sou · GQB327d5 · 2003-01-01 00:00:00 — Institutet menar även att det är viktigt att det finns tillräckligt med resurser för utveckling av läromedel och skönlitteratur på teckenspråk. I likhet med Talboks- och produktion av punktskriftsmaterial och talböcker för läshandikappade bör det finnas motsvarande produktion för döva på teckenspråk. Vidare påpekar institutet att de statliga resurserna för anpassning och utveckling av läromedel för elever med funktionshinder tyvärr har ökats endast marginellt . Multimediaproduktioner är dyrare att framställa jämfört med en tryckt bok, och endast ett fåtal titlar produce- ras trots att behovet är stort. Det ankommer på den nu sittande läromedelsutred- ningen att överväga det framtida statliga ansvaret inom läromedelsområdet och att då även beakta vilka resurser som rimligen behövs för att skall ha en utbildning som är tillgänglig för alla. Institutet vill framhålla vikten av att uppmärksamma de särskilda behov som barn med funktionshinder har när det gäller tillgången till media. Det råder stor brist på litteratur för den inledande läsinlärningen. Det gäller såväl litteratur som är speciellt anpassad till ett specifikt funktionshinder, som tillgång till litteratur som icke-funktionshindrade barn använder. Det senare är viktigt då det absoluta flertalet av barn med funktionshinder återfinns i den reguljära barnomsorgen och skolverksamheten. Att inte ha tillgång till den litteratur som andra barn läser kan lätt medföra att barnet med funktionshinder hamnar utanför den sociala gemenskapen. Slutligen kommenterar institutet delförslaget att funktionshinder med språklig anknytning bör uppmärksammas inom lärarutbildningen, vilket institutet tycker är bra. Men blivande lärare måste även göras medvetna om alternativa sätt att läsa och kommunicera som punktskrift, talböcker/talktidningar, teckenspråk och symboler (t.ex. Bliss och Pictogram). Dessutom måste blivande lärare känna till andra funktionshinders påverkan på språkutvecklingen. stödjer förslaget att insatser skall vidtas för att ytterligare förbättra tillgängligheten till medier och kultur för personer med olika typer av funktionshinder. ABF instämmer i förslagen men tycker det är anmärkningsvärt att utredningen inte har några förslag till åtgärder som innefattar folkbildningen, trots att ABFs insatser beskrivs i de föregående resonemangen. Vidare anser ABF att statens regler och finansiella insatser bör förändras när det gäller tolkning inom utbildningsverksamhet, så att studiecirklar hamnar i samma bedömningsgrupp som utbildning i övrigt. instämmer helt i kommitténs uppfattning att verksamheten för att öka tillgängligheten för funktionshindrade av film på biograf bör utvecklas vidare. reserverar sig däremot mot att detta skulle ske genom omprioriteringar av resurserna för filmpolitiken. En utvecklad bidragsverksamhet måste finansieras genom att statens bidrag till filmavtalet ökas. välkomnar delförslaget om en undersökning av funktionshind- rades tillgång till tidningar, tidskrifter, litteratur, m.m. och behoven av offentligt stöd till sådan verksamhet. Centrum ser det som naturligt att delta i detta utred- ningsarbete. En sådan utredning bör inte begränsa personkretsen av dem som behöver lättlästa texter alltför snävt. Även många som inte direkt räknas till funktionshindrade har glädje av lättläst. Inte heller bör informationsområdet avgränsas för hårt. instämmer med utredningens förslag att stödja funktionshindrades språkutveckling och tillgång till ett gott språk. Speciellt vill man framhålla betydelsen av goda översättningar, både när det gäller textningen av TV-program och filmer samt av hjälpmedel och datorprogram. ser förslagen och bedömningarna som en möjlighet att förbättra möjligheterna för elever med funktionshinder av språklig karaktär. Handikappförbundens samarbetsorgan finner att de två huvudförslagen är mycket angelägna, men hade förväntningar på mer preciserade förslag. Förbunden anser att om en utveckling