sou · GQB392d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Av de 15 återstående kunde en konstateras vara helt felplacerad medan det fanns registeruppgifter beträffande de resterande personerna med beteckningar som farlig, aktiv och opålitlig. Av dessa var enligt möjligen sju felplacerade.25 Försvarsminister nöjde sig emellertid inte med granskning. Han gick vidare med att försöka få klarhet i hur rapporteringen från de lokala förbanden fungerande när det gällde att lämna underlag för försvarsstabens rekrytering till arbetskom- panierna. Det visade sig då att i de fall som man skickat någon dit, hade detta skett på order från övervakningsofficeren som i sin tur grundat sin uppfattning om de aktuella personernas farlighet på de register som fördes vid underrättelseavdelningens personaldetalj. Det stod således klart för att det var registrens kvalité som måste genomlysas, snarare än de lokala förbandens rekryterings- principer. Det var nu som – för att pröva registrens källvärde – använde sig av en något okonventionell metod. Han hade hört talas om denna möjlighet tidigare under kriget.26 Omkring /1940 hade representanter för den socialdemokratiska partistyrelsen internt kritiserat de register som fördes hos både Allmänna säkerhetstjänsten och Försvarsstaben. I det sammanhanget framhölls att det fanns en annan organisation som ägde betydligt större kunnande om de politiska ytterlighets- parterna – den socialdemokratiska arbetarrörelsen. Som nämnts hade socialministern vid ett möte hävdat att vårt folk skulle medverka till att upprätta förteckningar över de kom- munister som innehade sådana tjänster att de kunde komma att begå sabotagehandlingar. Även om poängterade det betänk- liga i ett sådan rapportering, menade han att de fosterländska plikterna måste ges företräde. Vid ett partistyrelsemöte några 25Molin (1984) s 152. 26Ibid., s 152-153. SAP:s kontakter med säkerhetstjänsterna månader senare talades åter om en tänkbar socialdemokratisk roll i övervakningen av ytterlighetspartierna och deras företrädare. Riks- dagsmannen framhöll då i likhet med ovan att vaksamhet från partiets sida var värdefullare än det polisen kan åstadkomma.27 Dessa diskussioner samt Claessonfallet hade natur- ligtvis Per i friskt minne när han försökte reda ut grunderna för militärens placering av personer i arbets- lägren. Han skickade omgående till partisekreteraren en förteckning över personer som inkallats till arbets- kompani. skickade i sin tur ut ett tiotal förtroliga brev till socialdemokratiska funktionärer ute i landet. I breven upptogs ett antal namn och funktionären ombads att under största försiktighet ta reda på uppgifter om personernas politiska hemvist. angav att avsikten var att få reda på om personerna var att betrakta som aktiva kommunister och han tillfogade att uppgifterna inte skulle inhämtas via polisen utan genom pålitliga personer på respektive personers hemorter. skickade sedan i tre omgångar över svaren till Sköld.28 , dagen efter det att han mottagit sista brev, sammanträffade med bl.a. överbefäl- havaren och underrättelseavdelningens chef . gick då igenom – stödd på de uppgifter han fått från bl.a. partiets kontakter – vad han uppfattade som ett mycket bristande underlag för kommendering till arbetslägren. Han be- gärde också att underrättelseavdelningens personregister skulle lämnas ut till landsförsvarets kommandoexpedition och menade att LO skulle kunna medverka vid en granskning av de uppgifter som förekom i arkivet. skriver att vägledande för Skölds agerande var övertygelsen att militärerna inte hade kompetens att självständigt bedöma frågor som gällde enskilda personers politiska pålitlighet. I fortsättningen skulle de därför övervakas av mer om- dömesgilla instanser.29 Att notera är att det för Skölds vidkommande alltså här främst gällde frågan om de personer som placerades vid arbetskompani- erna. Vidare är det med all säkerhet helt avgörande för att man skulle lyckas dra en rågång mellan kommunister och social- demokrater. Men oroades uppenbarligen också för att fel kommunister skulle skickas till arbetslägren eftersom han vid mötet med Thörnell och Adlercreutz indirekt uttryckte oro för att 27Ibid., s 155. 