sou · GQB3107d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Det får avgöras från fall till fall om miljömålen för vatten är Hur skall bestämmelser om miljökvalitet få genomslag i praktiken? förenliga med en ny eller ändrad plan och en bestämmelse i denna del bör ge utrymme för att göra en sådan bedömning. Som vi framfört i avsnitt 7.3.1 kan nya typer av bestämmelser om miljö- kvalitet komma att införas, framför allt genom lagstiftning från EU. Den nu skisserade bestämmelsen bör ge utrymme för en bedömning av vilka krav på hänsyn i planeringen som ställs i varje sådant fall. Hur skall då kravet på uppfyllelse av bestämmelser om miljö- kvalitet påverkas av närvaron eller frånvaron av ett åtgärdsprogram enligt 5 kap. ? Liksom när det gäller enskilda verk- samheter som diskuteras i kapitel 11, bör ett åtgärdsprogram med- föra att det blir klarlagt hur bestämmelsen om miljökvalitet skall kunna uppnås. Ett åtgärdsprogram kan således göra det möjligt att tillåta en plan som inte annars hade varit möjlig med hänsyn till bestämmelsen om miljökvalitet eftersom åtgärder på andra områden gör att den eftersträvade miljökvaliteten uppnås. Reglerna i bör göra även detta möjligt. Eftersom ett åtgärdsprogram blir det verktyg som skall användas för att se till att bestämmelser om miljökvalitet uppfylls måste den ha en stark ställning i förhållande till de aktiviteter som påverkar miljö- kvaliteten. Vi föreslår att en bestämmelse införs i 5 kap. 4 § miljö- balken som föreskriver att myndigheter och kommuner är skyldiga att fullgöra de uppgifter som ankommer på dem enligt ett åtgärds- program. Detta betyder att ett åtgärdsprogram kan innehålla krav på att initiativ skall tas, men reglerar inte vad slutresultatet blir. När det gäller anser vi att den föreslagna bestämmelsen inte medför att en föreskrift i ett åtgärdsprogram kan tvinga fram antagande, ändringar eller upphävande av en plan enligt . En utredning i syfte att undersöka om det är möjligt att anta, ändra eller upphäva en plan bör dock kunna föreskrivas i ett åtgärdsprogram med bindande verkan för en eller flera kommuner. I saknas det bestämmelser om att det i detaljplaner skall redovisas om någon miljökvalitetsnorm överträds eller riskerar att överträdas inom planområdet och hur plan- läggningen kan påverka detta. Det bör övervägas om sådana redo- visningar beträffande bestämmelser om miljökvalitet bör införas. På samma sätt som gäller för miljökvalitetsnormer bör enligt 12 kap. kunna överpröva en kommuns beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan om en bestämmelse om miljökvalitet inte uppfylls. Hur skall bestämmelser om miljökvalitet få genomslag i praktiken? av om en bestämmelse om miljökvalitet uppfylls eller ej skall naturligtvis på liknande sätt som beskrivits kunna beaktas vilken typ av bestämmelse det rör sig om. För att fullt ut kunna uppfylla bestämmelser om miljökvalitet kan det i vissa fall finnas behov av ändringar i lagakraftvunna planer. Som angivits i avsnitt 6.2 finns ett utrymme för kommuner att upphäva eller ändra en lagakraftvunnen men inte genomförd detaljplan om den medverkar till att en miljökvalitets- norm överträds och detta inte kunde förutses vid planläggningen. Frågan är om ytterligare möjligheter till ändringar behövs, till exempel, behörighet för regeringen att utfärda planföreläggande liknande vad som gäller enligt 12 kap. 6 § . Vi anser att den framtida tillämpningen av bestämmelser om miljökvalitet får utvisa om det kan finnas sådana behov och hur de i så fall kan tillgodoses. 