sou · GQB395d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Uppdraget var att identifiera le- dande personer inom KFML(r) som bildade hemliga celler inom det militära. Man var en- bart ute efter att identifiera personer som ho- tade den parlamentariska demokratin. Bengts- son kände igen flera av delegaterna till utse- endet men i övrigt gav inte övervakningen nå- gonting och i likhet med konferensen året före rapporterades inga namn in till centralt för registrering.74 Då man vid fick förfrågan från om att sända en person till konferensen skrev man i en PM att denne bör vara så mycket som möjligt för- trogen med vänsterextremisterna och deras sätt att agera.75 fick av sin rotelchef order att närvara vid konferensen. De enda direktiv han fick var att han tillsammans med en kollega skulle ta kontakt med kapten i dagen före konferen- sens början. och utrustades då med be- sökskort till konferenslokalen men erhöll i övrigt inte några sär- skilda direktiv från . hävdade dock inför JO att av- sikten var att han och hans kollega skulle hjälpa att hålla reda på folket på konferensen. Eftersom hade arbetat med sådana extrema organisationer som syss- lade med eller misstänktes syssla med subversiv verksamhet så hade han förvärvat tämligen god kännedom om dem och deras 72JO:s förhör med . Dnr 914/72. PM från krinsp [B. ], OG, ang. mitt agerande i samband med årets värnpliktskonferens i , daterad . Förvaras i mappen 3:7403 Försvaret och samhäl- let; Diverse. Öv handl tillhörande reg. JWK-handlingar II 3:00 - 3:904, volym 2. Han uppfattade det därför som självklart att han skul- le använda sina kunskaper för att hjälpa att få grepp om ske- endet därest företrädare för sådana organisationer började verka vid konferensen vilket av olika anledningar syntes vara att vänta.76 I samtal med kommissionen är än tydligare: Det var ju vårt jobb att identifiera dom som var röda, dom andra var ju ointressanta. Det var ju KFML och vänsterpartister, alltså kommu- nister, som var med bland ombuden och det framkom ju också dom pratade.77 kunde dock inte identifiera särskilt många av deltagarna. Det kan inte råda något tvivel om att syftet med närvaron bl.a. var att identifiera vänsterextremister bland delegaterna. Allmänt kan också sägas att nästan samtliga aktörer redogör för detta med undantag för och i någon mån också . De håller i stort sett fast vid de uppgifter de lämnade till JO 1972. Falks, och uppgifter till JO och till SÄKO uppvisar betydande skillnader på ett flertal punkter där det avgörande är att de går betydligt längre beträffande bl.a. just orsaken till närvaron vid konferensen. Den ende som var inne på den riktiga orsaken var , men av någon anledning tog inte JO närmare upp tråden, som bestod i Frånstedts uppgift om identifiering som en av säkerhetmännens arbetsuppgifter vid konferensen. Syftet med säkerhetspolisernas närvaro framgår också av en handling som rör värnpliktskonferens. Som nämnts över- vakades också denna av personal från , bl.a. sammanställdes en rapport från konferensen där det inledningsvis står: Vid värnpliktskonferens agerade föl- jande vpl på sådant sätt att det kan antagas att vederbörande tillhör angiven organisation. Uppgiftslämnaren är fullt tillförlitlig. Därefter följer en lista med 20 namn varav 13 sägs tillhöra KFML, sex antas representera KFMLr och en person betraktas som FNL- 76JO:s förhör med . Dnr 914/72. are.78 Var uppgifterna kom ifrån är oklart men det är inte otänkbart att man fått dem från Fst/Säk. I alla händelser visar sammanställ- ningen att man års konferens kunde misstänka att det fanns aktiva inom KFML och KFMLr bland delegaterna. 6.2PkK och HT 16 JO accepterade uppenbarligen de förklaringar han fick från främst rörande tillämpningen av personalkontroll- kungörelsen. har i viss utsträckning kritiserat JO:s slutsatser. Från sida undanhöll man med stor säkerhet också JO den hemliga listan över partier och organi- sationer. Troligen informerade man inte heller regeringen om den- na lista. Även här kunde JO ha borrat djupare och krävt att få ta del av HT 16 i sin helhet – nu nöjde han sig med endast ett utdrag. 