28Ibid., s 156. 29Ibid., s 159. SAP:s kontakter med säkerhetstjänsterna – med militärens principer – i stort sett samtliga personer som ingick i personaldetaljens kommunistregister (omkring 40 000 per- soner) skulle kunna komma att placeras i lägren. Hur uppfattade begreppet säkerhetsrisk går att utläsa ur ÖB:s nya direktiv för vilka inkallade personer som skulle skiljas från sina förband och i stället placeras i särskilda läger. Vid det ovan nämnda mötet hade förklarat att det rörde sig om två kategorier; den ena utgjordes av medlemmar av ledning, den andra av personer som genom agitation gjort skada vid förbanden. Därutöver poängterade att nazisterna inte fick försummas. utformade sedan de nya direktiven i denna anda. 10.5Organiserandet av SAP:s arbetsplatsombud Enligt som –1972 var chef för /Sektion 2, nämnde försvarsminister att den socialdemokratiska arbetsplatsorganisationen till- kom efter initiativ från . Detta skulle enligt ha varit i samband med den s.k. i februari 1945.30 Kommunisterna hade redan året innan tagit makten i Stockholms- och Göteborgsavdelningarna.31 fick de också majoritet i den avtalskonferens för verkstadsindustrin som skulle förhandla med arbetsgivarna om den kommande löneperioden. Kommunisterna presenterade därvid ett bud som arbetsgivarna ansåg omöjligt att gå med på, varefter strejken blev ett faktum. Den kom att pågå innan ett avtal slöts. hade i samband med detta gett , som då var partisekreterare, i uppdrag att se till att den socialdemokratiska makten i metall- klubbarna åter säkrades och att kommunisterna stängdes ute. Denna version underbyggs i någon mån av uppgifter inför då han berättade att det inte var särskilt svårt att ta reda på vilka ute på arbetsplatserna som var säkerhetsrisker: Då vart de så att vi tog kontakt med socialdemokraternas platsombud som ju fanns på varje större arbetsplats, lite över 2 000 i och 22 000 i hela landet, och det hade existerat efter den stora metallstrejken. Och det gällde då att få stopp på kommunisternas in- flytande i fackföreningen och det lyckades man ju fint med.32 31Tage memoarer, del 2, s 205. SAP:s kontakter med säkerhetstjänsterna utsände ett brev till landets samtliga 2 700 arbetarkommuner: För att partiledningen ska bli i tillfälle att bedöma kommunisternas inflytande i fackföreningarna har vi behov av att veta hur FCO-styrel- serna (FCO = fackliga centralorganisationen, min anm.) på varje ort äro sammansatta politiskt. Vi hemställa därför till arbetarekommu- nernas styrelser att undersöka denna sak och meddela partistyrelsen de olika styrelseledamöternas politiska hemvist; ordf., sekr., kassören o.s.v. Insänd nedanstående formulär om möjligt före den 1 oktober.33 FCO, eller fackliga centralorganisationen, kan sägas vara ett sam- arbetsorgan för klubbar, sektioner och avdelningar – alla inom LO – på varje större ort. för brevet fanns ca 300 FCO- styrelser totalt i landet. skriver i sina memoarer att metallkonflikten för hans del innebar att riskerna för arbetar- klassens splittring framstod i ännu tydligare dager . Han anger därefter att han – då han tog över efter , skulle sträva efter att förvandla det till en betydelselös sekt. Detta för att förebygga splitt- ringsrisken och säkra socialdemokratins väldiga reform- program som förberetts under krigsåren.34 mynnade ut i att Metallindustriarbetareför- bundet skulle hålla extrakongress och ställda inför hotet att förlora hela förbundet till kommunisterna beslöt man inom partistyrelsen att vidta särskilda åtgärder för att så ej skedde. Två ombudsmän rekryterades för att mobilisera stöd för de social- demokratiska kandidaterna och i en skrivelse till partiombuds- männen anförde man: Beträffande ombudsvalet till Metalls extra kongress. Ref. till konferensen här i den 15/11 rörande denna fråga önska vi här, så långt detta är möjligt, ha kontakt med Eder för att kunna följa arbetet för denna sak. Det är nödvändigt för oss att få uppgifter – politisk färg, namn, arbetsplats och adress – på de kandi- dater som nominerats.35 Det var inom ramen för den s.k. organisationskommittén som idén om arbetsplatsombud först växte fram. skickade ut en PM om arbetsplatsombuden till parti- distrikten som i stora drag klargjorde de lokala partiarbetarnas upp- gifter: 33Kanger/(1990) s 12. 