sou · GQB330d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Detta betyder till exempel att mindre företag kan komma att anpassa verksamhetens inriktning och lägga om pro- duktionen snabbare än en större verksamhet. På så sätt menar vi att mindre verksamheters konkurrenskraft kan öka i förhållande till stora verksamheter. Detta innebär således att de mindre verksamheterna har stora möjligheter att komma att bli först när det gäller märkning och certifiering i jämställdhetshänseende. Ofta framhålls det argument om att mindre verksamheter har bris- tande administrativa resurser, vilket det inte finns någon anledning att ifrågasätta. I Europeiska kommissionens senaste grönbok europeisk ram för företagens sociala ansvar uppmuntras arbetet med att öka de anställdas insyn och inflytande i det interna företags- arbetet – Corporate Social Responsibility. finns det emellertid inte några ramar för vad detta innefattar. syftar emellertid till att få in förslag om hur företag och fackföreningar, icke-statliga organisationer, myndigheter och andra som påverkas av deras verksamhet ska kunna samarbete för att åstadkomma en gemensam europeisk ram för företagens sociala ansvar. Ett system för frivillig jämställdhetsmärkning skulle kunna tjäna som hjälpmedel för att uppmuntra till ett sådant samarbete. Ur ett småföretagarperspektiv kan det tänkas bli svårt att över- blicka hur detta skulle kunna genomföras. Här menar vi emellertid att det finns anledning att involvera landets länsexperter vid genomförandet av ett frivilligt system för jämställdhetsmärkning. De skulle till exempel kunna anordna utbildningar i och om jäm- ställdhet för att på så sätt nå ut med den bas som systemet för frivillig jämställdhetsmärkning vilar på – att integrera jämställdhet i såväl närings- och föreningsverksamhet som offentlig förvaltning.4 Denna verksamhet borde väl kunna vara att hänföra till det som omfattas av Växtkraft Mål 3. 4 Länsstyrelsernas arbete med jämställdhet behandlas mer ingående i kapitel 13. 18.3.3Sämre tillgång till kapitalmarknaden Små företag uppges ofta ha sämre tillgång till kapitalmarknaden, vilket vi inte på något sätt finner anledning att ifrågasätta. Vi menar emellertid att vårt system för frivillig jämställdhetsmärkning kan komma att underlätta för små företagare i det här avseendet, genom de handlingsregler som vi föreslår ska upprättas vid bedömning av låneansökningar från män och kvinnor (dvs. företrädare för olika verksamheter). Utredningen föreslår således att ett krav vid jämställdhetsmärk- ning av banktjänster ska vara att banken utformar könsneutrala riktlinjer vilka ska tjäna som underlag vid bedömning av låne- ansökningar från kvinnor och män. I dessa riktlinjer får det inte under några som helst omständigheter göras någon skillnad på grund av kön vid bedömning om kvinnors och mäns låneansök- ningar ska tillstyrkas eller avstyrkas när det är fråga om ansök- ningar som är att betrakta som lika eller likvärdiga. Ett sådant kriterium kommer således att kunna stå som en garant för ett likvärdigt och rättvist bemötande av såväl kvinnliga som manliga verksamhetsföreträdare vid såväl stora som små verksam- heter. Jämställdhetsmärkningen kan på så sätt bli ett hjälpmedel för en mer rättvis behandling av verksamheter och deras företrädare. Till detta kommer att företrädare för mindre verksamheter har möjlighet att ta del av . Det hade naturligtvis varit önskvärt att kunna genomföra jämställd- hetsmärkningen utan extern kompetens. Flera studier har emeller- tid visat att det råder stor brist på kunskap om vad som avses med jämställdhet. Vi menar emellertid att både länsstyrelserna, branschorganisa- tionerna och de fackliga organisationerna har goda möjligheter att nå ut med information om möjligheten att jämställdhetsmärka produkter och /eller tjänster eller att certifiera verksamheten i jäm- ställdhetshänseende. En av länsstyrelsernas mest centrala uppgifter är att just utveckla utbildningen i länet. De ska bland annat verka för att kvinnor och män ska på lika villkor kunna arbeta, sköta hem och barn och aktivt delta i samhällslivet. Vi menar att det borde vara möjligt att lyfta frågorna om jämställdhet i det här avseendet i den strategi som ska finnas i varje län för att öka jämställdheten.5 I den , som vi föreslår ska få i uppgift att närmare utforma de specifika jämställdhetskriterierna och utfärda råd för