sou · GQB327d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Enligt uppgift från SVT:s översättare tar det ca att översätta och texta en långfilm om man gör det noggrant. Befint- liga översättningar används som hjälp, men de går av upphovsrätts- liga skäl inte att kopiera. Översättningar säljs till viss del, men marknaden är inte så stor. TV-bolagen vill gärna använda sin egen textning då detta bedöms vara enklare administrativt och upphovs- rättsligt. En film som visats på bio textas därför oftast om av SVT. Att så sker beror också på att TV-textning är annorlunda än biotextning vad gäller hur länge texten ligger kvar, var den ligger i bilden och upplösningen som kan utnyttjas. Även översättningar av speakertexter görs. Mer än hälften av översättningarna avser engelska. Därefter kommer i tur och ordning de nordiska språken, samiska och ryska. Det diskuteras ibland om norska och danska skall översättas. SVT vill dock texta för att undvika risken att tittare går miste om infor- mation och att nordiska program skulle tappa tittare. Textningen är även en service för t.ex. invandrare. Textning görs även av inslag som är svårhörbara. Det finns flera aspekter på kvalitet (översättningen, formulering- en på svenska, teknisk kvalitet). Inom SVT finns en rutin för kvalitetsgranskning som innebär att all översättning läses igenom av någon av de fast anställda. TV-översättning ställer stora krav på översättarna, eftersom publiken hör den talade original- texten. Kommittén har i sitt kartläggningsarbete inte funnit någon forskning kring översättningarnas kvalitet. (För en genomgång av forskning kring översättning se bl.a. 2001.) Alla kanaler i översätter utländska program. De kom- mersiella TV-företagen använder dels frilansöversättare, dels olika översättningsbyråer. Även många internationella kanaler textar sändningar till av och till. Detta anses viktigt för att nå publiken i . menar i sitt förslag till handlingsprogram att många program, särskilt från de kommersiella kanalerna, har textade översättningar av alltför låg kvalitet. hävdar att det i många fall anlitas outbildade översättare som får arbeta till underpris. föreslår att fullgod översättningskapaci- tet skall krävas av TV- och radioföretagen för att de skall beviljas tillstånd. Kvaliteten på översättningarna bör bevakas genom åter- kommande stickprov. menar vidare att översätt- ningsföretag eventuellt bör auktoriseras för översättning i eter- medierna och att en del av koncessionsavgifterna för kommersiella kanaler bör avsättas för en fond för språklig vidareutbildning av de anställda inom dessa företag. Vårt förslag: Åtgärder skall vidtas för att främja en god utveckling av mediespråket. Språkvården skall bevaka utvecklingen för mediespråket Inledningsvis vill vi betona att staten inte på något sätt skall styra medierna och deras val av språk och insatser för språkvård. Men mot bakgrund av den stora betydelse som medierna har för språket föreslår vi att språkvården skall bevaka utvecklingen, för att i sam- råd med branschen kunna ge råd och rekommendationer när detta efterfrågas. I den allmänna diskussionen framförs ibland olika typer av pro- blem kring språket i medierna, bl.a. förekomsten av korrekturfel (stavfel, avstavningsfel m.m.) och mediespråket som sådant (jour- nalisternas och mediernas språkbehandling). kan det konstateras att det inte finns några undersökningar som ger klara belägg för att språket i tidningar och andra medier skulle ha för- sämrats. har föreslagit att en undersökning av nivån på korrekturläsningen på dagstidningarna bör göras och att språkvården bör ges möjligheter att öka medvetenheten om värdet av språklig korrekthet och att stimulera till en mer ambitiös språkbehandling hos de berörda företagen. Vi anser att det är vikt- igt att språkvården bevakar denna fråga och bidrar till ökade kun- skaper om tillståndet och utvecklingen för mediesvenskan. arbetar på olika sätt med språkvård. Eventu- ella insatser från statens och språkvårdens sida inom