helt upphört fick GBU ibland information av säkerhetskaraktär. Meddelare rap- porterade spontant t.ex. om hur en svensk medborgare uppträtt i samband med vistelse i en öststat eller att naturaliserade, tidigare östeuropeiska medborgare bosatt sig i omedelbar anslutning till försvarets fasta radiolänknät. Sådan information vidarebefordrades av chefen för till chefen för säkerhets- polisens operativa byrå. I den mån uppgifter om enskilda svenskar kunde vara av intresse för försvaret, t.ex. att en person av politiska skäl kunde misstänkas sabotera militär verksamhet, rapporterades dessa uppgifter även till försvarsstabens säkerhetsavdelning. Che- fen för operationsavdelningen behöll en kopia av rapporterna , högst , för att kunna besvara eventuella frågor. Un- der senare delen av övertog GBU från säkerhetspolisen en meddelare som tidigare rapporterat om inrikes förhållanden, jfr avsnitt 7.2.2.101 Trots att meddelaren av GBU inriktades mot för- hållanden av militärt intresse, fortsatte han att i stor utsträckning rapportera om inrikes förhållanden, bl.a. om vänsterextremister. Denna del av rapporteringen vidarebefordrade GBU till säkerhets- polisen. Företrädare för deltog regelmässigt i de s.k. sektions- chefsmöten som hölls med chefen för /Säk:s ope- 101 Operationschefen fick uppfattningen att RPS/Säk inte längre ansåg sig ha råd att arvodera meddelaren. Enligt uppgift från en tidigare chef för /Säk:s operativa byrå var anledning- en till att man avvecklade meddelaren att man börjat ifrågasätta värdet av dennes rapporte- ring. För att inte lämna denne vind för våg överlämnades meddelaren till GBU. rativa byrå, chefen för /Säk och en befattningshavare vid FRA. Vid dessa möten förekom ett ömsesidigt informationsutbyte. Underrättelse- och säkerhetstjänsterna måste självfallet fungera också i ett skymningsläge och efter ett krigsutbrott. T-kontoret hade som nämnts en krigsorganisation om 150-200 personer. Dessutom deltog dess chef, , i förberedelse- arbetet med att skapa ett nätverk, som vid en ockupation av skulle bilda stommen i en motståndsrörelse och upprätthålla för- bindelse med en svensk exilregering. Denna s.k. stay behind- organisation företräddes av försäkringsdirektören crona.102 skall ca 200 personer ha varit krigsplacerade i denna organisation. Det skall ha rört sig om dels reservofficerare, dels pålitliga personer i det civila samhället, t.ex. ledande kommunalmän och fackföreningsmän. Alla demokra- tiska partier skall ha funnits representerade inom organisationen. Också grupp B skall enligt en uppgiftslämnare ha haft en krigs- organisation, vilken utgjordes av ett antal personer som vid mobili- sering skulle stå till Elmérs förfogande. Där ingick bl.a. några se- dermera mycket högt uppsatta socialdemokrater. Avsikten var att många av dem skulle förbli i sina civila befattningar och rapportera om situationen på sin respektive hemort, t. ex. om försörjningslä- get. När IB bildades sammanfördes T-kontorets och grupp B:s krigsorganisationer. I den sammanslagna organisationen skall ha ingått, utöver ett antal centralt placerade socialdemokrater, social- demokratiska kommunalråd, socialchefer, och liknande. Uppgiften var alltjämt att i krig bedriva underrättelse- tjänst. Enligt den officer, som ansvarade för IB:s bered- skapsplanering, skall det före hans tillträde inte ha funnits någon egentlig planering för verksamheten under beredskapstillstånd och i krig. Han rekryterade ett 100-tal personer, bl.a. poliser, tulltjäns- temän och personer som i tjänsten företog resor till . Bland de sistnämnda fanns sådana som redan i fredstid inhämtade uppgifter för operationsavdelningens räkning. Det förekom att den krigsplacerade personalen kallades in till kurser och övningar. Ut- bildningen avsåg sambands- och underrättelsetjänst. Ett utbild- ningscentrum var gården i . 102 SOU 1994: 11 s. 271 ff. ningen innefattade ibland längre resor inom och utom riket, syftande till att träna skuggning av en person respektive hur man skakade av sig förföljare. Att detta slags utbildning inte var något helt nytt framgår av att partikassören i SAP deltog i en sådan utbildning på med omnejd re- dan . Den officer som var chef för och har uppgett att hans uppgift var att skapa grunden till en motståndsrörelse (stay behind). För detta ändamål rekryterade han pålitligt folk, helst med ledaregen- skaper, som friställdes för denna uppgift. Det kunde vara höga statstjänstemän, kommunalråd och företagsledare men också van- ligt folk. Innan han rekryterade personer på högre nivå kontaktade han för att undvika krockar i förhållande