tillämpning av de generella jämställdhetskrite- rierna, bör bland andra sitta företrädare för olika branschorga- nisationer och fackliga organisationer. Närheten till de berörda verksamhetsföreträdarna kommer förmodligen att kunna under- lätta möjligheten att nå ut med innehållet i jämställdhetsmärk- ningen/ certifieringen i jämställdhetshänseende. Lagen om frivillig jämställdhetsmärkning är en ramlag, vilket inne- bär att lagen endast markerar det yttre ramarna för dess tillämp- ningsområde. Ramarna är tre och består av syftet med lagen (1 §), villkoren för jämställdhetsmärkningen (3 och 5 §§)och utpekande av den ackrediterande myndigheten (7 §). Lagen syftar till att integrera jämställdhet i närings- och förenings- livet samt offentlig förvaltning. Bestämmelsen ringar in området för lagen. Tanken är att frågor om jämställdhet ska lyftas fram, vilket är tänkt att ske genom att det anläggs ett jämställdhetsperspektiv på såväl verksamheter som de produkter och/eller tjänster som produceras, tillverkas och/eller tillhandahålls vid verksamheter. Med jämställdhet avses att kvinnor och män ska ha lika rättig- heter, skyldigheter och möjligheter att: ha ett arbete som ger ekonomiskt oberoende vårda hem och barn delta i politiska, fackliga och andra aktiviteter i samhället.1 Med tillverkning avses all form av framställning av produkt och/ eller tjänst. Framställningen (produktionen) av produkter kan vara av såväl praktiskt som teoretisk art. Med tillverkning av praktisk art avses sådan tillverkning som sker inom den traditionella tillverk- ningsproduktionen. Med tillverkning av teoretisk art avses sådan tillverkning som sker inom tjänsteproduktionen och vid så kallade utvecklingsföre- tag/organisationer som inte ännu tillhandahåller produkter och/ eller tjänster på marknaden, utan vars verksamhet är under upp- byggnad. Det kan till exempel vara fråga om en nystartat verksam- het som planerar att lansera nya produkter och/eller tjänster på 1 SOU 1990:41, sid. 218, prop. 1978/88:105, sid. 3. Men det kan även vara fråga om en verksamhet som ämnar lägga om produktionen eller verksamhetens inriktning och som i samband därmed har för avsikt att ändra inriktningen av den tidigare produktionen mot mer jämställda produkter eller tjänster. Med tjänst avses då någon tillhandahåller och/eller utför något åt någon annan inom ramen för verksamhetsområdet. Det betyder att såväl sjukvårdsinrättningar, skolor som ideella organisationers verk- samhet omfattas av lagens tillämpningsområde. Det ställs inte något krav på nivån för produktionen eller distri- butionen av produkterna eller tjänsterna. Det saknar således bety- delse var producenten befinner sig i tillverkningsledet. Men det är givet att det endast är den som själv uppfyller de nedan nämnda kraven som kan komma i fråga för jämställdhetsmärkning av pro- dukter och/eller tjänster eller certifiering i jämställdhetshänseende. Det räcker således inte med att hänvisa till att det vid verksam- hetens produktion finns beståndsdelar (produkter) som är jäm- ställdhetsmärkta vid en annan verksamhet. Det finns med andra ord ett latent krav om att den aktuella produkten och/eller tjänsten har sin grund i den egna verksamheten. Detta ska naturligtvis inte blandas samman med immaterialrättsliga frågor. Lagen rör all verksamhet inom landet oberoende av verksamhe- tens inriktning. Det betyder att lagen gäller på samtliga områden inom den offentliga sfären. Utanför lagen faller således hela den privata sfären. Det ställs ej heller några krav på att den aktuella verksamhetens storlek; såväl enmansföretag som storföretag och ideella organisationer samt offentliga förvaltningar äger rätt att ansöka om att jämställdhetsmärka produkter och/eller tjänster eller att bli certifierade i jämställdhetshänseende. Det är emellertid inte något krav att det produceras eller till- handahålls produkter och/eller tjänster. Att lagen är tillämplig på föreningsverksamhet innebär bland annat att lagen även är tillämplig på ideella organisationer. Lagen skiljer mellan de två begreppen jämställdhetsmärkning av produkter och tjänster (2 och 3 §§) och certifiering av verksamheter i jämställdhetshänseende (4 och 5 §§). Närings- och föreningsverksamhet samt offentlig förvaltning äger rätt att ansöka om att jämställdhetsmärka produkt och/eller tjänst. Stadgandet utgör en uppräkning över de verksamheter som är be- rättigade