sou · GQB3118d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Därmed är det möjligt att redovisa personer efter branscher, sektorer, företagsstorlekar m.m. Dessutom kan företagen beskrivas utifrån de anställdas egenskaper, t.ex. kön, utbildning och ålder. Enskilda personer, företag och arbets- ställen kan också följas över tiden. Statistiken publiceras drygt ett år och efter referensårets slut. Kortperiodisk sysselsättningsstatistik mäter hur antalet anställda på olika delar av arbetsmarknaden förändras samt frånvaro och perso- nalomsättning. Resultaten presenteras efter sektor, näringsgren, storleksklass, län och kön. Uppgifterna samlas in kvartalsvis från ett urval om 19 500 arbetsställen i den privata sektorn. I den offent- liga sektorn undersöks 5 800 arbetsställen. Resultaten presenteras mellan sex och efter kvartalets slut. Tidsserier i databa- serna finns . Undersökningen om vakanser beskriver efterfrågesidan på arbets- marknaden i form av antalet lediga jobb och vakanser. Ett ledigt jobb definieras som att arbetsgivaren har påbörjat extern rekryte- ring av en medarbetare men ännu inte tillsatt jobbet. De lediga job- ben delas upp i bemannade och obemannade. Vakanser avser obe- mannade lediga jobb som kan tillträdas . Undersök- ningen görs kvartalsvis till ett urval (25 000) av arbetsställen i privat och offentlig sektor. Resultaten presenteras ca efter kvartalets slut och redovisas efter sektor, bransch, arbetsställestor- lek och region. Bostadsbyggnadsstatistiken finns både på kvartal och år. Kvartals- statistiken avser bostadslägenheter i påbörjade och färdigställda hus. Årsstatistiken avser bostadslägenheter i färdigställda hus. Den preliminära kvartalsstatistiken skall ge snabbinformation om bostads- byggandets utveckling med avseende på påbörjade och färdigställda bostadslägenheter fördelat på olika hustyper. Den årliga statistiken skall belysa nytillskottet av bostäder mer detaljerat med avseende på lägenheternas och husens utformning samt beskriva regionala och kommunala variationer. Uppgifter finns tillgängliga för alla år Framställningstid för kvartalsstatistiken är 6–, för årsstatistiken 4–5 månader. Statistiken över ombyggnad och rivning av flerbostadshus mäter främst antalet lägenheter och nettoförändring av lägenhetsantalet, lägenhetstyper i ombyggda respektive rivna hus samt bostadsarea i ombyggda hus. Kvartalsstatistiken avser bostadslägenheter i påbör- jade och färdigställda ombyggda hus. Årsstatistiken avser bostads- lägenheter i färdigställda ombyggda hus och påbörjade lägenheter i rivna hus. Framställningstid för kvartalsstatistiken är 6–, för årsstatistiken 4–5 månader. Uppgifter finns tillgängliga och kvartal . Bygglovsstatistiken omfattar alla nybyggda hus innehållande bostä- der och lokaler. Syftet med statistiken är att den tillsammans med annan statistik om bl.a. sysselsättning och orderingång skall utgöra en konjunkturindikator för byggsektorn. Statistiken redovisar antal bygglovsprojekt, m2 bruttoarea, antal bostadslägenheter samt antal fritidshus. Indelningsgrunderna är byggnadstyp (bostadshus, lokal- hus) samt kvartal för bygglovsbeslut/bygganmälan. Statistiken in- delas efter län, storstadsområden och kommungrupper efter antal invånare. Uppgifterna avser , tidigare uppgifter samt de tre föregående åren. Undersökningen genomförs löpande och publiceras kvartalsvis. Bygglovsstatistiken för bostäder och lokaler publiceras varje kvartal i Statistiska meddelanden. Fr.o.m. kvartal 3 1999 är dessa tillgängliga via SCB:s webbplats på Internet som s.k. . Bygglovsstatistiken finns i statistiska data- baser fr.o.m. kvartal 4 2000. Statistiken över outhyrda bostadslägenheter i flerbostadshus bely- ser antalet outhyrda lägenheter som är lediga till uthyrning. Stati- stiken belyser även antalet övriga outhyrda lägenheter (och anled- ningen till att de är outhyrda) samt lägenhetsbeståndets struktur. Undersökningen om outhyrda lägenheter har bedrivits av SCB . Statistiken publiceras i Statistiska