sou · GQB3110 · 2003-01-01 00:00:00 — Mot denna bakgrund samt då integritetsintrånget, med hänsyn till det begränsade område som skulle övervakas, fick anses vara relativt litet fann kammarrätten att det fick anses föreligga sådana synnerliga skäl som utgjorde grund för att medge undantag från upplysningsplikten. Kammarrätten biföll alltså polismyndighetens överklagande. Kammarrättens dom vann laga kraft. Kammarrättens mål har nummer 1270-2002. Tillstånd till allmän kameraövervakning av en i beviljade ett tidsbegränsat tillstånd att använda övervakningskameror (fyra fast monterade kameror med fasta objektiv anslutna till monitorer placerade vid kassa och i kontorsutrymme samt till videobandspelare) för övervakning av husfasaden och ett område från densamma vid bolagets restaurang i hörnet – i . Tillståndet innefattade rätt att behandla och bevara bilder som förmedlades av övervakningskamerorna. Inspelning skulle dock endast få ske vid aktivering av överfalls- eller inbrottslarm. Vidare föreskrevs att inspelat material skulle, om brott hade begåtts, överlämnas till polismyndigheten och att inspelat material i övrigt fick bevaras under högst en månad samt skulle förvaras i särskilt låst utrymme. Tillståndet angavs gälla till och med . JK överklagade beslut till Länsrätten i Väster- bottens län och yrkade att beslut skulle upphävas. yrkade JK att länsrätten skulle förordna att beslut tills vidare inte skulle gälla (inhibition). Bolaget bestred yrkandet. Genom beslut avslog länsrätten yrkandet om inhibition. JK överklagade detta beslut hos Kammarrätten i , som i beslut förordnade om inhibi- tion. Bolaget överklagade inhibitionsbeslutet, men Regeringsrätten beslutade att inte meddela prövningstillstånd. Länsrätten meddelade dom . Länsrätten anförde att det av utredningen i målet framgick att bolagets restaurang i varit utsatt för ett flertal mer eller mindre organiserade aktioner, varav vissa innefattat brottslighet som olaga hot, ofredan- de och skadegörelse. Sammanfattningsvis fann länsrätten att intresset av allmän kameraövervakning på sätt det överklagade beslutet avsåg – med beaktande av att övervakningen behövdes för att förebygga brott – vägde tyngre än den enskildes intresse av att inte bli övervakad på den aktuella platsen. Länsrätten avslog därför överklagandet i sin dom. JK överklagade länsrättens dom hos Kammarrätten i och yrkade att kammarrätten skulle avslå bolagets ansökan om tillstånd att använda övervakningskameror. JK begärde också att beslut tills vidare inte skulle få gälla (inhibition). Bolaget bestred ändring. Kammarrätten förordnade i beslut om inhibi- tion i målet. Beslutet överklagades till Regeringsrätten, men Rege- ringsrätten beslutade att inte bevilja prövningstill- stånd. Kammarrättens beslut om inhibition stod därför fast. Kammarrätten meddelade dom i målet . Kammarrätten ansåg att den brottslighet som bolaget eller dess personal varit utsatt för kunde, även om den för de berörda säker- ligen upplevts som obehaglig, inte betraktas som allvarlig i den mening som gavs uttryck för i förarbetena till lagen om allmän kameraövervakning. Vidare hade det enligt kammarrätten i målet inte kommit fram något som visade att de personer som varit in- blandade i aktionerna mot bolaget var desamma som hade utfört allvarliga brott vid andra aktioner i . De mindre incidenter som hade skett inne i restauranglokalen fick anses ha liten betydelse vid bedömningen av den aktuella kameraövervakningen skulle tillåtas eller inte. Vid en samlad bedömning av vad som hade framkommit fann kammarrätten att behovet av allmän kameraövervakning i enlighet med det tillstånd hade meddelat inte kunde anses så starkt att det borde ges företräde framför integritetshänsynen. På grund härav ansåg kammarrätten att överklagandet från JK skulle bifallas. Kammarrätten upphävde således beslut att meddela tillstånd för bolaget att använda övervakningskamera. Bolaget överklagade kammarrättens dom till Regeringsrätten. I ett beslut beslutade