sou · GQB327d4 · 2003-01-01 00:00:00 — Några menar att det är en del av personligheten, att det är charmigt och kan liknas vid dialekter. Åsikten att det är acceptabelt så länge det är förståeligt framförs också av några informanter. menar att en stark brytning kan vara ett problem inom sjukvården då gamla människor inte förstår, men påpekar att också dialekter kan vara ett problem av samma anledning. menar också att det är svårt att få bort brytning, men han har svårt att ha fördragsamhet med dem som talar Rinkebysvenska. Han misstänker att många bara försöker vara tuffa och att de egentligen kan svenska bra. 5.14Inställningen till kraven på kunskaper i svenska på arbetsmarknaden Påståendet om att det ställs för stora krav på invandrares kunskaper i svenska när de söker jobb visade sig vara svårt att ta ställning till. De flesta vill inte ta ställning och menar att de inte vet vilka krav som ställs och att det beror på jobbet. måste kraven vara höga och ibland behöver de inte vara det. påpekar att det ställs höga krav på svensktalande också. tar delvis avstånd från påstå- endet, men menar att det är svårt att uttala sig i allmänhet. instämmer delvis, med tillägget att hon inte vet hur det är, men att hon kan tänka sig att kraven är för höga . Hon menar att man förknippar en bristfällig svenska med bristfälliga yrkeskunskaper och därför diskriminerar invandrare. Hon säger att hon tyvärr själv tänker så . Både och säger sig ha bekanta som inte har fått jobb på grund av att språkkunskaperna inte har räckt till. menar att det finns jobb där det krävs att man kan bra svenska, men att det ibland ställs för stora krav och att man kan tolka det som ett filter för att inte ta emot invandrare. Han säger att det inte alltid är själva språket som är stötestenen utan mer den kulturella delen, det vill säga vad man säger och hur man gör det. Han tycker att svenskundervisningen för invandrare (sfi) framstäl- ler svenskan som svårare än den är. Istället för grammatik borde man satsa mer på kommunikation och praktisk svenska, samt lära sig mer om hur samhället och kulturen fungerar. , som jobbar på ett bemanningsföretag, har rekryterat många invandrare. Han berättar att de inte gör något särskilt språktest och inte heller ställer krav på genomgången sfi, eftersom den enligt hans uppfattning inte ger någon garanterad nivå. Invandrare som kommer till honom för intervju berättar ganska ofta om tidigare erfarenheter, och det är ganska vanligt att han får höra att de sökt många jobb men inte fått något svar, eller att de har fått nej direkt på en ansökan. Bemanningsföretaget ställer själv rätt höga krav på att man kan kommunicera bra på svenska. Reaktioner från dem som har blivit anställda fastän deras svenska inte riktigt har räckt till har till varit en oerhört stor tacksamhet. menar att företag nog ibland tar det säkra före det osäkra och väljer svenska namn ur högen, eftersom det är kostsamt att rekrytera. Hyr de däremot personal tar de en mindre risk. , , 1985, Fult språk. Svordomar, dialekter och annat ont. , , 1999, Språkattityder i . En undersökning av attityder till eget och andras språk hos individer med svenska, engelska, finska och persiska som modersmål. (TeFa nr 28.) , , 1998: Sverigefinnar tycker och talar. Om språk- attityder och stilistisk känslighet hos två generationer sverige- . (Doktorsavhandling.) Bolfek Radovani, , 2000: Attityder till svenska dialekter – en sociodialektologisk undersökning bland vuxna svenskar i , , , och . (SoLiD nr 13. FUMS rapport nr 201.) , , 1998: Rådbråkad svenska sätter stopp för jobb. Invandrare och minoriteter. nr 5–6. , , , , , 1998: Kriterier för bedömning av utländsk lärare, som utövar sitt yrke i det svenska skolväsendet. (Rapport nr 1998:09. , , , 1997: Det interna- tionaliserade . En studie av bruket av engelska och andra främmande språk vid . (TeFa nr 16.) Hammermo, , Strömquist , , 1981: Vi har inte lust att prata nån jäkla rikssvenska! En dialektsociologisk enkätundersökning bland