sou · GQB3121d6 · 2003-01-01 00:00:00 — Det gäller elever som med hänsyn till sina personliga förhållanden kan ha särskilda skäl att få gå i en annan kommuns grundskola. Till sådana särskilda skäl räknas bl.a. mobbning och andra allvarliga konfliktsituationer. I förarbetena nämns särskilt den situationen att barnet vistas lika mycket i två kommuner. Föräldrarna kanske efter skilsmässa har gemensam vårdnad om barnet och låter barnet bo växelvis hos båda. Om barnet är folkbokfört i den ena kommunen kan det enligt vad som uttalades i förarbetena normalt inte ha särskilda skäl att få gå i den andra kommunens grundskola (prop. 1985/86:10 s. 99 f.). Den mottagande kommunen avgör om det finns särskilda skäl eller inte. Ett beslut att inte ta emot elev får överklagas. En kommun, som i enlighet med vad nu har sagts tar emot en elev, har rätt till ersättning för sina kostnader från elevens hem- kommun (4 kap. 8 § skollagen). Val av skola i annat fall Men även elever som inte vill eller kan åberopa särskilda skäl har möjlighet att fullgöra skolgången i en annan kommun än hem- kommunen. Det är ett begränsat antal elever som kommer i fråga för en andrahandsintagning som har sagts . De allra flesta fall, t.ex. när en elev bor nära kommungränsen, löses genom samverkan mellan kommunerna. Men rätten att välja kan vara viktig för de elever som t.ex. kommit på kant med sin lärare eller av något annat skäl önskar byta skola. Då är en obligatorisk skolform har det ansetts rimligt att obligatoriet kopplas till en ökad frihet för elever och hem att välja skola (prop. 1992/93:230 s. 60). Om vårdnadshavaren begär det får således annan kommun än hemkommunen ta emot eleven i sin grundskola. Någon skyldighet för kommunen att ta emot eleven finns inte. I fall som sagts har kommunen rätt till ersättning för elevens utbildning från elevens hemkommun (4 kap. 8 a § skollagen). Slutligen bör nämnas att enligt 4 kap. 9 § skollagen har en elev som har tagits emot i en kommuns grundskola ett visst läsår rätt att gå kvar hela läsåret, även om de förhållanden som låg till grund för beslutet ändras under läsårets gång. Om det för eleven endast åter- står en årskurs har eleven enligt samma bestämmelse också rätt att gå kvar sista årskursen. 4.3.1Rätten till skolskjuts för elev i en av kommunen anvisad skola Enligt 4 kap. 7 § skollagen är hemkommunen skyldig att sörja för att det för eleverna i anordnas kostnadsfri skolskjuts, om sådan behövs med hänsyn till färdvägens längd, trafikförhållan- dena, fysiskt handikapp hos en elev eller någon annan särskild omständighet. Huvudmannen har ett i princip fullständigt kost- nadsansvar för elever i . Eleverna skall inte vara skyl- diga att betala för utbildning som de genom skolplikten är skyldiga att genomgå. Då skolskjutsen beror på skolgången skall någon avgift för denna inte tas ut. Vad nu sagts gäller i första hand skol- skjuts till den skola som anvisas av kommunen. Frågan om rätt till skolskjuts inom kommunen vid växelvis boende har prövats av Kammarrätten i (dom den 18 feb- ruari 2000 i mål nr 3451-1999). Omständigheterna var följande. Enligt de i målet aktuella reglerna för erhållande av skolskjuts i kommunen gällde som huvudregel att elev i årskurs 1–3 erhöll skolskjuts om skolvägen var , varvid avståndsbedömningen skulle utgå från elevens folkbokförings- adress, något som skulle gälla även elever med dubbla bostadsadres- ser. Oberoende härav kunde emellertid skolskjuts medges efter prövning på grund av bl.a. medicinska skäl. En elev , som av medicinska skäl inte själv kunde åka buss, var folkbokförd hos sin mamma, men vistades hos sin far som bodde i samma kommun som modern. Skolstyrelsen hade avslagit en begäran om skolskjuts till faderns adress under hänvisning att J inte var folkbokförd där. Den fråga som efter överklagande av beslutet således förelåg i kammarrätten avsåg om skolstyrelsens beslut att vägra J skolskjuts när han bodde hos sin far stred mot 4 kap. 7 § skollagen. Kammarrätten konstaterade att