på dessa områden ska äga rum krävs bl.a. att man tillskjuter medel. Risken är annars att förslagen inte kommer att genomföras. Det krävs ytterligare utredningar med tillräcklig konkretion för att förslagen ska förverk- ligas. Exempel är bl.a. tillgången på logopeder, specialpedagogiska utbildningar och skolans ansvar. Förbunden stödjer utredningens ställningstagande att förskolan och skolan är särskilt viktiga för språkutvecklingen för personer med kommunikationshandi- kapp. Man måste uppmärksamma alla tal- och språkförseningar/störningar vid ett så tidigt stadium som möjligt så att åtgärder snabbt kan sättas in. Förbunden biträder utredningens uppfattning att utredningen vissa hjälpmedel etc. och/eller får i uppdrag att i samråd ned berörda handikappförbund närmare undersöka vilka stödbehov som finns inom språkområdet. Förbunden vill angående funktionshindrades tillgång till tidningar och tidskrifter komplettera med att det är minst lika viktigt att det finns tillgång till anpassad information från statliga myndigheter och från den kommunala verksam- Angående förstärkning av textning av film och video anser förbunden att textremsan skall bli uppläst. Detta skulle framför allt vara en bra utveckling för personer med läs- och skrivsvårigheter och för synskadade. Förbunden är helt överens med utredningen om hjälpmedlens stora betydelse för personer med funktionshinder. konstaterar förbunden att bl.a. av kostnadsskäl ställs många utan möjligheterna. Forskning och utvecklings- arbete måste breddas bl.a. när det gäller kognitiva hjälpmedel. , hörselskadade och språkstörda barn tycker det är ytterst viktigt att en undersökning av hjälpmedelsområdet görs från ett språkligt perspek- tiv. Vad som finns och vad man kan få och till vilken kostnad, ser mycket olika ut i de olika landstingen. Här måste en förbättring ske och DHB vill att alla ska ha samma möjlighet att få rätt hjälpmedel oavsett i vilket landsting man bor. För döva gäller det bl.a. tillgång till bildtelefon, för att kunna kommunicera på sitt förstaspråk. Av professionen krävs god kunskap om hjälpmedelsutbudet, för att det skall komma de funktionshindrade till godo. DHB stödjer på alla sätt att insatser skall vidtas för att förbättra tillgänglig- heten till medier och kultur. DHB stödjer HRFs krav om att av TV-programmen ska vara textade och alla TV-program ska vara textade . DHB tillägger att man bör starta med textning av barn- och ungdomsprogrammen, så att vi inte får ytterligare en förlorad generation och så att hörselskadade/döva föräldrar kan se programmen tillsammans med sina barn. Dövas TV bör få mer resurser och utökad sändningstid. DHB anser att man inte kan låta branschen ta ansvar för att en standard för dold textning av svenska filmer på video och DVD kommer till stånd. En sådan standard bör föras in i ett regelverk, som branschen är tvungen att följa. Tyst Teater bör få ökat anslag till större ensemble och flera uppsättningar. DHB vill att personal inom BVC bör få utbildning i handikappkunskap och bemötande. Det är ett absolut krav att oroliga föräldrar tas på allvar och snabbt slussas vidare till rätt instans, hörselvård, logopedmottagning eller liknande samt informeras om handikapporganisationer. DHB instämmer i att det råder brist på logopeder i . Utbildningsinsatser måste till samt inrättande av fler tjänster. bör få resurser och kompetens för att arbeta med stöd till målgrupper med språkliga funktionshinder inom förskola och skola. För att förstärka kunskapen om tal och språk är det bråttom och nödvändigt med en översyn/förändring av lärarutbildningen. Vad gäller tolkning önskar DHB att tolkar ska finnas tillgängliga även för barn och ungdomar, t.ex. för fritidsaktiviteter och , för att målet om full delaktighet och tillgänglighet ska kunna uppnås. DHB delar betänkandets bedömning att handikapporganisationer inom språkområdet utför ett viktigt arbete och bör få fortsatt stöd. instämmer helt med utredningens slutsats att handikapporganisationer