Regeringsrätten att inte meddela prövningstillstånd. Kammarrättens dom stod därför fast. Regeringsrättens mål har nummer 7037-1999. Tillstånd till allmän kameraövervakning av kassaområdet i en restauranglokal drev vägrestaurangen som låg invid E4. I anslutning till restaurangen hade bolaget också en servicebutik och en bensinstation. Genom ett beslut beviljade i bolaget tillstånd att i brottsförebyggande och säkerhetsfrämjande syfte använda sex övervakningskameror vid bolagets anläggning. Enligt beslutet skulle kamerornas upptagningsområde begränsas till butikslokalen och området i omedelbar anslutning till självserve- ringsdisken samt utomhus till området i omedelbar anslutning till pumpstationerna. JK överklagade beslut till Länsrätten i och yrkade att länsrätten skulle avslå ansökningen om tillstånd att använda övervakningskamera såvitt avsåg den kamera som skulle riktas mot självserveringsdisken. Bolaget bestred ändring av beslut. Länsrätten meddelade dom . I domen anfördes att det av en ritning som bifogats ansökan framgick att den aktuella kameran skulle vara riktad mot självserveringsdisken, vilket med- förde att en del av restauranglokalen omfattades av övervakningen. Vad bolaget hade anfört i målet visade enligt länsrättens bedöm- ning inte att övervakningsintresset för den aktuella kameran vägde tyngre än den enskildes intresse av att inte bli övervakad. I stället torde kameran enligt länsrätten kunna monteras på ett sådant sätt att övervakningsbehovet tillgodosågs utan att den enskildes integ- ritet kränktes. Länsrätten biföll således överklagandet och vägrade bolaget att sätta upp den kamera som enligt ansökningen skulle riktas mot självserveringsdisken. Bolaget överklagade länsrättens beslut hos Kammarrätten i , men återkallade senare sitt överklagande. Genom beslut avskrev kammarrätten målet, vilket med- förde att länsrättens dom stod fast. Kammarrättens beslut vann laga kraft. Kammarrättens mål har nummer 2151-2000. Tillstånd till inspelning av bilder vid allmän kameraövervakning av en hotellreception i län beslutade att ge tillstånd till att bruka en fast kamera för övervakning av hotellreceptionen och området i omedelbar anslut- ning därtill i hotellet på i . avslog däremot hotellets ansökan om tillstånd till inspelning av bilder samt anförde därvid att hotellet inte hade styrkt att recep- tionen var särskilt brottsutsatt och att intresset för hotellet av att få spela in bilder inte vägde tyngre än integritetsintresset. Hotellet överklagade beslut till Länsrätten i län och yrkade att hotellet skulle ges rätt att spela in bilder från kameraövervakningen. Länsrätten meddelade dom . Länsrätten anförde att hotellet hade åberopat att kriminellt klientel hade uppehållit sig i receptionen och i hotellets närområde samt att ett inbrott hade skett i hotellets spritförråd. Dessa omständigheter medförde enligt länsrätten inte i sig att hotellet och dess omgivningar kunde betraktas som en särskilt brottsutsatt plats. Länsrätten fann att hotellet inte hade visat att det fanns ett behov av att spela in bilder som övervägde den enskildes intresse av att inte bli utsatt för den integritetskränkning inspelningen kunde medföra. Länsrätten avslog därför överklagandet i sin dom. Hotellet överklagade länsrättens dom hos Kammarrätten i och vidhöll därvid sin ansökan om att få spela in bilder från kameraövervakningen. Kammarrätten meddelade dom . Kammarrätten avslog överklagandet med hän- visning till de skäl som länsrätten hade anfört. Kammarrättens dom vann laga kraft. Kammarrättens mål har nummer 4935-2000. Tillstånd till att spela in bilder från allmän kameraövervakning av en parkeringsplats vid ett hotell i beslutade att ge tillstånd att bruka två kameror för övervakning av hotellets parkeringsplats med infart på Göteborgs- vägen. Ändamålet med övervakningen skulle enligt tillståndet vara att förebygga skadegörelse och stöld ur bilar samt höja säkerheten för hotellets gäster och personal. I samma beslut avslog läns- styrelsen