sou · GQB380d2 · 2003-01-01 00:00:00 — En sådan kompetensflykt kan leda till att vissa kassor inte kommer att kunna nedbringa sina balanser till noll som står till buds för detta arbete. Det vore givetvis olyckligt för de försäkrade om beslutet att inrätta tre arbetsskadeenheter skulle leda till att hanteringen vid övriga försäkringskassor mer eller mindre går i stå. Det är dock min övertygelse att övriga kassor kommer att göra sitt bästa för att underlätta för arbetsskadeenheterna att ta över administrationen av arbetsskadeförsäkringen. Den solidariska känsla som finns inom försäkringskasserörelsen och medvetenheten om att kritik mot någon del av socialförsäkringen får bäras av hela administrationen kommer sannolikt att bidra till ansträngningar hos kassorna att göra sitt bästa. För att undvika diskussioner och misstankar om att någon kassa inte tagit uppgiften att avverka balanserna på allvar lämnar jag även ett förslag med ekonomiska drivkrafter. Enligt min uppfattning bör den eller de försäkringskassor som har ärenden kvar i balans , och som därmed ska överföras till arbetsskade- Övergångsbestämmelser och förberedande åtgärder enheterna, lämna den mottagande arbetsskadeenheten ersättning för utredningskostnaderna för dessa ärenden. Jag förutsätter att det bland de kvarvarande ärendena endast finns sådana som skulle ha beslutats av socialförsäkringsnämnd. (Olycksfallsärenden med t.ex. tandskador och eventuella efterlevandelivräntor torde vara beslutade och ersättningsfrågan löst.) Jag ser inte att det skulle vara möjligt att sätta skilda prislappar på sådana livränteärenden där någon utredning överhuvudtaget inte har påbörjats och sådana där utredningen drivits långt. För den mottagande arbetsskadeenheten innebär varje överlämnat ärende bl.a. att alla handlingar måste läsas in från början, tidigare gjorda utredningar måste kvalitetsgranskas och olika kompletteringar måste sannolikt göras. Ett försök att prissätta de ärenden som överförs till arbetsskadeenheterna skulle leda till närmast ohanter- liga svårigheter att fastsälla värdet av och kvaliteten på av den över- lämnande kassan utförda utredningar. Jag föreslår istället att en kassa ska, för varje ärende som kassan överlämnar till en arbetsskadeenhet, lämna ersättning för utred- ningskostnaderna i enlighet med den genomsnittliga styckkostnad räknar fram för ärendeslaget egenlivränta . var denna kostnad i det närmaste . 11.4Kritiska faktorer vid övergången Kraftigt ökat antal ärenden införs en möjlighet för försäkrade att ansöka om ersättning enligt lagen om arbetsskadeförsäkring. Eftersom det inte finns ett formellt ansökningsförfarande är det tjänstemän som i många fall initierar ärenden för försäkringsmässig prövning. Detta sker normalt i samband med prövning av förtidspension eller sjukbidrag eller när arbetslivs- inriktad rehabilitering initieras. Eftersom de försäkrade inte tidigare kunnat göra en formell framställan om prövning finns sannolikt ett stort antal arbetsska- deprövningar som inte initierats trots att det finns försäkrade som uppfattar sin sjukdom och arbetsoförmåga som orsakad av arbetet. Ett överskuggande problem inom socialförsäkringen är de pågå- ende långa sjukfallen, f.n. är drygt 115 000 försäkrade sjukrivna än . Vid diskussioner med olika företrädare för för- Övergångsbestämmelser och förberedande åtgärder säkringskassorna har jag informerats om att i mellan 20 och 30 pro- cent av de ärenden där kassan påbörjar en förtidspensionsutredning har den försäkrade önskemål om en arbetsskadeprövning. Det finns alltså anledning att anta att det ligger ett stort antal tysta arbets- skadeansökningar bland de långtidssjukskrivna. Inför den övergång till arbetsskadeenheter som inleds vill jag varna för den anhopning av nya ärenden som kan inträffa när reglerna om ansökan trätt i kraft. Det finns anledning att befara att antalet ansökningar blir mycket stort . Möjligen kan de uppdämda önskemålen om en for- mell arbetsskadeprövning