att ansöka om jämställdhetsmärkning. Uppräkningen är uttömmande, vilket betyder att verksamheter som inte finns med i uppräkningen inte heller äger rätt att ansöka om jämställdhetsmärkning. Det ställs emellertid inte något krav på att hela verksamheten (organisationen) står bakom ansökan. I stället är det så att inte en- dast en enskild , en avdelning inom en kom- munal myndighet eller statlig förvaltning, utan även en avdelning inom en större privat verksamhet äger rätt att ansöka om jämställd- hetsmärkning. Motsvarande rätt tillkommer naturligtvis även en lokalavdelning inom en ideell organisation. Det är endast produkter och/eller tjänster som kan komma i fråga vid jämställdhetsmärkning. Rätten att jämställdhetsmärka produkt och/eller tjänst tillkommer den som uppfyller de dubbla kraven – tvåstegsmodellen som ställer krav på såväl verksamhetens interna som externa arbete med jämställdhet när det gäller att utforma de kriterier som ska ligga till grund för jämställdhetsmärkningen. Det första steget innebär ett krav på att verksamheten bedriver ett aktivt jämställdhetsarbete som går utöver det som beskrivs i jäm- ställdhetslagen. Att det aktiva jämställdhetsarbetet ska gå utöver det som krävs enligt jämställdhetslagen innebär att det ställs krav på såväl det interna som det externa jämställdhetsarbetet. Tillsam- mans utgör det interna och externa jämställdhetsarbetet av de generella jämställdhetskriterierna. Det andra steget ställer krav på den produkt och/eller tjänst som är föremål för märkningen – de specifika jämställdhetskriterierna. Jämställdhetsarbetet som rör förhållandet mellan verksamheten och tredje man består således av det arbete som bedrivs mellan verk- samheten och det omgivande samhället. Häri ryms i princip allt arbete som bedrivs inom verksamheten och som syftar till att nå en krets utanför den egna verksamheten. Tvåstegsmodellen ställer således krav på att den som önskar få produkt och/eller tjänst jämställdhetsmärkt uppfyller både de krav som rör verksamhetens organisation och det som kommer ut i form av produkt och/eller tjänst från verksamheten. Stadgandet är en formföreskrift, vilket innebär att den som inte uppfyller de två ste- gen inte heller kan komma att bli föremål för jämställdhetsmärk- ning. Rätten till jämställdhetsmärkningen är absolut på så sätt att samtliga som uppfyller de dubbla kraven äger således rätt att (efter erlagd avgift) jämställdhetsmärka produkter och/eller tjänster. De första två punkterna är primära, eftersom de utgör en förutsätt- ning för att produkt och/eller tjänst överhuvud taget ska komma i fråga för jämställdhetsmärkningen. Punkterna innehåller en hänvis- ning till jämställdhetslagens regler om ett aktivt jämställdhetsarbete. Punkten ska emellertid läsas så att endast den som faktiskt bedriver ett aktivt jämställdhetsarbete kan komma i fråga för jämställdhets- märkningen. Det ställs således krav på att det har bedrivits och fortfarande bedrivs ett aktivt jämställdhetsarbete under en sam- manhängande period. Därmed krävs det att det föreligger ett visst mått av kontinuitet i jämställdhetsarbetet. Det är tveksamt om det går att tala om ett kontinuerligt jämställdhetsarbete om arbetet endast har pågått un- der en tvåårsperiod. Men det är inte heller rimligt att ställa krav på att jämställdhetsarbetet har bedrivits än för att tala om att det bedrivs ett aktivt jämställdhetsarbete. Vi menar således det är lämplig att ställa krav på att det har bedrivits ett jämställdhetsarbete , utan att det för den skull är fråga om ett absolut krav. Kravet att det bedrivs ett planmässigt jämställdhetsarbete innebär inte att det är tillräckligt att endast hänvisa till en av verksamheten upprättad jämställdhetspolicy; det krävs att det finns ett skriftligt dokument som har formen av en jämställdhetsplan för att över huvud taget komma ifråga för jämställdhetsmärkning. För att det inte ska råda någon tveksamhet inför frågan vad jäm- ställdhetsplanen ska innehålla bör de anvisningar som JämO tidiga- re har givit i det här avseendet följas.2 Det är med andra ord inte tillräckligt att visa upp en allmän policy om verksamhetens jäm- ställdhetsarbete. Jämställdhetsplanen ska därför vara anpassad till den aktuella verksamheten, vilket ställer krav på att verksamhets- förhållandena är kartlagda och att kartläggningen ligger till grund för de mål som är uppställda i planen. Målen