bolagets ansökan om att få spela in och bevara bilder från kamerorna. Bolaget överklagade beslut till Länsrätten i och yrkade att bolaget skulle beviljas rätt att spela in och bevara bilder från kamerorna. Länsrätten meddelade dom i målet . I domen fann länsrätten att bolagets intresse, med tanke på omfattningen av brottsligheten och de försök bolaget hade gjort för att komma till rätta med situationen, av att kunna behandla och bevara bilder genom inspelningar från kamerorna fick anses väga tyngre än integritetsintresset hos allmänhet och personal. Länsrätten biföll därför överklagandet och förordnade att bilder från kamerorna fick spelas in. överklagade länsrättens dom hos Kammarrätten i och yrkade att länsrättens förordnande om inspelnings- rätt skulle upphävas. Bolaget bestred yrkandet och anförde att inspelning bara skulle äga rum mellan och 06.30. Kammarrätten meddelade dom i målet . Kammarrätten gjorde bedömningen att hotellet hade ett beaktans- värt intresse av att bedriva kameraövervakning av sin parkerings- plats. Därvid hänvisade kammarrätten till att det hade förekommit ett relativt stort antal stölder ur bilar. Ett bevarande av bilder mellan och 06.30, medförde enligt kammarrätten ett begränsat intrång i den personliga integriteten för allmänheten. Sammantaget ansåg kammarrätten att bolagets intresse av att få spela in bilder vägde tyngre än integritetsintresset. Kammarrätten ändrade länsrättens dom på så sätt att hotellets tillstånd att behandla och bevara bilder skulle gälla bilder som togs upp av övervakningskamerorna kl. 22.30–06.30. Kammarrättens dom vann laga kraft. Kammarrättens mål har nummer 3648-2000. Sjukhus och socialkontor m.m. Tillstånd till allmän kameraövervakning av ett socialkontor i län meddelade tillstånd för kommun att bruka tre fast monterade kameror för allmän kameraövervakning av entrédörren och trapphuset till socialkonto- ret. Enligt tillståndet angavs ändamålet med övervakningen vara att kontrollera att inga personer gömde sig i lokalerna. Av tillståndet framgick vidare bl.a. följande. Tillståndet innefattade inte rätt att spela in bilder som förmedlades av kamerorna. Kamerorna skulle vara placerade på de platser och ha de upptagningsområden som angavs på en ritning som hade fogats till tillståndet. De skulle ha fast optik med en längsta brännvidd av och vara anslutna till en monitor i receptionen. JK överklagade beslutet till Länsrätten i län och yrkade att länsrätten i första hand skulle avslå kommunens ansökan om till- stånd att använda övervakningskamera och i andra hand att över- vakning endast skulle få ske efter kontorstid. JK yrkade också att beslut inte skulle få verkställas förrän länsrätten meddelat dom (inhibition). Kommunen bestred yrkandena. Genom beslut biföll länsrätten yrkandet om inhibition. Beslutet överklagades av kommunen hos Kammarrätten i , men kammarrätten beslutade att inte med- dela prövningstillstånd. Länsrätten meddelade dom . I domen anförde länsrätten att de integritetsintressen som var förenade med verksamhet framträdde med särskild styrka vid anordnande av kameraövervakning. Två av kamerorna skulle vara placerade i trapphuset utanför och övervaka alla besökande till olika förvaltningar. När det gällde dessa kameror ansåg länsrätten att intresset av att förebygga brott och tillgodose den personliga säkerheten för personalen vägde tyngre än integritetsintresset. Den tredje av kamerorna var placerad inne i väntrummet till och skulle övervaka ett från receptionen dolt utrymme där även toaletten för de besökande fanns. Beträffande denna kamera ansåg länsrätten att integritets- intresset vägde tyngre än övervakningsintresset. I domslutet biföll länsrätten således delvis JK:s yrkande och ändrade beslut på så sätt att kommunen inte fick tillstånd till den kamera som skulle vara placerad i väntrum. Kommunen överklagade länsrättens dom hos Kammarrätten i och yrkade att ansökningen om kameraövervakning helt skulle bifallas. JK bestred ändring. Kammarrätten