skollagen lämnade visst utrymme åt kommunen att bedöma när behov av skolskjuts skall Den av kommunen antagna huvudregeln om visst minsta avstånd från bostad till skola, därvid avståndsberäkningen utgår från elevens folkbokföringsadress, utgjorde i detta hänseende ett sätt att nå en allmän avgränsning, som kunde antas fånga in huvuddelen av alla de fall där det fanns ett behov av skolskjuts. Ett sådant behov kunde emellertid föreligga även av annan anledning än i enlighet med en bedömning utifrån nämnda huvudregel. Kammarrätten erinrade härvid om att enligt skollagen skall beaktas trafikförhållandena, fysiskt handikapp hos elev eller någon annan särskild omständighet. Lagens uppräkning visar att i det aktuella fallet får göras en individuell prövning av vilka möjligheter den enskilde elev som söker skolskjuts har att i annan ordning komma till skolan. Vid en sådan prövning borde enligt kammarrätten hänsyn tas till bl.a. elevens förutsättningar att färdas med allmänna färdmedel och hans situation över huvud taget när det gällde möjligheterna att komma till skolan. Vid denna individuella bedömning kunde inte i ett fall som det föreliggande – då eleven vistades hos fadern och hos modern och dessutom inte själv kunde åka buss eller annars i annan ordning komma till skolan – till grund för avslag på ansökan om skolskjuts läggas det förhållandet att eleven inte var folkbokförd även på faderns adress inom kommunen. Kammarrätten fann att skolstyrel- sens beslut stred mot skollagen och upphävde beslutet. Kammarrättens dom visar att en kommun inte kan begränsa rätten till skolskjuts till att endast gälla färd till och från elevens folkbokföringsadress. Bestämmelserna i skollagen förutsätter att det görs en bedömning från fall till fall, varvid de i 4 kap. 7 § skol- lagen redovisade förhållandena – färdvägens längd, trafikförhållan- dena etc. – skall styra bedömningen. 4.3.2Vid val av annan skola än anvisad bortfaller rätten till skolskjuts Som framgår av avsnitt 4.2.3 skall önskemål i fråga om vilken skola barnet skall gå i tillgodoses så långt det är möjligt (4 kap.6 § tredje stycket skollagen). Kommunen har därvid inte ansetts ha skyldig- het att sörja för att kostnadsfri skolskjuts anordnas för en elev som har valt en annan skola än den som eleven normalt skulle ha place- rats i (4 kap. 7 § tredje stycket 1 skollagen). 4.3.3Rätten till skolskjuts för elev som tagits emot i annan kommun än hemkommunen Enligt vad angetts ovan under 4.2.4 skall en kommun i sin grund- skola även ta emot en elev som inte hör hemma i kommunen, om eleven har särskilda skäl att få gå i den kommunens grundskola. En kommun som på grund av denna skyldighet tar emot en elev har rätt till ersättning för sina kostnader för elevens utbildning från elevens hemkommun. Hemkommunens skyldigheter att anordna skolskjuts gäller inte för dessa elever (4 kap. 7 § tredje stycket 2 skollagen). För dessa elever skall den mottagande kommunen sörja för kostnadsfri skolskjuts inom den kommunen under samma för- utsättningar som gäller för de elever som hör hemma i kommunen. Kostnaden härför ingår i de utbildningskostnader som den motta- gande kommunen har rätt till från elevens hemkommun. Den begränsningen av kommunens skolskjutsskyldighet som enligt vad ovan anförts under 4.3.2 gäller gentemot de elever som hör hemma i kommunen, gäller även för de elever som har tagits emot med stöd av 4 kap. 8 § skollagen och som inom den kommunen fått välja skola (prop. 1992/93:14 s. 7). Enligt 4 kap. 8 a § skollagen har en kommun rätt att efter önskemål av vårdnadshavare i andra fall än som avses i 5 § tredje stycket och 8 § i sin grundskola ta emot en elev från en annan kommun. För dessa elever har varken hemkommunen eller den anordnande kommunen någon skyldighet att anordna skolskjuts. Insikten om hur viktigt det är för ett barn att ha en nära och god kontakt med båda sina föräldrar har, som redovisningen över den familjerättsliga lagstiftningen visat, lett till att förutsättningarna