6.3Beslutet att dölja inblandning Idén att dölja närvaro diskuterades säkerligen mer defini- tivt då och åt middag i . Varför skulle annars mitt under su- pén ringa Frånstedt och diskutera just detta? Genom Rapport framkom att två av de närvarande säkerhetsmännen i själva verket tillhörde säkerhetspolisen. Redaktionen hade lyckats spåra upp någon av de två säkerhetspoliserna som bekräftade att han och ännu en SÄPO-man deltagit vid konferensen. Varken eller ville kommentera uppgifterna. bekräftade uppgifterna men sa att (f)örsvarsstaben har begärt att få folk från för denna uppgift. Men de arbetade naturligtvis för försvarsstabens säkerhetsavdelning. Nyheten väck- te stor uppmärksamhet i pressen och alla undrade självfallet varför man sagt att alla säkerhetsmän representerade Fst/Säk.79 Det torde vara fel att ge ensam skulden för detta – någon form av överenskommelse måste ha legat bakom, involverande per- soner som , och . 78Rapport daterad sammanställd vid i . Förvaras i mappen 3:7403 Försvaret och samhället; Diverse. Öv handl tillhörande reg. JWK-handlingar II 3:00 - 3:904, volym 2. 79Se ; Säkerhetsmännen var från , osign samt Ex- pressen ; SÄPO-affären växer och växer: Generalen går under jorden av Stig- björn Bergensten. JO:s kritik mot bygger enbart på att det var denne som lan- serade idén på den första presskonferensen. De planskisser som inlämnades till JO saknar värde; vittnesmål från de inblandade ger heller ingen klar bild av hur de ska uttolkas. Med all sannolikhet är den av gjorda kopian åtminstone delvis en förfalskning gjord med den äkta som förlaga innan denna förstör- des. kan knappast ur minnet med så förhållandevis stor exakt- het ha kommit ihåg vilka symboler som hörde till omkring femtio delegater. Symbolen X som enligt rekonstruktionen skall betyda ledamot av utskott 2 stämmer dock inte på tre av de tolv krys- sade delegaterna. De med röd ring betecknade (rekonstruktionen: Söndertrasare av konferensen) tycks alla tillhöra KFML(r). En tom ring skall enligt rekonstruktionen betyda delegat som motionerat i rättsvårdsfrågor men detta stämmer illa i ett flertal fall – betydligt fler än de som har en ring (16 st) har motionerat i rättsvårdsfrågor (ca 60 st) och några av de ringade har inte mo- tionerat alls i sådana frågor. Vidare tycks det ganska meningslöst att sitta på själva konferensen och pricka för dessa eftersom samtli- ga motionärer framgår av den sammanställning som distribuerades inför konferensen. Inte heller tycks värnpliktsrepresentanternas tolkning av tecknen vara helt riktig. Den avskrift som lämnade in till JO går inte att dra några säkra slutsatser av. Symbolerna på de olika planskisserna stod sannolikt för politisk tillhörighet i den utsträckning , och kände till sådan eller om det gick att utläsa ur debattinlägg m.m. Symbolerna är måhända av mindre betydelse; säkerhetspoliserna skulle naturligtvis upplysa om de såg några av dem kända vänsterextremister eller kommunister. Det är vidare inte osannolikt att hade ett intresse av att studera utfallet av diskussioner rö- rande vissa rättsvårdsfrågor men detta var knappast av intresse för och . 6.5Gallringen av register m.m. Det är min uppfattning att förstörandet av alla dokument i denna historia, såväl planskisser som beredskapsregister och andra hand- lingar, motiverades av en rädsla för att framför allt JO skulle upp- täcka att det förekom personregistrering inom försvarsstaben. Gall- ringen av personalkontrollmaterialet, den av påbörjade gallringen av beredskapsregistret – som han själv sätter i direkt samband med JO:s förestående inspektion, gall- ringen av Falks arkiv samt förstörandet av planskisserna talar enligt min mening ett tydligt språk. 