med- delanden, som normalt utkommer respektive november, dvs. ca efter mättidpunkten. Resultaten läggs också in i statistiska databaser. Fastighetsprisstatistiken avser att ge en allmän information om om- sättningen på fastighetsmarknaden och om priser och prisutveck- lingen på försålda småhus, hyreshus, industrienheter, obebyggd tomt- mark samt jord- och skogsbruksenheter. Tidsserier kan erhållas för småhus, hyreshus och lantbruk (lantbruken på riksnivå) och för industrier och obebyggd tomtmark. Rapporterna avser kvartal resp. år. Fastighetsprisstati- stik för småhus redovisas även månatligen i form av pressmed- delanden. Statistikansvar avseende officiell ekonomisk statistik Företagsstatistik för industri-, bygg- Industrins leveranser och order Prisindex i producent- och importled Konkurser och offentliga ackord Statlig upplåning och statsskuld SOU 2002:118 Den ekonomiska statistiken Sysselsättning, förvärvsarbete och Intäkter, kostnader och outhyrt i 4 Ekonomisk statistik i tolv länder I detta kapitel redovisas hur produktionen av den ekonomiska sta- tistiken är uppbyggd i och de elva länder, som utredningen har besökt under arbetets gång. Kapitlet inleds i avsnitt 4.1 med en samlad bild av vad utredningen har funnit vid sina studieresor. Där- efter följer tolv avsnitt 4.2–4.13 med redogörelser för statistik- systemen i de tolv länderna. Det första länderavsnittet avser . Det finns med för att det skall vara lättare att förstå de följande elva avsnitten och för att utredningen i engelsk översättning skall bli mer användbar i andra länder. Uppgifter om befolkning och BNP avser 2001 och är hämtade från publikation Indicators, . Uppgifterna om BNP avser löpan- de priser omräknat till USD. 4.1Samlad bild av den ekonomiska statistiken i de tolv länderna Utredningen har i enlighet med sina direktiv besökt elva länder under arbetets gång för att studera hur de har organiserat sin verk- samhet och för att få idéer till hur verksamheten skulle kunna för- ändras i . De elva länderna är , , , , , , , , , och . Denna typ av lärande jämförelser (bench- marking) har varit en mycket viktig och värdefull del av utred- ningens arbete. Utredningen har vid besöken koncentrerat sig på två frågor. Den första är de fem områden, som vid kartläggningen av användarnas behov av ekonomisk statistik framstod som särskilt angelägna att utveckla. Det gäller prismätningar för den privata tjänstesektorn, IT-statistik, input-output-statistik, kapitalstocksberäkningar och uppsnabbning av den ekonomiska statistiken. Den andra frågan är nationalräkenskaperna. Därutöver har utredningen samlat in infor- Ekonomisk statistik i tolv länder mation om statistiksystemen i de olika länderna, det nationella statistikinstitutets plats och organisation, resurser för officiell statistik och nationalräkenskaper, hanteringen av produktivitets- utvecklingen i den offentliga sektorn m.m. Inriktningen vid studiebesöken har varit att få underlag för för- bättringar av den svenska ekonomiska statistiken. Med denna in- riktning framstår lätt den svenska ekonomiska statistiken i en ofördelaktig dager. På områden där har problem har andra länder kunnat lösa problemen. De andra länderna kan emellertid ha andra problem, som har funnit lösningar på. Det framgår inte av utredningens genomgång. Som framgår av redovisningen i kapitel 5, står sig den svenska ekonomiska statistiken relativt väl i en internationell jämförelse, som det finns viktiga för- bättringsområden. Avsnittet inleds med två delavsnitt om resurser: ett för officiell statistikproduktion och ett om resurser för nationalräkenskaper. Det tar sedan upp vissa organisatoriska frågor som centraliserat/ decentraliserat statistiksystem, uppgiftsplikt och svarsprocent, in- tern organisation och analysverksamhet. Sist i avsnittet tas de sta- tistikområden upp, som utredningen särskilt har fokuserat på: priser i tjänstesektorn, IT-statistik, input-output-statistik och kapital- stockar. Utredningen har gjort jämförelser av de resurser