området måste utgå från de behov som medieföretagen själva upplever sig ha av stöd i språkvårdsarbetet. Vi menar att det är viktigt att språkvården kan stödja med kompetens och kunnande i språkfrågor, t.ex. genom rådgivning och information. Språkvården skall bevaka utvecklingen av svenskspråkiga, IT- baserade korrekturhjälpmedel Den traditionella korrekturläsningen vid dagstidningarna har till mycket stor del ersatts med olika IT-hjälpmedel. Vi anser att det är viktigt att sådana program utvecklas för svenska språket och att kvaliteten är hög. Det är en viktig uppgift för språkvården att be- vaka detta. I kapitel 10 och 17 lämnar vi förslag som anknyter till detta. Språkvården skall snabbare nå ut med nya svenska ord och benäm- ningar Medierna är viktiga för språket på olika sätt, bl.a. i lanseringen av nya svenska ord. har föreslagit att åtgärder bör vid- tas för att snabbare nå ut till producenter av texter och etermedie- program med nya svenska ord för nya begrepp eller med etablerade svenska ord som ersättare för främmande modeord. Det är därför viktigt att svensk språkvård tar fram nya ord och benämningar på så som möjligt så att framför allt engelska uttryck inte hinner få fäste i mediernas språkbruk. Vi menar att även reklamen är en viktig inkörsport för nya ord och uttryck i svenskan, varför också reklambranschen bör nås av språkvården. Inom medievärlden behöver man ofta de nya orden snabbt. Sam- tidigt måste de nya orden och termerna bli bra. Språkvården måste klara av balansgången mellan tid och kvalitet. Befintliga nätverk inom medieområdet bör kunna utnyttjas i detta arbete av språk- vården. Språkvården skall ge stöd till Kommittén menar att det befintliga samarbetet mellan medie- företagen inom är viktigt. Det är önskvärt att detta nätverks fortlevnad kan garanteras och att arbetet kan ges fastare former, om medieföretagen så önskar. För att förstärka möjligheterna till samarbete och samverkan mellan medieföretagen i språkvårdsfrågor föreslår vi att språkvården ges uppgiften att stödja om gruppen så önskar. Detta kan ske exempelvis genom administrativt stöd. Det vore dessutom önskvärt om alla tidningar hade en språkansvarig. Detta är naturligtvis en fråga som medieföretagen själva måste ta ställning till. Språkvård skall ingå i framtida tillståndsvillkor för public service Inom SVT, SR och UR arbetar man aktivt med språkvård och TV4 deltar i språkvårdssamarbetet mellan medieföretagen. Enligt de nu gällande (åren 2002–2005) sändningstillstånden för SVT, SR och UR skall språkvårdsfrågor beaktas i programverksamheten. Vi föreslår att det i tillståndsvillkoren för public service-bolagen även fortsättningsvis skall ingå att språkvården skall uppmärksammas. Detta bör enligt vår bedömning även ingå i framtida tillstånds- villkor för TV4. Vi har tidigare betonat att den svenska som används i offentliga sammanhang skall vara korrekt och välfungerande. måste det finnas ett stort utrymme för att visa den språkliga mångfald som existerar i . Det är viktigt att både svenska med brytning och dialekter får utrymme i radio och TV. Detta bör enligt vår mening betonas i de framtida tillståndsvillkoren. Denna fråga behandlas även i kapitel 7. Översättningarnas kvalitet bör betonas Det finns som nämnts inga undersökningar av kvaliteten hos översättningarna, men vi vill betona betydelsen av att översättningarna har hög standard. Public service-bolagen har här ett särskilt ansvar. Enligt vår bedömning är problemet med översättningskvalitet inte av den omfattningen att det krävs några stora insatser från statens sida, men vi utgår från att frågan om översättningars kvalitet beaktas i arbetet inför framtida tillståndsvillkor inom televisionen. Det bör övervägas hur översättningskvaliteten kan följas upp och vilken roll språkvården bör ha när det gäller denna uppföljning. Vi har under utredningsarbetet observerat att befintliga översättningar av olika skäl ofta inte återanvänds när ett program eller en film sänds i t.ex. ett TV-bolags