inom språkområdet bör få fortsatt stöd. instämmer kraftfullt i kommitténs bedömning att barnhälsovården och i högre grad bör uppmärksamma alla avvikelser från en normal tal- och språkutveckling. SRF föreslår att barnhälso- vården åläggs att se till att gravt synskadade barn och deras föräldrar kommer i åtnjutande av de habiliteringsresurser som krävs så snart en synskada befaras. SRF tillstyrker förslaget att en undersökning av hjälpmedelsområdet skall genomföras från ett språkligt perspektiv och medverkar gärna i en sådan under- sökning. SRF föreslår att kraftfulla åtgärder vidtas så att offentliga organs webb- platser verkligen blir tillgängliga för funktionshindrade enligt internationella riktlinjer och att staten uttalar att gravt synskadade som behöver det ska kunna få dator med anpassningar föreskrivna som hjälpmedel i hemmet. SRF tillstyrker varmt förslaget att Utredningen om vissa hjälpmedel etc och/eller ges i uppdrag att i samråd med berörda handi- kappförbund närmare undersöka vilka stödbehov som finns inom språkområdet, hur dagens utbud av IT-hjälpmedel ser ut, kostnadsbilden för den enskilde samt lämna konkreta förslag till insatser. SRF medverkar gärna i arbetet. SRF tillstyrker förslaget att en undersökning skall göras om funktions- hindrades tillgång till tidningar, tidskrifter och litteratur och medverkar gärna i en sådan utredning. SRF föreslår att åtgärder vidtas för att förmå de 30-tal hög- och medelfrekventa dagstidningar som saknar taltidning att ge ut sådan. SRF tillstyrker förslaget att åtgärder för att generellt öka tillgängligheten till radio och TV för funktionshindrade bör utredas vidare. SRF anser att en möjlighet som särskilt bör utredas är syntolkning av TV-program för att öka tillgängligheten för gravt synskadade. SRF föreslår att SVT i enlighet med skrivningarna i kulturutskottets betänkande och i det nya sändningstillståndet startar sändningar med uppläst textremsa för synskadade under innevarande avtalsperiod. instämmer i kommitténs bedömning att barnhälsovården bör uppmärksamma alla avvikelser från en normal tal- och språkut- veckling. Om logopeder fanns anställda inom primärvården skulle mycket preven- tivt arbete kunna utföras genom att föräldrarna skulle kunna få konkreta råd angående bemötande och tidig språkstimulans. LO skriver att det inte nog kan poängteras vikten av tidig diagnos och insatser, när det gäller barns funktionshinder av olika slag. LO ser det som viktigt att projekt kring dyslexi samt skriv- och lässvårigheter bland vuxna, vilka har stor betydelse för individens utveckling och för dennes ställning på arbetsmarknaden, får permanent stöd från staten. Förbundet och Skrivsvårigheter instämmer i utred- ningens bedömning att barnhälsovård, förskola och skola tidigt bör uppmärk- samma språkliga avvikelser och omognad. Avvikande språkutveckling är bland annat ett av de viktigaste och tidiga tecknen på grava läs- och skivsvårigheter. Personal inom dessa områden måste ha den utbildning som krävs för att upptäcka tal- och språkstörningar . Förbundet instämmer helt i utredningens bedömning att Specialpedago- giska Institutet har en mycket viktig uppgift i att stödja kommuner, skolor och lärare i deras arbete med tal – och skriftspråkligt funktionshindrade barn. Förbun- det instämmer vidare i utredningens förslag om vikten av att den pågående ser över hjälpmedelsförsörjning på språkområdet. Förbundet instämmer i utredningens bedömning att allvarlig brist på logopedinsatser föreligger. Åtgärder bör vidtas både för att öka antalet utbildade logopeder och öka antalet tjänster inom omsorg, vård och skola. Förbundet vill betona vikten av att offentliga myndigheter i sitt informa- tionsansvar inbegriper även personer med olika funktionshinder. Viktig samhälls- information måste alltid tillhandahållas i alternativt format som tillgodoser olika funktionshinder. Detta område anser förbundet vara svagt utrett och belyst i utredningen. Förbundet kommenterar uppläst