sou · GQB360d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Någon översyn av de mediepolitiska målen skall dock inte ske. Direktiven får anses innefatta ett uppdrag att lämna förslag till nya mål för området elektronisk kommunikation. Vi har funnit att det i första hand bör ske genom en samordning eller konsolidering av nuvarande mål inom området. Detta mot bakgrund av att kon- vergensen medför att gränserna mellan de olika delområdena för elektronisk kommunikation suddas ut. Därutöver har vi beaktat behoven av justeringar med hänsyn till det nya EG-rättsliga regel- verket. 7Nuvarande politiska mål och syften inom området för tele, radio, IT och media Det telepolitiska målet anges i telelagen (2 §) och består av ett övergripande och tre mer preciserade mål. Det övergripande målet är att enskilda och myndigheter i landets olika delar skall ha tillgång till effektiva telekommunikationer till lägsta möjliga samhälls- ekonomiska kostnad. I det övergripande målet innefattas att telekommunikationerna skall N bidra till regional balans, N vara öppna och flexibla samt främja mångfald och valfrihet för användarna, N bidra till ett effektivt resursutnyttjande i samhället, samt N i sig vara effektiva, vilket bl.a. innebär att de skall främja samver- kan mellan operatörer samt bidra till skapandet av nya, kostnads- effektiva och högkvalitativa teletjänster. Inom ramen för det övergripande målet ryms vidare tre preciserade delmål, nämligen 1.att var och en skall ha möjlighet att till ett rimligt pris, från sin stadigvarande bostad eller sitt fasta verksamhetsställe, utnyttja telefonitjänst inom ett allmänt tillgängligt telenät, 2.att alla skall ha tillgång till teletjänster på likvärdiga villkor och 3.att telekommunikationerna skall vara uthålliga och tillgängliga un- der kriser och i krig. Det telepolitiska målet har i stora delar varit detsamma sedan 1988 års telepolitiska beslut (prop. 1987/88:118, bet. 1987/88:TU28, rskr. 1987/88:402). Målet har därefter behand- Nuvarande politiska mål och syften inom området för tele, radio, data och media lats av med anledning av propositionerna Näringspolitik för tillväxt (prop. 1990/91:87, bet. 1990/91:TU28, rskr. 1990/91:369), om en telelag och en förändrad verksamhet för , m.m. (prop. 1992/93:200, bet. 1992/93:TU30, rskr. 1992/93:443) och Översyn av telelagen (prop. 1996/97:61, bet.1996/97:TU5, rskr 1996/97:201). Det första av telepolitikens delmål – att var och en skall ha möj- lighet att till ett rimligt pris, från sin stadigvarande bostad eller sitt fasta verksamhetsställe, utnyttja telefonitjänst inom ett allmänt till- gängligt telenät – innebär att telefonitjänsten ges en särställning som en s.k. samhällsomfattande tjänst framför andra teletjänster. Av formuleringen framgår att tjänsten skall finnas tillgänglig till ett rimligt pris. Utgångspunkterna för vad som är ett rimligt pris är enligt lagens förarbeten (prop. 1996/97:61 s. 69ff) i korthet att rim- ligheten i priset bör ses från konsumentens perspektiv, att hänsyn bör tas till kostnaderna för tillhandahållandet av tjänsterna samt att alltför stora prisvariationer inte bör accepteras. Geografiska varia- tioner är tillåtna för att bl.a. undvika skevheter i prisbildningen och hämmande av produktutvecklingen. Det andra delmålet – att alla skall få tillgång till teletjänster på likvärdiga villkor – innebär att lagstiftaren har lagt särskild tonvikt vid att det finns grupper i samhället med särskilda behov av tillgång till teletjänster. De som närmast avses är funktionshindrade perso- ner, men även andra grupper, t.ex. äldre med särskilda behov, omfattas. Det tredje delmålet – att telekommunikationerna skall vara uthålliga och tillgängliga under kriser och krig – framhåller vikten av att upprätthålla funktionssäkerheten i telesystemet under kriser och i krig. Här bör enligt motiven särskilt uppmärksammas bety- delsen av att utvecklingen har gått mot att det finns allt fler sam- trafikerande operatörer och mer varierade