för gemensam vårdnad successivt vidgats. Därmed har det blivit allt vanligare att barnen bor växelvis hos sina föräldrar. Det ligger i sakens natur att annan lagstiftning, som berör föräldrars och barns förhållanden, måste anpassas så att de möjligheter till gemensam vårdnad med växelvis boende för barnen som anvisar inte begränsas eller försvåras. En sådan anpassning pågår. trädde ändringar i lagen om underhållsstöd i kraft. Genom dessa har envar av föräldrarna vid växelvis boende tillagts rätt till halvt underhållsstöd per barn och månad (prop. 1999/2000:118). har vidare i en rapport analyserat barnbidra- get och konstaterat att synen på barnbidragen behöver modernise- ras. I de fall barn bor växelvis hos sina föräldrar talar mycket för att huvudregeln bör vara att det månatliga bidraget delas (Riksförsäk- ringsverket analyserar 2000:3). På motsvarande sätt bör skollagens bestämmelser om barnomsorg, grundskola och skolskjuts utformas så att de svarar mot den syn på barnets bästa som kommer till uttryck i . 5.2Barnomsorgen – förskoleverksamhet, skolbarnomsorg och förskoleklass Som framgår av redovisningen under avsnitt 4.1 ålåg det kommu- nen enligt den lydelse bestämmelsen hade enligt barnomsorgslagen att sörja för barnomsorgen för den som var folkbokförd i kommu- nen eller som stadigvarande vistades där. Då bestämmelserna om skolbarnomsorg fördes över till socialtjänstlagen bortföll kravet på folkbokföring. Någon saklig ändring var inte åsyftad. En återgång till bestämmelsen i dess tidigare lydelse bör ske i syfte att klart markera att det är folkbokföringen som i första hand utgör grund för kommunens skyldighet att anordna barnomsorg. Genom att folkbokföringen på så sätt kommer att utgöra en förutsättning för kommunens skyldigheter nås en anslutning till bestämmelserna i skollagen. Den nuvarande anknytningen till stadigvarande vistelse bör bibehållas. Med stadigvarande vistelse skall därvid förstås såväl det fall då barnet vistas i kommunen i avvaktan på folkbok- föring där som det fall då barnet annars, utan att vara folkbokfört i kommunen, har sin bosättning där (jfr vad ovan har sagts om dubbel bosättning under avsnitt 3.1.4). Med en sådan bestämning kommer kommunens skyldighet att anordna barnomsorg inte bara att avse de barn som är folkbokförda i kommunen utan även de barn som, utan att vara folkbokförda där, vid växelvis boende vistas hos en förälder i kommunen. Det anförda innebär att barn som vid växelvis boende vistas i olika kommuner skall kunna få barnomsorg i båda kommunerna. Starka invändningar kan i och för sig riktats mot att låta ett barn på så sätt omfattas av barnomsorg i två olika kommuner. Det kan emellertid inte bortses från att situationer kan uppkomma då hänsynen till barnets bästa kräver en sådan lösning som den nu anvisade. Det råder en samstämmig uppfattning om att det inte kan anses vara förenligt med ett barns bästa att barnet vid växelvis boende får gå i tvåolika grundskolor. Barnets eller den unges behov av en fast anknytning till en skola och till lärarna och kamraterna där är så uttalat att skäl för att lagstiftningsvägen öppna eller annars anvisa möjlighet för eleven att gå i två olika skolor saknas. Kommunen skall enligt 4 kap. 6 § skollagen anvisa den skola som från kommunikationssynpunkt är den som passar eleven bäst. Det åligger kommunen att beakta föräldrarnas önskemål så långt det är möjligt. Har föräldrarna gemensam vårdnad om barnet skall båda föräldrarnas uppfattning läggas till grund för kommunens beslut. Kommunen utgår vid placeringen regelmässigt från den adress där barnet är folkbokfört. Vid växelvis boende för ett barn kan emellertid, när föräldrarna bor i samma kommun, det ofta bero på en tillfällighet var barnet blir folkbokfört. Utgångspunkt för bedömningen bör därför i sådana situationer vara den av föräldrar- nas adresser som föräldrarna själva anger. Den skola bör anvisas som med utgångspunkt från den adressen är den från kommunika- tionssynpunkt lämpligaste. Är