6.6Uppgifter lämnade till JO m.m. Som framgår av ovanstående skildring har ett flertal inblandade lämnat oriktiga uppgifter till JO. En sådan som redan tagits upp rör uppgifter om planskissen. Som vilseledande uppgif- ter måste man också betrakta , och Falks utta- landen om registren. Som kraftigt vilseledande uppgift, dock inte inför JO, framstår också uttalande inför allmänheten att samtliga säkerhets- män representerade Fst/Säk. Som nämnts kan han dock inte ensam hållas ansvarig för detta. Som vilseledande uppgifter framstår också de av framför allt , , , och lämnade uppgifterna till JO om avsikterna med be- vakningen. 6.7Frågan om åsiktsregistrering vid konferensen Begreppet åsiktsregistrering är problematiskt. Vad som även för JO måste ha varit helt uppenbart – han förfogade ju själv över bevisma- terialet – var att m.fl. åtminstone noterat vem eller vilka som torgförde vissa åsikter, enligt Falks uppgift bl.a. den om man talade för eller emot ett visst utskottsförslag. Enligt de till JO inlämnade handlingarna ska man också i någon utsträckning ha noterat vilket politisk uppfattning vissa delegater hade. Om man sedan med regi- strering menar notering i , blir frågan lite mer pro- blematisk. Vissa uppgifter, som dock undanhölls JO, tyder på att både och tog med sig personuppgifter hem för införande i registret. I " fall skulle det dessutom handlat om en nyregistrering. Den åsiktsregistreringen stred dock inte mot hemliga tillämpningsföreskrifter, HT 16. Möjligen stred de mot PkK:s 2 § men det kan vi inte veta säkert eftersom det är oklart vil- ka registreringar det rör sig om - under kommissionens arbete har inte, trots extensiva arkivgenomgångar, någon registrering som härrör från värnpliktskonferensen i återfunnits. För den händelse sådant ändå förekom, kan man i och för sig frikänna och från att ha gjort några fel eftersom de endast rättat sig efter sina föreskrifter. Personregistrering inom försvarsstaben var inte reglerad alls varför inte heller kan sägas ha gjort något formellt fel. Dock fattades uppenbar- ligen inom regeringen beslut om att personregistre- ringen vid Fst/Säk skulle upphöra och inom Fst/Säk gick i novem- ber muntliga direktiv ut om detta. Dessa beslut och direktiv bröt man mot. Det är dock oklart på hur hög nivå inom försvarsstaben man var medveten om detta. Kritiken måste istället riktas in mot de högre cheferna, främst och som låtit utforma en föreskrift som möjliggjorde just det som personalkontrollkun- görelsen som förhindra, nämligen åsiktsregistrering. Kritiken drab- bar i än högre grad ledamöterna av som i plenum godkände tolkningen. Allt pekar vidare på att tillämpningsföre- skrifterna inte underställdes justitieministern. Denne kunde dock själv lika gärna ha krävt att få ta del av föreskrifterna – att sådana skulle existera framgick ju tydligt av PkK. Slutsats: Inom Fst/Säk bröt man - 1972 mot regeringens muntliga beslut och försvarsstabens interna direk- tiv om personregistrering. Det är dock oklart om man verkligen åstadkom några registreringar alls vid värnpliktskonferensen . ägnade sig vid konferensen möjligen i något eller några en- staka fall åt åsiktsregistrering men ett påstående om att så verkligen skulle varit fallet saknar underlag. Bilaga 1: Planskisserna Inlämnad handling till JO. har identifierat noteringarna som sina. Blå klädd – glasögon gjorde även vissa noteringar på en stencil (Förhand- lingsordning) som försett honom med. På denna förekommer ytterligare några namn, dock ej fullständiga. På ett ställe står Da- vidsson ej R:are snarare vit.80 gjorde under konferensen noteringar i den samling över motioner som sammanställts inför konferensen. Här och var har han gjort understrykningar i texten, bl.a. under en del av mo- tionärernas namn. har huvudsakligen intresserat sig för mo- tioner inom ämnet rättsvård som bl.a. tar upp militära befäls be- straffningsrätt. Namn som understrukits är bl.a. , Per Trehörning, (dvs bror), och den inte helt obekante . har också gjort noteringar rörande motioner i ämnet fritid, bl.a. om studiemedel. En av motionärerna, , betecknas som vit?. En rad noteringar av återfinns också rörande motioner