kanal. Att så är fallet kan ha både upphovsrättsliga och tekniska orsaker. Vi tycker att det framstår som samhällsekonomiskt ineffektivt att t.ex. en långfilm översätts , kanske först för biografvisning och sedan för visningar av olika TV-bolag. torde ett teknikskifte från analog till digital biofilm innebära att förutsättningarna för att lösa denna fråga förbättras och att på så sätt resurser för att öka kvaliteten i översättningar frigörs. Vi menar att inblandade parter bör diskutera denna fråga och försöka hitta en lösning för att i högre grad samutnyttja översättningar av biograffilmer, textade video- och dvd-filmer samt textade TV-program med syfte att uppnå en hög kvalitet på översättningarna. 9Den offentliga administrationens språk Ett klart och enkelt myndighetsspråk som alla begriper är en förut- sättning för öppenhet, demokrati och rättssäkerhet. Den offentliga administrationens språk måste vara både korrekt och välfungerande i den meningen att det är klart och tydligt, och i största möjliga utsträckning enkelt och lättbegripligt. I har det bedrivits ett ambitiöst arbete för att förbättra och för- enkla officiella dokument av skilda slag. Svensk förvaltning har kommit långt i detta arbete, men det finns – tämligen självklart – behov av fortsatt verksamhet. är medlem i Europeiska unionen. I diskus- sionen om EU:s påverkan på svenskan har det hävdats att den offentliga svenskan riskerar att försämras genom att de texter som produceras inom EU inte motsvarar kraven på klarhet och enkel- het. I detta kapitel behandlas den offentliga administrationens språk, såväl i ett nationellt perspektiv som i ett EU-perspektiv. Följande punkter om den offentliga administrationens språk ingår i vårt för- slag till handlingsprogram för svenska språket: Varje statlig myndighet skall ges ett tydligare ansvar för sitt eget språkvårdsarbete. Regeringen skall också fortsättningsvis rapportera om statsför- valtningens språkvårdsarbete till . Det centrala stödet till myndighetsspråkvården skall behållas och utvecklas till nya områden. Arbeten för att förbättra svenska EU-texter skall fortsätta. skall verka för att EU bygger upp översättningsavdel- ningar i de olika medlemsländerna. skall fortsätta att verka för att EU arbetar för enklare, begripligare och klarare texter. Den offentliga administrationens språk 9.1.1Krångligt språk försvårar kommunikationen mellan medborgare och myndigheter Frågan om myndigheternas språk har uppmärksammats på olika sätt i . Det finns flera exempel på undersökningar som pekar på att den offentliga svenskan kan upp- levas som svår. har låtit göra en studie av offentliga institutioners öppenhet och informationsgivning, med syftet att kartlägga brister och problem. Undersökningen visar bl.a. att såväl medborgare som tjänstemän tycker att informationen ofta är dålig. Blanketter upplevs inte sällan som obegripliga och språket är ofta bristfälligt och speglar hemmablindhet, t.ex. när det gäller fack- termer som inte är allmänt kända utanför förvaltningen. Under- sökningen visar också att det finns stora grupper av medborgare som inte kan ta till sig information via Internet, e-post etc. (Öppna , 2001). Myndighetsspråket kan uppfattas som abstrakt, svårt och krång- ligt. I en undersökning av bl.a. sådana frågor (Wingstedt 1998) re- dovisas att av de tillfrågade personerna anser att myndigheter ofta använder ett för svårt språk. anser att politiker ofta uttrycker sig onödigt tillkrånglat. Wingstedt fram- håller att det från ett demokratiskt perspektiv är intressant och allvarligt att så många fortfarande känner att den språkliga klyftan mellan maktutövare och allmänheten är alltför djup. tar upp maktperspektivet i myndigheternas språk och ser både byråkratispråket och det politiska språket som ett maktens språk: Ett politiskt språk som i grunden är auktoritärt och ser människor som objekt/ting och inte personer förmår inte engagera den unga generationen. I stället skapas en distans och en klyfta mellan makthavarna och de