gotländska gymnasieelever. (FUMS Rapport nr 94.) , , 1999: Folk och språkvetare – om attityder till svenska språket. I: Språkvård nr 2. s. 4–14. Wingstedt, , 1998: Language Ideologies and Minority Language Policies in . Historical and contemporary perspectives. (Doktorsavhandling.) APPENDIX I: Enkätfrågor Först en fråga om ditt eget modersmål: Vilket modersmål har du? Något av officiella minoritetsspråk, dvs. samiska, torne- dalsfinska, finska, eller jiddisch Svenska och något av de officiella minoritetsspråken Svenska och något annat språk På de två följande frågorna kan flera alternativ markeras. 2.Vilka av följande språk anser du att alla elever bör läsa i sko- lan åtminstone någon period? Vilka av följande språk skulle du vilja behärska bra? Här följer några påståenden som handlar om engelska och svenska. I vilken grad instämmer du i dem? 4.Det borde finnas fler skolor i där undervisningen främst sker på engelska. Tar helt och hållet avstånd Tar delvis avstånd Instämmer delvis Instämmer helt Man använder alltför mycket engelska i . Tar helt och hållet avstånd Tar delvis avstånd Instämmer delvis Instämmer helt 6.Svenska är ett mycket viktigt ämne i skolan. Tar helt och hållet avstånd Tar delvis avstånd Instämmer delvis Instämmer helt 7.Svenska språket är mycket viktigt för , eftersom det är en del av landets identitet. Tar helt och hållet avstånd Tar delvis avstånd Instämmer delvis Instämmer helt I har vi fem officiella minoritetsspråk: samiska, torne- dalsfinska, finska, och jiddisch. I vilken grad instämmer du i följande påstående: Det är viktigt att bevara minoritetsspråken i . Tar helt och hållet avstånd Tar delvis avstånd Instämmer delvis Instämmer helt I finns det många människor som har sitt ursprung i andra länder. I vilken grad instämmer du i följande påståenden: 9.Det är viktigt att bevara invandrarspråken i . Tar helt och hållet avstånd Tar delvis avstånd Instämmer delvis Instämmer helt 10.Man måste acceptera att invandrare talar svenska med Tar helt och hållet avstånd Tar delvis avstånd Instämmer delvis Instämmer helt Det ställs för stora krav på invandrares kunskaper i svenska när de söker jobb. Tar helt och hållet avstånd Tar delvis avstånd Instämmer delvis Instämmer helt Och så till slut – i vilken grad instämmer du i detta påstående: Det vore bäst om alla i hade svenska som modersmål. Tar helt och hållet avstånd Tar delvis avstånd Instämmer delvis Instämmer helt APPENDIX II: Tabeller över enkätresultat Det borde finnas fler skolor i där under- visningen främst sker på engelska. Tar helt och hållet avstånd Man använder alltför mycket engelska i . Tar helt och hållet avstånd Det är viktigt att bevara minoritetsspråken i . Tar helt och hållet avstånd Det är viktigt att bevara invandrarspråken i . Tar helt och hållet avstånd Det vore bäst om alla i hade svenska som modersmål. Tar helt och hållet avstånd Det ställs för stora krav på invandrares kunskaper i svenska när de söker jobb. Tar helt och hållet avstånd Under det senaste århundradet har engelska språket skapat sig en dominerande ställning i alla delar av världen, något som framträder tydligare än bara för sedan. Successivt har engelskan blivit det självklara instrumentet för internationella kontakter av alla slag. Engelskan kan helt enkelt sägas vara en inte- grerad del av den pågående globaliseringsprocessen. Detta för- hållande innebär en ny situation för medborgarna i alla de länder där engelska inte är huvudspråk. Kunskaper i engelska språket har blivit en förutsättning för deltagande i kommunikation inte bara på det internationella planet, utan också i alltfler sammanhang på den nationella scenen, även i icke-engelskspråkiga länder som . Vilka krav ställer engelskans förändrade roll på det svenska utbildningsväsendet? Hur tillfredsställer den svenska skolan med- borgarnas och landets behov av kvalificerade kunskaper i engelska? Den ena vägen, den traditionella, innebär en successiv utveckling och förbättring av undervisningen i skolämnet engelska. Svenska