sou · GQB360d4 · 2003-01-01 00:00:00 — 2.Om tillämpningen av punkt 1 innebär en inskränkning av de rät- tigheter eller en utvidgning av de skyldigheter som gäller enligt redan befintliga auktorisationer, får medlemsstaterna förlänga gil- tighetstiden för dessa rättigheter och skyldigheter till längst efter den tillämpningsdag som avses i artikel 18.1 andra stycket, under förutsättning att andra företags rättigheter enligt gemenskapslagstiftningen inte påverkas av detta. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om sådana förlängningar och moti- vera dem. 3.Om den berörda medlemsstaten kan visa att avskaffandet av ett villkor för auktorisation avseende tillträde till elektroniska kom- munikationsnät som var i kraft före den tidpunkt som avses i punkt 1ger upphov till alltför stora problem för företag som har kunnat åtnjuta föreskrivet tillträde till ett annat nät, och om det är omöjligt för dessa företag att förhandla fram nya avtal på rimliga kommersi- ella villkor före den tidpunkt som avses i punkt 1, får medlemssta- terna begära en tillfällig förlängning av det/de aktuella villko- ret/villkoren. En sådan begäran skall lämnas in senast den tillämp- ningsdag som avses i artikel 18.1 andra stycket, med angivande av villkor och tidsperiod för den tillfälliga förlängning som begärs. Medlemsstaten skall underrätta kommissionen om skälen för en begäran om förlängning. Kommissionen skall beakta en sådan be- gäran, med hänsyn till den särskilda situationen i den medlemssta- ten och det/de företag som berörs, samt behovet av att säkerställa konsekventa regler på gemenskapsnivå. Kommissionen skall fatta beslut om att bevilja eller avslå begäran, och i det förra fallet om omfattningen och tiden för den beviljade förlängningen. Kommis- sionen skall meddela den berörda medlemsstaten sitt beslut efter mottagandet av ansökan om förlängning. Sådana beslut skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv . De skall genast underrätta kommissionen om detta. De skall tillämpa dessa bestämmelser . När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det om- råde som omfattas av detta direktiv samt texterna till eventuella senare ändringar av dessa bestämmelser. Detta direktiv träder i kraft som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Villkoren i denna bilaga utgör en uttömmande förteckning över villkor som får knytas till allmänna auktorisationer (del A), nytt- janderätter till radiofrekvenser (del B) och nyttjanderätter till nummer (del C) enligt artiklarna 6.1 och 11.1 a. Villkor som får knytas till allmänna auktorisationer 1.Ekonomiska bidrag för finansiering av samhällsomfattande tjäns- ter i enlighet med direktiv /22/EG (direktiv om samhällsom- fattande tjänster). 2.Administrativa avgifter i enlighet med artikel 12 i detta direktiv. 3.Samverkan mellan tjänster och samtrafik mellan nät i enlighet med direktiv /19/EG (tillträdesdirektiv). 4.Slutanvändares tillträde till nummer i den nationella nummerpla- nen, inklusive villkor, i enlighet med direktiv /22/EG (direk- tiv om samhällsomfattande tjänster). 5.Krav för miljön och fysisk planering och markanvändning samt krav och villkor som är kopplade till beviljande av tillträde till eller användning av offentlig- eller privatägd mark och villkor som är kopplade till samlokalisering och gemensamt utnyttjande av faci- liteter i enlighet med direktiv /21/EG (ramdirektiv), inbegri- pet, i tillämpliga fall, alla finansiella eller tekniska garantier som behövs för att säkerställa att infrastrukturarbetena utförs på ett korrekt sätt. 6.Sändningsplikt (lnmust carrylt) i enlighet med direktiv /22/EG (direktiv om samhällsomfattande tjänster). 7.Skydd av personuppgifter och privatliv som är specifikt för sek- torn för elektronisk kommunikation i enlighet med Europaparla- mentets och rådets direktiv /66/EG av om behandling av personuppgifter och skydd för privatlivet inom telekommunikationsområdet (9). 8.Konsumentskyddsbestämmelser som är specifika för sektorn för elektronisk kommunikation, inbegripet villkor enligt direktiv /22/EG (direktiv om samhällsomfattande tjänster). 