kommunikationsformer. I fredstid bör näten ha en kontinuerlig och störningsfri drift. Under krigstid är kraven större. Det telepolitiska målet har ett tydligt konsumentperspektiv. Ett viktigt instrument för att ta till vara konsumentintresset är att skapa förutsättningar för en effektiv konkurrens. En effektiv kon- kurrens kan dels bidra till mångfald och valfrihet för användarna, dels skapa kostnadseffektivitet i tillhandahållandet av teletjäns- terna. Enligt motiven är ambitionen att den generella regleringen på konkurrensområdet, liksom beträffande t.ex. marknadsföringslag- Nuvarande politiska mål och syften inom området för tele, radio, data och media stiftning m.m., skall vara styrande för telemarknaden. Under ett övergångsskede har det dock ansetts nödvändigt med en särskild sektorreglering. Ett viktigt inslag i denna särreglering är bestäm- melserna om tillträde och samtrafik. I vilken mån det telepolitiska målet har uppnåtts har diskuterats i flera lagstiftningsärenden. Den senaste uppföljningen av målupp- fyllelsen görs i budgetpropositionen (prop. 2001/02:01, utg. omr. Regeringen bedömer där att konkurrensen på teleområdet har ökat och förväntas öka ytterligare under kom- mande år. Internationellt sett ligger prisnivån i lågt. På mobilmarknaden har konkurrensen tidigare visat tecken på att inte fungera tillfredsställande men en förändring är på gång. Priserna visar en tendens att sjunka. Det är dock ännu få nya tjänste- tillhandahållare som har tillträde till de mobila näten. Dessa har dessutom en mycket liten marknadsandel (jfr. PTS 2001, Tredje- partsoperatörer). Enligt regeringen är det viktigt att motverka uppkomsten av stora geografiska prisskillnader. Flertalet operatörer erbjuder numera ett och samma pris för samtal inom medan utlands- samtalen grupperas i prisklasser, där exempelvis samtal till länder inom samma kontinent prissätts lika. När det gäller tillgång till tjänster m.m. går det inte att utläsa några geografiska skillnader. Införandet av geografiskt oberoende taxor motverkar också sådana skillnader. Den servicekvalitet som tillhandahålls bedöms vara varken bättre eller sämre i glesbygd jämfört med i tätort. Den sammanfattande bedömningen är att de åtgärder som vidta- gits har bidragit till att uppfylla målet om att enskilda och myndig- heter i landets olika delar ska få tillgång till effektiva telekommuni- kationer. Dessutom har de åtgärder som vidtagits i syfte att skapa tillgänglighet till teletjänster för personer med funktionshinder i allt väsentligt medverkat till att underlätta för dessa personer att utnyttja olika teletjänster. Nuvarande politiska mål och syften inom området för tele, radio, data och media Lagen om radiokommunikation (1993:599) är tillämplig på använd- ning av radioanläggningar och på användning av radiovågor för kommunikation m.m. Lagen omfattar också användning av radio som inte uppfattas som överföring av information (kommu- nikation), t.ex. positionsbestämning genom radar eller radioastro- nomi. Enligt lagen om radiokommunikation vilar det på staten att övergripande vårda och skydda möjligheterna för radioanvändning. Orsaken är att utbredningen av radiovågor inte håller sig inom nationella gränser och att det därför krävs ett internationellt sam- arbete. I statens uppgift ingår att se till att de tillgängliga resurserna används på ett från teknisk och ekonomisk synpunkt så effektivt sätt som möjligt. Radiofrekvensspektrum är en ändlig resurs och efter- frågan på frekvensutrymme ökar. Olika intressen kan därför stå mot varandra vilket medför att en prioritering mellan olika önske- mål behöver göras. Lagstiftningens uppgift är att anvisa efter vilka grunder tilldelning av frekvenser skall ske (jfr prop. 1992/93:200, s. 168 f, bet. 1992/93:TU30, rskr. 1992/93:443). Regleringen av radiokommunikation skall medverka till att upp- rätthålla ordning i utnyttjandet av radiofrekvensspektrum för att så många som möjligt skall kunna få möjlighet att använda radio och för att