skolmyndigheter har beaktat detta genom att sätta upp en mer avancerad målsättning i kursplanerna för engelska för grund- och gymnasieskola än för andra främmande språk. Engelskans särställ- ning är tydligare genomförd i de nya kursplaner som införs, kursplaner 2000. Skiljelinjen mellan engelska och övriga moderna språk (tyska, franska, spanska etc.) motiveras just med att behovet av både bredare och djupare engelskkunskaper är större i dagens samhälle . Engelska som undervisningsämne uppfattas som ett väsentligt och nödvändigt inslag i alla elevers skolgång. Frågan är dock hur väl den svenska skolan lyckats med att utveckla engelskämnet så att det så bra som möjligt motsvarar dagens kun- skapsbehov. Den andra vägen går ut på att ge eleverna tillfälle att använda engelska mera i skolan genom att undervisningen i skolans kun- skapsämnen sker på engelska. Även denna inriktning har stöd av svenska skolmyndigheter; den s.k. språk- och innehållsintegrerade inlärningen och undervisningen () får ett allt större utrymme särskilt i gymnasieskolan, men också i . är emellertid en kontroversiell verksamhet. Detta beror i främsta rummet på att användning av engelska som undervisnings- instrument i svenska skolor spelar en annan språkpolitisk roll i landet än den vanliga engelskundervisningen. Världen över, särskilt i mindre språkområden, finns en oro för att engelskans starka globala position på lång sikt ska ha negativa effekter på språk som är i en underordnad maktposition. I kan man se att eng- elskan alltmer börjar användas i sammanhang där tidigare bara svenska använts; engelskan stiger efter hand in på språkanvänd- ningsdomäner där svenskan får träda tillbaka. Det är just roll som en direkt injektion för sådana processer som oroar. Dess- utom är det befogat att sätta frågetecken vid sprint-undervis- ningens resultat i fråga om elevernas ämneskunskaper och modersmålsutveckling. Denna promemoria fokuserar på en analys av genom att kort redogöra för den kunskap om verksamheten som föreligger. Vidare behandlas internationella inspirationskällor samt parallellerna mellan och andra former av ämnesundervisning på språk som inte är elevernas modersmål. Granskningen tolkas mot bakgrund av samhällsteoretiska modeller för hur maktrela- tioner mellan språkgrupper påverkar balansen mellan starkare och svagare språk. Diskussionen leder fram till ståndpunkten att inte är en lämplig generell modell för förbättring av nivån på befolkningens engelskkunskaper. I stället bör den vanliga engelsk- undervisningen reformeras i enlighet med forskningsbaserad kunskap om språkinlärning och språkundervisning. En utförligare diskussion om dessa frågor förs i Hyltenstam (u.u. Engelskan – främmandespråk eller andraspråk Vilken roll engelskan spelar i det svenska samhället finns det efter hand en hel del kunskap om. Helt klart har engelskan fått ökad användning inom svenskt utbild- ningsväsende, främst i högre utbildning, men också i gymnasie- skolan och i viss utsträckning på lägre utbildningsnivåer. Språket används inom arbetslivet på den svenska företagsmarknaden och som viktigt inslag i marknadsföring. Vidare är engelska ord och uttryckssätt gångbara inom ungdomskulturer och i vissa branscher som datorer och IT, sport, kommunikation m.m. Man kan med rätta ställa frågan om engelska har rollen av ett främmandespråk eller ett andraspråk i . Från att helt klart tidigare ha varit ett främmandespråk, dvs. ett språk som lärs in för att användas främst i internationella kontakter med talare som inte behärskar svenska, finns det visst fog för att säga att språket nu är på väg att bli ett andraspråk, ett språk som alla invånare måste behärska för att klara de dagliga kommunikativa behov som uppstår i arbets- eller vardagslivet inom landet. Det finns analytiker som hävdar att engelskan redan har utvecklat en status som andraspråk i alla de nordiska länderna (Phillipson, 1992:5). Samma mönster är mer eller mindre uttalat i samtliga icke-engelskspråkiga länder