sou · GQB35d5 · 2003-01-01 00:00:00 — visar sig ofta just den grövre indelningen enligt SEI gruppera individer på ett sätt som väl återspeglar de stora skillnaderna i arbetslivet beträffande arbets- miljön, men det innebär även samband med bl.a. individens utbild- ningsnivå och inkomstförhållanden. Socioekonomisk indelning (SEI) Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- . Ej facklärda arbetare (1) Facklärda arbetare (2) Lägre tjänstemän (3) Tjänstemän, mellannivå (4) Högre tjänstemän (5) Företagare (6) Relativ risk avseende stor sjukersättning: kategori 1-5 kategori 2-5 kategori 3-5 kategori 4-5 kategori 6-5 5,2 3,4 3,0 1,5* 3,7 När högre tjänstemän jämförs med övriga socioekonomiska kate- gorier skiljer sig utfallet avseende stor sjukersättning på ett mycket kraftfullt sätt gentemot samtliga övriga kategorier undantaget tjänstemän på mellannivå. Risken för ett negativt utfall är drygt fem gånger så stor för ej facklärda arbetare som för högre tjäns- temän. Det är slående att denna ganska traditionella indelning i socioekonomiska grupper ger så markanta skillnader i risker för negativt utfall i form av förtidspension och sjukskrivningar. Bland män är resultaten ganska lika för högre tjänstemän och tjänstemän på mellannivå, och båda skiljer sig markant från övriga grupper. Som framgår nedan är det inte så bland kvinnorna. Skillnaderna är stora - om än inte lika dramatiska – när man ser till dem som varit sjukskrivna åtminstone 1996-1999. Jämfört med högre tjänstemän är andelen som haft åtminstone liten sjukersättning minst dubbelt så stor för arbetargrupperna och företagarna. Socioekonomisk indelning (SEI) Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- . Ej facklärda arbetare (1) Facklärda arbetare (2) Lägre tjänstemän (3) Tjänstemän, mellannivå (4) Högre tjänstemän (5) Företagare (6) Relativ risk avseende stor sjukersättning: kategori 1-5 kategori 2-5 kategori 3-5 kategori 4-5 kategori 6-5 3,2 1,9 1,3* 2,0 2,0 För kvinnor skiljer sig utfallet för högre tjänstemän signifikant gentemot samtliga övriga kategorier undantaget lägre tjänstemän. Risken för ett negativt utfall är drygt så stor för ej fack- lärda arbetare som för högre tjänstemän. Ett intressant förhållande är de höga andelarna med sjukersättning bland kvinnliga tjänstemän på mellannivå. Här finns bl.a. flera yrken inom vård (sjuk- sköterskor) och utbildning (lärare). Bland kvinnor – men inte bland män - är tjänstemännen på mellannivå en tydlig riskgrupp. av de manliga högre tjänstemännen har ingen sjukersättning alls , motsvarande andel för de kvinnliga ej facklärda arbetarna är . Män och kvinnor fördelar sig på de sex kategorierna enligt följande: Nedan visas hur förekomsten av sjukersättning 1996-1999 varierar med vilken samhällssektor man arbetade inom 1995. Sektorerna har sin speciella blandning av verksamheter, arbetsorganisationer och arbetsmiljö, och den ekonomiska situationen var något olika i sektorerna. Medan den enskilda sektorn hade haft av lågkonjunktur med minskning av antalet sysselsatta stod många kommuner och landsting mitt i stora neddragningar och omorganisationer, som skulle fortsätta framöver. Utfall 1996-1999 per sektor. Andel i procent. Andelen män som haft stor sjukersättning skiljer sig inte mycket mellan sektorerna utom för de landstingsanställda, men det bygger på ett litet antal svarande i vårt urval. Om man ser till dem som fått någon sjukersättning alls under de fyra aktuella åren är det något mindre vanligt bland män som arbetade i den statliga sektorn. Utfall 1996-1999 per sektor. Andel i procent. Kvinnor anställda inom kommunerna har en signifikant högre andel med stor sjukersättning jämfört med kvinnor anställda inom landstingen. Avseende andelen med förekomst av sjukersättning (inklusive sjukbidrag/förtidspension) är denna signifikant högre bland kommunalt anställda kvinnor än bland kvinnor anställda inom övriga sektorer. Närmare 600 000 kvinnor i åldern arbetade 1995 inom sektor. Av dessa har cirka 50 000 en stor sjukersättning, vilket är knappt hälften av samtliga kvinnor med stor