sou · GQB327d5 · 2003-01-01 00:00:00 — Ombudsmannen mot etnisk diskriminering instämmer i kommitténs förslag att i vissa fall höja kraven på kunskaper i svenska för studenter vid universitet och högskolor, dels vid antagning till utbildning, dels vid utfärdande av yrkesexamen. DO vill dock understryka att det endast kan handla om krav på tillräckliga kunskaper. Kraven måste anpassas till den aktuella utbildningen, det aktuella yrket eller de aktuella arbetsuppgifterna. kommun tycker att det är bra att främja parallell användning av svenska och engelska inom forskning och vetenskap genom förslagen att sammanfattning och abstract på svenska skall ingå i doktorsavhandlingar och att uppmuntra populärvetenskapliga presentationer. instämmer i diskussionen om domänförluster till engelskan samt förslaget om abstract och sammanfattning på både svenska och engelska i veten- skapliga uppsatser. Principiellt är kommunen positiv till Svenska C som obligatorium även på N-programmet, även om problem kan uppstå med att skapa utrymme. Vissa för- beredelser för forskningsmetodik bör också kunna finnas inom högskolans ram. Kommunen tillägger att kurser i muntlig framställning bör accentueras inom högskolan, likaså språkvården inom det vetenskapliga skrivandet. Hög- skolornas roll borde betonas mera, exempelvis när det gäller ansvar för språkvård och utveckling. menar att universitet och högskola behandlas för lite i betänkandet. Även näringslivet borde uppmärksammas på vikten av språkvårdsutbildning. skriver att det bör vara ett obligatoriskt krav inom alla ämnes- områden att doktorsavhandlingar skrivna på främmande språk förses med utför- liga sammanfattningar på svenska. En sådan föreskrift skulle effektivt motverka den nuvarande tendensen att omfattande vetenskapsområden går förlorade för svenskan. Särskilda statsanslag bör utgå för att underlätta övergången till en sådan praxis. tillstyrker förlaget om att alla doktorsavhandlingar på annat språk än svenska skall förses med ett kort referat och en sammanfattning på svenska med vissa förbehåll. I de fall där doktoranden inte behärskar svenska måste dispens från kravet kunna beviljas. Det måste i en eventuell förordningstext också framgå att med uttrycket sammanfattning på svenska inte avses den så kallade kappan i en sammanläggningsavhandling, som även framgent måste kunna vara skriven på annat språk. instämmer helhjärtat i bedömningen att det är viktigt att det finns möjligheter att skapa en god och fungerande svensk terminologi, och att detta kräver att det finns goda möjligheter för samarbete mellan terminologer och forskare. ser det som önskvärt att det inom högskoleområdet finns ett någorlunda brett utbud av läromedel på svenska. Ur språkvårdssynpunkt kan läromedel på svenska ses som en viktig kulturfråga. Enligt Vetenskapsakade- miens mening borde svenskspråkiga läroböcker på högskolenivå kunna få litteraturstöd. Ett sådant stöd borde i första hand riktas mot teknik, matematik, naturvetenskap och ekonomi, där risken för nya domänförluster är störst. i instämmer i förslaget att göra ett tillägg i högskole- förordningen 8 kap. 13 § angående abstract och sammanfattning på svenska i doktorsavhandlingar som är skrivna på annat språk. delar kommitténs förslag och bedömningar, men vill understryka vikten av att stimulera och uppmuntra publiceringen av populärvetenskapliga presentationer. Vidare ser DIK gärna att universitet och högskolor utvecklar sitt samarbete med andra institutioner och arenor som har viktiga funktioner i det livslånga lärandet. Här vill DIK lyfta fram arkiv, bibliotek och museer. LO vill särskilt markera att man stödjer idén att det bör finnas svenska läromedel inom alla områden i lärarutbildningen. Läromedlen utgör därmed ett stöd i svensk terminologiutveckling, som gagnar svenskans ställning i skolan. LO tycker kommitténs förslag till förstärkning av högskolelagens 1 kap 9 § är bra. Likaså ser LO det som viktigt att sammanfattningar och abstracts på svenska