textremsa i TV och på biograf som hjälp- medel för personer med lässvårigheter, synskador och lättare begåvningshandi- kapp. Beträffande uppläst text i TV anser förbundet att frågan bör poängteras starkare och följas upp gentemot SVT. Beträffande uppläst text på biograf konstaterar förbundet att inga förslag tillåtgärder finns med i betänkandet. Remissinstanser som har invändningar: Talboks- och , , Talboks- och menar att utredningen i varje kapitel borde ha tagit hänsyn till funktionshindrades behov och inte behandlat dessa frågor i ett särskilt kapitel. Kartläggningen är visserligen god men ofullständig. Förslagen är inte heller särskilt välunderbyggda. TPB menar att utredningens förslag om en undersökning om det finns förändrade behov av offentligt stöd för funktionshindrades tillgång till tidningar, tidskrifter och litteratur inte är meningsfull. Utvecklingen har inte gått den väg en gång förutspådde. De kommersiella förlagen har inte tagit på sig ansvaret för de läshandikappades informationsförsörjning. TPB anser att kommunikationshinder för funktionshindrade kan undan- röjas om man t.ex. i statligt upphandlingsarbete alltid ställde krav på att en produkt även skall kunna användas av funktionshindrade. En diskriminerings- lagstiftning skulle också kunna leda till att det kommersiella medieutbudet blev tillgängligt. Statsmakterna bör även bättre följa det handlingsprogram för funktionshindrade som regeringen faktiskt antagit så att man i varje reformarbete följer regeringens intentioner. menar att hörselvården, pga att tal- och språkutveck- lingen har en stark koppling till hörselnedsättning, har en nyckelroll för hörsel- skadade barns språkutveckling. HRF vill i detta sammanhang uppmärksamma behovet av hörsellärare och habiliteringspedagoger och kan inte riktigt, som utredningen gör, se att hörselskadades språkutveckling i första hand är en fråga för logopeder. För att hörselskadade barn ska få tidigt stöd för sin språkutveckling anser HRF att barnhälsovården och i betydligt högre grad ska hitta barnen som har hörselnedsättning. Tidig diagnostisering av spädbarn måste, enligt HRF, kompletteras med hörselkontroller . HRF instämmer inte med utredningen om att graden av funktionshinder skulle ha betydelse för studieframgång. Däremot ser HRF det viktiga i att hörsel- skadade barn tidigt får en fungerande kommunikation. Vidare anser HRF att skolplacering och åtgärder i skolan är mycket angelägna och att det måste finnas möjlighet att välja skolform utifrån behov. HRF anser att metoden och tekniken för vuxendövtolkning och s.k. skrivtolkning måste ses över. Det återstår mycket att göra för att överföringen av information från talat språk till skrivet ska bli bättre. Tolkningen måste bli både bättre och säkrare. konstaterar att kommittén föreslår att frågan om vilka åtgärder som behövs för att öka tillgängligheten till radio och tv för funktions- hindrade, utreds vidare. UR anser att frågor rörande kommande sändningstillstånd och anslagsvillkor skall tas upp i beredningen av en ny tillståndperiod. Statskontoret anser att kommittén i stället för att beskriva olika funktionshinder och hjälpmedelsinsatser i utredningen borde ha utgått från vilka hinder i sam- hällets utformning som skapar språkliga handikapp och hur dessa kan undvikas, undanröjas eller överbryggas. Sådana åtgärder sker i tre steg där det första är design för alla, det andra är särskilda hjälpmedel och det tredje särlösningar. saknar en beskrivning av personer med ADHD, ett funktionshinder som kan leda till språksvårigheter om problemen inte uppmärksammas . utbildningsstöd (Sisus) anser att det är viktigt att betona den perspektivförskjutning som den nationella handlingsplanen för handikappoli- tiken ger uttryck för: ett modernt medborgarperspektiv där den funktionshindra- de inte är objekt utan subjekt. Vidare vill Sisus understryka vikten av utbildnings- insatser även för vuxna med dyslexi. Sisus finner det angeläget att ytterligare en punkt tas med