som avsätts för de nationella statistiksystemen i och i de övriga länder, som utredningen har besökt. Sådana jämförelser är förknippade med en hel del problem. Det har att göra med att de nationella statistik- systemen och redovisningsprinciperna skiljer sig åt mellan länder- na. Alla länder har inte något klart avgränsat som de benämner offi- ciell statistik. De centrala nationella statistikinstitutens roll skiljer sig åt, en del länder har centraliserade och andra har decentralise- rade statistiksystem. Omfattningen av den verksamhet vid det cent- rala nationella statistikinstitutet som avser annat än officiell statis- tik skiljer sig också. är i detta sammanhang speciell genom att så stor del av intäkterna kommer från uppdrag. Vidare skiljer sig länderna med avseende på vilka resurser som ingår i redovisningen, exempelvis om intervjuare och resurser för folk- Ekonomisk statistik i tolv länder räkning ingår eller inte i personalantalet och om lokalkostnader och lönebikostnader ingår i de redovisade kostnaderna. Utredningen har i möjligaste mån tagit hänsyn till sådana skill- nader för att få siffrorna jämförbara. I de redovisade uppgifterna om antalet anställda i de nationella statistikinstituten i tabell 4.1 ingår uppdragsfinansierade resurser och intervjuare. Däremot är resurser för folkräkning exkluderade liksom resurser för speciella verksamheter som kan förekomma i vissa nationella statistikinsti- tut. Sålunda har avseende resurser folkbokföring () och högre utbildning () exkluderats. I uppgifterna i sam- ma tabell om antalet anställda som arbetar med officiell statistik (eller motsvarande) ingår samtliga sådana resurser i respektive land, dvs. anställda dels i det nationella statistikinstitutet, dels resurser i andra myndigheter. Uppdragsfinansierad verksamhet i de nationella statistikinstituten har exkluderats liksom resurser för befolknings- räkning och speciella verksamheter (se ovan). Resurser utanför de nationella statistikinstituten har i vissa fall uppskattats av utred- ningen (se notapparaten till tabell 4.1). Jämförelsen visar att resurserna för den officiella statistiken varie- rar mycket mellan länderna. Det beror dels på hur stort landet är, vilket har betydelse för möjligheterna att finansiera statistikverksam- heten, dels på hur högt landet har prioriterat den officiella statisti- ken. De studerade länderna kan indelas i fem grupper med avseende på storlek: 1.USA är störst med 285 miljoner invånare 2.Frankrike, och med 60–82 miljoner invånare 3.Australien, och med 16–31 miljoner invånare 4.Sverige med 9 miljoner invånare 5.Danmark, , och med 4–5 miljoner invånare I uppgick kostnaderna för SCB:s anslagsfinansierade verk- samhet samt kostnaderna för officiell statistik vid de övriga 23 statistikansvariga myndigheterna till ca 2001, vilket motsvarar av BNP. Denna verksamhet syssel- satte närmare 1 100 anställda, vilket motsvarar 0,12 anställda per tusen invånare, se tabell 4.1. Ekonomisk statistik i tolv länder SOU 2002:118 Antal anställda för officiell statistikproduktion 2001 (4,5) 1)Uppgiften är baserad på en uppskattning av kostnaderna för produktion av officiell statistik hos statistikansvariga myndigheter inkl. och (620 miljoner kro- nor). Detta har ställts i relation till hur många anställda SCB finansierade med sitt an- slag 2001, under antagandet att statistikproduktionen är liknande vid de olika myndig- heterna. 2)För dessa länder har antagits att det antal anställda som finansieras av uppdrags- intäkter hos det nationella statistikinstitutet kan kvittas mot antalet anställda som tar fram officiell statistik hos andra producenter. 3)ONS, nationella statistikinstitut, har utöver statistikproduktion även ansvar för folkbokföring. Denna personal är inte inkluderad här. 4)Dessa nationella statistikinstitut har personal anställd som arbetar med folkräkning. Dessa är inte inkluderade här. 5)Då inte har en enskild nationell statistikbyrå redovisas antalet anställda hos de tio dominerande producenterna av federal statistik. 