radioanvändningen skall ske på ett effektivt sätt. Utgångs- punkterna för tillståndsgivningen är positiv inriktning, effektivitet och förutsebarhet i radioanvändningen. Särskild hänsyn skall tas till yttrandefriheten. Vidare skall samhällsintressen som försvarets och polisens behov beaktas särskilt. Tillståndsgivningen skall syfta till att det begränsade område avseende radiospektrumet som står till buds utnyttjas på ett så effektivt sätt som möjligt. Målsättningen om att effektivt utnyttja radiofrekvensutrymmet innefattar en inriktning mot effektivare konkurrens. Enligt lagens förarbeten finns ett intresse av att konkurrens råder. Det kan emellertid medföra att man inte uppnår högsta möjliga nivå av effektivitet i frekvensutnyttjandet i teknisk bemärkelse (jfr prop. 1992/93:200 s. 211). Det måste då ske en avvägning mellan dessa, ibland svårförenliga, intressen. Nuvarande politiska mål och syften inom området för tele, radio, data och media Radiokommunikationens betydelse för yttrandefriheten och informationsfriheten skall beaktas särskilt vid tillämpningen av lagen. En allmän strävan skall därför vara att i möjligaste mån ge företräde till användning som inrymmer ett betydande mått av tankar och känslor samt bidrar till åsiktsbildningen i samhället och till att information om olika förhållanden sprids. En redovisning av insatserna inom radioområdet görs i budgetpro- positionen (prop. 2001/02:01, utg. omr. Där framgår att , i linje med målen, handlagt ansökningar om radiotillstånd, anmälningar om radiostörning samt bedrivit förebyggande radiotillsyn. Vidare framhålls att det har skett en revidering av den svenska frekvensplanen och ett inbjudnings- förfarande avseende fast yttäckande radioaccess. Genom deltagande i internationellt arbete inom Internationella teleunionen (ITU) och EU har myndigheten verkat för fortsatt internationell harmonise- ring av frekvenser, tjänster och produkter. För att säkerställa att svenska intressen och krav tillgodoses vid upprättande av en gemensam europeisk frekvensplan har myndigheten deltagit i arbetet CEPT (Conférence Européenne des Administrations des Postes et de Télecommunications). För har regeringen av myndigheten begärt en redovisning av måluppfyllelsen inom området, vilket inte gjorts tidigare. Bakgrunden är att den tilltagande frekvensbristen gör att statens roll som främjare av ett effektivt användande av frekvenser och väl fungerande marknader blivit allt viktigare. har till utredningen redovisat vilka aktivi- teter som vidtagits i syfte att uppfylla målen. Myn- digheten har uppgett bl.a. att tillståndsgivning och arbetet i inter- nationella organisationer är särskilt viktiga uppgifter. I det interna- arbetet har man bl.a. prioriterat deltagande i studiegrupper inom ITU-R vilka arbetar för frågor som speciellt tekniskt under- lag avseende mulitmedieapplikationer, radio-LAN i 5 GHz-bandet, fasta satellittjänster och rundradiosatelliter. En slutsats som myn- digheten drar av sitt arbete är att trängseln i etern ökat eftersom antalet användare och applikationer ständigt blir fler. Detta har fått till följd att de sökandes önskemål inte kan tillgodoses i samma utsträckning som . Nuvarande politiska mål och syften inom området för tele, radio, data och media För IT-politiken som helhet finns ett övergripande mål, en IT-poli- tisk inriktning samt prioriterade uppgifter. I det IT-politiska beslut som fattades 2000 (prop. 1999/2000:86, bet. 1999/2000:TU9, rskr 1999/2000:256) anges att det IT-politiska målet skall vara att som första land blir ett informationssamhälle för alla. Målet avser hela det IT-politiska området och inte bara elektronisk kommunikation. Inom målet ryms även t.ex. kompetens att använda IT. I skälen för regeringens förslag anges att övergången till infor- mations- och kunskapssamhället skall omfatta nationen i dess hel- het och att alla medborgare skall kunna dra nytta av IT:s möjlighe- ter. Vidare sägs att informationssamhället är globalt och genom- tränger