11Hur skall bestämmelser om miljökvalitet påverka enskilda verksamheter? I detta kapitel diskuterar vi hur bestämmelserna i 2 kap. miljö- balken skulle kunna utformas för att passa de situationer när en föreskriven miljökvalitet inte eller riskerar att inte , och krav mot enskilda därför aktualiseras. Ofta är det ett kollektiv av enskilda som gemensamt bidrar till en dålig miljökvalitet. Ett åtgärdsprograms funktion bör bland annat vara att ge underlag och utgångspunkter för en fördelning av kraven mellan enskilda eller grupper av enskilda inom kollektivet. Åtgärdsprogrammet bör enligt vår mening kunna ligga till grund för den avvägning som myndigheterna i nästa steg skall göra när kraven fastställs. När en bestämmelse om miljökvalitet är överskriden bör de nya reglerna ha följande innebörd. Om det inte finns ett åtgärdsprogram bör en verksamhet eller åtgärd inte få medföra ökad påverkan. Om ett åtgärdsprogram har fastställts bör kraven på en verksamhet eller åtgärd få vara strängare än vad som följer av nuvarande bestämmelser i 2 kap. 2 § – 7 § första stycket, men inte strängare än vad som följer av åtgärdsprogrammet. Både med och utan ett åtgärdsprogram bör en verksamhet tillåtas etableras eller ändras om verksamhetsutövaren bereder utrymme för sina egna ökade utsläpp eller störningar genom att vidta åtgärder som minskar olägenheterna från någon annan verksamhet. I detta delbetänkande lämnar vi principförslag till utformning av nya regler av detta slag som bör placeras i 2 kap. . Vi avser att bearbeta förslagen vidare för att kunna redovisa dem i vårt Hur skall bestämmelser om miljökvalitet påverka enskilda verksamheter? slutbetänkande tillsammans med de andra principförslag till änd- ringar i 2 kap. som vi redovisat i ett tidigare delbetänkande. Vi lämnar nu slutliga förslag om att en konsekvensanalys alltid skall ingå i ett åtgärdsprogram. 11.1Bestämmelser om miljökvalitet och systematiken i 2 kap. allmänna hänsynsregler finns samlade i 2 kap. miljö- balken. De uttrycker vilka krav som ställs på varje enskild verk- samhetsutövare och på var och en som vidtar en åtgärd. De har alltså störningskällorna som utgångspunkt och ställer krav på att dessa skall anpassas i syfte att åstadkomma en hållbar utveckling. I vårt förra delbetänkande, under utveckling. Ett principbetänkande (SOU 2002:50, kapitel 4) föreslogs att syste- matiken vid prövning av verksamheter enligt de allmänna hänsyns- reglerna skulle förtydligas genom förändringar i 2 kap. Föränd- ringarna skulle innebära att bestämmelserna grupperades i block. Ett block skulle utgöras av hänsynsregler som uttrycker vilka krav som alltid kan ställas på en verksamhet, oavsett var den är lokaliserad. Ett annat block skulle utgöras av regler som uttrycker hur platsen för en verksamhet skall väljas, oavsett vilken påverkan den har på omgivningen. Det framfördes också som en möjlighet att det kunde finnas behov av ett tredje regelblock som skulle uttrycka de krav som motiveras av att en viss önskad miljökvalitet inte på platsen. Vi lämnar nu förslag på hur detta i princip skulle kunna se ut. Vid prövningen av en verksamhets tillåtlighet (t.ex. vid till- ståndsprövning) måste reglerna i vart och ett av de tre centrala prövningsblocken vara uppfyllda för att tillstånd skall kunna med- ges. När alla tre block prövats återstår en slutavvägning där det gäller att bedöma om verksamheten eller åtgärden sammantaget på den sökta platsen kan innebära en väsentlig skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön. Hur skall bestämmelser om miljökvalitet påverka enskilda verksamheter? Prövningens systematik kan då schematiskt åskådliggöras genom följande figur. Regler om val av plats Alla de materiella reglerna kommer att rikta sig mot dem som utövar verksamheter eller vidtar åtgärder. I de fall där det inte finns några bestämmelser om miljökvalitet enligt 5 kap. , eller där miljökvaliteten med säkerhet redan uppfyller dessa, leder det tredje prövningsblocket inte till några ytterligare krav utöver vad som följer av hänsynsreglerna och reglerna om val av plats. Reglerna i det tredje prövningsblocket får sin verkan i de fall det finns något slag av bestämmelser om miljökvaliteten i området och dessa inte eller riskerar att inte . De får alltså sin verkan i de fall miljökvaliteten inte är godtagbar. Det finns då möjlighet att ställa krav som går utöver vad som följer av hänsynsreglerna och platsvalsreglerna. Detta stämmer också