sou · GQB391d2 · 2003-01-01 00:00:00 — handläggning beslutades om registrering av dagbokens ägare. Hän- visning gjordes då till Hydras verksamhet och koppling till Baader- Meinhof och den mycket uttalade kriminella inriktning som före- ligger. Det ansågs också vara bättre att kvinnan registrerades i RPS/säk:s register än i allmänt polisregister eftersom information kunde tänkas inflyta genom särskilda källor.803 Förutom den samlingsakt över anarkism som fortfarande finns bevarad i fanns det JWK-upplägg för de fyra organi- sationer som fanns med på den organisationsförteckning som bila- des HT 16. Samtliga dessa har dock gallrats och det är svårt att säga om de innehöll några handlingar. utfärdade re- geringen nya tilläggsföreskrifter till personalkontrollkungörelsen. De anarkistiska organisationerna ströks nu för gott från listan över 802PM 29/4 1971. Akt 250:09/3. 803PM 1/3 1973 (samt anteckningar på denna PM). Akt 250:09/3 löpnr 3. organisationer som säkerhetspolisen skulle ägna särskild upp- märksamhet. Det var inte bara anarkisterna som sopades bort utan en allmän rensning av en- och tvåmanspartierna gjordes. Från sä- kerhetspolisens sida var man dock inte villig att helt exkludera an- arkisterna från listan över politiska grupper som borde övervakas. Problemet vara bara hur detta skulle kunna formuleras i en tjänste- föreskrift. Hur frågan hanterats i diskussionerna mellan säkerhets- polisen och regeringen behandlades av vid en intern konferens . I sitt anförande tog upp problemet med anarkisternas obenägenhet att organisera sig i fasta och bestående organisationer: En anarkistisk organisation är i sig själv en motsägel- se. I anarkin ligger ju just att man inte ska vara orga- niserad. Vi hade den uppfattningen att vi skulle ha med de tillfälliga anarkistiska grupperna men vi sa att vi inte kunde precisera de här grupperna, vi vet ju att de byter skepnad och namn men vi ville ha någon sorts hake på det hela. Men detta tillbakavisades i dis- kussionerna. Från regeringen sa man, att ska vi ha an- svaret för detta måste ni precisera er, så att vi får en full kontroll över situationen. Vi försökte argumente- ra för en mera lös formulering utan resultat.804 framhöll vidare att han var fullt på det klara med att det fanns enskilda anarkister som var farliga. Dessa fick dock behandlas separat och inte som medlemmar i någon särskild organisation.805 6.4.1Bland kulturradikaler och terrorister Säkerhetspolisens rapportering rörande anarkister var alltså begrän- sad . var den i det närmaste obe- fintlig. Associationer till anarkism kunde dock göras då säkerhets- polisen intresserade sig för radikal kulturverksamhet av olika slag. Sektionen i översände till ett exemplar av den mycket enkelt stencilerade kulturtidskrif- ten . Tidskriften hade framställts utan kostnad på 804Avdelningschef anförande angående tjänsteföreskrift HT 19 vid konferens an- gående uppföljning av de politiska ytterlighetsgruppernas verksamhet m.m. i . Akt 5:720/6 löpnr 5. i expedition och överlämnats till säker- hetspolisen av en person verksam inom ungdomsverksamheten. Tidskriften var enligt sin egen programförklaring en fri, obero- ende, avantgardistisk, poetisk tidskrift vilket även efter en genom- bläddring framstår som en träffande karakteristik. Tidskriften var försedd med undertiteln vilket säkerhetspolisen i fann värt att notera. Med skrivelsen till bi- fogade sektionen också en kopia av en artikel i ningar där programchefen för be- rättade att man i nästa program skulle ta upp det som kallas för Kulturgerillan. En person som särskilt uppmärksammades i sammanhanget var som förekom i . Något senare, , uppmärksammade säkerhetspolisen att och Da- gens Nyheter hade skrivit om den anarkistiske poeten som mottagit ett stipendium på från . hade därefter ställt sig på T-centralen och delat ut pengarna till folket eftersom han menade att stulit stipendie- pengarna vilka han nu skulle lämna tillbaka.806 Säkerhetspolisens in- tresse för och kan här få