om bl.a. personalkassefrågor utspisningsfrågor, kasernfrågor samt vapenfri tjänst. Flera namn åtföljs av oklara symboler eller uttryck som Neg?, Vit?, Dem, ?, +, Goddagspilt, Re- ligiös, Pacifist, eller *. En person som motionerar om rätten till soldatfackligt politiskt arbete, strejkrätt och organisationsfri- 80 Arkivmaterialet till JO:s utredning om värnpliktskonferensen. het – – noteras med en * och texten (S eller R?). En annan, som motionerar ang risken för elitarmé – – noteras med **.81 1968:4 Handläggningen av säkerhetsfrågor. Utlåtande av parlamen- tartiska nämnden i Wennerströmaffären. , : IB och hotet mot vår säkerhet, 1973 , : Polisernas krig, 1983 , Hans: Detta fantastiska land, 1972 , : Maktkamp inom , 1989 och , : Utan omsvep, 1990 Töllborg, : Personalkontroll; 1986 JWK 5:720/6 JWK 5:720/9 JWK II 3:00 - 3:904, Säkerhetspolisen, . Akten förvaras i , . Serie F VI, volym 4 (byråchef handlingar) JO:s utredning : Säkerhetspolisen och värnplikts- konferensen i m.m. Dnr 914/72. Även arkivmaterialet till utredningen har använts. : Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 (SOU 2002:89). Diverse förhör och samtal Folket i Bild/Kulturfront nr 8/1972 Protokoll (nr 53/1972) från riksdagsdebatten Detta är inte i första hand en studie i användandet av telefonkon- trollinstrumentet som tvångsmedel i förundersökning om brott. Undersökningen avser stället att visa hur telefonkontroll använts i syfte att övervaka svenska medborgare inom svenska politiska par- tier, organisationer och rörelser. Frågan om huruvida säkerhetspo- lisen använt sig av överskottsinformation från telefonkontroll har inte varit föremål för någon större offentlig debatt - kanske har den helt kommit i skymundan av åsiktsregistreringsproblematiken. I några böcker har dock frågan tagits upp. Mest initierad tycks bok om (1989) vara. Författaren skriver där att justitieminister krävde garantier från och om att inte säkerhetspolisen olovligen sparade på överskottsinformation från telefonavlyssningen. Särskilt aktuellt skulle detta enligt ha varit när säkerhetspolisen avlyssnade bokkaféer och arbetsplatser. Med bokkaféer syftar bl a på den telefonavlyss- ning som förekom mot den svenska FNL-rörelsen och som ledde till att överskottsinformationen samlades i en mycket tjock dossier kallad Källa efter en känd FNL-aktivist.1 Dessa uppgifter i bok har varit utgångspunkten för denna studie. Här kan sägas att det kuvert som innehåller Källa rätta identitet förvaras vid säkerhetspolisen. Detta har begärts öppnat och i kuvertet ligger en lapp med texten Med- delaren utgöres av telefonkontrolluppgifter från KFML och FNL- rörelsen . har i sin bok om övervakningen av svenska kärnvapenmotståndare, Övrig illegal verksamhet (1999), berört ämnet. Under sitt forskningsarbete, där han bl.a. hade till- gång till uppgifter ur , stötte på rapporter från en källa som kallades E. . Utifrån inne- hållet i dessa rapporter menade att mycket pekade på att E. utgjorde samlingsbeteckningen på information från tele- fonavlyssning av ett antal partiexpeditioner, föreningar med mera.2 Som denna studie kommer att visa hade helt rätt. tar upp frågan om överskottsinformation i (1991). Stödd på uppgifter ur bl.a. förundersöknings- protokoll rörande den s.k. buggningsrättegången i slutet av 1980- talet skriver Töllborg att (ö)verskottsinformation sparas också i den utsträckning som man anser behövas.3 påstod en kommissarie, som arbetade vid säkerhetspolisen, offentligt att sä- kerhetspolisen olagligen utnyttjade uppgifter från telefonkontroll. Saken utreddes av JK som dock inte fann någon anledning till kri- tik. tar i boken mellan effektivitet och integritet (2000) upp frågan om överskottsinformation och me- nar att sådan har stor betydelse för polisen i dess arbete men den påverkar också i stor utsträckning den enskilde individens integri- tet. Flyghed framhåller frågans vikt eftersom den är intimt för- knippad med risken för missbruk av tvångsmedelssystemet.4 His- torikern nämner i en artikel i , angående det s.k. Leanderfallet, att en av de uppgifter som läm- nades ut i ett personalkontrollärende rörande snickaren , av allt att döma [kommer] från avlyssning av telefonen på Clartéexpeditionen.5 Föreliggande studie visar att Åmarks an- tagande är riktigt. 