sou · GQB387d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att tillkalla en kommission med uppgift att kartlägga och granska den författningsskyddande verksamhet som de svenska säkerhetstjänsterna bedrivit när det gäller hot som härrör ur inrikes förhållanden. Kommissionen be- står, enligt direktiv 1999:26 och tilläggsdirektiv 1999:59, av en ord- förande och fem ledamöter. Som ordförande i kommissionen förordnades fr.o.m. riksmarskalken och som ledamöter fr.o.m. f.d. justitierådet , general- sekreteraren i Frivilligorganisationernas fond för mänskliga rättig- heter och journalisten samt fr.o.m. professor och professor . Som sakkunnig med uppgift att biträda vid granskningen av be- tänkandet från sekretessynpunkt förordnades fr.o.m. justitierådet . Som experter har varit förordnade generalmajor (- ), f.d. kanslichefen vid (- ), f.d. byråchefen vid säkerhetspolisen (- ), fil.kand. Mag- nus (- ), professor (- ), docent (- ), fil.kand. (- den 28 febru- ari 2001), fil.dr (- den 28 feb- ruari 2001), fil.dr (- ), arkivrådet Evabritta (- ), professor (- ) och fil.dr (den 1 - ). Som huvudsekreterare förordnades fr.o.m. chefsrådmannen . Som sekreterare förordnades fr.o.m. , fr.o.m. hovrättsassessor samt fr.o.m. fil.kand. An- ders Heiborn entledigades fr.o.m. . Som biträ- dande sekreterare förordnades fr.o.m. jur.kand. Hon entledigades fr.o.m. . har till varit förordnad att biträda kommissionen med vissa arkiv- genomgångar. har fr.o.m. tjänstgjort som assistent i kommissionen. I syfte att ge kommissionen möjligheter att fullgöra sitt uppdrag på ett effektivt och rättssäkert sätt har antagit lagen (1999:988) om förhör m.m. hos kommissionen för granskning av de svenska säkerhetstjänsternas författningsskyddande verksamhet (prop. 1998/99:140, KU 4). Lagen trädde i kraft . Lagen ger bl.a. kommissionen rätt att hålla förhör under straffan- svar med den som antas kunna lämna upplysningar av betydelse för kommissionens verksamhet. Enligt de ursprungliga direktiven skulle kommissionen redovisa utredningsarbetet . Efter kommissionens begäran om förlängd tid för uppdragets utförande beslutade reger- ingen att uppdraget skall redovisas (dir. 2001:42) Kommissionen har antagit namnet Säkerhetstjänstkommissio- nen. Kommissionen har under arbetets gång samrått med / (dir. 1998:101), med Säkerhetspolitiska ut- redningen (UD 2000:4) samt med utredaren (Ju 2002:F). Kommissionen har också träffat representanter för den ti- digare i och den danska PET- kommissionen. Härmed överlämnas kommissionens betänkande (SOU 2002:87) Rikets säkerhet och den personliga integriteten. De svenska säkerhets- tjänsternas författningsskyddande verksamhet . Till betänkandet fogas följande på kommissionens uppdrag utar- betade rapporter: , Politisk övervakning och personalkontroll 1945- 1969. Säkerhetspolisens medverkan i den politiska personalkontrollen (SOU 2002:88). , Politisk övervakning och personalkontroll 1969- 2002. Förutsättningarna för säkerhetspolisens politiska registreringar och medverkan i personalkontrollen (SOU 2002:89). , Den farliga fredsrörelsen. Säkerhetstjänsternas övervakning av fredsorganisationer, värnpliktsvägrare och FNL- grupper 1945-1990 (SOU 2002:90). , Hotet från vänster. Säkerhetstjänsternas övervak- ning av kommunister, anarkister m.m. 1965-2002 (SOU 2002:91). , Det grå . En berättelse om IB (SOU 2002:92). , , och , Övervakningen av (SOU 2002:93). Evabritta , Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism 1946-1980, , övervakning av svensk hö- gerextremism efter 1980, båda i Övervakningen av nazister och höger- extremister (2002:94). , Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen , , Hemliga tjänster och det öppna sam- hället, , Det amerikanska spåret. En undersökning av IB:s bildande och eventuella kopplingar till , tre rapporter, Sjukhusaffären i , i och Överskottsinformation från telefonavlyssning, samlade i Forskarrapporter till (SOU 2002:95). Kommissionens uppdrag är härmed slutfört. Den särskilda lagen för kommissionens arbete ...................... utredningar och granskningar................................... 