6)Proportionen mellan anslag och anställda för de tio myndigheter där antal anställda är känt har använts för att skatta antalet anställda även hos de andra myndigheterna. Endast federala myndigheter med anslag större än är inkluderade. 7)I siffrorna för väger antalet intervjuare och tillfälligt anställda särskilt högt. Ekonomisk statistik i tolv länder är det land som satsar mest resurser totalt sett på nationell statistik. har ett decentraliserat statistiksystem med ett stort antal federala statistikmyndigheter, som är ansvariga för olika delar av den officiella statistiken. Totalt uppgick statistikanslagen till , vilket motsvarar av BNP och i svensk valuta . Uppskattningsvis sysselsätter hela statistiksystemet i omkring 38 000 anställda, vilket mot- svarar 0,13 anställda per tusen invånare. har således ungefär 60 respektive 35 gånger större resurser än för nationell statistik beroende på om man ser till bud- geten eller antalet anställda (en ovanligt hög dollarkurs 2001 drar upp budgetsiffran för i kronor). Eller omvänt: Med 2–3 pro- cent av resurserna i skall ta fram statistik som i stort sett behöver täcka samma områden. I , och sysselsätts mellan 6 000 och 10 000 personer med officiell statistikproduktion. I nästa grupp varierar resurserna för statistikproduktion kraftigt från 2 600 i och 3 100 i till 8 500 i inräknat drygt 2 000 intervjuare. I de mindre länderna (, , och ) är mellan 600 och 1 100 personer syssel- satta med produktion av officiell statistik. I denna jämförelse ham- nar lågt när det gäller resurser för officiell statistikproduk- tion. I antal anställda ligger på samma nivå som och , vilka är betydligt mindre länder. Bara har betyd- ligt mindre resurser. Den låga resursåtgången i kan möjligen ses som ett resul- tat av en allmänt effektiv förvaltningstradition i relativt många andra länder. omfattas jämförelsen av bl.a. övriga nordiska länder med en likartad tradition. Tillgången till administra- tiva data har stor betydelse för resursåtgången i statistikproduk- tionen. har god tillgång till registerdata vilket sparar resur- ser. Registerdata har emellertid störst betydelse i befolkningsstatisti- ken och mindre betydelse för den ekonomiska statistiken. I resurs- jämförelserna har befolkningsräkningar exkluderats. Det finns skalfördelar i statistikproduktion. Särskilt gäller det urvalsundersökningar; det behövs inte ett så mycket större urval i ett större land än i ett mindre för att uppnå samma precision i skattningen. Det gör att resurserna för statistikproduktion som an- del av landets totala resurser borde minska med landets storlek. Totalundersökningar är däremot resurskrävande i proportion till landets storlek. I realiteten är statistiksystemen uppbyggda av en Ekonomisk statistik i tolv länder kombination av urvals- och totalundersökningar, vilket innebär att vissa skalfördelar finns. Ett visst samband av detta slag finns också när det gäller de studerade länderna, se diagram 4.1 och 4.2. Antal anställda per tusen invånare NL US SE DK DE UK Befolkning och antal anställda per tusen invånare Anställda per tusen invånare Befolkning, miljoner (logaritm) Ekonomisk statistik i tolv länder Landets prioriteringar av den officiella statistiken ger dessutom genom- slag i hur mycket som satsas på detta område i förhållande till lan- dets totala resurser. I förhållande till landets storlek tyder denna jämförelse på att , och samt i viss mån även satsar särskilt lite på officiell statistik, medan , och i synnerhet satsar särskilt mycket. ligger högst av alla länder med 0,27 anställda per tusen invånare. En jämförelse av kostnaderna för statistiksystemen i de studerade länderna ger en liknande bild. En sådan redovisning åter- finns i SCB:s rapport prövning av den officiella stati- stiken, . För statsmakterna kan det naturligtvis inte vara ett mål att den officiella statistikproduktionen skall kosta så mycket som möjligt. Det är i stället vad man får ut av de resurser som satsas på officiell