ska ingå i doktorsavhandlingar på annat språk. LO anser det viktigt, att med utgångspunkt från universitetens och hög- skolornas tredje uppgift, att stärka spridningen av forskningsresultat, avhandlingar och populärvetenskap. En förutsättning för att nå breda grupper är att det sker på svenska. stödjer ställningstagandet i utredningen om vikten av att parallellt använda svenska och engelska eller annat språk inom den akademiska utbildningen och forskningen. SFF anser att man inte kan ställa olika krav på svenskkunskaper mellan olika utbildningar. Den uppdelning i teoretiska utbild- ningar och yrkesutbildningar som görs i utredningen anser SFF inte vara adekvat. Det skulle vara oerhört olyckligt efter exempelvis de yrken som sjuksköterske- och läkarutbildningarna leder till ställer stora krav på att kunna kommunicera i tal och skrift på ett tydligt och korrekt sätt, för att garantera patientsäkerheten. Högskolan och forskare måste ta uppgiften att sprida forskningsresultat till övriga samhället på största allvar. För att få spridning till exempelvis personal inom hälso- och sjukvården, måste forskare kommunicera sina resultat på svenska på ett begripligt sätt. En stor del av de vetenskapliga arbetena inom omvårdnads- forskningen produceras vid medicinsk fakultet och publiceras på engelska. Sjuk- sköterskornas vetenskapliga råd inom SFF rekommenderade redan för sedan, att alla avhandlingar inom omvårdnadsforskningen som publiceras på annat språk än svenska, ska innehålla en sammanfattning på svenska. Vidare anser SFF att publicering av populärvetenskapliga artiklar på svenska ska uppmuntras, genom att sådan publicering också ska vara meriterande vid tillsättning av akademiska tjänster. instämmer i bedömningen att terminologiskt samarbete bör ske mellan universitet och högskolor och språkvården. Föreningen delar kommitténs slutsatser och förslag. Det finns anledning att ställa krav på att de forskningsrön och den debatt som sker i universitets- och högskolevärlden också kan föras ut till samhället på en begriplig svenska och att högskolelagen ger uttryck för detta krav. Remissinstanser som avstyrker (och liknande): , , , , doktorander, Doktorandnämn- den vid Studentkår avstyrker förslaget att Svenska C skall vara obligatoriskt på naturveten- skapsprogrammet i gymnasieskolan. Det måste finnas en balans i vad som ska vara obligatoriskt och vad som ska vara valbart för eleven. Det finns inte utrymme för Svenska C som ett obligatorium på naturvetenskapsprogrammet. Ett sådant skulle begränsa elevernas valmöjligheter. En mer realiserbar möjlighet att förstärka kursen Svenska C skulle kunna vara att göra den garanterad, dvs att skolor skulle vara tvungna att erbjuda kursen inom utrymmet för valbara kurser. avvisar förslaget till förändring i Högskolelagen, 1 kap 9 §. Den nuvarande skrivningen betonar tydligare vikten av att högskoleutbildningen ska utveckla en förmåga att utbyta kunskaper även med personer utan specialkun- skaper. Detta hänger samman med högskolans uppdrag att nå utanför den akademiska världen med sina kunskaper och frågeställningar. Verket ser inget behov av en genomgång av kraven för yrkesexamina med avseende på krav på färdigheter i svenska. Man gör bedömningen att reglering av språkkrav för vissa yrken och arbetsplatser inte ska eller kan göras genom examensordningen för utbildningar i . är, angående utredningens bedömning, avvisande till en ändrad ordning som kulle innebära minskat ansvar för högskolan att bestämma över innehållet i utbildningarna och omfattningen av olika moment. Högskole- verket avvisar även utredningens förslag att Svenska C skulle vara förkunskapskrav för flertalet högskoleutbildningar. vill inte tillstyrka förslaget om att Svenska C bör vara förkun- skapskrav på flertalet teoretiska högskoleutbildningar. HB anser att utredningen inte på ett övertygande sätt redovisat motiven till förslaget. Enligt HBs uppfatt- ning går förslaget i motsatt riktning mot vad som poängterats i