utgöra ett ex- empel på att säkerhetspolisen ibland hade svårt att lämna det kul- turradikala därhän för att helt koncentrera sig på att bemöta den säkerhetshotande verksamheten. bedömdes den internationella terrorismen vara ett mycket allvarligt hot mot den svenska säkerheten. , Väst- , och drabbades hårt och fick sin be- skärda del t.ex. i samband med ockupationen och sprängningen av den västtyska ambassaden i . För säkerhetspolisen kunde terrorismen ses som en del av en långsiktig plan och placeras in i den traditionella hotbilden med sovjetisk subversion som drivande kraft. I kvartalsrapporten för kommente- rades den internationella terrorismen på följande sätt: Denna långsiktiga målsättning skall ingå som ett led i den kommunistiska världsrevolutionen. Bakom denna strategi skall ligga den sovjetiska underrättelseorgani- sationen KGB, som för att icke avslöja sina intentio- ner tar hjälp av framför allt de östtyska, tjecko- 806 Se handlingar i akt 250:09/3 löpnr 3. slovakiska, kubanska och nordkoreanska under- rättelsetjänsterna.807 Framför allt var det KFML(r) och Förbundet kommunist som i ansågs ställa sig bakom terrorism. Även beträffande anar- kisterna gjordes dock vissa kopplingar till den internationella terro- rismen. I en PM daterad förklarades att an- arkisterna hade plockats bort från den hemliga organisations- förteckningen på felaktiga grunder. Vid upprättandet av ny tjänsteföreskrift togs anar- kisterna ej med under den motiveringen, att anarkis- ter är en så löslig samling utan program och organise- ring och ej med mål utskrivet att omvandla det bestå- ende samhället med våld. Detta är med all sannolikhet en feltolkning av vägen till anarkism. Anarkisterna är organiserade och deras böjelse för terrorhandlingar kan historien bekräfta.808 Visserligen kunde anarkismen i sina ädlare former ses som en trotsig revolt mot auktoritära tendenser och förtryck av den in- dividuella friheten. I praktiken kom den dock till uttryck i form av politiska attentat och demonstrationer som genomgående inneburit meningslös skadegörelse samt i många fall till utsläckande av människoliv. De svenska anarkisterna hade dock inte visat till- närmelsevis liknande våldsmentalitet som de tyska anarkisterna men beröringspunkter kunde iakttas. PM-författaren pekade här på krigsförklaring mot det rådande samhället och de svenska anarkisternas i vissa fall likartade ställningstaganden. Pro- memorian avslutades med kommentaren att om säkerhetspolisen i fortsättningen skulle ägna de svenska anarkisterna särskild upp- märksamhet borde dessa uppföras under en samlingsrubrik och inte under separata organisationsnamn.809 Kopplingarna till den västtyska terrorismen bestod emellertid inte enbart av en viss ideologisk affinitet. ingrep den svenska polisen mot en grupp under ledning av som planerat och agerat i syfte att kidnappa det tidigare statsrådet . I samband med utred- 807Sammanfattande redogörelse för det aktuella säkerhetsläget. Fjärde kvartalet 1976. Akt 5:721d/1-28 löpnr 15. 808PM 12/10 1976. Akt 250:09/3 löpnr 3. ningen visade det sig att flertalet av de inblandade svenskarna till- hörde de anarkistiska kretsarna. En kvinna som ansågs tillhöra den inre kretsen kring Kröcher dömdes sedermera i till fängelse. Bland brotten ingick försök till allmänfarlig öde- läggelse (ett misslyckat försök att med en bilbomb spränga i ) samt tillgrepp mot ett bankbud från en Minilivsbutik. En annan svensk anarkist dömdes till villkorlig dom för häleri av sprängkapslar och pengar. Ytterligare andra dömdes för två sprängattentat mot på i . 