34Tage memoarer, del 2, s 217. 35Kanger/(1990) s 18. SAP:s kontakter med säkerhetstjänsterna Hur arbetsplatsombuden skall organiseras. Det åligger arbetarekommunerna att utse arbetsplatsombud ... Om- budens antal kan växla allt efter de lokala förhållandena. På större fabriker, där särskilda avdelningar finnes bör man tillse att under alla förhållanden minst ett ombud per avdelning och arbetsgrupp utses. Arbetarekommunerna skall företa en kartläggning av ortens arbets- platser, undersöka deras storlek, de anställdas politiska hemvist och aktivitet m.m. Därefter bör de lämpligaste partivännerna från de arbetsplatser där man önskar inrätta arbetsplatsombud, sammankallas och informeras om uppgiften. På detta sammanträde utses sedan arbetsplatsombuden; i största möjliga utsträckning bör man söka få unga partivänner att åta sig uppgiften.36 Att notera är att man i detta skede höll på att anskaffa arbets- platsombud och att ovanstående pm utgör en instruktion för hur sådana bäst skulle identifieras. Genom att först kartlägga den politiska hemvisten hos alla anställda kunde man finna de lämpligaste partivännerna. Det var naturligtvis inte på samtliga arbetsplatser inom en arbetarkommun som man behövde ombud. Då man väl bestämt vilka som skulle förses med sådant ombud, samlade man således de lämpligaste till ett sammanträde på vilket arbetsplatsombuden sedan utsågs. Det gällde i detta läge inte att finna de opålitliga – utan de pålitliga. Detta framgår än tydligare då partistyrelsen slipade på instruktionen för arbetsplatsombuden (se s 15). Det var framförallt två personer som ansvarade för uppbygg- naden av propagandaverksamheten på arbetsplatserna, och . var ombudsman i social- demokratiska ungdomsdistrikt när han rekryterades till partistyrelsen där han tjänstgjorde som reseombudsman. När man i VU diskuterade hans anställning beskrevs den som att han skulle bistå partidistrikten med föredrag och organisationsupp- gifter.37 anställdes . Den direkta orsaken till att rekryterades var sannolikt att socialminister och hans statssekreterare satt och studerade utfallen av de fackliga valen i . I ett brev till dåvarande organisationssekreteraren vid , , uttryckte sin och oro över fryksdalssiffrorna som gjort oss betänksamma. ville ha en analys av resultatet: 36Ibid., s 28. 37SAP, protokoll från verkställande utskottet , microfilm, serie A3c volym 3. SAP:s kontakter med säkerhetstjänsterna Hur har kommunisterna byggt upp sin ställning i de ovan nämnda värmlandssocknarna? Analys av propaganda. Analys av personför- hållandena. Håller inte de våra måttet?38 Någon månad senare svarade Aspling att han höll med om att det skulle vara av stort värde att kunna åstadkomma en ganska grundlig analys av de orsaker, som varit bestämmande då stora grupper av svenska arbetare under senare val övergått från vårt parti till kommunisterna.39 Redan här hade dock Aspling utsett till den person som skulle utföra arbetet. skrev han nämligen till denne: Vi anser här att en utav de viktigaste uppgifterna i just nu är att kunna på bruken och de större industriorterna få tillstånd s.k. arbetsplatsombud och över huvud taget en aktivisering av fackföre- ningsfolket. Det blir således en ny uppgift Du får Dig förelagd och vi kommer att med stort intresse följa det arbete Du här kommer att ge Dig i kast med ... Du får således börja i och vi får se hur det går. Du själv kommer att vinna erfarenhet av arbetet och kan därefter ge oss själv uppslag för Din fortsatta