med de krav som ställs genom ramdirek- tivet för vatten. Där anges i artikel 10.3 att om ett kvalitetsmål eller en kvalitetsnorm som upprättats med stöd av gemenskapslag- stiftningen uppställer strängare villkor än vad som skulle bli resul- tatet av en prövning enligt annan gemenskapslagstiftning (t.ex. IPPC-direktivet), skall strängare krav ställas. I en situation där miljökvaliteten inom ett område i något avseende inte uppfyller de bestämmelser som gäller, beror det normalt på ett stort antal faktorer. Vissa av dessa kan inte påverkas genom lag- stiftningen. Dit hör givetvis naturliga förhållanden av olika slag, t.ex. berggrundens sammansättning, men även faktorer som exempelvis långväga luftburen transport av föroreningar eller sedan Hur skall bestämmelser om miljökvalitet påverka enskilda verksamheter? länge etablerad bebyggelsestruktur. De faktorer som kan påverkas omfattar normalt ett flertal olika störningskällor. Det kan vara fråga om stora eller små punktkällor och mer eller mindre diffusa källor. Det är ofta ett kollektiv av påverkare som gemensamt bidrar till en dålig miljökvalitet. Bestämmelserna om miljökvalitet i 5 kap. utgår från förhållandena i miljön och ställer utifrån dem krav som riktar sig mot kollektivet av påverkare när miljökvaliteten är oacceptabel. Frågan är hur dessa krav skall kunna omvandlas till krav mot en enskild verksamhetsutövare inom kollektivet vid en prövning enligt 2 kap. . Hur långtgående krav kan ställas på en enskild verksamhet när det är ett kollektiv som orsakar den dåliga miljökvaliteten? Det instrument som erbjuds i 5 kap. för situationen då en önskad miljökvalitet inte är åtgärdsprogrammet, med vars hjälp de uppsatta målen för miljökvaliteten omvandlas till krav på åtgärder. Åtgärdsprogrammet utgår från kollektivet av påverkare och anvisar hur kravet att minska påverkan bör fördelas dem emellan. Det är bara med stöd av åtgärdsprogrammet som de enskilda påverkarnas bidrag till den oönskade miljökvaliteten kan värderas och bara åtgärdsprogrammet som kan anvisa en väl avvägd kravnivå för enskilda verksamheter av olika slag. Det innebär att reglerna om miljökvalitet i 2 kap. som riktar sig mot en enskild måste anknytas till förekomsten av ett åtgärds- program och innehållet i det. Åtgärdsprogrammet måste vara det stöd som utnyttjas vid en bedömning av hur mycket högre kraven skall ställas i den givna situationen med en dålig miljökvalitet, än vad som skulle fordrats om miljökvaliteten varit god. Det är åtgärdsprogrammens kravnivå för den aktuella verksamhetstypen som anger gränsen för hur mycket strängare krav som kan ställas på en enskild än vad som normalt följer efter en prövning enligt hänsynsreglerna och platsvalsreglerna i 2 kap. Det är också så att om en bestämmelse om miljökvalitet enligt 5 kap. inte , måste reglerna om miljökvalitet i 2 kap. kunna tillämpas även i de fall åtgärdsprogram ännu inte fastställts, eller annars saknas. Hur skall bestämmelser om miljökvalitet påverka enskilda verksamheter? 11.3Vad bör reglerna om miljökvalitet i 2 kap. innebära? Av diskussionen ovan följer att när reglerna om miljökvalitet skall tillämpas, måste olika regler gälla beroende på om det finns ett åtgärdsprogram eller inte. Utan åtgärdsprogram blir reglerna med nödvändighet kantiga. De nödvändiga kraven på att åtminstone inte ytterligare försämra miljökvaliteten måste då bäras ensamt av den enskilda verksamhets- utövare som råkar vara föremål för prövning. Om en bestämmelse om miljökvalitet enligt 5 kap. inte är uppfylld bör ökad påverkan i det avseende bestämmelsen gäller inte kunna godtas. En ökad påverkan från en verksamhet bör bara kunna godtas om utövaren ser till att det ges utrymme för tillskottet genom att påverkan från någon annan verksamhet upphör eller minskar i minst motsvarande grad. För tillståndsprövade verksamheter bör ökningar utöver vad som anges i tillståndet inte godtas. För att stämma av funktionen hos en regel med denna innebörd i blocket med miljökvalitetsregler