regeringens proposition Den öppna högskolan. Ett genomförande av utredningens förslag på denna punkt skulle kunna försvåra för många studenter med invandrarbakgrund att påbörja högskolestudier. tycker inte att Svenska C bör bli en behörighetsgivande kurs då det kan bli svårare att rekrytera till högskolestudier. Däremot kan Svenska C som obligatorisk kurs även på naturvetenskapsprogrammet bidra till svenskans ställ- ning och ge svenska språket högre status inom det naturvetenskapliga området. doktorander är oroade över vad förslaget om tillägg till Högskoleförord- ningens 8 kap 13 §, att en svensk sammanfattning skall fogas till avhandlingar skrivna på annat språk än svenska. doktorander befarar att förslaget, vars syften är lovvärda, i praktiken kan komma att innebära att det införs informella antagningskrav till forskarutbildningen angående kunskaper i svenska och/eller att utländska doktorander blir tvungna att intensivstudera svenska eller att samman- fattningen inte skrivs på svenska av doktoranden själv eller att sammanfattningen skrivs av doktoranden på mycket bristfällig svenska. doktorander föreslår därför följande: N att det uttryckligen garanteras att den föreslagna förändringen i högskole- förordningen inte skalls es som ytterligare ett formellt eller informellt krav för antagning som doktorand, N att förändringen åtföljs av adekvat finansiering för att kunna tillgodose att det nya språkkravet uppfylls. Tillexempel genom ökat stöd och uppmuntran till undervisning i svenska för icke svensktalande doktorander, N att det måste uttryckligen garanteras att en sammanfattning på bräcklig svenska inte skall vara godtagbar, N att det uttryckligen garanteras att icke svensktalande doktorander inte tvingas skriva den svenska sammanfattningen själva, t.ex. genom att medel avsätts till att låta någon annan insatt person skriva den svenska samman- fattningen, N att det utreds hur stor arbetsbörda den svenska sammanfattningen skulle bli för en doktorand och om skrivandet av den svenska sammanfattningen kan gälla som giltig orsak för förlängning av en doktorandtjänst. vid Studentkår menar att de krav på svenskkunskaper som förordas av utredningen skulle om de genomfördes effektivt sätta stopp för den vetenskapliga rörlighet som består i att en stor del av de som doktorerar och disputerar i kommer från länder utanför och EU (av alla som disputerade i /97). vill emfatiskt avvisa kraven på att kunskaper i svenska skulle göras till en nödvändig förutsättning för att kunna disputera i . När det gäller antagningen till forskarutbildning anser nämnden, att det är nödvändigt att blivande doktorander behärskar det språk som den inomvetenskapliga diskussionen förs på. Krav på svenskkunskaper framstår som snävt nationalistiska och skulle göra ett onödigt hinder för det internationella vetenskapliga utbytet. För de utländska doktorander som vill lära sig svenska vill nämnden föreslå, att universiteten åläggs erbjuda dem kurser på adekvat nivå. Nämnden vill avslå förslaget om ändring i högskolelagen. Vidare vill nämn- den avvisa att krav införs på att doktorander skulle behärska två språk varav det ena skulle vara svenska. Tankegången att abstracts och sammanfattningar skulle skrivas även på svenska kan diskuteras. Nämnden anser att om universitetens informationsavdelningar kan bidra med översättningen skulle det ha ett betydande värde för spridandet av nya forskningsrön. Är det däremot så att det finns något inslag av prov, eller krav, i författandet av abstract på svenska, bör förslaget avvisas, eftersom det skulle utgöra ett mycket stort hinder för utländska doktorander. kommenterar förhållandet mellan svenska och engelska. Rådet menar att utredningen kanske ägnat denna fråga alltför stort utrymme. Utan att det uttryckligen sägs förefaller diskussionen vara präglad av föreställningen att det ena språket förlorar vad det andra vinner. I verkligheten torde det ligga avsevärda synergieffekter i att öka den generella språkliga