6.4.2Övervakningen av forum m.m. begick tre kända västtyska terrorister, , och , självmord i Stamm- heimfängelset. Som en form av sympatiyttring med de avlidna ter- roristerna hölls en demonstration i . Slagordet för demonstrationen var Tysk höst - svensk vin- ter? vilket av säkerhetspolisen tolkades som ett förtäckt hot mot det svenska samhället.810 Demonstrationen fotograferades nog- grant av säkerhetspolisen som bland de fåtaliga deltagarna kunde identifiera flera kända anarkister. Det kan noteras att flera av de- monstranterna var maskerade med hjälp av halsdukar, solglasögon och kapuschonger. Från en källa som också lämnat information om Kröcherligan kom uppgifter om att i var under bildande en grupp, Aktionsgruppen , för solidaritet med dömda medlemmar i . Bland de medlemmar som sä- kerhetspolisen ansåg sig ha identifierat fanns flera som deltagit i demonstrationen eller förekommit i terrorist- utredningen. I samband med säkerhetspolisens kartläggning av denna grupp upptäcktes att de använde en källarlokal på i som disponerades av den anarkistiska organisationen . Föreningen hade lokaler med adress Renstier- nas gata 51 och kom att övervakas från en observationslägenhet belägen på . Det faktum att var belägna endast ett hundra- tal meter från den lokal på som Kröcherligan dis- 810 PM 20/4 1978. P 8318 löpnr C C1. ponerade intresserade också säkerhetspolisen.811 Dessutom notera- des att kontraktet för lokalen hade tecknats , dvs. innan Kröcher och de andra greps. Efter- som kontraktet var underskrivet av en bror till en av dem som dömdes i terroristmålet misstänktes att lokalen ursprungligen hyrts för något ändamål i samband med den planerade kidnappningen av hotbild bestod i att Frihet- ligt Forum kunde fungera som rekryteringsbas för Aktionsgruppen som i sin tur befarades kunna utveckla en verksamhet liknande den som uppdagats i terroristutredningen. Övervakningen var av vanligt slag varvid in- och utpassering kartlades. Vid ett av övervakningstillfällena kunde säkerhetspolisen konstatera att en nyckelknippa med sex nycklar hade placerats på handtaget till föreningslokalen,. Efter moget övervägande lånade säkerhetspolisen med sanktion från rotelchefen nyckelknippan för kopiering. Originalnycklarna återställdes genom att man efter verkställd kopiering lät tappa dem i snön vid entrédörren. provades nycklarna dock med negativt resultat.813 hittades nyckelknippan i snön av en person, sannolikt identisk med den för vars räkning nycklarna hängts på handtaget.814 Övervakningen av förblev resultat- lös och bedrevs under resterande del av 1978 på sparlåga. Spaning från observationslokal var dock inte den enda metod som användes mot . avlyssnades även föreningens telefon. Tillståndet för avlyssning var knutet till den förundersökning som bedrevs mot B som var misstänkt för förberedelse till sabotage. Misstan- ken får sägas ha varit baserad på tämligen vaga och osäkra uppgif- ter. I den PM som utgjorde tingsrättens första beslutsunderlag konstaterades att en källa uppgivit att B tillhörde Aktionsgrup- pen om vars verksamhet säkerhetspolisen dock inte hade många uppgifter. Enligt uppgift skulle B också ha varit en av initiativtagarna till demonstrationen . Vida- re skulle man enligt en helt tillförlitlig källa övat talkörer hemma hos B. I samband med demonstrationen greps B efter att ha klottrat slagord. Han förhördes också som misstänkt för att ha an- lagt en mindre brand i anslutning till demonstrationen. Det enda polisen kunde belägga var dock att han sprayat 811Övervaknings-PM i akt 250:09/3 löpnr 4. 812PM 20/4 1978. P 8318 löpnr C C1. 813PM 15/2 1978. Akt 250:09/3 löpnr 4. 814PM 19/2 1978. Akt 250:09/3 löpnr 4. texten Tysk höst på husfasader i . Enligt säkerhetspolisens PM var detta belägg för att B också kunde be- tecknas som ledande i demonstrationen . Med stöd av detta i viss mån bräckliga resonemang menade säkerhetspo- lisen vidare att det kunde skäligen antagas att han har en framträdande ställ- ning också inom eftersom det stora flertalet av demonstrationsdeltagarna har kunnat knytas till denna organisation.815 På grundval av detta motiverades att inte bara B:s hemtelefon utan också dennes flickväns telefon liksom telefonen i avlyssnades. Överskottsinformationen från avlyss- ningen av sparades av säkerhetspolisen i en akt som fick täcknamnet . Ingenting framkom dock som gav re- ellt stöd åt misstankarna och förundersökningen