inom 2 kap. , finns det behov av att testa den i ett antal olika fall av prövning av enskilda verksamheter. I samtliga exempel nedan förutsätts att en bestämmelse om miljökvalitet inte , att verksamheten ifråga bidrar till påverkan och att det inte finns något åtgärdsprogram. Bedömning då åtgärdsprogram saknas ansökan om nytt tillstånd till helt ny verk- ansökan om nytt tillstånd som omfattar ut- den ökade påverkan är inte tillåtlig ökad verksamhet, påverkan ökar ansökan om nytt tillstånd som omfattar ut- inga krav utöver vad som följer av hän- ökad verksamhet, påverkan minskar anmälan av ny C-verksamhet ej tillåtlig (d.v.s. förbud) tillsyn vid befintlig verksamhet med gällande inga krav utöver vad som följer av hän- tillstånd, inga förändringar tillsyn vid befintlig verksamhet som saknar inga krav utöver vad som följer av hän- tillstånd, inga förändringar tillsyn vid befintlig verksamhet som saknar den ökade påverkan är inte tillåtlig tillstånd, utökad verksamhet som medför ökad Hur skall bestämmelser om miljökvalitet påverka enskilda verksamheter? Tillstånd bör alltså inte kunna medges (eller förbud bör meddelas för) de verksamheter som medför ökad påverkan (nr 1, 2, 4 och 7). Dessa verksamheter bör dock kunna komma till stånd om en annan verksamhet minskar sin påverkan i minst motsvarande grad. För- hållandet i exemplet 3, som speglar ett vanligt fall när det gäller större industrier, kan sägas utgöra ett specialfall av detta där för- bättringen nämligen åstadkoms internt. Exemplen visar också att det inte skulle vara möjligt att utan åtgärdsprogram ställa mer långtgående krav än vad som följer av hänsynsreglerna och platsvalsreglerna på befintliga verksamheter som inte ökar sin påverkan. För att kunna ställa strängare krav i fallen 5 och 6 skulle det alltså fordras åtgärdsprogram. Likaså skulle det fordras åtgärdsprogram i fallet 3, för att kunna ställa mer långtgående krav än enligt hänsynsreglerna och platsvalsreglerna. En regel som medger en skärpning av kraven på en befintlig verksamhet utöver vad som följer av hänsynsreglerna och plats- valsreglerna och utan stöd av eller begränsning genom ett åtgärds- program skulle ge utrymme för alltför stort godtycke. För tydlighetens skull bör det påpekas att övriga regler i miljö- balken, utom det nya blocket av regler om miljökvalitet i 2 kap., givetvis kan tillämpas i samtliga exempel. Om en miljökvalitets- norm är överskriden, är det alltså exempelvis fullt möjligt att i exemplet 5 (en befintlig verksamhet) begära omprövning av till- stånd och villkor med stöd av 24 kap. 5 §, punkten 2. Den ompröv- ningen kan då leda till uppdaterade villkor enligt hänsynsreglerna i 2 kap. Den kan däremot inte leda till villkor som är strängare än enligt dessa regler utan att det finns ett åtgärdsprogram. Förekomsten av ett åtgärdsprogram bör medge en mer nyans- erad tillämpning av bestämmelserna. Det finns då ett kollektiv att sprida åtgärdskraven på. De ökade kraven till följd av dålig miljö- kvalitet måste inte som i exemplen ovan enbart belasta den enskilda verksamhetsutövare som är föremål för prövning i samband med en ny eller ändrad verksamhet som innebär ökad störning. bör det då också finnas möjlighet att ställa strängare krav än de som följer vid en prövning enligt enbart hänsynsreglerna och platsvals- reglerna. Kraven bör dock inte kunna ställas högre än vad som anges i åtgärdsprogrammet för det aktuella slaget av verksamheter. Med åtgärdsprogram bör det finnas förutsättningar att bereda plats även för nya verksamheter som bidrar till den icke önskade miljökvaliteten. De nödvändiga förbättringar som fordras förut- SOU 2002:107 Hur skall bestämmelser om miljökvalitet påverka enskilda verksamheter? sätts då kunna byggas upp genom krav fördelade över hela påverkarkollektivet. Åtgärdsprogrammen bör därför utformas så att de medger etablering av nya verksamheter och utökningar av befintliga verk- samheter även om de skulle innebära en viss ökning av påverkan. Sådana