meddelade dom . Kammar- rätten hänvisade i domen till att kommunen hade gett in en lista med incidenter som inträffat på –1998. Av listan framgick att socialsekreterare hade blivit hotade, att väntrummet hade blivit demolerat av besökare och att besökare vägrat att lämna väntrummet. Den omstridda kameran skulle visa bilder av ett från receptionen skymt område i väntrummet. Genom övervakning av det skymda utrymmet fick de anställda på möjlighet att förvissa sig om att ingen person gömde sig där. Övervakning med kameran borde därför enligt kammarrätten bidra till ökad säkerhet. Vid en samlad bedömning fann kammarrätten att kommunens intresse av övervakning även med den kamera som skulle placeras i väntrummet vägde tyngre än den enskildes intresse av att inte bli övervakad. Kammarrätten fann således att kommu- nens överklagande skulle bifallas. I domslutet upphävde kammar- rätten länsrättens dom och fastställde beslut. En ledamot i kammarrätten var skiljaktig och ville fastställa länsrättens dom. Kammarrättens dom vann laga kraft. Kammarrättens mål har nummer 5843-1999. Tillstånd till allmän kameraövervakning av ett väntrum till akutmottagningen vid Efter ansökan från gav i genom beslut tillstånd för att bruka en kamera för övervakning av väntrummet till akutmottagningen vid . Enligt tillståndet var ändamålet med övervakningen dels att upptäcka och förhindra störande eller farliga personer att vistas i väntrummet, dels att upptäcka väntande patienters akuta försämring. Av tillståndet framgick vidare bl.a. följande. Övervakningsutrustningen bestod av en fast monterad kamera och en monitor, som skulle vara placerad i sköterskeexpeditionen. Kameraövervakningen skulle ske endast under de tider då en expedition i direkt anslutning till väntrummet var obemannad. Tillståndet innefattade inte rätt att spela in eller behandla bilder som förmedlades av kameran. JK överklagade beslut till Länsrätten i och yrkade att länsrätten skulle avslå ansökan om till- stånd att använda övervakningskamera. bestred änd- ring av beslut. Länsrätten meddelade dom . Enligt länsrättens mening hade det inte kommit fram några omständigheter som visade att det förelåg ett starkt behov av kameraövervakning. Vidare ansåg länsrätten att de integritetsintressen som generellt var förenade med verksamheten i hälso- och sjukvårdens lokaler fram- trädde särskilt starkt vid anordnande av kameraövervakning. Sammantaget fann länsrätten att det inte var visat att övervaknings- intresset vägde över det intrång i enskildas personliga integritet som användningen av en övervakningskamera på platsen skulle innebära. I domen upphävde länsrätten därför beslut och avslog ansökan om tillstånd till kameraövervak- ning av väntrummet till akutmottagningen. överklagade länsrättens dom hos Kammarrätten i . I beslut beslutade dock kammar- rätten att inte meddela prövningstillstånd, vilket innebar att länsrättens dom stod fast. Kammarrättens beslut vann laga kraft. Kammarrättens mål har nummer 308-2001. Tillstånd till allmän kameraövervakning i polishuset i i beslutade att bevilja i tillstånd till allmän kameraövervakning i polishuset i . Tillståndet gav polismyndigheten rätt bl.a. att för utökad bevakning vid överfalls- larm och inspektion övervaka polismyndighetens reception och ett väntrum i anslutning till receptionen. Enligt tillståndet fick bilder från övervakningen spelas in. JK överklagade beslut till Länsrätten i Västernorr- lands län. JK yrkade i första hand att länsrätten skulle upphäva beslut att tillåta kameraövervakning av receptionen i polishuset, i andra hand att övervakningen skulle begränsas till att avse tid då receptionen var stängd. Länsrätten meddelade dom i målet . I domen framhöll länsrätten att starka integritetsintressen gör sig gällande i den verksamhet som bedrivs vid en polismyndighet. Länsrätten anförde också att några incidenter inte hade inträffat i de ifråga- varande lokalerna samt att något annat framträdande behov av övervakning inte hade angetts