alla samhällssektorer. För att ett land skall kunna hävda sig internationellt krävs en framskjuten position på IT-området. Bedömningen är att har ställning som en av världens ledande IT-nationer. Målet bör därför sättas ett steg högre, nämli- gen att som första nation skall bli ett informationssamhälle för alla. Målet avser en bred IT-kompetens i samhället och ett starkt förtroende för användandet av denna teknik, med sikte att lyckas med detta före andra länder. Det IT-politiska målet är ett brett mål som omfattar alla politik- områden. Den IT-politiska inriktningen är att främja olika politik- områden på olika sätt. De prioriterade uppgifterna inskränker sig dock till tre områden: tillit, tillgänglighet och kompetens. De första två, tillit och tillgänglighet, handlar till största delen om teknik och elektroniska kommunikationsnät. Det tredje området är av annan karaktär. Under begreppet tillit i det IT-politiska målet ryms frågor om säkerhet och personlig integritet. Den del som avser den tekniska säkerheten i näten återfinns också i det telepolitiska målet. Med tillit som mål avses att regler och system på IT-området skall skapa förtroende genom att vara säkra, förutsebara, teknikneutrala, och skydda individens integritet samt vara internationella. Ansvaret för informationssäkerheten ligger hos de myndigheter, företag och organisationer som har det normala verksamhetsansvaret. En viktig del i det IT-politiska målet är att tillgängligheten till nät för elektronisk kommunikation skall vara så god som möjligt. Nuvarande politiska mål och syften inom området för tele, radio, data och media Det IT-politiska målet innefattar en målsättning om att hushåll och företag i alla delar av landet bör få tillgång till IT-infrastruktur med hög överföringskapacitet. Tillgänglighet skall i första hand uppnås genom konkurrens och mångfald. Kon- kurrensen skall bl.a. åstadkommas genom statliga insatser och reg- ler. Statens övergripande ansvar kommer till direkt uttryck genom särskilda ekonomiska stödåtgärder för bredband i glest befolkade delar av landet. Den första uppföljningen av IT-politiken görs i budgetpropositio- nen (prop. 2001/02:01, utg. omr. Bedömningen är att är på god väg att uppnå målet att som första land bli ett informationssamhälle för alla när det gäller möjligheterna för var och en till ett relativt enkelt utnyttjande av Internet, som nås via telefonnätet. Mer kvalificerade användningar av informationssam- hällets tjänster som kräver särskild utbildning och utrustning, är dock ännu inte möjliga för var och en. Regeringen menar att brister i säkerhet och personlig integritet, som sammanfattas under begreppet tillit, också sätter gränser för användningen. När det gäller de åtgärder som vidtagits sedan IT-propositionen lades är det ännu för tidigt att säga något säkert om huruvida de bidragit till en uppfyllelse av målet. De åtgärder som vidtas inom regeringens IT-politik och IT-infrastrukturutbyggnad bedöms dock komma att medverka till att informationsteknikens möjlig- heter utnyttjas på ett aktivt sätt. På så sätt antas tillväxt och syssel- sättning främjas, vilket stärker konkurrenskraft och bidrar till att allas möjligheter värnas. IT anses därmed kunna bli ett medel för ökad kunskap, demokrati och rättvisa. I propositionen görs också särskilda redovisningar inom de prioriterade områdena till- gänglighet, kompetens och tillit. När det gäller tillgänglighet redovisas att användningen av IT i är hög. Nästan alla hushåll har tillgång till telefoni och över hälften av hushållen har mobiltelefon. Mer än två tredjedelar av dem som arbetar i kan använda dator och Internet på arbetet. Den ökande användningen av Internet kräver emellertid åtgärder för att bredda gruppen av användare för att undvika att det uppstår en informationsklyfta i samhället. Den, vid sidan om utbildningssektorns insatser, ekonomiskt mest omfattande insatsen Nuvarande politiska mål och syften inom området för tele, radio, data och media inom