kompetensen och medvetenheten istället för att ställa ett språk mot ett annat. Dubbelspråkigheten blir en tillgång och de olika språkens sätt att begreppsliggöra världen en hjälp till fördjupad förståelse. Detta förutsätter dock att språken används parallellt och det är därför viktigt att se till att svenskan inte helt trängs ut på vissa områden. Men det är inte givet att detaljbestämmelser om t.ex. avhandlingars språk är det bästa sättet att åstadkomma detta. kommenterar även kvaliteten i skolans språkundervisning. Man pekar på risken att man upphör att använda språket som ett medel för begreppslig fördjupning och ökad precision i analyser och debatter och därmed försämrar såväl möjligheten att i samhället föra ett kvalificerat offentligt samtal som den professionella kompetensen i en rad sammanhang. Denna risk grundas i skolans språkundervisning, där man prioriterar ungefärlig förståelse och språkets roll som personligt uttrycksmedel i sociala sammanhang. Många av de i utred- ningen föreslagna reparativa åtgärderna skulle bli mindre angelägna om grunden vore bättre. Denna fråga bör beaktas i diskussionerna om s.k. collegeår som över- gång mellan gymnasie- och universitetsstudier. , uppfattar att avsnittet om utbild- ningsområdet, liksom många andra delar av utredningen, på ett olyckligt sätt domineras av frågan om svenskans förhållande till engelskan. Vaksamheten mot engelskans ökade inflytande får inte utvecklas till anglofobi. Engelskan är trots allt ett viktigt internationellt kommunikationsmedel. / vill peka på att folkbildningsorganisa- tioner har en viktig roll att fylla i samband med eller inför högskolestudier. Kom- mittén refererar till de försök med collegeterminer som i samar- bete med genomfört med syfte bl.a. att överbrygga de språkliga svårigheter som vissa grupper studerande har. Detta är ett exempel på samverkan över de traditionella, administrativt och ekonomiskt motiverade gränserna som säkert framgångsrikt skulle kunna utvecklas i likartade och andra sammanhang. menar att produktion av traditionella och elektroniska läromedel på finska bör stödjas och finskans ställning som undervisningsspråk och –ämne i den svenska skolan samt som forsknings- och undervisningsämne vid universiteten bör stärkas. Föreningen språkkonsulter i svenska lämnar tre egna förslag som delvis avviker från kommitténs. ESS föreslår att man genom lagstiftning ska ställa krav på att kurser om minst 10 poäng i skriftlig och muntlig framställning ingår i studierna för att studenterna inom grundutbildningen ska kunna få ut sin examen. Detta krav kan formuleras på samma sätt som kraven på självständiga arbeten ställs för kandidat- och magisterexamina. Detta förslag skulle göra att utredningens förslag om en genomgång av kraven för yrkesexamina faller. ESS föreslår att krav ställs vid inträde till forskarutbildningen att man för att kunna antas måste visa att man genomgått kurser motsvarande 10 poäng i muntlig och skriftlig framställning. Eventuellt kan detta krav bytas mot att man inför motsvarande kurser som en del av forskarutbildningen. ESS föreslår att det i budgeten för utbildningsområdet avsätts öronmärkta pengar till kurser i muntlig och skriftlig framställning. För att göra det enkelt för både studenter och högskolor bör kurserna ges som sommarkurser, alltså utanför det ordinarie kursutbudet. Kurserna inom grundutbildningen bör vara mer generell, medan eventuella kurser inom forskarutbildningen med fördel kan inriktas på den mer aktuella disciplinens krav och speciella problem. för informationsspecialister anser att målet för högskoleutbildning skall vara tvåspråkighet svenska/engelska inom det egna kunskapsområdet. påpekar att ljudmiljön i utbildningslokalerna måste uppfylla krav på god ljudmiljö för att hörselskadade ska kunna tillägna sig språket i olika utbildning. Detta gäller alla utbildningsformer. Det behövs även bättre hörselteknik för att hörselskadade ska kunna höra både lärare och klass- /studiekamrater. skriver