verksamhet, som nog då måste koncentreras till mellersta Norrland.40 översände Aspling en P.M. om organiserandet av arbetsplatsombud, byombud etc till med hälsningen att angeläget är att Du får god fart på denna verksamhet och att vi kan åstadkomma fasta organisationsformer ute på de större arbets- platserna i Värmland.41 Promemorian Aspling nämner är troligen den som sammanställde och skickade ut till partidistrikten och som citerats ovan.42 visade sig vara effektiv och presterade en rapport om läget, följd av en slutrapport den 7 mars 1947.43 Tio 38Brev från Per till . SAP allmän korrespondens L – Ö 1947, Serie E 1 volym 26. 39Brev från till Per . SAP allmän korrespondens L – Ö 1947, Serie E 1 volym 26. 40Brev från till . SAP: allmän korrespondens L-Ö 1947 serie E1 volym 26. 41Brev från till . SAP: allmän korrespondens L-Ö 1947 serie E1 volym 26. 42Sven Aspling kände naturligtvis sedan deras gemensamma tid som ombudsmän vid partidistrikt som Aspling lämnade 1946 för att bli organisa- tionssekreterare vid partiets kansli i . Han innehade denna post till 1948 då han efterträdde som partisekreterare. Att var av särskilt intresse för honom framgår också om man betänker att han –1942 var chefredaktör för . 43Brev från till den 7 resp. . SAP: allmän korrespondens L-Ö 1947 serie E1 volym 26. SAP:s kontakter med säkerhetstjänsterna dagar senare befann han sig i då Aspling skrev ett nytt brev till honom: Som Du kanske sett på expeditionen hos skall vi nu i fortsättningen ge ut ett informationsblad som heter Argument. Det lilla papperet skall ju bl.a. ge i lämpliga doser den injektion, som kan behövas för att stålsätta vårt folk gentemot kommunisterna. Vi tror också att bladet ska ha en annan uppgift nämligen att vara samman- bindande för arbetsplatsombuden.44 Efter att ha organiserat arbetsplatsombuden i reste till varifrån han sände ett brev till Aspling. Även nu hade framgångar även om dessa inte alltid tycks ha varit lättköpta: Mitt jobb på den fackliga fronten går bra. 13 fackklubbar har åstad- kommits . Fältet är lättarbetat, men ack herre vad misslyckade vissa saker är.45 Ett brev från den då relativt nyanställde facklige sekreteraren vid partikansliet till vittnade om att också den förre nu kommit igång med arbetet: Det ser ut som om vi skulle kunna få ordning på om vi bara fick hålla på jag har lovat ta en del möten i län . Även där blir det fråga om att organisera upp arbetsplatsombud.46 lade man inom partistyrelsen sista handen vid in- struktionerna för arbetsplatsombuden vilket framgår av en brev- växling mellan organisationssekreteraren och som då satt i SSU:s fackliga utskott. Denne har av beskrivits som en briljant organisa- tör och en figther, svuren fiende till allt vad kommunister hette.47 Aspling översände till denne först ett korrektur på en informa- tionsskrift till arbetsplatsombuden. Vi kommer inte att låta trycka saken, utan endast duplicera ett mindre antal till distrikten. Vi anser materialet nämligen alltför farligt för att släppa ut det i en större tryckt upplaga. Skulle kommunisterna få tag 44Brev från till . SAP allmän korrespondens L – Ö 1947, Serie E 1 volym 26. 45Brev från i till . SAP allmän korrespondens L – Ö 1947, Serie E 1 volym 26. 46Brev från till . SAP allmän korrespondens L – Ö 1947, Serie E 1 volym 26. 47Anderson (1993) s 125. SAP:s kontakter med säkerhetstjänsterna på det – detsamma gäller även de borgerliga – så kan man utgå från att det skulle bli ett sabla liv.48 Brundell svarade och hade en hel del synpunkter på innehållet. Vad var det då för uppgifter? Det fram- går av ett brev skrev till partiets ombudsmän. Idén med arbetsplatsombuden – såsom den skissades i bl.a. ovan citerade december-pm – hade där fått sin slutliga utformning efter bl.a. Brundells synpunkter. Under rubriken på arbetsplatserna redogörs noggrant för hur denna skulle byggas upp. Aspling skriver att (v)iktigast är att arbetsplatsorganisationer skapas inom de avdelningar som helt eller delvis behärskas av