vara så stora att de kan äventyra en kon- trollerad övergång till en koncentrerad handläggning. Jag vill därför uppmana och att nog följa utvecklingen. Sent beslut om geografisk lokalisering Den eller de försäkringskassor som ska inrätta särskilda arbets- skadeenheter hos sig har ett mycket omfattande förberedelsearbete som väntar. En närmare redogörelse för olika förberedande åtgär- der lämnas i avsnitt 11.5. Flera av åtgärderna kräver att genomföra, jag tänker då främst på rekrytering och utbildning av ny personal. Om ett beslut om lokalisering av arbetsskadeenheterna inte fat- tas innan den nya ordningen ska träda i kraft riskerar enheterna att stå illa rustade för att ta i tu med sina uppgifter. Detta skulle ofrånkomligen leda till ökade handläggningstider och där- med ökande balanser. En sådan obalans kan ta att komma tillrätta med, flera av målen med en koncentrering riskerar därmed att inte kunna uppnås inom rimlig tid. Mitt förslag i fråga om övergångsbestämmelser innebär alltså att handläggningen av arbetsskador vid övriga försäkringskassor upp- hör senast vid utgången av . Jag har från olika håll blivit uppmärksammad på att detta kan skapa vissa problem när det gäller motivationen hos de handläggare som arbetar med arbets- skadeförsäkringen. Man befarar att det finns en risk för att många Övergångsbestämmelser och förberedande åtgärder handläggare vill söka sig från den arbetsskadehandläggning som kommer att avvecklas och istället söka sig till andra områden inom kassans verksamhet. Om dessa farhågor skulle besannas innebär det givetvis svårig- heter för de övriga kassorna att klara sina uppgifter, såväl hand- läggningstider som balanser riskerar att öka. Det innebär i sin tur att problemen kommer att vältras över på arbetsskadeenheterna . Hur man hanterar risken för en sådan kompetensflykt får väl sägas ligga något utanför utredningsuppdraget, men jag vill ändå peka på denna riskfaktor. Frågan är främst ett personalpolitiskt problem. En sätt att minska den oro som kan uppkomma hos enskilda arbetsskadehandläggare är att kassan som arbetsgivare i utvecklingssamtal går igenom varje handläggares önskemål och förutsättningar för andra arbetsuppgifter efter det att arbetsskade- handläggningen upphört. Genom överenskommelser om kompe- tensutveckling och liknande som ska syfta till nya uppgifter inom kassan kan eventuella problem sannolikt lösas. Jag förutsätter i detta sammanhang även att arbetsskadeenhe- terna på alla sätt försöker få erfarna handläggare från övriga försäk- ringskassor att följa med till de nya enheterna. De som vill fortsätta att administrera arbetsskadeförsäkringen ska givetvis erbjudas den möjligheten, även om det skulle innebära kompetensproblem hos övriga kassor. Jag har i avsnitt 8.3 betonat betydelsen av ett väl fungerande ären- dehanteringssystem för att underlätta samarbetet mellan lokal- kontoren och arbetsskadeenheterna. Av avgörande betydelse i det sammanhanget är att kommande förändringar i socialförsäkrings- registerlagen beaktar den strategiska betydelsen av att arbetsskade- enheterna och lokalkontoren utanför värdkassans verksamhets- område får ömsesidig tillgång till de elektroniska akterna, se avsnitt 8.8. Om dessa förutsättningar inte uppfylls försvåras övergången till en ny administration som beräknade effektivitets- vinster riskerar att inte kunna förverkligas. Övergångsbestämmelser och förberedande åtgärder Som framgår av mina tidigare beräkningar uppskattar jag att det kommer att krävas ytterligare mellan 200 och 300 handläggare till arbetsskadeenheterna för att, tillsammans med de handläggare som finns inom värdkassorna , fylla det personalbehov som kom- mer att uppstå. Till detta ska läggas rekrytering av ett antal före- dragande samt nya förtroendeläkare och nya ledamöter i arbets- skadenämnderna. Oavsett om rekrytering sker internt eller externt kräver rekryte- ringsprocessen tid. Den processen måste starta så snart ett beslut om lokalisering av