unga. (Ungdom och makt, SOU 1991:12 s. I LO:s kulturpolitiska idé- och handlingsprogram Kampen om tanken (2000) sägs följande om maktens språk: talade maktens män ofta latin, franska eller tyska. Folket talade inget av 1 Den riksomfattande riktar sig till såväl medborgarna som politiker och tjänstemän i hela den offentliga sektorn och leds av företrädare för stat, kommun och landsting. Kampanjens syfte är att öka kunskaperna om offentlighetsprincipen i samhället. Kampanjen, som sorterar under , pågår fram till . Den offentliga administrationens språk dessa språk vilket förstärkte deras känsla av underordning, brist på intelligens och kunskap. är det framför allt experters, myndigheters och politikers sätt att uttrycka sig som pekas ut som svårförståeligt. Statskontoret har på regeringens uppdrag utvärderat myndig- hetsspråkets begriplighet och analyserat vilket stöd myndigheterna kan behöva i sitt framtida språkvårdsarbete (På väg mot ett bättre myndighetsspråk, 2001). Utvärderingens resultat pekar på att man inte entydigt kan säga att dagens myndighetstexter är begripliga. Statskontoret har prövat tre för myndigheter centrala texttyper: broschyrer, förvaltningsbeslut och rapporter. Prövningen av texterna visar att åtminstone tre av de nio texterna får kritik för begriplighetsproblem. I två av fallen rör det sig om typiskt mynd- ighetsspråkliga drag, dvs. långa och omständligt konstruerade meningar och i viss mån bruk av svåra ord och fraser. I det tredje fallet är grundproblemet ett oklart etablerande av syfte och mot- tagare i texten. Så gott som alla de nio texterna har vissa gemen- samma problem. Framför allt rör det sig om att mottagaranpass- ningen i texten kan bli bättre. Skrivande är en omfattande syssla på myndigheterna och text- produktionen inbegriper en rad skilda produkter. Olika texttyper skrivs av olika personalkategorier och skrivandet bedrivs på varierande sätt. Inflytandet från lagtexter är starkt. Inom den svenska förvaltningen arbetar man för ett klart och enkelt myndighetsspråk (se bl.a. 2000). Ett av huvudargumenten för språkvårdsinsatserna är att det är viktigt att myndigheter skriver klart och enkelt för att kom- munikationen med medborgarna skall fungera. Begripliga texter främjar demokratin och rättssäkerheten, sparar tid och pengar, ökar medborgarnas förtroende för myndigheterna och gör också arbetet effektivare och roligare. Verksamheten med att modernisera författningsspråket inleddes väsentligen . Detta arbete började med lagarna som i sin tur skulle tjäna som förebilder för myndigheterna när de utformade sina beslut, broschyrer, blanketter och annan informa- tion till medborgarna. inrättades en tjänst som språkexpert i Statsrådsberedningen. finns sex språkexperter, som är Den offentliga administrationens språk placerade i och Förvaltningsavdelningen. Klarspråksgruppen (f.n. placerad inom ) har regeringens uppdrag att främja språkvårdsaktiviteter hos myndigheterna. språkexperter och Klar- språksgruppen har en central roll i arbetet med myndighetsspråket (se bilaga 5). Arbetet med att göra myndighetsspråket mer begripligt har också stöd i lagar och förordningar. I förvaltningslagen (1986:223) slås det fast att myndigheter skall sträva efter att uttrycka sig lätt- begripligt. Av verksförordningen (1995:1322) framgår att en myndighets chef skall se till att allmänhetens och andras kontakter med myndigheten underlättas genom en god service och tillgäng- lighet, genom information och genom ett klart och begripligt språk i myndighetens skrivelser och beslut. finns det språkvårdsansvariga på ett hundratal statliga myndigheter. Ett fyrtiotal myndigheter arbetar aktivt med språk- vård i projekt eller olika former av nätverk och något fler planerar att arbeta med språkvård . Av Statskontorets utvärdering framgår emellertid att språkfrågorna för myndig- heterna tenderar att bli en marginalfråga som drivs av informella språkvårdare och nätverk. Det är eldsjälar som håller liv i frågorna när resurserna dras ned. På