2.2.1 Den allmänna säkerhetstjänsten och statspolisens tredje rotel () ........................................... 2.2.2 Den särskilda polisverksamheten () ....... 2.3Den militära säkerhetstjänstens organisation och 2.3.1 Försvarsstabens inrikesavdelning ...... 2.3.2 Den militära säkerhetsorganisationen i övrigt 2.3.3 Försvarsstabens säkerhetsavdelning 1965-85.............. 2.3.4 Den militära säkerhetstjänstens organisation i 2.3.5 Säkerhetsavdelningens organisation 1985- ................. 2.3.6 IB och dess efterföljare ................................................ Kontroll och insyn i säkerhetstjänsternas verksamhet.......... Vad utredningen inriktats på................................................... 3.2Presentation av det skriftliga källmaterialet inklusive Svenska myndigheters arkiv......................................... Utländska myndigheters arkiv..................................... 3.2.3 Organisationers och enskildas arkiv............................ 3.3 Erfarenheter av förhör och samtal.......................................... 3.4Sekretessfrågor med anknytning till kommissionens Brott mot rikets säkerhet m.m. .............................................. 4.2Skydd för personlig integritet och förtrolig 4.2.3 Lagregler till skydd för förtrolig kommunikation ... Lagregler om personregister ...................................... Konfliktlinjer och tidsstämningar .129 5.1.1 som forskningsområde .......................... som ideologisk konflikt.......................... Den marxistiska utopin som utmaning ..................... som ekonomisk och social som en kamp mellan två politiska som religiös och nationell kamp ............ som hot om världskrig............................ som en civilisationskonflikt ................... 5.1.11 som moralisk konflikt ............................ Tidsandans svängningar 1945-2000....................................... 1945-1947 Radikala strömningar. 1948-1962 Antikommunismens dominans................ Radikalismens stora årtionde 1962-1973: antifascismen som antiimperialism ............................ Röd våg blir grön våg 1973-1982................................ Nyliberalismens triumf 1982-1991 ............................ Brytningar i ett liberalt spektrum 1991-2000............ Kommunistiska Parti och därtill anslutande Åren efter 1964............................................................ Den revolutionära vänstern ................................................... Fredsrörelserna och vapenvägrarorganisationerna............... Högerextremistiska och nazistiska rörelser......................... Sammanfattning och bedömning.......................................... Säkerhetspolisens författningsskyddande verksamhet ...241 7.1.3 Samarbete med utländska tjänster ............................. Bearbetning och registrering ..................................... 7.2.3 Samarbete med utländska tjänster ............................. Bearbetning och registrering ..................................... 7.3.3 Samarbete med utländska tjänster ............................. Bearbetning och registrering ..................................... Sammanfattning och bedömning.......................................... Bearbetning och registrering ..................................... Kontraspionage/säkerhetsunderrättelsetjänst........... Bearbetning och registrering ...................................... Personalkontroll/infiltrationsskydd .......................... Kontraspionage/säkerhetsunderrättelsetjänst........... Bearbetning och registrering ...................................... Personalkontroll/infiltrationsskydd .......................... Sammanfattning och bedömning .......................................... 8.4.2 Samarbete med utländska tjänster.............................. De hemliga underrättelse- och säkerhetstjänsternas 9.2.1 Tillkomst, organisation och uppgifter ....................... 