i (Graddol, 1999:64). Den svenska befolkningens engelskkunskaper betraktas utifrån som ett land där kunskaperna i engelska både är utbredda och kvalificerade. De vetenskapliga jämförelser som gjorts pekar på att kunskaperna i engelska också objektivt sett är jämförelsevis goda (, 1975; 1998). Betyder detta att engelskundervisningen i håller högre klass än i andra länder? Svaret på denna fråga är inte känt; det kan mycket väl vara så. Hur som helst är det klart att den svenska befolkningens kunskaper i engelska endast delvis är en effekt av kvaliteten i engelskundervisningen. Det är nämligen långt ifrån all engelsk- inlärning som sker i skolorna och klassrummen. Svenskarnas engelskbehärskning är också en följd av en rad andra faktorer som är gynnsamma för inlärning av språket: Svenskarna reser mycket och får då möjlighet att praktisera engelska, inte minst vid besök i engelsktalande länder. Vidare är engelskan som nämndes ovan ett vanligt inslag i vardagslivet i . Vi hör engelska i olika mediala och privata sammanhang. Filmscenen domineras av engelskspråkiga produktioner, och avsaknaden av dubbning i innebär att filmpubliken och TV-tittarna påverkas direkt av originalspråket; videofilmer saknar allt oftare textremsor på svenska. Man ska inte heller glömma att svenskan och engelskan är mycket närbesläktade och lika språk, vilket gör att det är jämfö- relsevis lätt för svensktalande att lära sig engelska. Allt som allt, även om vi inte känner till exakt hur utbredda engelskkunskaperna är i den svenska befolkningen, så är de mycket omfattande och bättre nu än . Översikter om hur engelskan används för professionella ändamål inom svenskt näringsliv och inom forskning och utbildning tyder på att kunska- perna hos den mest välutbildade delen av befolkningen är funktio- nellt mycket avancerade. Även om det finns stora variationer i kunskaper hos ungdomsgenerationen, förefaller det som om förmågan att uttrycka sig i vardagliga situationer liksom förmågan att uppfatta och förstå engelska så som den t.ex. förekommer i musiktexter och i IT-sammanhang är mycket god. Å andra sidan ska man hålla i minnet att kunskaperna i engelska förefaller vara överskattade; den något oreflekterade uppfattningen att det går lika bra att använda engelska som svenska och att svenskarnas engelskkunskaper är helt tillräckliga för både informella och professionella sammanhang är inte helt ovanlig. Må vara att kunskaperna i engelska är jämförelsevis välut- vecklade i , men det är fortfarande mycket stor skillnad på svenskarnas behärskning av sitt modersmål och deras varierande behärskning av engelska. Det språk som individerna lärt sig från födelsen och alltså haft hela livet på sig att utveckla i alla sina nyan- ser fungerar effektivare inte minst som stöd för tänkande, minne och inlärning. Detsamma gäller för språkets icke-kognitiva funk- tioner. Att ge uttryck för sin identitet, känslor, önskningar, humor, skämt m.m. fungerar för svensktalande svenskar betydligt smidi- gare på svenska än på något annat språk, inklusive engelska. Engelskundervisning i den svenska skolan Engelska undervisas i den svenska skolan som ett av de centrala ämnena genom en stor del av elevernas skoltid. Enligt aktuella läroplaner kan eleverna ha engelskundervisning i , men senast 4. Oavsett vilken tidpunkt olika kommuner väljer för när undervisningen ska starta är den sam- manlagda mängden undervisningstimmar . Som i alla skolämnen sker ständigt förnyelse och föränd- ring inom engelskundervisningen, och man får förutsätta att engelskans mer betydande roll i elevernas vardag utanför skolan haft ett inflytande på engelskundervisningens uppläggning. Dock förefaller det vara så att den intensiva utveckling som skett inom internationell forskning om såväl främmandespråksinlärning och andraspråksinlärning som om språkundervisning endast i liten utsträckning filtrerats igenom till den praktiska verksamheten ute i skolorna. Lärarutbildningarna i moderna språk innehåller såvitt jag kan bedöma