9.Begränsningar i fråga om överföring av olagligt innehåll i enlighet med och rådets direktiv /31/EG av om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (10), samt begränsningar i fråga om överföring av skadligt innehåll i enlighet med artikel 2a.2 i rådets direktiv /552/EEG av om samordning av vissa bestämmelser som fast- ställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om ut- förandet av sändningsverksamhet för television (11). 10.Information som skall tillhandahållas i enlighet med ett anmäl- ningsförfarande enligt artikel 3.3 i detta direktiv eller för andra än- damål, som är upptagna i artikel 11 i detta direktiv. 11.Möjliggörande av laglig avlyssning för behöriga nationella myndig- heter i enlighet med direktiv /66/EG och och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personupp- gifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (12). 12.Villkor för användning vid stora katastrofer för att trygga kommu- nikationen mellan larmtjänster och myndigheter och trygga sänd- ningar till allmänheten. 9EGT L 24, 30.1.1998, s. 1. 10EGT L 178, , s. 1. 11EGT L 298, 17.10.1989, s. 23. Direktivet ändrat genom och rådets direktiv /36/EG (EGT L 202, 30.7.1997, s. 60). 12EGT L 281, 23.11.1995, s. 31. 13.Åtgärder för att i enlighet med gemenskapslagstiftningen begränsa allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält från elektro- niska kommunikationsnät. 14.Andra tillträdesskyldigheter än de som avses i artikel 6.2 i detta direktiv som gäller för företag som tillhandahåller elektroniska kommunikationsnät eller kommunikationstjänster i enlighet med direktiv /19/EG (tillträdesdirektiv). 15.Upprätthållande av de allmänna kommunikationsnätens integritet i enlighet med direktiv /19/EG (tillträdesdirektiv) och direk- tiv 2002/22/EG (direktiv om samhällsomfattande tjänster), inbe- gripet villkor för att förhindra elektromagnetiska störningar mel- lan elektroniska kommunikationsnät och/eller kommunikations- tjänster i enlighet med rådets direktiv /336/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om elek- tromagnetisk kompatibilitet (13). 16.Säkerhet för allmänna nät mot otillåtet tillträde i enlighet med di- rektiv 97/66/EG. 17.Villkor för användning av radiofrekvenser, i enlighet med artikel 7.2 i direktiv /5/EG, om sådan användning inte är underkas- tad enskilda nyttjanderätter enligt artikel 5.1 i det här direktivet. 18.Åtgärder för att säkerställa överensstämmelse med standarderna och/eller specifikationerna i artikel 17 i direktiv /21/EG (ramdirektiv). Villkor som får knytas till nyttjanderätter till radiofrekvenser 1.Angivande av den tjänst eller typ av nät eller teknik för vilken nyttjanderätt till frekvensen har beviljats, i förekommande fall in- begripet exklusivt nyttjande av en frekvens för överföring av sär- skilt innehåll eller särskilda audiovisuella tjänster. 2.Faktiskt och effektivt utnyttjande av frekvenserna i enlighet med direktiv /21/EG (ramdirektiv), inbegripet krav på lämplig täckning. 3.Tekniska och operativa villkor som är nödvändiga för att undvika skadlig störning och för att begränsa att allmänheten exponeras för elektromagnetiska fält, när sådana villkor skiljer sig från dem som ingår i den allmänna auktorisationen. 13 EGT L 139, 23.5.1989, s. 19. Direktivet senast ändrat genom direktiv /68/EEG (EGT L 220, 30.8.1993, s. 1). 4.Maximal giltighetstid i enlighet med artikel 5 i detta direktiv, med förbehåll för eventuella ändringar i den nationella frekvensplanen. 5.Överlåtelse av rättigheter på rättsinnehavarens initiativ och villkor för detta i enlighet med direktiv /21/EG (ramdirektiv). 6.Avgifter för nyttjanderätter i enlighet med artikel 13 i detta direk- tiv. 7.Varje åtagande som under ett urvalsförfarande baserat på konkur- rens och jämförelse har gjorts av det företag som erhåller nyttjan- derätten. 