av polismyndigheten. Vid en samlad bedömning fann länsrätten att övervakningsintresset inte vägde över det intrång i den enskildes personliga integritet som en övervakning skulle innebära. Länsrätten biföll således JK:s första- handsyrkande och upphävde beslut såvitt avsåg övervakningen av den aktuella receptionen med väntrummet. överklagade länsrättens dom hos Kammar- rätten i och yrkade att kammarrätten skulle ge myndig- heten tillstånd att övervaka även den aktuella receptionen jämte väntrummet. JK tillstyrkte delvis bifall till överklagandet enligt följande. Tillstånd medgavs till allmän kameraövervakning utan inspelningsrätt i det aktuella väntrummet recep- tionen var stängd. Vidare medgavs tillstånd till kameraövervakning med inspelningsrätt i receptionen i samband med att överfalls- larmet där hade utlösts. Kammarrätten meddelade dom i målet . Kammarrätten fann att polismyndigheten borde ges tillstånd till all- män kameraövervakning i den utsträckning som JK hade tillstyrkt. Kameraövervakning utan inspelningsrätt tilläts därför i väntrummet under de tider receptionen var stängd och kameraövervakning med inspelningsrätt tilläts i receptionen i samband med att överfalls- larmet där aktiverades. Kammarrättens dom vann laga kraft. Kammarrättens mål har nummer 905-2001. Tillstånd till allmän kameraövervakning av akutmottagningen till i Landstingsfastigheter Norra distriktet ansökte hos i om tillstånd till allmän kameraövervakning av akutmottagningen till i . Enligt ansökningen avsåg övervakningen den yttre dörren vid akutmot- tagningen. Ändamålet med kameraövervakningen var att öka säker- heten och skapa trygghet för patienter och personal. gav genom beslut tillstånd för att av säkerhetsskäl bruka fyra övervakningskameror för övervakning av den aktuella akutmottagningen. Kamerorna skulle placeras och riktas i enlighet med en ritning som hade bifogats ansökningen. De skulle vara fast monterade och försedda med fast optik. Kamerorna skulle vara anslutna till en monitor. JK överklagade beslut till Länsrätten i och yrkade att ansökan om tillstånd skulle avslås beträffande tre av de fyra kamerorna. Dessa kameror tog upp bilder från entré-, vänt- och uppehållsrum i akutmottagningen. Länsrätten beslutade att inhibera beslut. Länsrättens beslut överklagades till Kammarrätten i Jön- , som beslutade att inte meddela prövnings- tillstånd. Länsrätten meddelade dom . Länsrätten fann att det inte hade framkommit i målet att övervakningsintresset vägde tyngre än integritetsintresset. På grund härav upphävde länsrätten i sin dom det av meddelade tillståndet för de tre kame- rorna. överklagade länsrättens dom hos Kammarrätten i . Kammarrätten beslutade att inte meddela prövningstillstånd, vilket innebar att länsrättens dom skulle stå fast. Kammarrättens beslut att inte meddela prövningstillstånd över- klagades till Regeringsrätten av . JK motsatte sig inte yrkande. Regeringsrätten meddelade beslut . Regeringsrätten konstaterade därvid att vägledande domar från Regeringsrätten helt saknades såvitt avsåg kameraövervakning av akutmottagningar. Målet borde till ledning för rättstillämpningen prövas i kammarrätten. Regeringsrätten meddelade i sitt beslut prövningstillstånd för prövning i Kammarrätten i av överklagande av länsrättens dom i målet. Efter återförvisningen av målet beslutade kammarrätten dom . I domen konstaterade kammarrätten att det var fråga om övervakning av lokaler där verksamheten var kringgärdad av sekretess och där integritetsintressena gjorde sig särskilt gällan- de. Den direkta anledningen till att fann kamera- övervakning nödvändig syntes enligt kammarrätten vara att man vid ombyggnaden av akutmottagningens entré och väntrum samt uppehållsrum hade gjort byggnationen på ett sådant sätt att rummen inte var möjliga att överblicka från akutmottagningens reception, trots att man vid ombyggnationen torde ha varit med- veten om att det förelåg ett uppenbart behov av att kunna övervaka dessa lokaler. Vidare anförde kammarrätten