IT-politiken är det stöd till IT-infrastruktur med hög överfö- ringskapacitet som föreslogs i IT-propositionen. Den sista förord- ningen i detta stödprogram beslutades . Någon utvärdering av stödprogrammet har inte gjorts . Bedömningen av IT-kompetensen är att den pågående sats- ningen på IT i skolan (ITiS) bidrar till att utveckla undervisningen och nya roller för elever och lärare samt ökar tillgängligheten till IT. Det finns dock fortfarande mycket att göra. Det råder brist på vissa typer av specialiserad IT-kompetens. Den största bristen rör personer med både en längre högskoleutbildning och arbetslivserfa- renhet. Därför har universitet och högskolor ökat antalet utbild- ningsplatser samt skapat nya utbildningar. Regeringens bedömning av IT-tilliten är att arbetet med att öka informationssäkerheten, både inom och internationellt, tagit fart. Det finns dock fortfarande stora behov av åtgärder inom området. De undersökningar som gjorts pekar på att förtroendet och tilliten till tekniken och till dem som ansvarar för systemen påverkar Internetanvändningen. Regeringen anser att huvudansva- ret för informationssäkerheten fortsatt bör ligga hos respektive systemägare, men att regeringen måste arbeta för att skapa förut- sättningar för en hög säkerhet. Målet för mediepolitiken är att stödja yttrandefrihet, mångfald och massmediernas oberoende och tillgänglighet samt att motverka skadliga inslag i massmedierna. Målet fastställdes av i samband med budgeten (prop. 2000/01, bilaga utg. omr. Politikområdet omfattar dagspress, radio och television samt skydd av barn och ungdom från skadligt innehåll i massmedierna. En viktig del i mediepolitiken är att stödja yttrandefriheten. Med yttrandefrihet avses frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor (se 2 kap. 1 § RF). Säkerställandet av tryckfriheten och yttrandefrihe- ten regleras i tryckfrihetsförordningen (TF) och yttrandefrihets- grundlagen (YGL). Med tryckfrihet avses i första hand en rätt att utge skrifter. För att säkerställa ett fritt meningsutbyte och en all- sidig upplysning skall det stå varje svensk medborgare fritt att i Nuvarande politiska mål och syften inom området för tele, radio, data och media tryckt skrift bl.a. yttra sina tankar och åsikter. tillämpas på skrifter som framställts i tryckpress eller som mångfaldigats genom stencilering, fotokopiering eller liknande tekniskt förfa- rande, om skrifterna är försedda med vissa uppgifter eller om utgivningsbevis gäller. Enligt YGL är vidare varje svensk medbor- gare gentemot det allmänna tillförsäkrad rätt att i ljudradio, tele- vision och vissa liknande överföringar samt filmer, videogram, ljud- upptagningar och andra tekniska upptagningar offentligen uttrycka tankar, åsikter och känslor och i övrigt lämna uppgifter i vilket ämne som helst. Yttrandefriheten har till ändamål att säkra ett fritt meningsutbyte, en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligt skapande. TF och YGL ger ett särskilt grundlagsskydd för friheten att yttra sig genom fysiska databärare eller genom överföringar som sker med hjälp av elektromagnetiska vågor. Skyddet bygger på samma grundläggande principer nämligen etableringsfrihet, förbud mot censur och liknande åtgärder, ensamansvar med meddelarskydd, särskild brottskatalog och särskild rättegångsordning med jury- prövning. Av särskilt intresse i detta sammanhang är etableringsfriheten, som innebär att det inte kan ställas krav på tillstånd eller speciella villkor för att bedriva sändningar av radioprogram genom tråd. Etableringsfriheten hindrar dock inte laglig reglering av skyldighet för nätinnehavare att ge utrymme för vissa program, den s.k. vidaresändningplikten eller must-carry-principen. Ingripanden mot fortsatt sändning av ett utbud som inriktas på våldsframställningar, pornografiska bilder eller hets mot folkgrupp kan också göras (3 kap. 1 § YGL). Inskränkningar i etableringsfriheten har före- slagits av regeringen (prop. 2001/02:74). Ett av förslagen