mot B lades ned 1979. Det kan konstateras att efter det att Kröchergänget avslöjats var det lätt för säkerhetspolisen att få tillstånd att avlyssna personer som på något sätt uttryckt sympati för eller liknande grupper. Följaktligen var det inte bara som var föremål för telefonavlyssning . Flera andra personer i det anarkistiska nätverket kom också att bli före- mål för telefon- och (i mindre utsträckning) postkontroll. bedrevs förundersökning med telefonkontroll av anarkister tillhörande gruppen (AKO) i . Misstankarna gällde sabotage men avgörande var framför allt de kontakter som noterats med vad säkerhetspoli- sen bedömde vara italienska och västtyska terrorister. Även den lil- la tidningen redaktion avlyssnades. Bakgrunden var dels re- daktionsmedlemmarnas utländska kontakter, dels tidningens ställ- ningstagande för de i fängslade terroristerna: Man har med all önskvärd tydlighet kunnat märka an- arkistens djupa intresse och sympatiyttringar för i fängslade terrorister. Västtyska terror- grupper såsom RAF (Rote Armee Fraktion) och 2:a Junirörelsen har beskrivits på ett mycket initierat sätt. har Brand även övergått till att 815 PM 21/7 1978. P 8334 löpnr C 1. med sympati presentera de italienska terrororganisa- tionerna och då i första hand Brigate Rosse.816 Även för kriminalvårdens humanisering () av- lyssnades . Bakgrunden var bl.a. miss- tankar mot en person som ansågs vara teoretikern bakom Aktions- grupp . Inte i något fall ledde dock avlyssningen av Brand, och olika anarkisters hemtelefoner till att bedrivna förundersökningar fördes till åtal. En med syndikalismen och den frihetliga socialismen besläktad ideologisk riktning är rådssocialismen. samlades re- presentanter för olika rådssocialistiska arbetsgrupper till en konfe- rens i . De församlade beslöt bilda Förbundet som också höll sin första kongress. Som organ fungerade tid- ningen Arbetarmakt samt den mer teoretiskt inriktade tidskriften . Tidningen hade sitt ursprung i Fria Press som 1972 gavs ut av Arbetsgruppen för Rådssocialisterna i . bytte tidningen namn till Arbetarmakt. Förbundet var en mycket liten organisation med som sitt starkaste fäste. I bedrevs verksamhe- ten bland annat inom ramen 1975 öppnat bokcafé. Någon större övervakning från säkerhetspolisens sida kan man inte tala om. 1976 arrangerade förbundet gemensamt 1 majtåg med KAF och FK i . Enligt säkerhetspolisen var dock FAM:s av- delning av tåget den minsta.817 telefon- avlyssnades Förbundet i . Bak- grunden till detta var misstankar mot en medlem i anslutning till den stora terroristutredningen.818 Ingenting framkom dock som gav stöd åt misstankarna. konstaterade säkerhetspolisen i Jön- att FAM:s verksamhet är och har varit mycket blygsam och medlemsantalet omkring 20 personer.819 be- drevs viss spaning mot förbundets sommarläger utanför Eksjö.820 816PM RPS/Säk 10/1 1979. personakt, löpnr C 1. 817PM 13/8 1976. Akt 15:4/1 löpnr 12. 818SK 1/1977. 819Ang Förbundet () verksamhet i . FJ-SH 87-77, 4/4 1977. Akt 15:4/1 löpnr 12. 820Ang gjorda iakttagelser i samband med Förbundet ) sommarläger. FJ-SH 194-78, 9/8 1978. Säkerhetspolisen betecknade 1978 som en revolutionär or- ganisation av huvudsakligen teoretisk karaktär, dock mycket li- ten.821 upplöstes Förbundet som riksorganisa- tion men lokala grupper fanns kvar bl.a. i där samarbete förekom med Rådssocialisterna i . Som tidningsorgan fungerade Mot strömmen vars utgivning påbörjats . tog uttryckligen avstånd från den parlamentariska demokratin, eller som man uttryckte det, vi är svurna fiender till det parlamentaris- ka spektaklet, men ställde trots det upp i kommunalvalet i Jönkö- ping 1979. Förklaringen var att velat momsbelägga tidningen . För att slippa momsen var man tvungen att visa att tidningen var politisk vilket enklast gjordes genom att för- bundet ställde upp i val. Huruvida kandidaterna erhöll några röster är inte känt. I stället för parlamentariskt arbete propagerade för den självständiga kampen på arbetsplatser, bostadsområden