kommunisterna. Det känsliga finns dock i avsnittet där ombudens arbetsuppgifter beskrivs: Då det gäller det direkta och dagliga arbetet ute på arbetsplatserna rekommenderas det s.k. Göteborgssystemet. Det innebär att varje arbetsplatsombud utrustas med en anteckningsbok. I denna införes namnuppgifterna på samtliga pålitliga partivänner. Dessa bildar sedan den fasta grupp, som skall bearbetas besöka fackföreningsmötena. På den andra sidan antecknas de som med visst fog kan betraktas som sympatisörer. Målet skall vara att ansluta sympatisörerna till arbetare- kommunen, varefter de överföres till gruppen för pålitliga.49 Det handlade således om att fånga in det politiska stödet i två steg; först de kända socialdemokraterna, sedan de som kunde tänkas stödja partiet. Därefter tillkom också en tredje grupp: Den stora gruppen av politiskt likgiltiga och ointresserade måste ägnas särskild uppmärksamhet ... I den mån ett spirande intresse kan iakt- tagas hos dessa, skall arbetsplatsombuden efterhand föra upp dem som sympatisörer i anteckningsboken.50 Kartläggningen av de anställdas politiska uppfattning syftade alltså, som nämnts tidigare, i första hand till att identifiera två grupper: dels de pålitliga, dels sympatisörerna. Som synes sägs ingenting om insamlande av namnuppgifter på politiska motståndare. Det är också svårt att finna dokument som tyder på uppmaningar från partistyrelsen att specifikt kartlägga och/eller registrera sådana. Detta behövdes knappast eftersom man satsade resurserna på att identifiera och bryta ned det stöd som främst kommunisterna 48 Brev från till . SAP allmän korrespondens L – Ö 1947, Serie E 1 volym 26. 49Skrivelse från till partidistrikten Organisationen på arbetsplatserna. SAP: Andra partier 1947–1949; SAP/Kommunisterna 2. SAP:s kontakter med säkerhetstjänsterna åtnjöt på arbetsplatserna. –1949 finns ingen rapportering till partistyrelsen om namn på kommunister. Däremot skickades från olika håll in statistiska underlag rörande maktfördel- ningen, främst inom de olika FCO-styrelserna, men ibland också rörande de lokala fackföreningarna. Ett exempel på det senare ges i en rapport från Malmös arbetarekommun till partistyrelsen an- gående styrelsevalet i Metalls avdelning 4. Alla poster – styrelsekas- sör, styrelseledamöter, styrelsesuppleanter, revisorer samt revisors- suppleanter – finns angivna med antingen S eller K i marginalen. Någon hemlig kartläggning för att få fram partitillhörigheten har det dock inte varit fråga om – i det avseendet har de olika kandida- terna själva inte gjort någon hemlighet av sin politiska hemvist.51 Vid sidan av arbetet med att kartlägga den politiska hemvisten hos de anställda på företagen hade arbetsplatsombuden naturligtvis också andra uppgifter. I brevväxlingen mellan Brundell och Aspling beskrivs ombudsuppgiften som ett energiskt upplysningsarbete: I de dagliga debatterna i mat- och omklädningsrum, vid måltidsraster och vid alla tillfällen där möjligheter yppas, skall arbetsplatsombuden inte försitta tillfället att bedriva politisk upplysning. I detta samman- hang bör arbetsplatsombuden ständigt komma ihåg, att angreppet är bästa försvaret. Motståndarnas specialmetod är ränksmideriet. Dessa rykten bekämpas bäst genom att arbetsplatsombuden på ett tidigt stadium avlivar dem och lägger fram fakta. Förutsättningarna för detta är att kontakterna mellan arbetsplatsombuden och partiinstanserna är goda. Alla arbetsplatsombud måste ha reda på var upplysningar och fakta kan inhämtas. God kontakt uppåt och nedåt med snabba för- bindelser åt båda hållen måste ordnas. Endast under sådana förhållan- den kan arbetsplatsombuden arbeta effektivt. Organiserandet av arbetsplatsombuden samt framtagandet av in- formationsskriften Argument, gjordes ytterst diskret. motiverar detta i ett brev , där han inleder med att ut- trycka glädje över att projektet med arbetsplatsombud även inletts i : Men vill jag understryka att vi inte i onödan vill skylta med att vi håller på att bygga upp en organisation på arbetsplatserna och inte heller vill vi att Argument ska komma i händerna på kommu- nisterna. Detta därför att då vet de att vårt folk blivit informerade om vissa frågor – och så går dom över till andra anklagelser. I övrigt är det 51Rapport från arbetarekommun angående styrelseval 1948 i Metalls avdelning 4. SAP: Andra partier 1947–1949; SAP/Kommunisterna 2. 