innebär att det kan ställas krav på nätinnehavare att ge utrymme för andras överföringar, om det behövs med hänsyn till konkurrensen eller allmänintresset. Ändringen föreslås träda i kraft . Kommersialisering av medierna och tillgången till ett ökat utbud medför inte självklart att förutsättningarna för hela befolkningen att ta emot ett varierat utbud av hög kvalitet ökar. Tillgången till allsidig upplysning för alla och möjlighet att delta i samhällsdebat- ten är viktiga krav att ställa i ett demokratiskt samhälle. Mediepoli- tiken syftar bl.a. till att värna mångfald i utbudet och att det finns en infrastruktur som är tillgänglig för alla. Ett viktigt demokratiskt krav är att alla som bor i har tillgång till ett allsidigt utbud av radio och TV (prop. 2000/01:01 s. 107). Nuvarande politiska mål och syften inom området för tele, radio, data och media grundläggande utbud av radio och TV (, , och radios kanaler) i hela landet är en viktig del av mediepoliti- ken. Genom radio- och TV-sändningar i allmänhetens tjänst (public service) skall alla förses med ett allsidigt, sakligt, opartiskt och oberoende programutbud av hög kvalitet. Av intresse är här även det s.k. , för den marksända digital-TV:n. Avtalet strävar mot att uppnå att alla program skall kunna tas emot av alla med samma tekniska utrustning (digital-TV-box och ett program- kort). Med mångfald avses ett mångsidigt medieinnehåll men även mångfald i ägande. Detta är av stor vikt eftersom massmedierna har en central roll när det gäller opinionsbildning, kunskapsspridning och debatt i samhället. Om många oberoende medieföretag kon- kurrerar är förutsättningarna goda för att alla väsentliga frågor och meningar blir belysta. Enligt digital-TV-kommitténs betänkande (SOU 2001:90) finns det risk att konsumenternas valfrihet begrän- sas eftersom det inom TV-området förekommer att samma affärs- intressen kontrollerar flera delar av värdekedjan. Om administra- tion av sändningar och sändningarnas innehåll kontrolleras av samma företag kan konkurrensen hämmas. Detta kan förstärkas om konsumenterna är beroende av en viss sändningsoperatör och därmed sändningssätt och standard. På dagspressområdet syftar statens direkta insatser till att värna mångfalden på dagstidningsmarknaden. Därigenom främjas en all- sidig nyhetsförmedling och opinionsbildning. Dessutom främjas konkurrens och en bred spridning av dagspressen. Statliga insatser inriktas också på att göra det möjligt för synskadade och vissa andra grupper av funktionshindrade att ta del av innehållet i dags- tidningar. Praktiska uttryck för det mediepolitiska målet är, som framgår av radio- och TV-lagen (1996:844), möjligheten att förena sänd- ningstillstånd med villkor avseende bl.a. räckvidd och tillgänglighet för att åstadkomma spridning av ett allsidigt radio- och TV-utbud. I lagen regleras även den s.k. vidaresändningsplikten. I budgetpropositionen (prop. 2001/02:1, utg. omr.17) redovisar regeringen resultatet av insatser inom mediepolitiken och analyserar hur väl man har lyckats i sin strävan att nå målen. Nuvarande politiska mål och syften inom området för tele, radio, data och media Bedömningar görs avseende dagspressen, radio och TV i allmän- hetens tjänst, digitala TV-sändningar samt skadligt medieinnehåll. Under den förra tillståndsperioden för radio och TV i allmän- hetens tjänst (1997-2001) har public servicebolagen tilldelats sär- skilda medel för satsningar på kvalitet och digital teknik. Inom SVT har satsningar gjorts på kvalitetsproduktion bl.a. när det gäller dokumentärer och program för barn och unga. Särskilda medel för mångfald och kvalitet i programutbudet har använts av till bl.a. radioteater och frilansreportage. Regeringens bedömning är att programföretagen i allmänhetens tjänst satsat på förnyelse och utveckling av ny teknik på ett sätt som inneburit att programföretagen kunnat fortsätta att utveckla distribution och programproduktion. Sändarnätet för digital marksänd TV håller på att byggas ut.