1Magnusson (1989) s 73. 2Agrell (1999) s 96-97. 3Töllborg (1991) s 86. 4Flyghed [red.] (2000), s 92. 5Arbetarhistoria 1-2/2000, s 22-37: Hemlighetsmakarnas vaktparad. Neutralitetspolitik och personalkontroll; . 2Begreppet överskotts- information m.m. Begreppet överskottsinformation - eller spillinformation som man ibland också säger - bör definieras. , som publicerade sitt betänkande 1984, definierar överskottsin- formation på följande sätt (observera att definitionen är gemensam för alla former av tvångsmedel): Med överskottsinformation eller, som kommittén hellre vill kalla det, oavsedda uppgifter, menas uppgifter som utan att ha eftersökts eller efterfrågats har erhållits vid en tvångsmedelsanvändning. Uppgifterna kan gälla brott el- ler något annat. De kan vara av intresse för någon myn- dighet eller helt betydelselösa. De kan framkomma i en polisutredning eller i ett skatteärende etc. F.n. finns inga särskilda regler om hanteringen av sådana uppgifter.6 Då man 1981 gallrade ut en del material i personakter, hänvisade man i vissa gallringsanteckningar till be- stämmelser om överskottsinformation. Vilka bestämmelser det rörde sig om är oklart - den enda interna som existerat är HT 11. I dessa knyts endast an till (RB) bestämmelser om gallring av material från telefonkontroll.7 Utifrån karaktären av det gallrade materialet kan man emellertid bilda sig en uppfattning om hur överskottsinformation definierades inom säkerhetspolisen . Inledningsvis ska slås fast att säkerhetspolisen, under i stort sett hela den period som SÄKO enligt direktiven skall studera, sparat stora mängder överskottsinformation från relativt sett få men stra- tegiskt utvalda telefonkontroller. till omkring 1980 valde man, vid sidan av bostads- 6SOU 1984:54 s 35 7En personakt (nr 5803) har återfunnits där det anges att ett 30-tal sidor gallrats med hän- visning till HT 11. I en PM, daterad står: Anm. Gallringen har skett i enlighet med bestämmelserna, som återfinns i HT 11. Det var i huvudsak fråga om s.k. överskottsinformation från telefonavlyssning, som icke gällde ärendeinnehavaren och mate- rial som bedömdes som oviktigt/Sign. telefoner, konsekvent ut parti- och tidningsväxlar inom den kom- munistiska miljön där samtalsfrekvensen och informationsflödet naturligtvis var omfattande. På så vis fick man en allmän uppfatt- ning om verksamheten inom de olika rörelserna samt namn på per- soner som kunde kopplas samman med dem. Namninsamlingen har haft stor betydelse i säkerhetspolisens registreringsverksamhet. Den enda lagregleringen beträffande överskottsinformation åter- finns i . hade lag- rummet följande lydelse (RB 27:16): Om granskning av uppteckning, som ägt rum vid samtals avhörande, äge vad i 12 § första stycket stadgats om un- dersökning och granskning av enskild handling motsva- rande tillämpning. I den mån uppteckningen innehåller något, som ej är av betydelse för utredningen, skall den efter granskningen förstöras.8 Efter vissa ändringar i lagtexten gäller följande (RB 27:24): En upptagning eller uppteckning som gjorts vid hemlig teleavlyssning skall granskas möjligt. I fråga om sådan granskning tillämpas 12 § första stycket. Upptagningar och uppteckningar skall, i de delar de är av betydelse från utredningssynpunkt, bevaras till dess för- undersökningen nedlagts eller avslutats eller, om åtal väckts, målet avgjorts slutligt. De skall därefter förstöras. I denna studie har en del personnamn anonymiserats, andra inte. En förklaring kan här vara på sin plats. Vilka personer som av- lyssnats har i detta sammanhang inte haft någon större betydelse - det är ju användandet av överskottsinformationen som står i fokus. Av det skälet är det i stället själva abonnemangen