9.2.2 Förklaringar till grupp B:s tillkomst.......................... 9.2.3 Arbete för försvarsstabens inrikesavdelning ............. Samarbete med statspolisen........................................ IB och dess efterföljare .......................................................... 9.3.1 Allmänt om ....................................... säkerhetsavdelning och säkerhetspolisen .................. 9.3.3 Enhet 03 upplöses och återuppstår ............................ Vem tog initiativ till att återuppta IB avslöjas och omorganiseras................................... Sammanfattning och bedömning.......................................... Säkerhetstjänsterna och regeringen............................. 11 Säkerhetstjänsternas samarbete med partier, Socialdemokratin och fackföreningsrörelsen....................... 11.1.1 Kampen mot kommunisterna fram till andra 11.1.2 Den offentliga bilden ................................................. 11.1.3 Uppbyggnaden av den socialdemokratiska 11.1.4 Nordiskt samarbete.................................................... 11.1.5 Samarbete med säkerhetspolisen ............................... 11.1.6 Elmérs kontakter inom partiet och betydelsen 11.1.7 Grupp B:s/IB:s betydelse för det 11.1.8 Socialdemokratin och extremvänstern...................... Säkerhetstjänsternas samarbete med andra partier.............. Säkerhetstjänsterna och näringslivet .................................... 11.3.2 Näringslivets säkerhetsorgan ..................................... 11.3.4 Något om kontakter mellan militärledningen och 11.4.2 Säkerhetspolisen och ......................... 11.4.3 Företagets interna säkerhetsarbete ............................ Bilaga 1 Kommittédirektiv ............................................................. Bilaga 2 Lag om förhör m.m. hos kommissionen för granskning av de svenska säkerhetstjänsternas I kapitlet redogörs för kommissionens direktiv och för den lag (1999:988) genom vilken kommissionen getts särskilda befogenhe- ter för att bedriva sin utredning. Kapitlet innehåller också en redo- görelse för tidigare utredningar och granskningar med anknytning till säkerhetstjänsternas författningsskyddande verksamhet. Kapitel 2 Allmän översikt I kapitlet inledningsvis ut vad som avses med begreppet säker- hetstjänst och vilka grenar denna verksamhet omfattar, nämligen sä- kerhetsskydd, kontraspionage, terrorismbekämpning och författ- ningsskydd. Författningsskyddet har till uppgift att förebygga och förhindra brott mot rikets inre säkerhet, dvs. olaglig verksamhet som syftar till att med våld, hot eller otillbörligt tvång ändra vårt statsskick, förmå beslutande politiska organ och myndigheter att fatta beslut i en viss riktning eller hindra den enskilde medborgaren från att utöva sina grundlagsfästa fri- och rättigheter. Vidare ges en översikt över de polisiära och de militära säkerhets- tjänsternas organisation och uppgifter. Efter slut blev det i praktiken statspolisens tredje rotel, den sär- skilda polisverksamheten, under ledning av statspolisintendenten som kom att svara för arbetet med att motverka brott mot rikets säkerhet. I och med polisväsendets förstatligande inrättades vid en säkerhetsavdelning (RPS/Säk). gavs avdelningen en mer självständig ställning och kom att beteck- nas Säkerhetspolisen (). Den militära säkerhetstjänsten var länge starkt centraliserad till försvarsstaben och dess inrikesavdelning (Fst/In), be- nämnd säkerhetsavdelningen (Fst/Säk). ingår säker- hetsavdelningen i MUST som utgör en del av Högkvarteret. Inom Fst/In organiserades en särskild enhet, grupp B, med upp- gifter såväl inom underrättelse- som säkerhetstjänsten. sammanslogs grupp B med den militära underrättelsetjänstens in- hämtningsorgan, T-kontoret, till IB. Detta underrättelseorgan har sedan kommit att betecknas GBU, SSI och KSI. I kapitlet behandlas också de organ som utövar kontroll av och har insyn i säkerhetstjänsternas arbete. Säkerhetstjänsterna utgör verksamheter