flera myndigheter arbetar man aktivt med att förenkla blanketter, informationstexter, beslut och annat skriftspråkligt material. Myndigheterna gör i en del fall även uppföljningar av läs- barheten i olika typer av skrifter. Som exempel kan nämnas att gör vissa enkätundersökningar. Testgrupper an- vänds för nya blanketter av både och Jordbruks- verket. har en språkgranskningsgrupp för teorifrågorna i körkortsprovet. m.fl. använder språkkonsulter för att testa informationstexter innan de går ut till allmänheten. har t.ex. undersökt hur mottagarna uppfattar tonen i texter riktade till nyblivna föräldrar. I regeringens förvaltningspolitiska handlingsprogram (En för- valtning i demokratins tjänst, 2000) framhålls att statliga myndig- heters arbete och kontakter med medborgare, företag och medier skall kännetecknas av stor tillgänglighet och ett så enkelt och begripligt språk som möjligt. Ett antal olika insatser har gjorts. Bland annat kan nämnas den redan berörda . Öppenhet innebär också att myndigheterna är tillgängliga och lämnar information om sin verksamhet på ett klart och enkelt Den offentliga administrationens språk Frågor om språk och språkteknologi i den fortsatta förvalt- ningsutvecklingen behandlas i kapitel 10. 9.1.3Behov av fortsatt myndighetsspråkvård Statskontorets utvärdering På väg mot ett bättre myndighetsspråk visar att myndighetsspråkvården ställs inför betydande hinder. Främst råder brist på pengar och tid, men språkvården ges också låg prioritet på myndigheterna. Bland de källor till svårigheter som Statskontoret pekar ut finns bl.a. traditioner och attityder som språkvårdarna har att arbeta mot och att det inte föreligger någon enighet om vad som är att betrakta som ett gott myndighetsspråk. Det är svårt att motivera resurser för språkvården på myndig- heterna eftersom dess konkreta resultat upplevs som svåra att mäta. De problem som noteras i Statskontorets utvärdering får enligt Statskontoret konsekvenser för framtidens myndighetsspråkvård. Statskontoret menar att det arbete som bedrivs måste fortsätta, men att det bör riktas tydligare mot sådana verksamheter som har en tung och komplicerad stiltradition. Överlag bör enligt Stats- kontoret språkvårdsarbetet inriktas på att nå bättre mottagar- anpassning i texterna. I en enkätundersökning som Statskontoret genomfört har myndighetsskribenter fått ge sin syn på myndighetsspråkvården. I denna framkommer att många önskar språkvårdsinsatser i form av kurser och seminarier på den egna arbetsplatsen. Generellt efter- lyser skribenterna möjligheter att samtala om skrivandet och när- varo av någon eller några på den egna arbetsplatsen som kan bistå med råd och stöd. Det framkommer vidare bl.a. att attityder till språkvårdsarbetet är ett hinder. Det råder inte alltid enighet om vikten av ett begripligt språk och språkvårdsarbetet har ofta låg status. Enligt Statskontoret är verksamhet för att förändra just attityderna till språkvårdsarbetet en angelägen uppgift för myndig- hetsspråkvården. Vidare menar att det diagnosinstrument som man har tagit fram i samband med utvärderingen kan användas som hjälpmedel i myndighetsspråkvården . Myndigheterna bör uppmanas att använda instrumentet och deras erfarenheter av instrumentet bör följas upp. En förnyad utvärdering av myndig- hetstexter bör genomföras . Den offentliga administrationens språk Statskontoret pekar slutligen på ett fortsatt behov av centralt stöd till myndighetsspråkvården. Man menar att det behövs ett centralt stödorgan med tydligare angivna uppgifter och en fastare organisatorisk form än dagens Klarspråksgrupp. Det finns behov av språkvetenskaplig, juridisk och förvaltningsmässig kompetens, och dessutom kunskap om bl.a. elektroniska hjälpmedel och ut- värdering. Vissa av dessa behov kan tillgodoses av nuvarande stöd- organ, men inte alla. (Denna fråga behandlar vi ytterligare i kapitlen 19 och 20 om språkvårdens uppgifter och organisation.) Varje statlig myndighet skall ges ett tydligare ansvar för sitt eget