angående utbildningsområdet, att eftersom språk- och läsförståelse samt en välutvecklad kommunikationsförmåga blir allt viktigare grundkomponenter i den kompetens som kvalificerade yrkesmänniskor behöver i arbetslivet, måste betydligt mera göras för att effektivisera och stimulera språkin- lärningen och utvecklingen av kommunikationsförmågan hos eleverna i det svenska utbildningssystemet. vill därför gärna peka på behovet av pedagogiskt och didaktiskt forsknings- och utvecklingsarbete. menar att alla studenter i den högre utbildningen och forskningen självklart skall kunna tala och skriva om sitt ämne på svenska. Detta gäller i särskilt hög grad blivande lärare som måste vara väl förberedda på att undervisa i sina ämnen på svenska. Universitets och högskolors ansvar för att hävda det svenska språkets ställning bör därför förtydligas. 2.2 Politik och förvaltning 2.2.1 Svenskans ställning som EU-språk N Regeringen skall fastlägga officiella svenska riktlinjer för svenskans ställning och bruk inom EU, och även fortsättningsvis bedöma och till riks- dagen rapportera om kraven i riktlinjerna uppfylls samt om de nödvändiga resurserna finns inom EU. N Hur kan stödja utbildning av tolkar från svenska skall undersökas. N Undersökningar av dokumentanvändning och informationsströmmar med avseende på EU-texter skall genomföras. N Utvecklingen av översättningshjälpmedel för de svenska översättarna skall följas noga. Genom vårt lands inträde i EU kom vi att inlemmas i en större politisk och administrativ struktur, där andra språk än svenska har en dominerande position. Det kan finnas risk för att svenskan tappar mark på den offentliga arenan, genom att svenska politiker och tjänstemän får utföra sitt arbete på andra språk än svenska. Det finns också en risk för att tillgången till information och möjlig- heterna till insyn försämras för dem som inte behärskar engelska och franska. Kommittén föreslår därför att riktlinjer läggs fast där officiella hållning beträffande svenskans ställning och bruk i EU preciseras. Vissa av de punkter som anges gäller redan enligt policy, andra är nya eller innebär revideringar. Enligt utredningen skall riktlinjerna för svenskan som officiellt EU-språk vara: N Alla EU-dokument som har rättslig verkan i skall finnas tillgängliga på svenska. N Material som tillhandahålls via EU:s webbplatser skall som regel finnas i svensk version. N Tolkning till och från svenska skall kunna ske vid möten i alla församlingar där folkvalda eller på annat vis politiskt nominerade deltar. N Svensktalande skall ha rätt att vid kontakter med EU:s olika institutioner få använda svenska och att därvid få svar på samma språk. N EU:s inrättningar skall vara skyldiga att använda svenska då de vänder sig till svensktalande. För svenskan som arbetsspråk inom EU skall riktlinjerna vara: N Svenska språket skall vara ett av EU:s olika arbetsspråk och behandlas som jämförbara språk. N Tolkning skall ske både till och från svenska: Om inskränkningar av tolk- ningar måste ske är rätten att tala svenska viktigare att upprätthålla än rätten att få lyssna till svenska. N Om inte möjlighet kan ges för alla att tala det egna språket skall s.k. två- eller trespråksordningar tillämpas (dvs att engelska och franska respektive engelska, franska och tyska används). Ingen av de remissinstanser som kommenterar avsnittet avstyrker något av kommitténs förslag. Endast en instans visar en relativt negativ hållning genom att förhålla sig tveksam till om de föreslagna riktlinjerna kan få avsedd effekt. Bland dem som tillstyrker kommitténs förslag kommenteras särskilt vikten av att EU- dokument ska finnas tillgängliga på svenska och att kvaliteten på översättnings- arbetet måste garanteras genom att främja utbildning av tolkar och översättare. Remissinstanser som tillstyrker (inkl. positiva): Kammarrätten i , Statskontoret, , , , / , , , , , , , Jämställdhetsombuds- mannen, , , , , , LO Kammarrätten i understryker att det är angeläget att