inom myndigheter som lyder under regeringen. och dess organ granskar regeringen och förvaltningen på olika sätt, bl.a. genom utskotten och JO. Även regeringen har sär- skilda organ för tillsyn och kontroll, t.ex. JK. För säkerhetspolisen finns det särskilda kontrollorganet . () har till huvuduppgift att följa den mili- tära underrättelsetjänsten men har även granskat den militära sä- kerhetstjänsten. Kapitel 3 Kommissionens arbete I kapitlet redovisar kommissionen vissa aspekter på sitt arbete. Ut- redningen har koncentrerats på den författningsskyddande verksam- het som bedrivits av säkerhetspolisen och den centrala militära sä- kerhetstjänsten samt i förekommande fall av den hemliga militära underrättelsetjänsten. I enlighet med direktiven är det säkerhets- tjänsternas arbete med att kartlägga sådana svenska politiska ytter- lighetsorganisationer och grupperingar som har bedömts utgöra el- ler kunna komma att utgöra ett hot mot rikets säkerhet som stått i blickfånget. Mycket av säkerhetstjänsternas hotbilder har präglats av uppfattningen att sådana organisationer och personer med an- knytning till dessa medvetet eller omedvetet verkat i främmande makts intresse. Med hänsyn härtill har kommissionen granskat sä- kerhetstjänsternas övervakning av vissa personer som varit miss- tänkta för spioneri och andra brott mot rikets säkerhet. I säker- hetstjänsternas hotbilder har också ingått att främmande makt di- rekt eller via svenska ytterlighetsorganisationer sökt utnyttja freds- rörelserna i subversivt syfte. Säkerhetstjänsternas övervakning av fredsrörelserna har därför utretts av kommissionen. Kommissionen har gjort mycket omfattande arkivgenomgångar. Dessa har koncentrerats till och men studi- er har även gjorts i bl.a. och samt några tingsrätters arkiv. Kommissionen har inte förvägrats tillgång till något material som den önskat ta del av. Också vissa arkiv i Tysk- land och har genomgåtts. Däremot har kommissionen inte fått tillgång till handlingar från tidigare sovjetiska arkiv. Även arkiv med anknytning till näringslivet och arbetarrörelsen samt ett antal enskilda personers arkiv har studerats. Kommissionen har inte ut- nyttjat sig av bestämmelsen i den särskilda lagen om editionsplikt, men denna befogenhet har sannolikt haft viss betydelse för kom- missionens möjligheter att få ta del av några dagböcker som depo- nerats hos allmänna arkiv. Vissa arkivserier är hårt gallrade. Kommissionen har naturligtvis också studerat offentlig tryck och litteratur rörande säkerhetstjänsterna. Kommissionen har haft befogenhet att hålla förhör under straffansvar. Denna möjlighet har utnyttjats i stor omfattning, trots att utbytet sällan stått i rimlig proportion till resursåtgången. Kommissionen har i än större utsträckning inhämtat uppgifter ge- nom samtal med personer som antagits kunna lämna uppgifter av intresse för kommissionen. Åtskilliga har hörts först samtalsvis och senare vid förhör inför kommissionen bekräftat tidigare lämnade uppgifter och besvarat kompletterande frågor. Sammanlagt har ca 400 personer på ett eller annat sätt lämnat muntliga uppgifter till kommissionen. Mycket av det som kommissionen granskat eller på annat sätt kommit i kontakt med är kringgärdat av sekretess. Det är fråga om dels bestämmelser till skydd för det allmänna, främst utrikes- och försvarssekretess och förundersökningssekretess, dels till skydd för enskilda intressen. I sistnämnda hänseende har det införts en sär- skild bestämmelse i sekretesslagen med avseende på kommissio- nens verksamhet. I princip är kommissionen bunden av gällande sekretessregler också när det gäller innehållet i betänkandet och dess bilagor. Kommissionens uppdrag är emellertid att uttömman- de och definitivt klarlägga säkerhetstjänsternas verksamhet på det aktuella området. Detta torde knappast vara möjligt att uppnå på ett rimligt sätt utan att kommissionen går in på och redovisar också konkreta förhållanden som normalt skulle vara omfattade av sekre- tess. Kommissionen