till Lindencronas organisation. Rekryteringen styrdes inte av politiska överväganden. föreslog att kända social- demokrater skulle krigsplaceras inom organisationen, vilket office- ren motsatte sig. Så blev inte heller fallet. Personalen erhöll viss ut- bildning, men var då inte inkallade. uppgav för att han, troligen kort efter IB:s bildande, kontaktades av en person verksam inom Lindencronas organisation. Denne skulle ha uttryckt oro för att denna organisation var alltför högerinriktad. skall därför ha kontaktat LO-ordföranden och med dennes samtycke ha rekryterat folk bl.a. från LO vilka krigsplace- rades vid IB. I ett annat sammanhang har förklarat att i or- ganisationen ingick personer från lokal och regional nivå som re- presenterade hela parti- och samhällsspektrat. Deras uppgift var att under ockupation jävlas så mycket som möjligt med ockupan- ten. har också förklarat att han haft ÖB:s uppdrag att ge- nom kursverksamhet och annan information föra in underrättelse- tjänsten i krigsmaktens motståndsverksamhet. arrangerade , som då inte längre var anställd vid IB, en två veckors kurs i och utanför . Deltagare var , och , samtliga tre ledande socialdemokrater i Göteborg.103 I vart fall , som var reservofficer, hade erhållit militär inkallelseorder till kur- sen. Som lärare fungerade , , från för- svarsdepartementet (som ersättare för ) och yt- terligare en person. Utbildningen rörde militär och civil säkerhets- tjänst. Bl.a. informerades om kommunister som utbildat sig i Sov- jetunionen och . har uppgett att man även diskuterade frågor om motstånd under ockupation. Vidare före- kom diskussioner om den politiska situationen i , som var mycket spänd främst till följd av KFML(r):s verk- samhet. Utom tjänsten träffade kursledning och deltagare i ett sällskap- ligt sammanhang partisekreteraren och två ledande socialdemokrater i , och roth.104 diskuterades bl.a. fackliga och politiska frågor med anknytning till situationen i . Efter kursen fick och nya krigsplacer- ingar; för uppgifter som han uppfattade vette mot en motståndsrörelse. skall enligt egen uppgift ha varit krigsplacerad för verksamhet under ockupation. Det var också han som på uppdrag av eller hade föreslagit de båda övriga kursdeltagarna. Inför ett samtal med under dennes utredning av den s.k. sjukhusaffären i gjorde vissa efterforskningar rörande ett eventuellt samband mellan kur- sen i och den avslöjade säkerhets- verksamheten inom stadens sjukvårdsförvaltning (se nedan). Ljungs företrädare uppgav bl.a. följande. Vid IB.s upprullande tillsattes en ny chef, dvs. , med stor snabbhet. För uppbyggnaden behövdes ett sam- arbete mellan och . Synnergren kan därvid ha gett anvisningar om att tills vidare skulle svara för bl.a. kurs- verksamhet, vilket kan förklara att inte kände till kur- sen. Kursen låg inom ramen för Synnergrens direktiv till . Avsikten var att IB:s del i fältorganisationen skulle slås ihop med L:s org. talade även med som bl.a. uppgav följande. Han hade ett bemyndigande från ÖB att hålla i och 103Andersson hade varit ombudsman hos arbetarekommun, Jo- var ordförande i verkstadsklubben vid SKF och ledamot av kommunstyrelsen. 104Hulterström skulle kort därpå väljas till ordförande i arbetarekommun och hade tunga politiska uppdrag och var också ledamot av koncernstyrelsen för Göta- verken. vara chef för sådana ´kurser´ som avsåg krigsorg.. Kursen syftade till att dels ge en allmän introduktion till verksamhet inom krigsor- ganisationens ram, dels försöka utröna om kursdeltagarna var lämpliga att utnyttja i krigsorganisationen. Liknande kurser tidigare hade haft endast en deltagare. Olika uppgifter föreligger om huru- vida var orienterad om kursen.105 talade med ytterligare fem personer som varit närmast an- svariga för den operativa verksamheten vid IB/GBU. Ingen av des- sa sade sig känna till något om kursen. förklarade sig inte be- tvivla det angivna syftet med kursen, en beteckning som han dock fann vilseledande.106 publicerade tidningen uppgifter om att en person verksam inom sjukvårdsförvaltningen i ägnat sig åt åsiktsregistrering av anställda inom sjukvården för säkerhets- polisens räkning. Denna s.k. affär kom att utredas av JO, JK och en särskild statlig utredning.108 Skälet till att saken behandlas i detta sammanhang är de kvarstående misstankarna att IB och dess krigs- organisation på något sätt skulle ha varit inblandat. Genom telefonkontroll mot personer aktiva inom KFML(r) i hade säkerhetspolisens sektion i fått uppgifter om att några kvinnor anställda inom sjukvården var med- lemmar i organisationen eller hade