och skolor.822 Som visats ovan bedömdes de svenska anarkisterna utgöra ett hot i det att de kunde tänkas använda våld för att nå politiska syften. En särskild fara ansågs kopplingar till den internationella terrorismen utgöra, vilket bl.a. hade kommit till uttryck i Kröcherligans verk- samhet. kunde säkerhetspolisen se tillbaka på ett händelserikt 1977 då anarkister på allvar börjat ta plats i hotbilden. Säkerhetspolisens årsöversikt 1977 (färdigställd ) rö- rande extremistisk verksamhet innehöll också ett längre avsnitt om anarkismen i . Det framhölls här att de senaste årens ter- roristattacker hade lett till att man framför allt i men också i börjat sätta likhetstecken mellan terrorism och an- arkism. Detta var helt felaktigt menade säkerhetspolisen som po- ängterade att och de palestinska grupperna inte alls var anar- kister. Likaså var det fel att betrakta alla anarkister som våldsverka- re och potentiella terrorister: Sammanfattningsvis kan man säga att en anarkist inte är liktydig med en terrorist. Möjligtvis är risken för 821Kommentarer till ställda frågor. PM 28/7 1978. Akt 5:770 löpnr 7. 822Val utan Arbetarmakt. Insändare från i 8/8 1979. Klipp i akt 15:4/1 löpnr 12. att en anarkist blir terrorist större än för personer med andra politiska åskådningar, då anarkistens möj- ligheter att genomföra sitt samhälle är mindre än and- ras. När han i vanmakt inser detta, genomför han en protest mot det samhälle han bekämpar. Denna risk måste anarkisten dock dela med andra små sekteris- tiska politiska organisationer och riktningar.823 I årsöversikten framhölls det som mycket troligt att en del av an- arkisterna var kapabla att begå terrorhandlingar och man pekade därvid på . Anarkismen bedömdes också ha fått ett visst uppsving genom terroraktionerna från RAF och andra liknande grupper. I hänfördes nyrekryteringen av anarkister främst till något som säkerhetspolisen kallade flumvänstern. Flumvänstern beskrevs i säkerhetspolisens årsöversikt på följan- de vis: En annan avart av anarkism är BOHEMERIET som har varit på modet i några sektioner av den anarkistis- ka rörelsen. Naturligtvis också utanför densamma. I stället för att angripa samhället slinker bohemen ut ur det. D v s han lever utan att anpassa sig till samhällets värderingar, men lever vanligtvis i samhället och fram- för allt på samhället. Till denna grupp kan den s.k. flumvänstern hänföras.824 I årsöversikten antogs flumvänstern i bestå av om- kring 4 000 personer. Av dessa kunde man bortse från kanske 2 000 individer med mer eller mindre grava sociala skador. Av de övriga 2 000 antogs hypotetiskt att hade förutsättningar att kunna utvecklas till operativa terrorister vilket innebar 40 personer. Yt- terligare antogs ha kapacitet att ingå i servicegrupper till den operativa kärngruppen, dvs. Som jämförelse påtalades att den Japanska aldrig haft fler än 25 per- soner i sin kärngrupp. De hypotetiska 40 personerna i måste därmed bedömas utgöra ett ej försumbart hot enligt års- översikten . Det är mycket svårt att bedöma rimligheten i det resonemang som fördes i avsnittet om anarkisterna. I rapporten hänvisas aldrig till något underlag för beräkningarna av antalet personer inom 823Redogörelse för extremistisk verksamhet . Akt 5:721d/1-28 löpnr 16. 824Ibid, s. 42. flumvänstern eller andelarna av dessa med sociala skador respek- tive utgörande potentiella terrorister. Siffrorna ger intryck att vara mer av experiment än baserade på empiriska undersökningar vilket naturligtvis inte innebär att de med säkerhet kan sägas vara felakti- ga. Inte heller den sociologiska analysen av bohemeriet och flumvänstern försågs med någon särskild underbyggnad. Klart är dock att säkerhetspolisen ansåg det föreligga ett potentiellt hot från de anarkistiska kretsarna i . Frågan om anarkisternas anknytning till internationell terrorism togs också upp i säkerhetspolisens lägesöversikt för det andra kvar- talet 1978. Det framhölls här att i tidigare lägesöversikter hade