8.Skyldigheter i enlighet med tillämpliga internationella avtal i fråga om användning av frekvenser. Villkor som får knytas till nyttjanderätter till nummer 1.Angivande av den tjänst som numret skall användas för, inbegripet varje krav som ställs för tillhandahållandet av tjänsten. 2.Faktiskt och effektivt utnyttjande av numren i enlighet med direk- tiv 2002/21/EG (ramdirektiv). 3.Krav på nummerportabilitet i enlighet med direktiv /22/EG (direktiv om samhällsomfattande tjänster). 4.Skyldighet att tillhandahålla offentliga uppgifter i form av abon- nentförteckningar i enlighet med artiklarna 5 och 25 i direktiv /22/EG (direktiv om samhällsomfattande tjänster). 5.Maximal giltighetstid i enlighet med artikel 5 i detta direktiv med förbehåll för eventuella ändringar i den nationella nummerplanen. 6.Överlåtelse av rättigheter på initiativ av rättsinnehavaren och vill- kor för en sådan överlåtelse i enlighet med direktiv /21/EG (ramdirektiv). 7.Avgifter för nyttjanderätter i enlighet med artikel 13 i detta direk- tiv. 8.Varje åtagande som under loppet av ett urvalsförfarande baserat på konkurrens eller jämförelse har gjorts av det företag som erhåller nyttjanderätten. 9.Skyldigheter i enlighet med tillämpliga internationella avtal i fråga om användning av nummer. OCH RÅDETS DIREKTIV 2002/21/EG om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (1), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttran- de (2), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och av följande skäl: (1)Det nuvarande regelverket för telekommunikation har varit framgångsrikt när det gäller att skapa förutsättningar för effektiv konkurrens inom telekommunikationssektorn under övergången från monopol till frikonkurrens. (2)lade kommissionen fram ett medde- lande till , rådet, Ekonomiska och sociala kommittén samt med titeln nytt 1EGT C 365 E, 19.12.2000, s. 198 och EGT C 270 E, 25.9.2001,s. 2EGT C 123, 25.4.2001, s. 56. 3Europaparlamentets yttrande av (EGT C 277, 1.10.2001, s. 91), rådets gemensamma ståndpunkt av (EGT C 337, 30.11.2001, s. 34) och beslut av (ännu ej offentliggjort i EGT). Rådets beslut av . regelverk för infrastruktur för elektronisk kommunikation och tillhörande tjänster, kommunikationsöversyn. Meddelandet innehöll kommissionens översyn av det befint- liga regelverket för telekommunikation, i enlighet med kommissionens skyldighet enligt artikel 8 i rådets direktiv /387/EEG av om upprättandet av den inre marknaden för teletjänster genom att tillhandahålla öppna nät (4). Det innehöll vidare en rad politiska förslag till ett nytt regelverk för infrastruktur för elektronisk kommu- nikation och tillhörande tjänster, för offentligt samråd. (3)lade kommission fram ett meddelande för , rådet, Ekonomiska och sociala kommittén samt om resultaten av det offentliga samrådet om 1999 års kommunikationsöversyn och riktlinjer för det nya regelverket. Meddelandet innehöll en sammanfattning av det offentliga samrådet och angav vissa huvudinriktningar för utarbetandet av ett nytt regelverk för infrastrukturen för elektronisk kommunikation och till- hörande tjänster. (4)i den 23–betonade de möjligheter till ökad tillväxt, konkurrenskraft och nya arbetstillfällen som övergången till en digital, kunskaps- baserad ekonomi erbjuder. I synnerhet betonades betydelsen av att och medborgare har tillgång till en kommunikationsinfrastruktur av världsklass till en låg kostnad och ett brett utbud av tjänster. (5)Till följd av att sektorerna för telekommunikation, media och informationsteknik konvergerar bör alla överförings nät och överföringstjänster omfattas av ett enda regelverk. Detta regelverk består av det föreliggande direktivet samt fyra sär- direktiv: och rådets direktiv /20/EG av om auktorisation för elek- troniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (auktorisationsdirektiv) (5), och rådets direktiv /19/EG av om tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och till- hörande faciliteter (tillträdesdirektiv) (6), Europa- 4EGT L 192, 24.7.1990, s. 1. Direktivet ändrat genom och rådets direktiv /51/EG (EGT L 295, 29.10.1997, s. 23). 