de nya enheterna har fattats. Det är därför, som jag tidigare betonat, av väsentlig betydelse att ett beslut om lokali- sering fattas . De försäkringskassor som kommer att administrera arbets- skadeförsäkringen bör efter det att beslut om lokalise- ring fattas påbörja sin rekrytering. Jag vill särskilt peka på betydel- sen av att få erfarna handläggare från andra kassor att följa med verksamheten till de nya enheterna. Även när det gäller ledamöter i arbetsskadenämnderna måste dessa utses . Nämnderna avses börja sin verk- samhet redan vid organisationsstart , dock inte i full utsträckning. Det innebär att förberedelser även beträffande nämn- derna måste inledas i samband med beslutet om lokalisering av arbetsskadeenheter. Det samma gäller planering för tillsättning av föredragande- tjänster. Som framgår tidigare föreslår jag att dessa tjänster ska till- sättas av värdkassans styrelse och att drygt hälften av tjänsterna ska vara tillsatta i samband med att de nya arbetsskadenämnderna star- tar sin verksamhet. En organisatorisk förändring av administrationen av arbetsskade- försäkringen kommer att påverka allmänheten, försäkringskassorna och en rad olika andra intressenter. Information om den nya admi- nistrationen av arbetsskadeärenden bör spridas efter att beslut fattats om en koncentrerad handläggning. Riksförsäkrings- verket och berörda försäkringskassor bör närmare utforma en Övergångsbestämmelser och förberedande åtgärder informationsplan och i samband med det identifiera de grupper som bör prioriteras i informationssammanhang och vilka behov som finns när det gäller informationen. Inom försäkringskassorna finns av en omfattande erfa- renhet av utbildning av anställda. Även om utbildningen av nyrekryterade medarbetare inte varit så omfattande har kassorna dock genomfört utbildning i samband med regel- ändringar och vid införande av nya handläggningsrutiner. Jag bedömer inte att utbildningen i samband med den omfat- tande nyrekryteringen ska bli något oöverstigligt problem. Lag- stiftningen kring arbetsskadeförsäkringen är känd inom kassorna, och de administrativa rutinerna förändras inte till följd av koncen- treringen. Dock krävs det att på ett tidigt stadium inleder arbetet med att ta fram ett för arbetsskadeenhe- terna gemensamt utbildningsmaterial. Alla tänkbara möjligheter till samordnad utbildning mellan enheterna bör också tas tillvara. Mina förslag beträffande koncentrering av arbetsskadeförsäk- ringen innebär bl.a. att handläggningen av arbetsskada för personer bosatta utomlands flyttas till . En rättssäker handläggning av dessa skador kräver särskild sakkunskap, bl.a. kunskap om EU-för- ordningarna 1408/71 och 574/72 i frågor som rör lagvalsregler och rättspraxis inom EU/EES. Vid kontakter med de utlandsbosatta och organisationer i utlandet krävs ofta språkkunskaper. Om mitt förslag beträffande de utlandsbosatta genomförs bör i ett mycket tidigt stadium ägna särskild uppmärksamhet åt det utbild- ningsbehov och de särskilda åtgärder som krävs vid en sådant övertagande av ansvaret. Jag förutsätter att arbetsskadeenheten i och på samverkar för att överfö- randet av ansvaret för utlandsskadorna ska löpa problemfritt. Lik- som vid annan överföring ska berörd personal i erbjudas att följa med verksamheten till . Det utökade antalet handläggare kommer att kräva mer utrymme i form av lokalyta. Behovet av lokalyta är beroende av respektive Övergångsbestämmelser och förberedande åtgärder värdkassas möjlighet till intern effektivisering av befintliga kon- torsytor. Nya lokaler kan därmed komma att behöva hyras. Till- gång till arkivytor måste beaktas eftersom det ställs särskilda krav på dessa ytor. Frågan om lokalutrymme bör utredas och senast i anslutning till att beslut om lokalisering fattats. Tillgång på kon- torslokaler varierar över landet. Min bedömning är att det krävs minst två till fyra månaders förberedelsetid. Arbetsskadeenheterna förutsätts använda befintliga telefonilös- ningar