statistik som är det viktiga. finns det ett samband mellan hur mycket man satsar och vad man får ut. Det illustreras väl av att , som satsar mest i förhållande till landets storlek och i abso- luta tal i stort sett lika mycket som de betydligt större länderna och och mer än , också är det land som framstår som det bästa landet när det gäller officiell statistik. För att komma upp i nivå med i relativa termer skulle resurserna för officiell statistikproduktion i behöva 2–3- dubblas och för att komma upp i nivå i absoluta termer skulle de behöva 8-dubblas. Även resurserna för nationalräkenskaper varierar påtagligt. De fyra stora länderna (, , och ) har mellan 85 och 200 anställda vid nationalräkenskaperna. stick- er ut som speciellt land även i detta avseende med 345 anställda. De andra två länderna i denna storleksgrupp (och Neder- länderna) har 55 respektive 80 anställda vid nationalräkenskaperna. I de små länderna (, , och ) varierar resurserna från 27 personer i till mellan 34 och 42 personer i de övriga tre länderna, se diagram 4.3. Ekonomisk statistik i tolv länder Antal anställda vid nationalräkenskaperna AU NZ DK SE Storleksfördelarna är än mer påtagliga när det gäller nationalräken- skaper än när det gäller statistik generellt. Alla länder behöver göra i stort sett samma typ av grundläggande beräkningar. Därmed be- höver en mindre andel av landets resurser användas för att ta fram dessa grundläggande beräkningar ju större landet är. Därutöver kan man göra kompletterande beräkningar och rapporter på olika om- råden. Det kan gälla satelliträkenskaper, kapitalstocksberäkningar och produktivitetsanalyser. Vidare kan man vara mer eller mindre ambitiös när det gäller kvaliteten i beräkningarna, analysen av dem och utvecklingsarbetet. Medan resurserna för officiell statistik varierar från 1 till 60 så varierar resurserna för nationalräkenskaper från 1 till 13 eller bortsett från från 1 till 7. Även i detta fall är resurserna i , med knappt 40 anställda vid nationalräkenskaperna, närmast jämförbara med dem i gruppen små länder. Vad som kan vara en rimlig nivå är förstås svårt att uttala sig om. Några länder som framstår som föredömen i olika avseenden är na- turligtvis (bäst i utredningens revideringsstudie, bra rappor- ter om kapitalstockar, produktivitetsutveckling m.m.), (snabb- ast, systematiska och regelbundet publicerade revideringsstudier, bästa teoretiska nivå och samarbete med forskningen) och Stor- (snabbast i ). Samtliga har betydligt större resur- ser än . Ekonomisk statistik i tolv länder De nationella statistiksystemen är olika i de länder utredningen har besökt. De skiljer sig med avseende på grad av centralisering, förekomsten av en regional organisation m.m. Några länder har i huvudsak centraliserade nationella statistiksys- tem. Det gäller de mindre länderna , och och de medelstora länderna , och . Andra länder har ett mellanting mellan ett centraliserat och ett decentraliserat system med en central nationell statistikmyndighet, som svarar för en stor del av den officiella statistiken, och ett antal andra myndigheter, som producerar delar av den officiella statisti- ken. Det gäller och samt och Storbritan- nien. har ett decentraliserat statistiksystem med ett stort antal myndigheter, som är ansvariga för olika delar av den officiella sta- tistiken. Det finns ingen dominerande myndighet men väl en cent- ralt placerad samordningsfunktion. har ett ämnesmässigt centraliserat nationellt statistik- system, men en omfattande regional organisation. Det finns en fede- ral myndighet, som producerar statistik för som helhet baserad på statistik från 16 delstatsmyndigheter och ca 100 själv- ständiga myndigheter på nivå. Även andra länder har regio- nala organisationer. Det gäller , , och . Flera länder har ingen regional organisation, men väl kontor dels i huvudstaden, dels på en eller ett par andra orter. Det gäller Neder- länderna, , , och . Bara och har fördelen av att ha all personal samlad på en ort. Det anses