som är centrala. I vissa fall har telefonkontrollen riktats mot så framträdande perso- ner att anonymisering blivit närmast omöjlig. I några fall är det för 8 27 kap 12 § första stycket säger att Post- eller telegrafförsändelse, handelsbok eller annan enskild handling, som tages i beslag, må icke närmare undersökas, ej heller brev eller annan sluten handling öppnas av annan än rätten, undersökningsledaren eller åklagaren: dock må sakkunnig eller annan, som anlitas för utredningen angående brottet eller eljest därvid höres, efter anvisning av myndighet, som sagts, granska handlingen. Detta innebar i praktiken att tjänstemän inom säkerhetspolisen kunde åläggas att granska uppteckningar från telefon- kontroll. övrigt känt att personerna varit föremål för avlyssning. På flera stäl- len i denna rapport har längre citat gjort av s.k. överskotts- rapporter. I möjligaste mån har personer i dessa rapporter anony- miserats, särskild om de inte haft någon framträdande ställning inom de olika partierna och rörelserna. En anonymisering har dock inte till varje pris syftat till att hemlighålla namnen. Om detta helt ska lyckas måste man i texten gå in och dölja en mängd hänvisning- ar som samtliga på olika sätt kan möjliggöra identifiering. Det har bedömts att sådana ingrepp i allt för stor utsträckning sönderstyck- ar texten och minskar läsbarheten. I några rapporter av äldre datum har många namn fått stå kvar. Det har då bedömts att sådan publi- cering rimligen inte kan vara till skada för någon av dem som före- kommer i texten. I huvudtexten förekommer anonymiserade personer med ersätt- ningsnamnet inom citationstecken. Då namn anonymiserats inom längre citat används av praktiska skäl hängklamrar. Källbeteckning- arna på de s.k. överskottsakterna har dock inte anonymiserats med ett undantag och det rör en källakt som huvudsakligen innehåller uppgifter från avlyssning av utländska medborgare. Den går i denna studie under benämningen ETT. 3Avlyssningen av det kommunistiska partikomplexet9 Vid centrala driftkontroll (DRK) i färdig- ställdes en speciell avlyssningsanläggning för stats- polisens räkning - den s.k. Px-anläggningen. Anläggningen gav då möjlighet att kontrollera 12 telefoner. Samtalen spelades in på dimafonplattor och överfördes sedan till statspolisen för upp- spelning och avlyssning genom andra dimofonapparater.10 Varje telefonkontroll var knuten till en förundersökning om brott. Van- ligtvis leder en förundersökning i vilken tvångsmedel av detta slag utnyttjas, relativt snabbt antingen till att åtal väcks eller till att ut- redningen läggs ned i brist på bevis. utvecklades emel- lertid ett mellanting - några åtal väcktes inte, men förundersök- ningarna fortsatte ändå, i flera fall . Detta kan förklaras med att telefonavlyssningarna gav något annat, för säkerhetspolisen minst lika betydelsefullt nämligen uppgifter om personer och för- hållanden inom de svenska ytterlighetsorganisationerna. Här fick man namn som kunde registreras och här erhölls tider och platser för avtalade möten och demonstrationer så att dessa kunde överva- kas. Man var inom säkerhetspolisen med all sannolikhet medveten om att detta insamlande och utnyttjande av telefonkontrollinstru- mentet var tvivelaktigt från legalitetssynpunkt. Kanske hade man rentav uppfattningen att det inte ens var tillåtet. I alla händelser ansågs informationen för viktig för att bara kastas. I syfte att kunna använda den i arbetet utan att avslöja inhämtningsmetoden, började man inom säkerhetspolisen dölja uppgifterna under källbeteck- ningar. Såvitt är känt fanns ingen källbeteckning - åtmin- stone inte rörande svenska förhållanden - som dolde annat än van- liga människor, d.v.s. informanter.11 Men började man 9Avsnittet bygger på följande källor om ej annat anges: P 4968 SKU-aktivisten, volym C1 löpnummer 1-7. 10PM rörande telefonkontroll. Ingår i Förslag till organisation av den särskilda polisverksam- heten på central och högre regional nivå m.m. Dnr HK 150/64.