språkvårdsarbete. Regeringen skall också fortsättningsvis rapportera om statsför- valtningens språkvårdsarbete till . Det centrala stödet till myndighetsspråkvården skall behållas och utvecklas till nya områden. Behovet av språkvård inom den offentliga administrationen har ökat, bl.a. till följd av internationaliseringen och datoriseringen. har mer tydligt blivit ett mångspråkigt samhälle genom in- vandring och minoritetsspråkens nya status. Datoriseringen har i grunden förändrat arbetssättet på flera myndigheter och den ökande användningen av Internet leder till att även formen för kontakter mellan medborgare och myndigheter förändras. Sam- tidigt ställs allt större krav på myndigheterna att arbeta kund- och serviceorienterat. Regeringen har i sitt förvaltningspolitiska hand- lingsprogram slagit fast att demokrati, rättssäkerhet och effektivitet är de tre grundläggande värdena inom förvaltningen. Sammantaget innebär detta att myndigheterna ställs inför nya behov när det gäller användningen av språket. Ett begripligt myndighetsspråk är en förutsättning för en för- valtning som vill nå, och behålla, medborgarnas förtroende. Det är viktigt att statliga och kommunala myndigheter använder språket så att det inte försvårar kommunikationen med medborgarna. Statskontorets utvärdering visar att de språkvårdssatsningar som gjorts har gett resultat, men att det återstår Den offentliga administrationens språk arbete för att nå fram till ett begripligt myndighetsspråk. Vi menar att det därför är viktigt att alla myndigheter fortsätter sitt språk- vårdsarbete och att det i vissa fall också bör ske en förstärkning av insatserna. Varje myndighet skall ges ett tydligare ansvar för sin egen språkvård Vad gäller den rättsliga regleringen av myndigheternas språk- vårdsarbete kan vi konstatera att riksdag och regering genom be- stämmelserna i förvaltningslagen och verksförordningen har slagit fast vikten av begriplighet i myndigheternas språkbruk. I kapitel 18 lämnar vi förslag som ytterligare stärker denna inriktning: vi före- slår där en lagbestämmelse om att den som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen skall använda klar och begriplig svenska i sin verksamhet. I kapitel 16 lämnar vi dessutom förslag på mål för en nationell språkpolitik. Dessa mål kommer att bli styrande för varje myndig- hets språkvårdande arbete. För att kunna svara mot dessa mål, samt de krav som förvaltningslagen och verksförordningen ställer, bör varje statlig myndighet upprätthålla sin egen språkvård. För att tydliggöra detta ansvar och göra det till en naturlig del i den löpande mål- och resultatdialogen mellan riksdag, regering och statliga myndigheter föreslår vi att regeringen i regleringsbrev anger myndighetsspecifika mål och återrapporteringskrav för språkvårdsarbetet på de statliga myndigheterna. Detta skulle understryka den vikt som riksdag och regering lägger vid dessa frågor, inte minst mot bakgrund av de diskussioner kring tillgäng- lighetsfrågor som vi för i andra delar av betänkandet. Myndig- heternas återrapportering av språkvårdsarbetets resultat bör ske i årsredovisningen. En förstärkning av språkvårdsinsatserna kan vara nödvändig för de myndigheter som har omfattande kontakter med medborgare och företag och där det är viktigt med ett klart och begripligt språk i t.ex. information, beslut och blanketter. Vidare bör språkarbetet i hög grad inriktas på begripligheten hos myndighetstexter på Inter- net. Detta är viktigt om den s.k. 24-timmarsmyndigheten skall fungera. Vi vill vidare betona vikten av att se språkvården som en ordinarie verksamhet och en naturlig del i myndighetens arbete för att uppnå hög kvalitet i verksamheten. Vi menar att språkvård inte Den offentliga administrationens språk skall betraktas som ett projekt som kan drivas . Det är varje myndighetslednings ansvar att avsätta tillräckliga resurser för språkvård av hög kvalitet samt att organisera språk- vården på ett ändamålsenligt sätt med tanke på myndighetens verk- samhet.