föräldrarna inte överens om vilken adress som skall utgöra bedömningsunderlag får placering ske med ledning av barnets folkbokföringsadress. För en tillämpning i enlighet med vad nu sagts krävs ingen lag- ändring. För det fall att föräldrarna till ett barn med växelvis boende är bosatta i olika kommuner kan olika situationer föreligga. Om föräldrarna bor nära varandra men på olika sidor av kommungränsen torde frågan om barnets skolgång kunna lösas med en tillämpning av bestämmelserna i 4 kap. 5 § tredje stycket skollagen. Samarbetsavtal för den nu beskrivna situationen torde således regelmässigt kunna slutas. Bor föräldrarna långt från varandra i olika kommuner kan i och för sig finnas utrymme för en tillämpning av 4 kap. 8 § skollagen. Något behov av en sådan tillämpning torde emellertid inte upp- komma. Den omständigheten att barnet i enlighet med föräldrarnas önskemål skall gå i grundskola i en av kommunerna medför regel- mässigt en sådan anknytning till den kommunen att barnet bör folkbokföras där med de skyldigheter som då inträder för folk- bokföringskommunen. För barn som bor växelvis hos sina föräldrar inom samma kommun har det ansetts föreligga en skyldighet för kommunen att erbjuda skolskjuts för eleven från den adress på vilken eleven är folkbok- förd. Såsom framgått av vad har sagts under avsnitt 5.3 bör det åligga en kommun att vid anvisning av plats i grundskola för en elev som har växelvis boende samråda med föräldrarna och därvid beakta föräldrarnas önskemål om vilken av föräldrarnas bostadsadresser som bör bli styrande för anvisningen. Såsom har framhållits där bör vid växelvis boende barnets folkbokföringsadress inte ensam bli avgörande för i vilken skola barnet skall gå. I konsekvens härmed bör inte heller rätten till skolskjuts styras enbart av folkbokföringsadressen. Frågan om rätt till skolskjuts vid växelvis boende föreligger bör bedömas utifrån en individuell pröv- ning av vilka möjligheter den enskilde eleven har att på annat sätt komma till skolan. De faktorer som vid den bedömningen kan bli avgörande är, som framgår av 4 kap. 7 § skollagen, färdvägens längd, trafikförhållandena, funktionshinder hos en elev eller någon annan särskild omständighet. Förhållandena kan därvid vara sådana att barnet skall anses ha rätt till skolskjuts till båda sina föräldrar. Den i många kommuner tillämpade ordningen att låta skolskjuts vid gemensam vårdnad endast utgå från barnets folkbokförings- adress saknar uttryckligt stöd i skollagen. Skollagen skulle därmed i den delen inte behöva ändras om tydliga uttalanden görs i förarbe- tena. Väljer föräldrarna en annan skola i kommunen än den som eleven med de utgångspunkter som angetts under 5.3 skulle ha placerats i, bör rätt till skolskjuts inte föreligga. Vad nu sagts har avsett de fall där föräldrarna bor i samma kommun. Bor föräldrarna i olika kommuner kan olika alternativ föreligga. Bor föräldrarna nära varandra på olika sidor kommungränsen torde frågan om skolskjuts regelmässigt kunna avgöras genom samarbetsavtal mellan kommunerna. Bor föräldrarna långt ifrån varandra i olika kommuner bör följande beaktas. Enligt huvudregeln är det den kommun där barnet är folkbokfört och där barnet går i skola som har ansvaret för skol- skjutsen. Det ansvaret kan rimligen inte utsträckas till att avse skol- skjuts till en förälder som bor i en annan kommun. Skäl att utifrån barnets bästa ålägga folkbokföringskommunen en sådan skyldighet föreligger inte. Det får anses utgöra ett ansvar för föräldrarna att i fall som sagts finna de lösningar som tillgodoser barnets behov. De begränsningsregler som i övrigt anges i 4 kap. 7 § skollagen bör även fortsättningsvis gälla. Gemensam vårdnad är ett viktigt inslag i den utveckling som har skett mot en betoning av barnets intressen. Syftet är att ge barnet nära och goda relationer med båda föräldrarna även när föräldrarna lever isär. Lagstiftningen om vårdnad förutsätter numera att föräld- rar skall ha gemensam vårdnad i samtliga de