5Se s. 21 i detta nummer av EGT. 6Se s. 7 i detta nummer av EGT. parlamentets och rådets direktiv /22/EG av om samhällsomfattande tjänster och användares rättig- heter avseende elektroniska kommunikationsnät och kom- munikationstjänster (direktiv om samhällsomfattande tjäns- ter) (7), och rådets direktiv /66/EG av om behandling av personuppgifter och skydd för privatlivet inom telekommunikationsområdet (8) (nedan kallade "särdirektiven"). Det är nödvändigt att sär- skilja regleringen av överföringen från regleringen av inne- hållet. Innehållet i tjänster som tillhandahålls via elektroniska kommunikationsnät med hjälp av elektroniska kommunika- tionstjänster, till exempel sändningsinnehåll, finansiella tjänster och vissa tjänster som hör till informationssamhället, omfattas därför inte av detta regelverk och påverkar därför inte åtgärder som vidtas på gemenskapsnivå eller nationell nivå vad avser sådana tjänster, i enlighet med gemenskapslag- stiftningen, för att främja kulturell eller språklig mångfald och för att säkerställa att mediemångfalden bevaras. Innehållet i tv-program omfattas av rådets direktiv /552/EEG av om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television (9). Att det görs åtskillnad mellan reglering av överföring och reglering av innehåll hindrar inte att man tar hänsyn till sambanden mellan dem, särskilt för att garantera mediemångfald, kulturell mångfald och konsumentskydd. (6)Regleringen av den audiovisuella politiken och innehållet genomförs för att nå mål som avser allmänintresset, som yttrandefrihet, mediemångfald, opartiskhet, kulturell och språklig mångfald, social delaktighet, konsumentskydd och skydd av minderåriga. I kommissionens meddelande Princi- per och riktlinjer för gemenskapens audiovisuella politik i den digitala eran och rådets slutsatser av , i vilka detta meddelande välkomnas, fastställdes de nyckel- åtgärder som gemenskapen skall vidta för att genomföra den audiovisuella politiken. 7Se s. 51 i detta nummer av EGT. 8EGT L 24, 30.1.1998, s. 1. 9EGT L 298, 17.10.1989, s. 23. Direktivet ändrat genom och rådets direktiv /36/EG (EGT L 202, 30.7.1997, s. 60). (7)Bestämmelserna i detta direktiv och i särdirektiven åsido- sätter inte varje medlemsstats möjlighet att vidta nödvändiga åtgärder för att skydda sina väsentliga säkerhetsintressen, skydda allmän ordning och säkerhet samt tillåta utredning, upptäckt och lagföring av brott, inklusive möjligheten för de nationella regleringsmyndigheterna att fastställa särskilda och proportionella skyldigheter för tillhandahållare av elektro- niska kommunikationstjänster. (8)Detta direktiv omfattar inte utrustning som omfattas av och rådets direktiv /5/EG av om radioutrustning och teleterminalutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överens- stämmelse (10), men omfattar däremot konsumentutrustning som används för digital-tv. Det är viktigt för regleringsmyn- digheterna att uppmuntra nätoperatörer och tillverkare av terminalutrustning till samarbete för att underlätta för an- vändare medfunktionshinder att få tillgång till elektroniska kommunikationstjänster. (9)Informationssamhällets tjänster omfattas av Europaparla- mentets och rådets direktiv /31/EG av om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (Direktiv om elektronisk handel) (11). (10)Definitionen av informationssamhällets tjänster i artikel 1 i och rådets direktiv /34/EG av om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och beträffande före- skrifter för informationssamhällets tjänster (12) omfattar en lång rad av ekonomiska verksamheter som bedrivs on-line. Flertalet av dessa verksamheter omfattas inte av det här direktivets räckvidd, eftersom de inte helt eller huvudsak- ligen utgörs av överföring av signaler i elektroniska kommu- Taltelefoni och överföring av elektronisk post omfattas av det här direktivet. Samma företag, exempelvis en tillhandahållare av Internettjänster, kan erbjuda både elek- troniska kommunikationstjänster, till exempel tillgång till 10EGT L 91, , s. 10. 11EGT L 178, , s. 1. 