sjukersättning i åldern . Män och kvinnor fördelar sig på de fyra sektorerna enligt följande: I denna rapport visas utfallet - andelen med förtidspension och sjukersättning - i huvudsak sammanlagt i ett flerårsperspektiv 1996-1999. Även om materialet är stort som urvalsundersökning skulle det ge en svåröverskådlig bild om man försökte följa för- ändringar för de enskilda individerna år för år. Det är dock väsent- ligt att ändå få en översiktlig bild av i vilken utsträckning ett nega- tivt eller positivt utfall förändras över tiden. Hur vanligt är det att de som hade en besvärlig arbetssituation 1995 med risk för mycket SOU 2002:5 Bilaga 2:7 sjukskrivningar (stor ersättning) lyckas bryta den utvecklingen ? När vi ser till hur situationen förändrats3 så är de som fått en försämrad situation 1999 fler än de som fått en förbättrad situation, denna tendens är generell och omfattar samt- liga arbetsmiljökategorier. En bidragande orsak till detta är att den kohort som vi följer blivit äldre 1999. Påfr arb.st och kroppsl anstr arbete Varken påfr arb.st el kropps anstr Upprepade arb, enkelt och styrt arb Upprepade arb, enkelt arbete Påfr arb.st och kroppsl anstr arbete Varken påfr arb.st el kropps anstr 3 Med förändrad situation avses nybeviljade förtidspensioner/sjukbidragstagare, personer som ej längre har sjukbidrag/förtidspension, personer som gått från halvtids förtidspension/sjukbidrag till heltid eller från heltid till halvtid, dessutom anses situationen vara förändrad om sjukersättningens andel av totalinkomsten har förändrats med . Upprepade arb, enkelt och styrt arb Upprepade arb, enkelt arbete Om man ser till dem som 1995 i olika avseenden var utsatta för särskilt påfrestande arbetsförhållanden hade de i större utsträckning än andra stor sjukersättning. är situationen i detta avseende relativt oförändrad för de flesta. Det finns en kontinuitet i hälsa och ohälsa. Det är vanligare att ha fått sin situation försämrad än förbättrad. Som nämnts kan detta till en del bero på att man blivit äldre. Försämringarna överväger speciellt mycket bland kvinnor och män som 1995 o arbetade med mycket upprepade och enkla moment o hade jobb med hög anspänning ohade jobb som är kroppsligt ansträngande med påfrestande arbetsställningar I den senare gruppen har var fjärde kvinna fått någon förändring . har fått en försämring, medan fått en förbättring. En tänkbar förklaring till att så förhållandevis många fått en förbättring i denna grupp kan vara att man kanske har förändrat själva den negativa arbetssituationen genom att undvika så ergonomiskt påfrestande arbetsuppgifter. Effekten av stigande ålder kan vara större bland dem som är utsatta för störst arbetsmiljöbelastning. Om man ser på föränd- ringen bland de minst exponerade, är den för kvinnor i storleks- ordningen och för män . Utfallet 1996-1999 fördelat efter utfall för De registerdata som använts för att skapa utfallsmåttet för 1996- 1999 finns ännu inte tillgängliga för . För att kunna få en viss uppfattning om hur situationen för personer inom olika utfallskategorier ser ut redovisas nedanstående tabeller. Data för bygger på uppgifter från RFV om nybeviljade för- tidspensioner och om antal dagar med sjukersättning samt på upp- gifter från om antal dagar i arbetslöshet och/eller i arbetsmarknadspolitisk åtgärd. omfattar här personer som haft sjukersättning under (men ej hela) året samt personer som hade förtidspension. Utfallet 1996-1999 fördelat efter utfall för , män 1995. Andel i procent. Sjukers minst 1/8 av tot.ink Sjukers < 1/8 av tot.ink Kategorierna Förtidspension/Sjukbidrag och Sjukersättning minst 1/8 av totalinkomsten motsvarar det tidigare refererade Stor sjukpenning, Sjukersättning mindre än 1/8 av totalinkomsten motsvarar Liten sjuk - penning. Av de män som fått nybeviljad för- tidspension/sjukbidrag är ingen helårsfrisk , av dem som i övrigt haft en stor sjukersättning är var fjärde helårsfrisk , tre av tio är helårssjuka och en av tio har nybeviljats förtidspension. Av dem som haft en liten sjukersättning är sju av tio helårsfriska , medan endast några enstaka procent är hel- årssjuka eller har fått förtidspension. Utfallet 1996-1999 fördelat efter utfall för , kvinnor 1995. Andel i procent. Sjukers minst 1/8 av tot.ink Sjukers < 1/8 av tot.ink Av de kvinnor som fått nybeviljad förtidspension/sjukbidrag är helårsfriska , av de övriga som haft en stor sjukersättning är knappt var femte helårs- frisk , tre till fyra av tio är helårssjuka och drygt en av tio har nybeviljats förtidspension. Av dem som haft en liten sjukersättning är sex av tio helårsfriska , medan endast några enstaka procent är hel- årssjuka eller har fått förtidspension. I denna studie har vi påvisat en rad samband mellan arbetsmiljö- belastning och sjukersättning. De senaste årens ökning av sjukfrån- varon skulle kunna förklaras av att sådana arbetsmiljöproblem blev vanligare. Tabellen nedan ger underlag för en jämförelse mellan vissa arbetsmiljöförhållanden och 1999. Det är de arbetsmiljö- variabler som använts i den tidigare analysen. Utöver måtten på exponeringar ingår här också några mått på utfall i form av ont i kroppen, olust när man går till jobbet och sömnsvårigheter till följd av jobbet. Eftersom resonemanget avser sysselsatta totalt har vi här med alla åldrar som ingår i Arbetsmiljöundersökningen d.v.s. . Arbetsmiljövariabler 1995 och 1999. Kvinnor och män, . Påfr ställning ej kroppsl anstr Kroppslig anstr.ej påfr. Upprepade moment, enkelt, styrt Upprepat, enkelt, ej styrt Upprepat, ej enkelt, ej styrt Ont, olust, sömnproblem, Olust när man går till jobbet De ergonomiska påfrestningarna i form av kroppsligt ansträngande arbete oc h påfrestande arbetsställningar är anmärkningsvärt stabila både för kvinnor och män. Det förhåller sig likadant med upprepade, ensidiga arbetsmoment. Dessa typer av exponeringar har alltså inte ökat. Trots att de har ett tydligt sam- band med sjukersättningarna kan de inte förklara ökningen av andelen sysselsatta som fått stor sjukersättning. Våra mått på krav och kontroll visar däremot förändringar. Bland männen rör det sig om en viss ökning av andelen som arbetar med hög anspänning, d.v.s. att man utsätts för stora krav i arbetet sam- tidigt som man har liten egenkontroll att hantera arbetssituationen. Bland kvinnorna är detta än tydligare, och andelen som har jobb med låg anspänning tenderar dessutom att minska. Denna ökning skulle till en del kunna förklara att sjukskrivningarna ökar med stigande ersättningskostnader som följd. Beträffande de tre frågorna om olika arbetsrelaterade besvär finns för såväl kvinnor som män en tendens till ökning. Det gäller även frågorna om ont i olika kroppsdelar – och som visats ovan - utan att de frågor som direkt handlar om kroppsansträngning, arbetsställningar eller upprepade arbetsmoment visar någon mot- svarande ökning. Sammantaget framträder en bild av en relativt stabil fysisk arbetsmiljö, en viss försämring av psykisk och social arbetsmiljö och en viss ökning av ohälsa i form av såväl ont i kroppen som olust när man går till jobbet och sömnsvårigheter. Otvivelaktigt hänger en väsentlig del av sjukfrånvaron samman med arbets- miljöns beskaffenhet, och effektiva insatser för att förbättra arbetsmiljön kan förväntas resultera i minskad ohälsa. Frågan kvar- står om hur mycket av själva ökningen av sjukfrånvaro och sjuk- ersättningar som kan förklaras av förändringar i arbetsmiljö och arbetsrelaterade besvär. Här behöver andra förhållanden beaktas såväl i arbetssituationen som i livssituationen i stort. Utvecklingen i olika samhällssektorer 1995-1999. Bland män är andelen med ergonomiska påfrestningar klart störst i den enskilda sektorn men förändras varken där eller i andra sektorer. Bland kvinnor är de ergonomiska påfrestningarna störst i den kommunala sektorn men stabil liksom i andra sektorer. Beträffande arbete med hög anspänning noteras bland män en viss ökning . Andelen är högst inom landstingssektorn men det bygger på få svarande män. Bland kvinnorna är den höga anspänningen klart vanligast bland landstingsanställda. Arbete med hög anspänning blir vanligare i alla sektorer.