fall då den vårdnads- formen är till barnets bästa. Domstolen får i de fall barnet står under vårdnad av båda föräld- rarna besluta vem barnet skall bo med. Bestämmelsen tillkom i syfte att vidga möjligheterna till gemensam vårdnad. Ett beslut om boende kan således bli aktuellt när föräldrar som har gemensam vårdnad inte kan enas om var barnet skall bo. Föräldrarna som har gemensam vårdnad om sitt barn kan även själva besluta om barnets boende. Särlevande föräldrar har i ökande utsträckning ett gemen- samt föräldraskap där barnet bor växelvis hos sina föräldrar. Till- gänglig statistik visar att ca 30 000 barn bor växelvis hos föräld- rarna. Det är viktigt att annan lagstiftning, som berör föräldrars och barns förhållanden, anpassas så att de möjligheter till gemensam vårdnad med växelvis boende för barnen som anvisar inte begränsas eller försvåras. Det är mot den nu angivna bakgrunden som bestämmelserna om barnomsorg, grundskola och skolskjuts skall ses. Kommunens ansvar för verksamheter som sagts har sin utgångspunkt i folkbokföringslagens bestämmelser. Av den lagen följer att barn som bor växelvis hos sina föräldrar anses ha s.k. dubbel bosättning. Barnet skall i sådant fall folkbokföras hos den förälder, där barnet med hänsyn till öriga omständigheter får anses ha sitt egentliga hemvist. Faktorer som därvid kan få betydelse är var skola och daghem finns, var barnet vistas , vem som har ansvaret för de praktiska angelägenheterna etc. Det kan ofta vara svårt för föräldrarna att vid en separation förutse var barnet skall folkbokföras. I de bestämmelser om barnomsorg som gällde tidigare angavs uttryckligen att kommunens skyldighet att bedriva förskole- och fritidsverksamhet skulle avse de barn som var folkbokförda i kommunen eller som stadigvarande vistades där. Då bestämmel- serna om barnomsorg överfördes till socialtjänstlagen och därefter till skollagen föll kravet på folkbokföring bort. Någon saklig förändring var emellertid inte åsyftad. Bestämmelserna bör nu tydliggöras så att det framgår att det är folkbokföringskommunen som har ansvaret. Den nuvarande anknytningen till stadigvarande vistelse bör bibehållas. Med stadigvarande vistelse skall därvid förstås såväl de fall då barnet vistas i kommunen i avvaktan på att bli folkbokfört där som de fall då barnet annars, utan att vara folkbokfört i kommunen har sin bosättning där. På så sätt kommer kommunens skyldighet att anordna barnomsorg att avse inte bara de barn som är folkbokförda i kommunen utan även de barn som – utan att vara folkbokförda där vid växelvis boende vistas hos en förälder i kommunen. Det innebär att barn som vid växelvis boende vistas i olika kommuner skall kunna få barnomsorg i båda kommu- nerna. Det växelvisa boendet måste emellertid bestämmas med utgångspunkt från vad som är bäst för barnet. Man kan därvid inte bortse från att det för ett barn kan innebära allvarliga påfrestningar att delta i barnomsorg på två olika ställen. Det åligger enligt skollagen hemkommunen att sörja för grund- skoleutbildningen. Hemkommun är för den som är bosatt i landet den kommun i vilken han är folkbokförd. Kommunen skall enligt skollagen anvisa den grundskola som från kommunikationssyn- punkt är den som passar eleven bäst. Kommunen utgår vid placer- ingen som regel från den adress där barnet är folkbokfört. Vid växelvis boende för barn kan emellertid, när föräldrarna är bosatta i samma kommun, det bero på en tillfällighet hos vem av föräldrarna barnet är folkbokfört. Utgångspunkten för bedömningen bör därför i sådana fall vara den adress som föräldrarna själva anvisar. Är föräldrarna inte överens bör folkbokföringsadressen bli styrande. För en tillämpning i enlighet med vad nu sagts krävs ingen lagändring. Inte heller i övrigt föranleder bestämmelserna i om gemensam vårdnad och växelvis boende en ändring av skollagens bestämmelser om . Hemkommunen är enligt skollagen skyldig att sörja för att det för eleverna i anordnas kostnadsfri skolskjuts. För barn som bor