till skillnad från lärarutbildningarna i svenska som andraspråk alltför lite av detta stoff, och den fortbildning av aktiva språklärare som sker är inte alls så strukturerad att den någonsin garanterar att språklärarna möter vad som sker på forsknings- fronten på deras fält. De uttalade motiven bakom sprint1 är språkpedagogiska, inte språkpolitiska. I liksom i många andra länder har verksam- heten utvecklats främst som ett instrument att förbättra språk- kunskaperna hos skolans elever. Strävan är att åstadkomma en ordentlig höjning av elevernas färdigheter i främmande språk genom att de får tillfälle att använda engelska under en större del av sin skoldag. Bakgrunden ligger i ett missnöje med resultaten av den vanliga språkundervisningen, men utöver det har influenser från andra håll i världen spelat stor roll för introduktionen av . Den främsta inspirationskällan har varit den s.k. franska immer- sionsundervisningen i . Ända har engelsk- talande kanadensiska barn kunnat få sin undervisning på franska i stället för på sitt modersmål. Trots att nu har på nacken är inte bara de språkpolitiska aspekterna utan även de centrala inlärningsteoretiska frågorna fortfarande alltför lite belysta. Blir eleverna bättre i engelska? Påverkas elevernas svenska av att de får ämnesundervis- 1 bedrivs i främsta rummet på engelska, men undervisningsformen förekommer i begränsad utsträckning också i andra språk som tyska, franska och spanska. De språkpolitiska frågeställningar som aktualiseras av är helt olika beroende på om det är engelska eller något annat språk som berörs. på andra språk än engelska måste helt enkelt sägas vara språkpolitiskt oproblematiskt. En utbyggnad av denna verksamhet skulle kunna bidra positivt till en ökning av variationen i den svenska befolkningens språkkunskaper. ning på engelska? Hur går det med kunskapsinhämtandet när undervisningen sker på ett främmande språk? Utifrån den enskilda individens intresse är just dessa frågor avgörande, men de är viktiga även ur samhällets synvinkel; inte minst samhällsekonomiskt är det väsentligt att eleverna verkligen blir bättre på det främmande språ- ket, och att detta inte sker på bekostnad av modersmålsutveckling och ämneskunskaper. Enligt min mening behöver ses och bedömas både utifrån sin pedagogiska funktion och sin roll i ett vidare samhällsperspektiv. Internationella erfarenheter av ämnesundervisning på annat språk än elevernas modersmål Globalt finns det många sammanhang i vilka skolelever får sin undervisning i olika ämnen på språk som inte är deras modersmål. Eleverna förväntas inhämta kunskaper via ett språk som de sam- tidigt håller på att lära sig. Det finns tre situationer där sådan undervisning traditionellt har förekommit: 1.Koloniala och postkoloniala samhällen där barn fått undervis- ning på främst engelska, franska, portugisiska eller spanska, allt efter vilken stat som varit (den tidigare) kolonialmakten i landet i fråga. 2.Undervisning av inhemska minoriteters barn på majoritets- språket (t.ex. på engelska i , på holländska i , på franska i eller på svenska i och i Sápmi). 3.Undervisning av invandrade minoriteters barn direkt på det nya landets språk. har en ny form av ämnesundervisning på annat språk än elevernas modersmål utvecklats: Av de fyra sammanhang där undervisning sker på annat språk än elevernas modersmål är det bara ett där man genomgående har pekat på goda resultat, nämligen immersionsundervisning (också ibland kallad språkbadsundervisning eller bara språkbad). I en mängd undersökningar av fransk immersionsundervisning i har det påvisats att eleverna uppnår en avancerad behärskning av undervisningsspråket franska, som de är jämförbara med barn som går i den vanliga engelskspråkiga skolan vad gäller kunskapsinhämtande i de olika skolämnena och i utveckling av sitt modersmål, engelska. Deras behärskning av franska blir så avancerad att de klarar franska förståelsetest lika bra som de barn som har franska som modersmål. Deras produktiva