har sökt göra en rimlig avvägning mellan of- fentlighetsintresset å ena sidan och behovet av skydd för uppgifter om säkerhetstjänsternas verksamhet och för uppgifter om enskilda å den andra. Uppgifter om säkerhetstjänsternas verksamhet har därför redovisats med viss återhållsamhet. Kapitel 4 Rättslig översikt I kapitlet ges en kortfattad rättslig översikt. Där redogörs för vissa brott av intresse i sammanhanget såsom brott mot rikets säkerhet en- ligt 19 kap. (bl.a. spioneri, olovlig underrättelseverk- samhet och tagande av utländskt understöd), högmålsbrott enligt 18 kap. samma balk (uppror och olovlig kårverksamhet) samt sa- botage och uppvigling. Vidare redovisas bestämmelser om skydd för personlig integritet och förtrolig kommunikation. Sådana bestämmelser finns i interna- överenskommelser som är bundet av, nämligen FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna och därtill anslutande konventioner och den europeiska konventionen angå- ende skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande fri- heterna, som gäller som svensk lag. reger- ingsform innehåller vissa bestämmelser om grundlagsskyddade fri- och rättigheter, bl.a. om skydd för förtrolig kommunikation och förbud mot åsiktsregistrering i allmänt register. Också vissa tryck- och yttrandefrihetsrättsliga aspekter, bl.a. meddelarskyddet, är av intresse i sammanhanget. I finns särskilda straffbe- stämmelser om brytande av post- eller telehemlighet och om olov- lig avlyssning. Grundläggande lagregler om personregister finns i personuppgiftslagen (1998:204). På denna lag bygger polisdatala- gen (1998:622) som innehåller regler om behandlingen av person- uppgifter hos polisen. Mycket restriktiva regler gäller för behand- ling av s.k. känsliga personuppgifter, varmed bl.a. avses uppgifter om en persons politiska åsikter. Skyddet mot intrång i brev- och telekommunikationer är inte ab- solut. Av särskild betydelse är de inskränkningar som gäller enligt reglerna om straffprocessuella tvångsmedel i 27 kap. rättegångsbal- ken och lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångs- medel i vissa brottmål. I detta sammanhang är bestämmelserna om hemlig teleavlyssning av speciellt intresse. Vid sådan avlyssning kommer det ofrånkomligen fram upplysningar också om annat än det som är ändamålet med åtgärden, s.k. överskottsinformation. Kapitel 5 Konfliktlinjer och tidsstämningar Här ges en bakgrund till de hotbilder som myndigheterna arbetat med. Det inleddes och förklarades officiellt avslutat . Detta krigsliknande tillstånd var präglat av stark spänning och kapprustning mellan öst och väst. Det om- fattade i princip hela världen och formade inte bara utrikes- och försvarspolitik utan även inrikespolitik och samhällsstruktur. Det var till det yttre en maktpolitisk rivalitet mellan två stormaktsblock men till sin kärna en ideologisk konflikt där kommunistisk diktatur och liberal-kapitalistisk demokrati stod mot varandra. Det påverkade också tidsandan. Vid krigsslutet stod och kommunismen på höjden av prestige och antifascismen dominerade opinionsbildningen. Det kalla kri- gets utbrott, upprättandet av s.k. folkdemokratier i och särskilt Pragkuppen uppfattades som belägg för att inte hade gett upp planerna på en världsrevolution. Sovjetskräck och kommunisthat medförde att de svenska kommu- nisterna sågs som andra klassens medborgare. I mitten av 1960- talet försvagades antikommunismen och gav rum för nya radikala strömningar. En revolutionär vänster växte fram med maoismen som ideal och spetsen riktad mot såväl () som , som sågs som ett socialistiskt misslyckande. Den röda vågen avlöstes av en grön våg, präg- lad av miljövård, kärnkraftsmotstånd och anti-industrialism. kom marknadsekonomin åter till heders och en nyliberal anda gjorde sig gällande. I invandrarströmmarnas spår började ny- nazistiska och främlingsfientliga grupper göra sig hörda. Därmed aktiverades efterkrigstidens starkaste konsensus, antifascismen. Kapitel 6 Säkerhetstjänsternas