växelvis hos sina föräldrar har det, när föräldrarna är bosatta i samma kommun, ansetts åligga kommunen att anordna skolskjuts från den adress på vilken eleven är folkbokförd. I konse- kvens med vad har sagts om bör vid växelvis boende för barn inte heller rätten till skolskjuts styras enbart av barnets folkbokföringsadress. Rätten till skolskjuts skall på sätt nu framgår av 4 kap. 7 § skollagen prövas utifrån de möjligheter den enskilde eleven har att ta sig till skolan. En sådan prövning kan visa att eleven har rätt till skolskjuts från båda sina föräldrar. Den i många kommuner tillämpade ordningen att låta skolskjuts vid gemensam vårdnad och växelvis boende endast utgå från barnets folkbokföringsadress saknar uttryckligt stöd i skollagen. Förtydli- gande uttalanden bör göras. Någon ändring av lagen är emellertid inte påkallad. Inte heller i övrigt är med utgångspunkt från barnets rätt till nära och goda kontakter med båda sina föräldrar en ändring av skollagen påkallad. av konsult i arbetsmiljöfrågor, Arbetsmiljölagen (SFS 1977:1160) ........................... Lagens ändamål och tillämpningsområde ............ Samverkan mellan arbetsgivare och 2.1Huvuddragen i föreskrifterna om systematiskt arbetsmiljöarbete samt de viktigaste förändringarna Systematiskt arbetsmiljöarbete i skolan ............................... 2.2.1 Definition av systematiskt arbetsmiljöarbete ........... 2.2.2 Naturlig del i verksamheten, medverkan, arbetsmiljöpolicy och rutiner..................................... 2.2.3 Naturlig del i den dagliga verksamheten ................... Uppgiftsfördelning och kunskaper ........................... 2.2.5 Riskbedömning, åtgärder och uppföljning................ 3.2Ansvaret för arbetsmiljön enligt skollag och Olycka med pelarborrmaskin ................................ Reflektioner och synpunkter................................................. Drunkningsolycka vid badutflykt ......................... Reflektioner och synpunkter................................................. 2 § i arbetsmiljöförordningen ................................................ Eleven i arbetsmiljölagstiftningen............................... Regler för elevernas medverkan i arbetsmiljöarbetet........... 4.3.1 Rätten att avbryta arbetet ........................................... Elevmedverkan i arbetsmiljöarbetet........................... Avgränsning mot fritidsaktiviteter ............................ 4.3.4 låg- och mellanstadier eller deras Val av elevskyddsombud............................................. 4.3.7 Rätt till ledighet och utbildning................................. Rätt till information.................................................... Utser skolorna elevskyddsombud? 4.4.1 Skolans arbetsmiljö – jämförelsestudier – 4.4.2 Elevskyddsombudens betydelse för skolans föreskrifter om minderåriga ( Betryggande säkerhet... ...................................................... Arbetsplatsförlagd utbildning (APU) .................................. Arbete under skollov – även sommarpraktik ....................... Praktisk arbetslivsorientering (prao).................................... Mobbning – kränkningar, våld och hot i skolans Kränkande särbehandling i arbetslivet.................................. Våld och hot i arbetsmiljön ................................................... Skollagstiftningens skrivning om kränkande behandling.... Reflektioner och synpunkter ................................................ Motiven till elevernas plats i arbetsmiljölagstiftningen – utbildningsbegreppet m.m...................................... Förarbeten och propositioner ............................................... Reflektioner och synpunkter ................................................ Raster, skolmåltider, elevvård m.m....................................... Skolledarnas kunskap på arbetsmiljöområdet .............. Lärarnas kunskap på arbetsmiljöområdet .................... Arbetsmiljö-, miljö- och kvalitetssäkringsbegreppen .....