ska vara både mätbara och realistiska. Det ska även framgå vilka åtgärder som är planerade att genomföras . Åtgärderna ska vara så konkret utfor- made att det framgår när de är planerade att påbörjas, genomföras och avslutas. Det ska även finnas uppgifter om vem som är ansvarig för att respektive åtgärd genomförs. Det är viktigt att planen är så 2 Vi behandlar innehållet i det aktiva jämställdhetsarbetet i kapitel 12 och 15. konkret utformad att det vid den årliga utvärderingen också går att konstatera om det planlagda jämställdhetsarbetet har uppnåtts eller inte. Om ett eller flera mål inte har kunnat uppnås ska det finnas en utvärdering om vilka orsaker det kan finnas till detta. Det finns i princip inte någon möjlighet att underlåta att behandla någon aktiv åtgärd som nämns i 3–13 §§ jämställdhetslagen. Men om det är så att kartläggningen visar att en viss åtgärd inte är behövlig är det ändå möjligt att underlåta att behandla den aktuella frågan i planen. Den närmare beskrivningen av de generella jämställdhetskrite- rierna ska fastställas av en särkskild ning (6 §). Kravet att det ska bedrivas ett planmässigt jämställdhetsarbete som går utöver vad som krävs enligt jämställdhetslagen innebär att det inte endast ställs krav på ett internt jämställdhetsarbete. Stadgandet ställer även krav på att det bedrivs ett extern jämställdhetsarbete, vilket innebär att verksamheten måste ta ansvar och verka för att nå ut med sitt jämställdhetsarbete även utanför den egna verksam- heten. Det externa jämställdhetsarbetet innebär således att det ska gå att följa jämställdhetsarbetet som en röd tråd genom hela verksam- hetens arbete med att framställa den aktuella produkten och/eller tjänsten. I bilaga 4 ger vi exempel på en checklista över det gene- rella jämställdhetsarbetet. Mot bakgrund av att jämställdhetslagen endast gäller i arbetslivet hänvisas det till jämställdhetslagens regler om ett aktivt jämställd- hetsarbete genom skrivningen på det sätt som beskrivs i jämställd- hetslagen. Det betyder således att de föreningar som önskar jäm- ställdhetsmärka produkt och/eller tjänst eller bli certifierade i jäm- ställdhetshänseende i likhet med övriga verksamheter är skyldiga bedriva ett planmässigt jämställdhetsarbete. Att även föreningsverksamheter äger rätt att bli certifierade i jämställdhetshänseende är inte på något vis tänkt att tolkas såsom att vi förespråkar att jämställdhetslagens tillämpningsområde ska utökas i det avseendet. De specifika jämställdhetskriterierna utgörs av de kriterier som är särskilt utformade för de olika produkterna och tjänsterna. Rätten att jämställdhetsmärka produkt och/eller tjänst tillkommer emeller- tid endast den som för det första uppfyller de generella jäm- ställdhetskriterierna samt även uppfyller de specifika jämställdhets- kriterier för produkter och/eller tjänster som är uppställda för den aktuellt produkten och/eller tjänsten. Det betyder således att det inte kan bli tal om att en produkt och/eller tjänst kan komma att bli jämställdhetsmärkt om den endast uppfyller de specifika kriterierna. Paragrafen innehåller inte några uppgifter om vad som avses med de specifika jämställdhetskriterierna för produkter och/eller tjänster, eftersom det är tänkt att systemet ska vara öppet och flexibelt. De specifika jämställdhetskriterierna är särskilt utformade efter olika produkters respektive tjänsters olika egenskaper och områden. I kapitel 16 ger vi förslag på kriterier som skulle kunna ligga till grund för jämställdhetsmärkning av livsmedel, läkemedel, möbler, kontorsredskap, verktyg, maskiner, produkter inom bilindustrin, banktjänster, försäkringstjänster, hotelltjänster och restaurang- tjänster. I bilaga 5 ger vi exempel på en checklista som kan använ- das vid revision av specifika varu- och tjänstekriterier. Den närmare beskrivningen av de specifika jämställdhetskriterierna ska utformas och utvecklas av en särkskild (6 §). Stadgandet utgör på samma sätt som 2 § en uppräkning över de verksamheter som äger rätt att ansöka om att jämställdhetsmärka produkt och/eller tjänst. Uppräkningen är uttömmande, vilket be- tyder att verksamheter som inte finns med i uppräkningen inte heller äger rätt att ansöka om att bli certifierad i jämställdhets- hänseende. Det ställs emellertid inte något krav på att hela verksamheten (organisationen) står bakom ansökan. I stället är det så att en en- skild , en avdelning inom en myndighet eller statlig förvaltning, utan även en avdelning inom en större privat verksamhet äger rätt att ansöka om att bli certifierad i jämställdhetshänseende. Motsvarande rätt tillkommer naturligtvis även en lokalavdelning inom en ideell organisation. Certifiering i jämställdhetshänseende rör frågan att få verksamhe- tens interna och externa jämställdhetsarbete bedömt och godkänt av en tredje part. Innebörden av det interna och externa jämställd- hetsarbetet behandlas ovan vi 3 § samt i kapitel 12, 15 och 17. De närmare råden för tillämpningen av de generella jämställd- hetskriterierna utformas av en särkskild märkning (6 §). Certifieringen tar sin utgångspunkt (motsvarar) i de generella jämställdhetskriterierna och är således tänkt som ett officiellt bevis på att verksamhetens jämställdhetsarbete är gott såväl inom (internt) som utom (externt) verksamheten. Rätten att bli certifierad i jäm- ställdhetshänseende tillkommer närings- och föreningsverksamhet som offentliga förvaltning som når upp till de uppställda kriterierna för certifieringen. De kriterier som ska ligga till grund för certifieringen motsvarar således det första steget vid jämställdhetsmärkningen, se ovan kapitel 14 och 15. Tvåstegsmodellen ställer således krav på att den som ansöker om att bli certifierad i jämställdhetshänseende både de krav som rör verksamhetens organisation och det som kommer ut i form av pro- dukt och/eller tjänst från verksamheten. Stadgandet är en form- föreskrift, vilket innebär att den som inte uppfyller de två stegen inte heller kan komma att bli föremål för certifiering i jämställd- hetshänseende. Rätten till jämställdhetsmärkningen är absolut på så sätt att samtliga som uppfyller de dubbla kraven äger således rätt att (efter erlagd avgift) jämställdhetsmärka produkter och/eller tjänster. Lagen om frivillig jämställdhetsmärkning är en ramlag, vilket innebär att lagen endast markerar ramarna för lagens tillämpningsområde. Lagens innehåll är således tänkt att utvecklas i det sammanhang som den tillämpas. Detta innebär att lagen endast markerar de yttre ramarna vad avser de generella och specifika jämställdhetskrite- rierna. Såväl de specifika jämställdhetskriterierna som råden för tillämp- ningen av de generella jämställdhetskriterierna ska utformas av en särskild . Det frivilliga systemet för jämställdhetsmärkning är flexibelt på så sätt att det bygger på en uppmaning till dialog mellan nämnden för jämställdhetsmärkning3 och representanter för närings- och föreningsverksamheter samt offentliga förvaltningar vid utform- ningen av de specifika jämställdhetskriterierna för produkter, tjänster samt råden för bedömning av det interna och externa jämställdhetsarbetet. Det betyder således att nämnden även måste hålla sig à jour med hur forskningen utvecklas på området och hur aktuella bransch- organisationer samt företrädare för arbetsmarknadens parter ser på frågor om jämställdhet, jämställdhetsmärkning och certifiering i jämställdhetshänseende. En poäng med att överlåta utformningen och utvecklingen av såväl kriterierna som råden på en är att utformningen och utvecklingen av dem kan gå snabbt. Det är även så att det är troligt att närheten med de berörda parterna kan komma att leda till en god och öppen dialog mellan dem som berörs av systemet (närings- och föreningsverksamhet samt offent- liga förvaltningar jämte branschorganisationer och arbetsmarkna- dens parter) och . Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC) är ackrediterande myndighet för certifierande jämställdhetsorgan. SWEDAC handhar frågor om ackreditering när det gäller certifieringsorgan för certifiering av produkter, kvali- tetssystem eller personal (14 § lag [1992:1119] om teknisk kontroll). Det system som vi föreslår berör både certifiering av produkter, tjänster samt kvalitetssystem i jämställdhetshänseende. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer äger rätt att utfärda närmare föreskrifter för såväl jämställdhetsmärk- ning av produkter och/eller tjänster som certifiering i jämställd- hetshänseende. Tanken är således den att det i första hand är rege- ringen som äger rätt att utfärda närmare föreskrifter för certifiering i jämställdhetshänseende. Regeringen kan emellertid delegera detta till den myndighet som regeringen finner bäst lämpad för detta. 3 jämställdhetsmärkning behandlas vidare i kapitel 14.