vid respektive värdkassa. Det centrala datanätets kapacitet påverkas enligt min bedömning inte. Däremot har jag tidigare påtalat behovet av att verktyget Alpen eller motsvarande görs tillgängligt för de nya enheterna. En kart- läggning av IT-stöd/program som ska användas av de nya enhe- terna bör därmed göras. Det finns med stor sannolikhet ytterligare frågor avseende IT som måste lösas efter ett lokaliserings- beslut. När det gäller de försäkrades möjligheter att skaffa sig kunskap om arbetsskadeförsäkringen anser jag att information även bör fin- nas på Internet. Informationen bör inordnas inom den struktur som finns på men arbetsskadeenheterna bör i strukturen jämställas med försäkringskassorna. Den information som finns , broschyr och anmälningsblankett i PDF-format, anser jag inte vara tillräcklig. Det bör givetvis också vara möjligt för en försäkrad att kontakta en arbetsskadeenhet via e-post. De nya arbetsskadeenheternas behov av kontorsservice såsom vaktmästeri, posthantering, reception, ekonomi- och personal- administration samt IT-support förutsätter jag kommer att bli till- godosett på samma villkor som för övriga enheter inom kassan. En anpassning av interna servicerutiner såsom löneutbetalningar, redo- visningssystem måste sannolikt ske. Övergångsbestämmelser och förberedande åtgärder Beslut om de nya arbetsskadeenheternas lokalisering kan sannolikt förväntas senast . Det innebär att de försäkrings- kassor som ska ta emot de nya enheterna bara har några månader på sig att förbereda och anpassa verksamheten efter nya förutsätt- ningar. Det samma gäller de förberedelser som krävs för att utse ledamöter i arbetsskadenämnderna. Jag föreslår därför att förberedelsearbetet hålls ihop och sam- ordnas av en genomförandegrupp. I gruppen bör Riksförsäkrings- verket tillsammans med berörda försäkringskassor ingå. I direktiven anges att utredaren särskilt ska beakta möjligheterna till effektivitetsvinster och kostnadsbesparingar vid utformandet av förslaget. Utredaren ska också bedöma och redovisa vilka effekti- vitetsvinster och kostnadsbesparingar som är möjliga att realisera vid bildandet av den nya organisationen för arbetsskadehandlägg- ning. Det ska i detta sammanhang beaktas att kvaliteten, rättssä- kerheten och ärendegenomströmningen ska öka i den nya organi- sationen. I 2001:3 redovisas att det enligt tidrapportering gick åt 492 årsarbetskrafter för utredning och beslut beträffande arbetsskadelivräntor . För övriga arbetsskadeärenden krävdes 99,5 årsarbetare. Sammanlagt innebar det ca 592 årsarbetare för hanteringen av arbetsskadeförsäkringen . gör i samma rapport bedömningen att det är rimligt att anta att hand- läggarna kan dubbla sin ärendeproduktion vid en koncentrerad handläggning och uppskattar därvid behovet av årsarbetare till ca 300. Motsvarande uppgifter redovisas också i bakgrunden i direktiven till utredningen. Kostnaderna för administration av arbetsskadeförsäkringen upp- gick till ca för och försäkringskassorna (exklusive kostnaden för kassornas perso- nalpensionsskuld). Försäkringskassornas administration uppgick till ca och resterande del utgör Riksför- säkringsverkets kostnader. Jag har tidigare redovisat mina antaganden när det gäller beräk- ningar av ärendevolymer och fördelningen av ärenden mellan de geografiska ansvarsområden som de tre enheterna föreslås komma att ha. Av avsnitt 4.3 framgår mina bedömningar när det gäller resursbehovet vid de nya arbetsskadeenheterna. I avsnitt 3 redo- visar jag mina bedömningar när det gäller volymutvecklingen för arbetsskadeärenden mot bakgrund av de förändringar i lagstift- ningen som regeringen tidigare beslutat om. De kostnadsberäk- ningar som jag redovisar utgår därmed ifrån en ärendevolym som förväntas ligga på en betydligt högre nivå än vad den gör . Det innebär att vid kostnadsjämförelser i förhållande till måste hänsyn tas till att de kostnader som är en följd av ökad ärende- tillströmning, skulle uppstå oavsett om