allmänt i internationella statistikkretsar vara en fördel med ett centraliserat statistiksystem med en nationell statistikmyn- dighet som ansvarig för den officiella statistiken. Det ger en bättre jämförbarhet mellan olika statistikområden, bättre möjligheter att samutnyttja insamlade data och ett starkare oberoende för och där- med tilltro till statistiken. och är exempel på län- der med centraliserade statistiksystem och stark ställning inom lan- det för det nationella statistikinstitutet. Å andra sidan visar genom- gången ovan att länderna har valt olika organisationer för sina natio- nella statistiksystem. Som nationellt statistikinstitut får man an- passa sig till de givna förutsättningarna och göra det bästa av situa- tionen. Ekonomisk statistik i tolv länder Länderna skiljer sig också med avseende på huruvida datainsamling- en är förknippad med uppgiftsplikt. I råder uppgiftsplikt för företag och organisationer på de områden som ingår i den officiella statistiken, däremot inte på områden som inte ingår i den officiella statistiken och inte för individer. Det är bara i samband med folk- och bostadsräkningar som uppgiftsplikt för individer har förekom- mit, men det är nu länge sedan en sådan gjordes. Det är naturligtvis lättare att nå en hög svarsandel i undersökningar med uppgiftsplikt, vilket illustreras av att det i finns en markant skillnad i svars- benägenhet mellan undersökningar med och utan uppgiftsplikt. De flesta länder har uppgiftsplikt för företag och organisationer när det gäller att lämna uppgifter till den officiella statistiken. Ett undantag är där uppgiftsplikt råder för den årliga statistiken men inte för den kortperiodiska ekonomiska statistiken. Det har medfört att statistikmyndigheterna lägger ner mycket arbete på kon- takter med företagen för att få en bra kvalitet på indata och en hög svarsandel. De lyckas också därigenom uppnå en relativt hög svars- andel, typiskt . Det skiljer också mycket mellan länder huruvida de utnyttjar de möjligheter som finns att använda medel som vitesförläggande m.m. för att få in uppgifter från företag och organisationer. I är det relativt ovanligt att SCB tillämpar vitesföreläggande. Man använ- der i stället mjukare metoder som påminnelser och övertalning för att få in uppgifterna. Ett exempel på motsatsen är där statistik systematiskt tillämpar sin rätt att bötfälla de före- tag som inte lämnar uppgifter . Svarsprocenten är också mycket hög, 95–. I vissa länder råder det uppgiftsplikt även för individundersök- ningar. Det gäller exempelvis i där alla undersök- ningar, som Statistics (SNZ) genomför, är förknippa- de med uppgiftsplikt. Det gäller även sådana som SNZ utför på uppdrag. Å andra sidan är det relativt ovanligt att SNZ åtar sig att genomföra undersökningar på uppdrag. Ett annat exempel är där uppgiftsplikt råder för arbetskraftsundersökningarna men inte för andra urvalsundersökningar på individområdet. Folk- och bostadsräkningar är i alla länder förknippade med uppgiftsplikt. Den interna organisationen vid de nationella statistikinstituten varierar mycket mellan länderna, så mycket att det inte är lätt att finna några gemensamma drag. Ofta finns det emellertid en avdelning för ekonomisk statistik och en för social statistik. skiljer sig från de flesta andra länder genom att det vid SCB finns Ekonomisk statistik i tolv länder en avdelning för arbetsmarknads- och utbildningsstatistik. Det tor- de avspegla den starka ställning arbetsmarknadsfrågorna av tradi- tion har haft i det svenska samhället och den väl utvecklade statisti- ken på detta område. En annan skillnad av mer principiellt slag är huruvida de natio- nella statistikinstituten är organiserade efter ämnesområde eller efter delprocesser i statistikproduktionen. I är SCB i huvudsak organiserat efter ämnesområde. Varje statistikprogram (enhet) är i princip ansvarigt för produktionen av en viss statistikprodukt från datainsamling till publicering. En sådan organisation kallas stove pipe- organisation.