misstankar framförts att KPML(r) och Förbundet upprätthöll kontakter med internationella terrorister. Erfarenheter från och Kröcherärendet hade dock visat att rekryte- ringsbasen för terrorgrupperna ofta utgjordes av lösliga anarkistis- ka nätverk. Avslutningsvis fastslogs att det var för tidigt att dra några slutsatser men däremot nödvändigt att fortsättningsvis ägna problematiken skärpt uppmärksamhet.825 I en PM författad av kriminalkommissarie rörande aktuella höger- och vänsterextrema grupper framhölls anarkismens revolutionära natur och dess huvudmål, att avskaffa statsmakten. Våldsbenägenheten skiftar starkt mellan olika anar- kister och anarkistiska grupper. Vissa grupper är mer våldsinriktade än några andra grupper i landet, medan det för andra anarkister är lika långt till våld som för folk i allmänhet. Den sista gruppen kan lämnas åt si- dan, men faran för att de våldsinriktade anarkisterna ska öka och få större mod är mycket stor. I gruppen kring Kröcher uppgav sig samtliga med ett undantag vara anarkisterDet har konstaterats att militanta anarkistgrupper bildats i bl.a. . Sannolikt är många anarkister beväpnade med såväl vapen som sprängmedel.826 W, som var chef för kontrasubversionsroteln avslutade sin analys med slutsatsen att anarkisterna borde tas in i . Detta var också den slutsats som interna organisa- 825 Sammanfattande redogörelse för det aktuella säkerhetsläget. Akt 5:721d/1-28 löpnr 16. 826 Kommentarer till ställda frågor. PM av chefen för kontrasubversionsroteln 28/7 1978. Akt 5:770 löpnr 7. tionsutredning kom till i början av 1979.827 Som nämnts tidigare kom dock detta aldrig att ske, sannolikt med hänsyn till anarkister- nas obenägenhet att organisera sig i fasta och bestående organisa- tioner.828 Uppgiften att många anarkister sannolikt skulle vara beväpnade med både vapen och sprängmedel synes dock ha varit överdriven. I en PM skriven citerades uppgifter som in- kommit från en förtrolig och helt tillförlitlig källa. Källan kunde berätta att anarkisterna i inte hade någon fungerande riksorganisation utan bedrev sin verksamhet lokalt och isolerade från varandra. inom SAC hade också lyckats fånga upp många anarkister och förvandlat dem till rena syndikalister. De svenska anarkisterna hade också mer eller mind- re vänt sig bort från dem som var inblandade i Kröcherligan och mer eller mindre övertygat sig själva om att nuvarande icke våld- samma väg är den rätta.829 Uppgifterna, som med all säkerhet inkommit genom telefon- avlyssning av en man som på lösliga grunder misstänktes för förbe- redelse för sabotage830, överensstämde i stort med den be- dömning som säkerhetspolisen gjorde . Kontra- subversionsroteln gladde sig över den preventiva effekt som Krö- cherutredningen haft för anarkisterna i samt instämde i värderingen av SAC som anarkistätare.831 Förutom anarkisterna i var det egentligen bara i det fanns anarkister som var föremål för säkerhetspolisens intresse . Även här bedrevs förundersökningar med te- lefonavlyssning som spaningsmetod. 1978 avlyssnades således en telefon i den lokal som SAC och anarkister- na inom Bokgille delade på . Viss yttre spaning genomfördes också dels mot lokalen på , dels vid speciella anarkistmöten i staden. Vad säkerhetspolisen i fruktade var att stadens anarkister kunde utgöra kärnan i en stads- gerilla, som är under uppbyggnad.832 Vid ett föreståndarmöte i 827Registernämndens utredning s. 53. 828Jfr Hemställan om ändring i förordningen () med vissa bestämmelser om verk- samheten vid . till 3/7 1992. Akt löpnr 2. 829Angående anarkistiska och övriga vänsterextremistisk verksamhet i . Kontra- subversionsroteln 1/12 1980. Akt 250:09/3 löpnr 5. 830Mannen hade dömts i terroristmålet till villkorlig dom för häleri av sprängkapslar. 831Angående anarkistisk och övrig vänsterextremistisk verksamhet i . Kontra- subversionsroteln 1/12 1980. Akt 250:09/3 löpnr 5. 832PM ang misstänkt terrorism. RPS/Säk 22/3 1978. P 8305 löpnr C 1. Se även andra handlingar i P 8305 och P 8323.