hotbilder Kapitlet behandlar de hotbilder som legat till grund för säkerhets- tjänsternas ställningstaganden. Den officiella uppfattningen vid krigsslutet var att det svenska () inte utgjorde något hot mot rikets säker- het. Det hindrade inte att man på militärt håll såg med misstro på partiets nationella pålitlighet vid ett krig med . I fredstid bedömdes värva agenter för underrättelse- uppdrag bland svenska kommunistsympatisörer och man fruktade att sådana agenter sökte infiltrera från försvarets synpunkt viktiga anläggningar i syfte att skaffa upplysningar. Efter Pragkuppen och under intryck av det fick den militära säkerhetstjänstens bedömningar av kommunisterna som potentiella landsförrädare genomslag också inom säkerhetspolisen. Avslöjanden om kommunistiskt spioneri för räkning utomlands och i liksom rapporter om annan kriminell och/eller subversiv verksamhet bidrog till att befästa denna bild. SKP:s återkommande förlustval ansågs inte minska partiets subver- siva effektivitet, eftersom partiet därigenom bedömdes ha blivit en homogen och fast disciplinerad enhet. Ännu en bit in fanns misstankar om att SKP förbe- redde att, för det fall partiet förbjöds eller en krissituation uppstod i landet, övergå till illegalt arbete. Säkerhetstjänsterna misstänkte särskilt sådana partimedlemmar som undergått utbildning i kom- munistiska länder för att höra till den grupp som förbereddes här- för. Några säkra belägg för riktigheten av denna uppfattning fanns inte. Säkerhetstjänsterna hyste också, som det senare visat sig, väl- grundade misstankar om att ekonomiskt bidrog till SKP:s och den kommunistiska partipressens finansiering och att företrädare för partiet således gjorde sig skyldiga till brottet tagan- de av utländskt understöd. SKP arbetade också genom s.k. front- eller täckorganisationer. Därmed avsågs ideella rörelser utan formell partianknytning, vilka fungerade som täckmantel för kommunistisk politik och som sökte påverka den allmänna opinionen i för gynnsam rikt- ning. Exempel på sådana organisationer var vänskapsförbunden med olika öststater och . Säkerhetstjäns- terna ansåg att SKP försökte infiltrera även andra ideella organisa- tioner, såsom , anti- kärnvapenrörelsen och . Till intäkt härför tog man det förhållandet att organisationerna ibland drev uppfatt- ningar som sammanföll med partiets (och ). Otviv- elaktigt förekom det kommunister i dessa sammanhang men beläg- gen för en av partiet styrd infiltration är svaga. SKP hade täta kopplingar till kommunistdiktaturerna i Östeuro- pa och avvisade all kritik av sovjetsystemet. Höga partiföreträdare hade frekventa kontakter med tjänstemän vid dessa länders be- skickningar i , personer som säkerhetstjänsterna, sannolikt på goda grunder, i stor utsträckning bedömde vara underrättelseof- ficerare. Kommunistiskt sinnade personer hade avslöjats som spio- ner för räkning. att det inom SKP och bland dess sympatisörer i ett skymningsläge fanns betydligt större potential till förrädisk verksamhet än inom andra grupper i samhället framstår, enligt kommissionens uppfatt- ning, i vart fall mot denna bakgrund som begriplig. Några belägg för att partiet skulle ha haft en illegal organisation eller ha ägnat sig åt systematisk infiltration av arbets- platser har inte påträffats. De förändringar i demokratisk riktning som SKP undergick un- der sågs av säkerhetstjänsterna inledningsvis endast som en taktisk förnyelse, syftande till att ge partiet bättre möjligheter att bedriva subversiv verksamhet. Först mot slutet av decenniet upphörde den intensiva övervakningen av partiet, nu kallat VPK. I bröt sig den Kinavänliga falangen ut ur VPK och bildade KFML, senare benämnt SKP. Detta utgjorde början till den splittring av den programmatiskt revolutionära vänstern som kom att prägla utvecklingen under det närmaste årtiondet. En bi- dragande orsak till framgångarna för dessa numerärt begränsade grupper var att flera av dem utnyttjade sig av den klassiska, kom- munistiska enhetsfrontsmetoden.