i det av utred- ningen presenterade handlingsprogrammet. Under den punkten bör markeras vikten av att det pågående arbetet för ökad tillgänglighet och kompetensutveck- ling i bemötandefrågor fäster uppmärksamheten på behoven att främja tillgången till språk för människor där den språkliga förmågan på olika sätt är påverkad och begränsad. och lämnar i princip samma synpunkter på avsnittet med lite olika formuleringar. De påpekar att för funktionshindrade som väljer studier i studieförbundens regi utgår inte som exempelvis vid folkhög- skolestudier något särskilt ekonomiskt stöd för de extra kostnader som i regel förutsätts för att den funktionshindrade skall kunna bedriva studierna. föreslår att funktionshindrade deltagare skall ges samma ekono- miska förutsättningar när det gäller tillgång till hjälpmedel, assistenter, tolkar, m.m. oavsett utbildningsform. Om inte en sådan reform kan genomföras generellt föreslår förbundet att reformen i första hand avser dem som genomgår något längre sammanhängande studier. påpekar att kostens sammansättning för hälsan är uppenbar. Avsaknad av lättförståelig information kan utestänga personer inom riskgrupper. Som exempel på åtgärder kan nämna symbolmärkning och texter på lättläst svenska. vill understryka att tillgången på tolkar är otillfredsställande och måste förbättras. Någon motsvarighet till Talboks- och existerar inte för de döva och hörselskadade, vilket är en allvarlig brist. ser det som mycket angeläget att andelen textade program i TV ökar, vilket även bör gälla filmen. menar att behovet är stort, speciellt för barn och ungdomar, att öka produktionen av teckenspråksteater och teckenspråkstolkad teater. Rådet beklagar därför att resurserna för Tyst Teater minskats. saknar ett omnämnande av de nya talboksspelarna. Det är utomordentligt viktigt att när tekniken nu finns för att ge tillgång till en rad funktioner som hör ihop med läsningen så ska även hjälpmedlet få stöd och nå ut till alla som behöver det. saknar förslag till utökat stöd till teckenspråkig kultur. För att teckenspråket skall stärkas och utvecklas behövs det betydligt fler sats- ningar inom detta område. Fler teckenspråkiga teatergrupper bör få stöd, liksom skuggtolkning av svenskspråkig teater, mm. Andelen TV-program som tolkas till teckenspråk bör öka. Minst lika viktigt är att även teckenspråkiga program ökar i TV. Teckenspråkiga TV- sändningar bör stödjas så att de får möjlighet till minst lika stor spridning och innehåll som radioprogram på minoritets- och invandrarspråk. kommenterar utredningens konstaterande att kraven på en god förmåga att använda språket i både tal och skrift generellt har ökat i samhället. Mot den bakgrunden är det oerhört viktigt att gravt synskadade personer får möjlighet att lära sig punktskrift, vilket inte är någon självklarhet . SRF föreslår att det fastställs var det samhälleliga ansvaret ska ligga för att personer som blivit synskadade i vuxen ålder får undervisning i punktskrift och att statliga medel anvisas så att verksamheten vid den enda riktigt omfattande utbildningen för vuxna nysynskadade i punktskrift – Punktintensiven – kan permanentas. SRF vill påminna om att det finns synskadade personer i målgrupperna för medier på minoritets- och invandrarspråk. Detta innebär att dessa medier måste vara tillgängliga även för synskadade. SRF föreslår att medel reserveras för synskadade personers tillgång till medier på minoritets- och invandrarspråk och att projektmedel avsätts för att utveckla läromedel och metoder för sfi-undervis- ning av synskadade personer. SRF föreslår vidare att N även punktskrift omfattas av den punkt i handlingsprogrammet som anger att teckenspråkets ställning ska klarläggas. N rätten att få lära sig och få kommunicera i punktskrift förs in i relevant lagstiftning. N tillsammans med SRF ges i uppdrag och får resurser för att ge föräldrar till gravt synskadade barn det stöd de behöver för att kunna introducera sina barn i punktskrift . N förbundet