arbetet med att påverka källtexterna inom EU fortsätter för att dessa skall bli mer lättbegripliga. Statskontoret har inget att erinra, men framhåller att utredningens förslag om att Statskontoret i samarbete med språkvården bör undersöka EU-dokumentens bruk i samt att eventuella domänförluster inom politik och administration bör avgöras i dialog med . har inget att invända mot de föreslagna riktlinjerna för svenskan som officiellt EU-språk eller för svenskan som arbetsspråk inom EU. tillstyrker utredningens förslag om möjligheterna att ta del av EU:s arbete på svenska. Socialförsäkringarna berör alla medborgare i olika skeden av livet och det är av största vikt att svenska kan användas av enskilda personers kontakter med EU. Det gäller såväl skriftliga dokument, webbaserad information som muntliga kontakter. RFV instämmer därför i det som sägs om stöd till utbildning av tolkar, att Statskontoret bör studera hur EU-dokument används i samt om utveckling av maskinella översättningshjälpmedel. tillstyrker utredningens förslag att det skall undersökas hur kan stödja utbildning av tolkar från svenska. tillstyrker förslaget att en språkpolicy för agerande inom EU utarbetas. stödjer utredningens förslag till riktlinjer för svenska som officiellt EU-språk. Särskilt viktigt är det att samtliga dokument som har rättslig verkan i skall finnas tillgängliga på svenska. Det är också viktigt att svensktalande skall ha rätt att vid kontakter med EU:s olika institutioner skall kunna använda sig av svenska. Tolkning vid möten där folkvalda deltar är också grundläggande. För svenskan som arbetsspråk är det viktigt att svenska tjänstemän ges möjligheter att använda svenska, eftersom det annars föreligger risk för en trivialisering, där språkliga nyanser och subtila uttrycksformer försvinner. helt utredningens förslag att svenska ska användas på alla politiska nivåer, även inom EU. Det är viktigt att förebygga den klyfta som kan uppstå mellan befolkningen å ena sidan och ett politiker- administratörskikt å den andra, om inte samma språk används genom hela hierarkin. Den demokratiska processen skulle störas och hämmas av en sådan klyfta, eftersom majoriteten av befolkningen inte kan ge fullt uttryck för sina åsikter och ståndpunkter på ett globalt språk. stödjer utredningens förslag att bevaka och stärka svenskans ställning inom EU, men institutet vill betona att en avgörande fråga är att det finns utbildade och kompetenta tolkar och översättare att tillgå. Därför är det viktigt att resurser ställs till förfogande även inte minst för den kostsamma konferenstolkutbildningen. TÖI ställer sig även positivt till förslaget att institutet skulle stödja utbildning av tolkar från svenska. Det finns emellertid ett antal pedagogiska problem med kurser där tolkningen sker aktivt till ett flertal språk. För att lösa dem krävs dels ekonomiska resurser som tillåter undervisning i mycket små grupper, dels att det bland lärarna finns personer med aktiva och levande kunskaper i alla de språk som ingår. För att kunna ge lämplig utbildning till stöd för tolkning från svenska krävs ett utbildningsuppdrag som lämnar frihet för TÖI att skräddarsy utbildning efter de specifika behov som finns inom respektive målgrupp. TÖI hälsar även med tillfredsställelse förslaget att utveckling av översätt- ningshjälpmedel skall bevakas kontinuerligt. Inrättandet av ett samordnande språkteknologiskt sekretariat kan bli ett utmärkt stöd för TÖIs strävan att hålla sig ajour med den snabba utvecklingen inom området. tillstyrker förslaget att en språkpolicy för agerande inom EU utarbetas. Syftet bör vara att dels slå vakt om svenska språkets ställning i EU-sammanhang, dels maximera det svenska inflytandet i EU- organisationen. vill särskilt understryka vikten av att en kontinuerlig språkvård sker av förvaltnings- och myndighetsspråk både inom landet och inom EU. deltar i mycket stor omfattning i EU-arbetet och verkets experter ingår i en mängd arbetsgrupper och kommittéer.