nyetableringar eller utökningar som innebär en betydande ökning av påverkan kan inte komma till stånd utan stöd av åtgärds- programmet. Det ligger i dessa fall i verksamhetsutövarens intresse att åtgärdsprogram tas fram eller förnyas. Sammanfattningsvis bör innebörden av reglerna om miljö- kvalitet i 2 kap. vara följande när en bestämmelse om miljökvalitet är överskriden. Om det inte finns ett åtgärdsprogram bör en verksamhet eller åtgärd inte få medföra ökad påverkan. Om ett åtgärdsprogram har fastställts bör kraven på en verk- samhet eller åtgärd få vara strängare än vad som följer av nuvarande bestämmelser i 2 kap. 2 §–7 § första stycket, men inte strängare än vad som följer av åtgärdsprogrammet. Både med och utan ett åtgärdsprogram bör en verksamhet tillåtas etableras eller ändras om verksamhetsutövaren be- reder utrymme för sina egna ökade utsläpp eller störningar genom att vidta åtgärder som minskar olägenheterna från någon annan verksamhet. 11.4Jämförelse med gällande bestämmelser som kan ha betydelse för enskilda Förslagen till innebörd av nya regler om miljökvalitet i 2 kap. kan jämföras med följande gällande bestämmelser om vilka krav som kan eller skall ställas på enskilda till följd av miljö- kvalitetsnormer. (En mer fullständig beskrivning av nuvarande regler om miljökvalitetsnormer återfinns i kapitel 6.) 2 kap. 7 § Kraven på hänsyn enligt 2–6 §§ gäller i den utsträckning det inte kan anses orimligt att uppfylla dem. Vid denna bedömning skall särskilt beaktas nyttan av skyddsåtgärder och andra försiktighetsmått jämfört med kostnaderna för sådana åtgärder. När det är fråga om totalför- Hur skall bestämmelser om miljökvalitet påverka enskilda verksamheter? svarsverksamhet eller om en åtgärd behövs för totalförsvaret, skall även detta förhållande beaktas vid avvägningen. Avvägningen enligt första stycket får inte medföra att en miljö- kvalitetsnorm enligt 5 kap. åsidosätts. Det finns olika uppfattning om hur bestämmelserna i 2 kap. 7 § första stycket skall tolkas i förhållande till 2 kap. 3 § . Enligt en uppfattning skall hänsyn till ekonomiska faktorer tas endast enligt bestämmelsen i 2 kap. 7 §. Kravet i 2 kap. 3 § att använda bästa möjliga teknik uppfattas således enbart som ett krav på en viss teknik och kopplas inte till om något eko- nomiskt utrymmet finns för att kräva denna teknik. Vid tillämp- ningen av 2 kap. 7 § första stycket skall bedömas både vad ett normalt företag klarar av ekonomiskt samt hur avvägning mellan nytta och kostnader för skyddsåtgärder m.m. skall göras (se m.fl. . Del 1 s 2:16). Andra menar att en uppdelning av den ekonomiska bedöm- ningen skall ske. Först skall bedömas vad som är tekniskt och ekonomiskt möjligt enligt 2 kap. 3 § . Med ekonomiskt möjligt avses därvid vad ett normalt – branschtypiskt – företag klarar av. Bedömningen enligt 2 kap. 3 § sätter en maximal gräns för vilka krav, både tekniska och ekonomiska, som kan ställas på ett normalt företag. Därefter skall en avvägning mellan nyttan av kraven och kostnaderna för dem göras enligt 2 kap. 7 § första stycket . Kraven kan därvid mildras men aldrig skärpas (se , Att väga säkert och vikten av att säkra i till , s. 76 ff). I andra stycke av 2 kap. 7 § kommer hänsynen till miljö- kvalitetsnormerna in. Regeln anger inte någon gräns för hur långt- gående krav som kan ställas för att uppfylla en miljökvalitetsnorm. Regeln innehåller inte heller något moment av att fördela krav mot flera aktiviteter som bidrar till att en miljökvalitetsnorm överträds. Frågan är vad 2 kap. 7 § första stycket innebär för tillämpningen av 2 kap. 7 § andra stycket med de olika tolkningar som redovisats ovan. Om all ekonomisk bedömning sker enligt 2 kap. 7 § första stycket blir resultatet att kraven kan gå hur långt som helst i ekonomiskt hänseende. Om en miljö- kvalitetsnorm är överträdd är det med denna tolkningsmodell möjligt att ställa så långtgående krav på en verksamhet som skulle krävas för att uppnå . I praktiken skulle då verksamheten Hur skall