språkför- måga i tal och skrift blir också mycket bra, men de uppnår genom- snittligt inte full idiomatik eller korrekthet. De har typiskt kvar en brytning i sin franska (Genesee, 1987). I de andra tre sammanhangen har resultaten både vad gäller språkinlärning (såväl i skolans undervisningsspråk som i moders- målet) och skolframgång generellt varit alltifrån dåliga till kata- strofala, vilket inte betyder att ingen elev klarar sig i en sådan undervisningsform; det finns alltid en grupp barn som klarar skolan bra trots stora hinder och utmaningar. För att ta ett exempel på den postkoloniala situationen kan nämnas , där enda undervisningsspråk är portugisiska trots att endast av befolkningen har detta språk som modersmål. Av 1 000 barn som börjar i klass 1 återstår bara 100 i klass 5; övriga har antingen slutat skolan eller går om lägre årskurs på grund av att de inte klarat språk- och kunskapskrav för uppflyttning till nästa klass (, 1990).2 Låga skolprestationer hos minoritetsbarn som får undervis- ning endast på majoritetsspråk, oavsett om de tillhör inhemska minoriteter (situation 2) eller invandrade minoritetsgrupper (situa- tion 3), är också väldokumenterade (se t.ex. Baker, 1993:193–207). Eftersom den svenska ämnesundervisningen på engelska huvud- sakligen fått sin inspiration från den kanadensiska immer- sionsundervisningen, är det befogat att uppehålla sig något vid denna undervisningsform och vid bakgrunden till att den utveckla- des. Långt innan den fransktalande befolkningen i från en ekonomiskt och kulturellt underordnad position 1977 lyckades etablera franskan som det officiella språket i provinsen, insåg vissa engelsktalande familjer att franskan skulle komma att få en vikti- gare roll inom förvaltning och i näringslivet. De visste att den vanliga främmandespråksundervisningen i franska, som dittills erbjudits i de engelskspråkiga majoritetsskolorna, aldrig skulle sätta deras barn i stånd att yrkesmässigt fungera på franska. 2 Den låga genomströmningen beror givetvis inte uteslutande på att barnen undervisas på ett språk som de i många fall inte förstår särskilt bra, men det betraktas som klarlagt att bristande språkförståelse försvårar kunskapsinhämtande. Det var detta som låg bakom resolution om alla barns rätt till undervisning på sitt eget modersmål (, 1953). Principen om rätten att få undervisning på sitt modersmål ligger också bakom hela det utbildningsteoretiska och utbildningspolitiska agerande som har syftat till att ge barn från språkliga minoriteter samma utbildningsmöjligheter som majoritetsbarn. konsulterade därför experter på språkinlärning och språkundervisning som sedan hjälpte till med att utveckla idéer om hur engelskspråkiga elever med skolans hjälp skulle kunna nå en betydligt bättre behärskning av franska. Idéerna gick ut på att språ- ket behövde användas mycket mer i naturlig interaktion om verk- liga ämnen än vad som är fallet i traditionell främmande- språksundervisning, där kontakten med språket ju brukar vara begränsad och där varje enskild elev har mycket små möjligheter att använda språket i naturlig interaktion. För att uppnå utökad tid för franskan bestämde man att under strikt kontrollerade former använda detta språk i ämnesundervisningen. Den undervisning som utvecklades kom sålunda att riktats till en grupp elever som kom från en språkligt och kulturellt sett stark grupp och som hade ett direkt ekonomiskt intresse av att utöver sitt modersmål också utveckla en avancerad kompetens i den svagare gruppens språk. Genom att lägga till ytterligare ett språk till sin språkrepertoar kom de att utveckla s.k. additiv tvåspråkighet. Men varför går det då bra att undervisa via ett annat språk än modersmålet i ett fall, immersionsundervisning, men oftast dåligt att göra samma sak i de övriga sammanhangen? En jämförelse mel- lan de olika undervisningstyperna visar att de sociokulturella och även kognitiva villkoren är helt olika för immersionsundervisning och de andra tre typerna av undervisning.