kontakter med förbundet lik- som med den palestinska organisationen , som av säkerhets- polisen bedömdes som en terroristorganisation. Sektionen miss- tänkte också att KFML(r):are ägnade sig åt cellbildning på arbets- platser inom sjukvårdsförvaltningen. En befattningshavare vid sek- tionen, kriminalinspektören , som hade goda kontak- ter bl.a. inom det socialdemokratiska partiet och fackföreningsrö- relsen, kontaktade därför sensommaren 1974 sjukvårdsstyrelsens vice ordförande, den tidigare nämnde (), i syfte att 105Lundström har i samtal med förnekat att så var fallet. Uppgiften vin- ner visst stöd av vad Synnergren uppgav för liksom av en kladdanteckning som gjort från samtalet med . I den renskrivna föredragningspromemorian inför samtal med JK har emellertid skrivit: Firmachefen var enligt orienterad om kursen. Jag har kollat att så var fallet. 106Anteckningar av från samtal 29.11-15.12.1978 samt PM Föredraget inför JK , Ö XIII, vol. 107Se vidare : Sjukhusaffären i i SOU 2002:95 108JO:s ämbetsberättelse 1976/77 s. 49 ff., JK , dnr (hos RA) och Ds Fö 1980:8 få hjälp med att lokalisera eventuella säkerhetsrisker. gav en lista med namn på 10-12 personer, av vilka Anders- son endast lyckades lokalisera någon enstaka. tog på sektionschefens uppdrag på nytt kontakt med An- dersson för att få hjälp med att finna en kontaktperson inom sjuk- vårdsförvaltningen. Anlitandet av kontaktmän vid olika arbetsplat- ser var en rutinsak. satte i förbindelse med sjukvårdsförvaltningens planeringschef. Denne oroade sig vid den- na tid över några driftsstörningar inom sjukvården, incidenter som han misstänkte kunde utgöra sabotage. bedömde mot bakgrund härav att åtgärder borde vidtas för att lösa sjukvårdens säkerhetsproblem och tillgodose säkerhetspolisens öns- kemål om en kontaktman. På initiativ kom en ekonom och reservofficer, , även han socialdemokrat, att fr.o.m. anställas inom ett budget- och redovis- ningsprojekt som bedrevs av sjukvårdsförvaltningen. Projektledare var en person som varit knuten till IB, . Inget tyder på något samband mellan tidigare engage- mang i underrättelsetjänst och anställning och säker- hetsuppgifter. introducerade sjukvårdsförvaltningens chefsju- rist, tillika högste ansvarig för säkerheten inom förvaltningen, för säkerhetssektionen i . Axel , som pensionerats, hade glömt att underrätta sektionsche- fen om att hans samtal med bidragit till att Lind- qvist anställts inom förvaltningen bl.a. för att vara polisens kon- taktman. Vid sektionen uppfattades därför avsikten med besöket vara att rådgöra med säkerhetspolisen om misstänkta sabotage inom sjukvårdsförvaltningen. Företrädarna för förvaltningen me- nade att dessa incidenter kunde ha politiska motiv och en koppling till KFML(r), något som säkerhetspoliserna ställde sig skeptiska till. (Misstankarna om sabotage kunde senare helt avskrivas.) Sä- kerhetspolisens intresse för att lokalisera KFML(r):are inom sjuk- vårdsförvaltningen föranledde att man överlämnade en förteckning med namn och ofullständiga personnummer på ett tiotal personer till . Denne tog reda på de begärda uppgifterna och an- 109 har uppgett att han inte hade något att göra med rekryteringen av . Förvaltningens chefsjurist informerade honom om att , vid sidan av ordinarie ar- betsuppgifter, skulle utreda misstänkta sabotage. skall då ha kontaktat en befatt- ningshavare vid IB:s operationsavdelning och fått beskedet att detta inte var IB:s grej. har uppgett att han helt saknade kännedom om koppling till IB och att han själv varken förr eller senare haft någon kontakt med IB. tecknade dem på förteckningen, som han per post återställde till säkerhetssektionen sedan han tagit en kopia därav. tog på uppdrag av säkerhetspolisen reda på vilka läkare som tjänstgjort vid en läkarstation på . Anledningen till förfrågan (som inte avslöjades för ) var en misstänkt koppling mellan svenska läkare och , en organisation som var upptagen på den s.k. HT 19-listan över utländska terroristorganisationer. besökte säkerhetssektionen på nytt. Han mottog då en ny förteckning med namn på ett antal KFML(r):are som säkerhetspolisen trodde arbetade inom sjuk- vårdsförvaltningen. Han kompletterade uppgifterna på denna för- teckning med de namn som fanns på den tidigare förteckningen samt med namnen på två personer, vilka enligt vad han fått höra av sjukhusanställda var KFML(r):are som vid upprepade tillfällen stört fackliga möten. Han återställde förteckningen med begärda uppgifter till säkerhetspolisen men behöll en kopia. Sedan uppgifter om verksamhet publicerats frågade om vad han hade gjort.