att allmän kamera- övervakning inte skulle ses som ett hjälpmedel som skulle användas i stället för andra säkerhetsåtgärder eller förebyggande insatser. Sammantaget fann kammarrätten att ansökan om allmän kameraövervakning skulle avslås. Kammarrätten avslog således överklagandet. överklagade domen till Rege- ringsrätten, som ännu inte har avgjort målet. Kammarrättens mål har nummer 2917-2001. Tillstånd till att använda övervakningskamera i en taxibil var taxiägare och bedrev taxitrafik i . Han ansökte hos i om tillstånd att få använda övervakningskamera i sin taxibil enligt den då gällande lagen (1990:484) om övervakningskameror m.m. Syftet med ansökan var att förebygga och avslöja brott. Kameran skulle placeras på instrumentpanelen och starta så fort någon dörr öppnades och sedan spela in bilder på allt som hände så länge någon dörr var öppen. När sedan dörren stängdes skulle kameran fortsätta att gå . Bilens innerbelysning skulle vara tänd och en ljudupptagning skulle ske för att fånga upp kundens röst när han eller hon talade om vart färden skulle gå. Chauffören skulle utöver detta själv kunna starta kameran med hjälp av en fotknapp och, om han så önskade, när han slog på "kassa". Bilderna från kameran skulle spelas in och videokassetten vara inlåst i en specialbox. Läns- styrelsen ansåg att i och för sig hade ett starkt intresse av att få använda övervakningskamera på planerat sätt. Integritets- intresset var dock mycket påtagligt och vägde enligt tyngre än övervakningsintresset. avslog därför an- sökningen. överklagade beslut till Länsrätten i län. Länsrätten meddelade dom . Länsrätten fann att intresset att tillgodose det avsedda ändamålet med över- vakningen inte var så starkt att det skulle ges företräde framför intresset att värna enskildas personliga integritet. I domen avslog länsrätten därför överklagandet. överklagade länsrättens dom hos Kammarrätten i . Kammarrätten meddelade dom . Överklagandet prövades enligt lagen om allmän kameraövervakning som då hade trätt i kraft. Kammarrätten anförde att vad hade anfört till stöd för sitt behov av övervakningskamera i och för sig fick anses beaktansvärt. I det aktuella fallet var det emellertid fråga om utrustning som medgav en i sammanhanget förhållandevis närgången granskning. Vidare skulle den kombineras med bild- och ljudinspelning vilket ökade integritetsintrånget avsevärt. Vid en samlad bedömning av omständigheterna i målet fann kammarrätten att det rörde sig om ett så stort intrång i enskildas personliga integritet att detta vägde tyngre än övervakningsintresse. Kammarrätten avslog därför överklagandet. fullföljde i Regeringsrätten sin talan om att få tillstånd att sätta upp en kamera med bild- och ljudupptagning i sin taxibil. Han yrkade i andra hand att han skulle få tillstånd att använda kamera med enbart bildupptagning eller, i stället för automatiska upptag- ningar, få tillstånd att använda en anläggning där upptagningen startade när en särskild knapp trycktes in. Regeringsrätten meddelade dom . Vid en avvägning av övervakningsintresset mot integritetsintresset kunde enligt Regeringsrätten konstateras att den aktuella övervaknings- utrustningen medgav en granskning som från integritetssynpunkt var känslig. Den tid då kameran skulle gå efter det att dörrarna stängts var förhållandevis lång, såvitt framgick för att den inledande dialogen mellan kunden och taxiföraren skulle kunna fångas upp. Utrustningen förutsattes också kunna när som helst aktiveras manuellt. Enligt Regeringsrättens mening vägde i det aktuella fallet intresset av övervakning inte över det intrång i enskildas personliga integritet som användningen av övervakningsutrustningen innebar. Regeringsrätten avslog därför överklagande. Regeringsrättens mål har nummer 6572-1998 och är publicerat i RÅ 2000 ref. 52. Tillstånd till allmän kameraövervakning av ett område vid järn- vägsstationen i ansökte hos i län om tillstånd till allmän kameraövervakning vid Resecentrum vid järn- vägsstationen i .