bestämmelser om miljökvalitet påverka enskilda verksamheter? En enda verksamhet kan på så sätt tvingas bära hela bördan av att en miljökvalitetsnorm är överträdd. De som menar att en ekonomisk bedömning skall göras först enligt 2 kap. 3 § har en annan uppfattning. De menar att bedöm- ningen enligt 2 kap. 3 § inte är en avvägning utan den medför att en högsta gräns för vad som kan krävas fastställs, nämligen bästa möjliga och ekonomiskt tillgängliga teknik. Eftersom bestäm- melsen i 2 kap. 7 § andra stycket endast kan medföra att avväg- ningen enligt första stycket ändras får miljökvalitetsnormerna inte någon betydelse för den ekonomiska bedömning som skall göras inom ramen för vad som är bästa möjliga teknik; bestämmelsen i 2 kap. 7 § andra stycket hänvisar ju inte till 2 kap. 3 §. Med denna tolkning är det aldrig möjligt, inte ens när en miljökvalitetsnorm är överträdd, att ställa strängare krav än vad ett normalt företag inom branschen ekonomiskt klarar av. Förespråkare för denna tolkning menar att hänsynsregler är otillräckliga för att miljökvalitetsnormer skall kunna genomföras. Rättsläget får anses osäkert i frågan om en ekonomisk bedöm- ning skall göras enligt 2 kap. 3 § eller enbart enligt 2 kap. 7 § första stycket. Vi anser för vår del att det lämpligaste är att all ekonomisk avstämning sker i ett sammanhang inom ramen för en tolkning av 2 kap. 7 § första stycket. Det bör då bedömas både vad ett normalt företag klarar av – detta för att regelverket skall vara konkurrens- neutralt – och om bland annat nyttan av skyddsåtgärder och andra försiktighetsmått motiverar de kostnader de medför. Vi har för avsikt att i vårt slutbetänkande överväga om det behövs föränd- ringar av 2 kap. 7 § första stycket i syfte att göra det tydligare vad som ingår i den avvägning som skall göras enligt bestämmelsen. Innebörden av 2 kap. 7 § första stycket är av avgörande betyd- else för vilka krav som kan ställas med stöd av 2 kap. 7 § andra stycket och därmed för vad som skall gälla när en miljökvalitets- norm är överskriden. Ingen av de båda de tolkningar av 2 kap. 7 § första stycket som redovisats ovan ger en godtagbar reglering i det fallet. Den ena tolkningen ger orimligt stränga och godtyckliga krav, och den andra leder knappast till att miljökvalitetsnormerna får någon effekt. För utvecklingen av bestämmelser om miljö- kvalitet som ett fungerande instrument är det nödvändigt med tydliga regler och 2 kap. 7 § andra stycket bör då ersättas med nya bestämmelser. Dessa måste uppfylla både kravet på att strängare krav än annars skall kunna fastställas om bestämmelser om miljö- Hur skall bestämmelser om miljökvalitet påverka enskilda verksamheter? kvalitet så fordrar, och att kravbördorna skall kunna fördelas mellan påverkarna på ett sätt som framstår som rimligt och rättvist. 16 kap. 5 § Tillstånd, godkännande eller dispens får inte meddelas för en ny verk- samhet som medverkar till att en miljökvalitetsnorm överträds. Verk- samheten får dock tillåtas, om verksamhetsutövaren vidtar sådana åtgärder att olägenheterna från annan verksamhet upphör eller minskar så att möjligheterna att uppfylla miljökvalitetsnormen ökar i inte obetydlig utsträckning. Bestämmelsen gäller varje ny verksamhet som bidrar till påverkan, oavsett hur litet tillskottet än är och oavsett om det finns ett åtgärdsprogram eller inte. Det är dock endast ny verksamhet som kan stoppas. Ändringar av befintlig verksamhet som medför ökad påverkan synes inte omfattas av bestämmelsen. 5 kap. 3 § Myndigheter och kommuner skall säkerställa att de miljökvalitets- normer som meddelats enligt 1 § uppfylls när de prövar tillåtlighet, tillstånd, godkännanden, dispenser och anmäl- ningsärenden, utövar tillsyn, eller Vid planering och planläggning skall kommuner och myndigheter iaktta miljökvalitetsnormer. Bestämmelserna i 5 kap. 3 § skulle kunna förstås så att de kan läggas till grund för krav på enskilda i samband med tillsyn och tillståndsprövning, d.v.s. ha en materiell innebörd.