koncentrering sker eller inte. Kostnadsberäkningarna utgår ifrån den s.k. personalkostnaden. Personalkostnaden innehåller samtliga administrativa kostnader som har. Det innebär att kostnadsjämförelser när det gäller exempelvis eventuella stordriftsfördelar eller annat som skulle kunna uppnås beroende av hur man väljer att koncentrera, och som inte har med antalet handläggare att göra, inte låter sig göras. Jag har inte ansett det möjligt att genomföra en sådan käns- lighetsanalys inom ramen för mitt uppdrag. Jag är också av den uppfattningen att mina förslag ska ses mot det överordnade syftet att försöka hitta lösningar som ökar förutsättningarna för likfor- mighet och kvalitet i handläggningen av arbetsskadeförsäkringen. I beräkningarna har externa rekryteringskostnader angivits för vissa tjänster. Jag vill kraftigt understryka att detta inte är ett ställ- ningstagande till i vilken mån rekrytering ska ske internt eller externt. Att kostnaden tagits med innebär endast att jag lämnar ett handlingsutrymme för att tillsätta tjänsterna på det sätt som anses lämpligt. Utförliga kostnadsberäkningar redovisas i bilaga 2. Utgångspunkten är att de handläggare som finns och som arbetar med arbetsskadeförsäkringen inom respektive försäkrings- kassa där en enhet lokaliseras väljer att fortsätta att arbeta med arbetsskador på den nya enheten. Jag räknar däremot inte med att handläggare från andra kassor i någon större utsträckning väljer att söka sig till de nya enheterna. Som jag tidigare framhållit visar erfa- renheterna vid tidigare koncentrering av verksamhet att ytterst få medarbetare väljer att följa med. Det sammanlagda behovet av antal handläggare uppgår till ca 365 personer. I fråga om rekryterings- behov utgår jag i beräkningarna från två olika alternativ, ett om 250 nya handläggare, och ett annat om 300 nya handläggare. Det fak- tiska rekryteringsbehovet är beroende av till vilka försäkringskassor arbetsskadeenheter lokaliseras. Jag utgår vidare från att rekrytering i huvudsak kommer att ske externt. Jag utgår vidare ifrån att rekrytering av handläggare sker så att tjänsterna kan tillträdas dels vid organisationsstart dels senast den 1oktober 2003. Det innebär att personalstyrkan vid de nya enhe- terna bör vara fulltalig . Den nya organisationen ska träda ikraft . Rekryte- ring av enheternas verksamhetschefer måste prioriteras och de bör finnas på plats när den nya organisationen startar för att involveras i uppbyggnadsarbetet. Specialisttjänsterna som skadegranskare bör rekryteras med utgångspunkt i att personerna finns på plats . Det sammanlagda rekryteringsbehovet uppgår till sex personer. Jag har tidigare föreslagit att antalet föredraganden bör överens- stämma med antalet nämnder. Det innebär ett rekryteringsbehov på 35 personer. Som framgår senare förutsätts drygt hälften av de nya arbetsskadenämnderna vara i verksamhet . Samtliga nämnder förutsätts vara i verksamhet . Beräkningarna utgår därmed från att alla föredragan- den rekryteras och att drygt hälften av dessa finns på plats och resterande personer vid ingången av . När det gäller rekrytering av föredraganden föreligger svårig- heter i att bedöma i vilken utsträckning rekrytering kan ske internt. Det torde dock enligt min uppfattning finnas handläggare i värd- kassorna och vid andra kassor som kan vara intresserade av sådana Jag utgår som underlag för beräkningarna från att hälften av tjänsterna rekryteras internt och hälften rekryteras externt. Som jag tidigare redovisat beräknas antalet nya arbetsskadenämn- der till 35. Mot bakgrund av de övergångsregler jag redovisat och de beräknade ärendevolymerna är min bedömning den att drygt hälften av nämnderna bör starta sitt arbete i samband med att den nya organisationen träder ikraft. Dessa nämnder har då att hantera samtliga arbetsskadeärenden i respektive värdkassa. Det innebär att i värdkassornas socialförsäkringsnämnder frigörs redan från organisationsstart. I samband med att alla anmälningar