erhåller permanentade anslag för att kunna fortsätta utgivningen av material i punktskrift och punktskriftböcker för barn och vuxna i och Club Braille. N ges i uppdrag att utveckla läs- stimulerande material för grupper i förskolan där synskadade barn ingår. N införandet av en lag om rätt för synskadade elever att få lära sig punktskrift av kompetent, pedagogisk personal övervägs. N en myndighet åläggs ansvaret för läromedelsförsörjningen för synskadade elever i den kommunala vuxenundervisningen och inom folkhögskolan. N TPB tillförs medel så den begränsning av hur mycket material som en enskild synskadad person kan få överfört från svartskrift till punktskrift via utskrivningstjänsten kan tas bort. N även syntolkning av film och video för synskadade ska omfattas av den av kommittén förslagna förstärkta satsningen av textning av film och video. Med anledning av betänkandets förslag att handikapporganisationer inom språk- området bör få fortsatt stöd vill SRF understryka vikten av att förbundet får fortsatt stöd för utgivning av tidningar i punktskrift och på tal till synskadade. SRF vill kunna fortsätta sitt punktskriftsprogram, liksom den lässervice via fax, som gör det möjligt för gravt synskadade att bland annat kunna läsa sin post. Samarbetsorgan för etniska organisationer i – SIOS kommenterar att kommittén inte kommer in på problematiken kring personer med både funktionshinder och annat modersmål än svenska. Detta område är i enormt behov av utvecklings- och forskningsinsatser. menar att standarden för textning i digital TV, DVB Subtitling, bör ingå som krav på funktionalitet för digital-TV-boxar som ska användas på den svenska marknaden. Vidare bör krav ställas på att digital-TV-nät klarar att transparent sända denna signal. Motsvarande bör gäller för funktion med särskild ljudsignal för syntetiskt tal som återger innehållet i textremsan (service för synskadade som SVT nu undersöker hur den kan införas). Språkvård- forskning, politik, lagstiftning och organisation 5.1.1 Forskning om svenska, minoritets- och invandrarspråk samt teckenspråket N En särskild satsning skall göras på språkvårdsforskning. N En resurs för svensk forskning inom terminologi skall byggas upp. N Den vetenskapliga kompetensen i minoritets- och invandrarspråk samt teckenspråk bör garanteras och i vissa fall ökas. N Modersmålsämnets didaktik bör bli föremål för forsknings- och utvecklingsarbete. Att ett visst språk blir föremål för forskning bidrar i hög grad till att stärka detta språks position. Kommittén anser att det är mycket viktigt att forskningen om det svenska språket generellt håller hög klass och att det finns tillräckliga resurser för detta ändamål. Kommittén har tidigare i betänkandet pekat ut en rad områden, exempelvis arbets- liv, högre utbildning och forskning där forskningsinsatser behövs. Därutöver behövs undersökningar av språkbruket inom en rad områden för att kartlägga domänförlusterna för svenskan, t.ex. kulturliv, administration och förvaltning. Språket i offentliga dokument behöver undersökas mera. Likaså behövs undersök- ningar av språkliga attityder. Kommittén föreslår att regeringen i sitt anslag till avsätter medel för en särskild satsning på språkvårdsforskning. Kommittén föreslår också att det skall byggas upp forskning om och utbildning i terminologi. Något lärosäte kan ges i uppdrag att i samverkan med språkvården utveckla ett nationellt centrum för terminologiforskning. Kommittén anser vidare att N det fortsättningsvis bör finnas garantier i form av särskilda uppdrag riktade till specifika högskolor och universitet för forskning och utbildning i finska, samiska och meänkieli, N det även bör övervägas om ett särskilt uppdrag skall ges till för att garantera fortsatt forskning i teckenspråk, N den vetenskapliga kompetensen för jiddisch och chib bör ökas N det är viktigt att forskning kring modersmåldidaktik ökas. En lång rad svarande ställer sig positiva till kommitténs förslag om språkvårds- forskning.