52Skrivelse från till partidistrikten Organisationen på arbetsplatserna. SAP: Andra partier 1947–1949; SAP/Kommunisterna 2. SAP:s kontakter med säkerhetstjänsterna jobbigt men utomordentligt stimulerande. Vi har en aktivitet inom partiet, som borde förskräcka motståndarna om de visste om den.53 I ovan nämnda instruktion till ombudsmännen manas också till försiktighet: Vi översänder härmed en arbetsplan för arbetsplatsombuden ... Vi vill särskilt fästa ombudsmännens uppmärksamhet på nödvändigheten av att detta material behandlas konfidentiellt och icke kommer ut till andra än dem det vederbör. Det nu översända exemplaret är avsett för ombudsmännens eget bruk och bör icke dupliceras. Riktlinjerna bör muntligen delges kommunledningar och arbetsplatsombuden. Men det finns tecken på att hemlighetsmakeriet också utövade viss dragningskraft på de lokala partiarbetarna, vilket antyds i ett brev till partistyrelsen från . Man skriver där att man inte haft några problem att få folk att ställa upp som arbets- platsombud. En förklaring anges vara att (i) all synnerhet har det smått mystiska i organisationen lockat.54 påbörjade sin anställning vid partistyrelsen efter då han kom från en ombudsmannatjänst i Eskils- tuna. hade en gedigen bakgrund inom arbetarrörelsen och han hade gått på , som närmast kan beskrivas som ett slags arbetarungdomens univer- sitet. var han ombudsman i innan han kom till . Ett exempel på Björks modus operandi kan erhållas genom en brevväxling mellan honom och en ombudsman från vid namn skrev till : För att få samtliga fackföreningar å vår ort under kontroll och få rensat bort resterna av bolsjevismen skulle vi önska avskrift av medlemsförteckningen för följande kommuniststyrda avdelningar: Grov & Fabriks avd 53Brev från till , arbetarekommun, daterat . SAP: allmän korrespondens L-Ö Serie E1 volym 26. 54Brev från socialdemokratiska partidistrikt (daterat till . SAP: Andra partier 1947 – 1949; SAP/Kommunisterna 2. 55Brev från , socialdemokratiska kretsförening till SAP:s partiexpedition. SAP: allmän korrespondens L-Ö Serie E1 volym 26. SAP:s kontakter med säkerhetstjänsterna Någon på partiexpeditionen överlämnade ärendet till med noteringen Låt ta hand om detta!. Därefter skrev till : Här har du medlemsförteckning för de avdelningar Du ville närmare bearbeta. Jag hoppas att det ska gå att öka vårt inflytande. Har ni inte arbetsplatsombud så försök få fram sådana.56 Då översände medlemsförteckningarna till rörande de tre olika avdelningarna torde dessa ha erhållits från LO. Det finns annars ingen dokumentation om hur de togs fram men det förefaller otroligt att man på partikansliet skulle för- fogat över förteckningar till alla möjliga lokala fackliga avdelningar ute i landet. Det finns inte heller något som pekar på att man fram till dess förde egna register över kommunister vid kansliet. Då exempelvis landsfiskalen i brevledes frågade om partiet visste vilka som satt i styrelsen för SKP svarade att vi icke förfogar över några uppgifter över vilka personer som fungerar i styrelsen för SKP. Möjligen skulle dessa kunna erhållas genom referat från senaste kommunistiska partikongressen, som hölls 1946 i maj månad.57 Det finns naturligtvis en möjlighet att man ändå hade uppgifterna men att man inte ville delge dem till utomstående. Detta tycks dock, i skenet av övriga uppgifter från perioden, mindre troligt. Däremot tycks det som att gjorde en ansats att bygga upp någon form av register. Han skrev näm- ligen i ett cirkulär: Vi medsänder listor som du kan dela ut till arbetare- kommuner som har kommunister med i de fackliga styrelserna.