om arbetsskada förs över till de nya enheterna from förutsätts samtliga arbetsskadenämnder vara i full verksamhet. De arbetsskadeärenden som övriga försäkringskassor handlägger beslutas dock av social- försäkringsnämnd året ut. Arbetsskadenämndernas ledamöter föreslås få ekonomisk ersätt- ning i enlighet med de regler som gäller för nuvarande socialförsäk- ringsnämnder. Ersättning till ledamöter i socialförsäkringsnämnd ligger i perso- nalkostnaden. Mina förslag i de delar som berör nya arbetsskade- nämnder innebär enligt min bedömning i sig ingen kostnadsökning. Antalet sammanträden förutsätts motsvara det som erfordras som antalet ledamöter i en arbetsskadenämnd kommer att vara färre än i en socialförsäkringsnämnd. Under övergångs- perioden uppstår dock merkostnader i form av en dubblering av beslutsorganisationen och . Som jag redogjort för anser jag det väsentligt att en arbets- skadeenhet knyter egna förtroendeläkare till enheten. Det blir härmed fråga om en viss nyrekrytering av förtroendeläkarresurser. Den förtroendeläkartid som används i arbetsskadeärenden bedöms vara den samma för de nya arbetsskadeenheterna. Enligt min mening kommer behovet av förtroendeläkartid vid arbets- skadeenheterna eventuellt också att kunna minska allt eftersom kompetens byggs upp inom de nya enheterna. Kostnaderna för förtroendeläkare ligger i personalkostnaden. De förslag jag lägger när det gäller den försäkringsmedicinska bedöm- ningen innebär i sig inte att kostnaderna kan förväntas ligga på en högre nivå efter än vad som är fallet . Mer- kostnader i samband med dubblering av organisationen kommer enligt min bedömning att föreligga. Lokalkostnaden ingår i personalkostnaden. Eventuella merkostna- der är beroende av respektive värdkassas möjlighet till omflyttning och effektivisering av befintliga lokalytor. Vanligtvis räknar man med 20 kvm/anställd. I detta inkluderas en blandning av små och stora rum, några konferensrum, paus- och personrelaterade utrymmen etc. Underlag för sådana eventuella merkostnader bör därför beräknas i särskild ordning för respektive värdkassa. Kostnad för möbler och IT-utrustning ingår i personalkostnaden. Inköp av hårdvara/mjukvara och installation av mjukvara ingår i personalkostnaden. Övrig utrustning i form av skrivare, kopiatorer, faxar och liknande ingår i personalkostnaden. Inga särskilda merkostnader beräknas. Arbetsskadenheterna förut- sätts använda befintlig värdkassas telefonilösning. I övrigt ingår kostnaden i personalkostnaden. Ökade kostnader för stödprocesser i värdkassan Vid genomförandet kan kostnaden för stöd från respektive värd- kassa när det gäller kontorsservice, arkivering, IT-service m.m. komma att öka tillfälligt. Jag finner därmed det rimligt att en sär- skild genomförandekostnad för detta beräknas. Kostnaderna för övriga försäkringskassors handläggning av arbets- skadeförsäkringen utgår ifrån administrationskostnaden för . Mot bakgrund av föreslagen övergångsperiod och den osäkerhet som råder när det gäller volymutvecklingen utgår beräk- ningarna från att övriga 18 försäkringskassor arbetar med bibe- hållna resurser för arbetsskadehanteringen och 2004. beräknar jag kostnader för övriga försäkrings- kassor motsvarande befintlig administrationskostnad . Jag bedömer det inte möjligt att beräkna någon neddragning av anslaget för övriga försäkringskassor och inte heller för . Ett eventuellt beslut om neddragning av anslaget för kan enligt min uppfattning inte fattas förrän storleken på faktiska ärendemängder är känd. Denna osäkerhet påverkar i sin tur försäkringskassornas möjligheter att planera för neddragningen varför vissa kostnader kan komma att kvarstå även under inledningen av 2005. Jag har tidigare pekat på ett antal riskfaktorer i samband med genomförandet av den nya organisationen. En sådan faktor är att befintlig personal inom nuvarande arbetsskadehantering skulle komma att söka sig ifrån de försäkringskassor som inte får en enhet lokaliserad till sig.