12EGT L 204, 21.7.1998, s. 37. Direktivet ändrat genom direktiv /48/EG (EGT L 217, , s. 18). Internet, och tjänster som inte omfattas av det här direktivet, till exempel tillhandahållande av innehåll på nätet. (11)I enlighet med principen om åtskillnad mellan myndighetsut- övande och operationell verksamhet bör medlemsstaterna i syfte att säkerställa opartiskhet i beslutsfattarn det garantera den nationella regleringsmyndighetens oberoende. Detta krav på oberoende påverkar inte medlemsstaternas institu- självbestämmanderätt och konstitutionella skyldig- heter eller principen om neutralitet när det gäller medlems- staternas egendomsordning i enlighet med artikel 295 i för- draget. De nationella regleringsmyndigheterna bör ha de re- surser i fråga om personal, sakkunskap och ekonomiska medel som krävs för att de skall kunna fullgöra sina uppgifter. (12)Varje part som berörs av ett beslut som fattats av en nationell regleringsmyndighet bör ha rätt att överklaga beslutet till en instans som är oberoende av de berörda parterna. Denna instans kan vara en domstol. Dessutom bör varje företag, som anser att dess begäran om tilldelning av rättigheter för att installera faciliteter inte har behandlats i enlighet med principerna i detta direktiv, ha rätt att överklaga sådana be- slut. Detta överklagandeförfarande påverkar inte fördel- ningen av behörighet inom nationella rättssystem och juridiska eller fysiska personers rättigheter enligt nationell lagstiftning. (13)Nationella regleringsmyndigheter behöver samla in informa- tion från marknadsaktörer för att kunna fullgöra sina upp- gifter på ett ändamålsenligt sätt. Sådan information kan också behöva inhämtas för kommissionens räkning, så att kommis- sionen kan fullgöra sina skyldigheter enligt gemenskapens lagstiftning. En begäran om information bör stå i proportion till syftet och får inte vara orimligt betungande för företagen. Information som inhämtas av nationella regleringsmyndig- heter bör vara tillgänglig för allmänheten, utom i de fall då informationen är konfidentiell i enlighet med nationella be- stämmelser om allmänhetens tillgång till information och är föremål för gemenskapslagstiftning och nationell lagstiftning om affärshemligheter. (14)Information som den nationella regleringsmyndigheten anser vara konfidentiell i enlighet med gemenskapslagstiftning och nationell lagstiftning om affärshemligheter, får endast utbytas med kommissionen och andra nationella reglerings- myndigheter när sådant utbyte är absolut nödvändigt för att tillämpa bestämmelserna i detta direktiv eller särdirektiven. Den information som utbyts bör begränsas till vad som är relevant och proportionellt för ändamålet med utbytet. (15)Det är viktigt att de nationella regleringsmyndigheterna råd- gör med alla berörda parter när det gäller förslag till beslut och att de tar hänsyn till deras synpunkter innan ett slut- giltigt beslut fattas. För att nationella beslut inte skall få negativa effekter för den inre marknaden eller för andra mål som anges i fördraget, bör de nationella regleringsmyndig- heterna också underrätta kommissionen och andra nationella regleringsmyndigheter om utkast till vissa beslut för att ge dem möjlighet att yttra sig. De nationella regleringsmyndig- heterna bör samråda med berörda parter om alla preliminära förslag till åtgärder som inverkar på handeln mellan medlemsstaterna. De fall där förfarandena i artiklarna 6 och 7 skall tillämpas definieras i detta direktiv och i särdirektiven. Kommissionen bör, efter samråd med kommunikations- kommittén, kunna begära att en nationell regleringsmyndig- het drar tillbaka ett förslag till åtgärd om förslaget avser definitionen av relevanta marknader eller fastställandet av företag som anses ha betydande inflytande på marknaden och om åtgärden skulle utgöra ett hinder för den inre marknaden eller skulle vara oförenlig med gemenskapslagstiftningen och framför allt med de allmänna mål som de nationella regleringsmyndigheterna bör följa. Detta förfarande berör varken anmälningsförfarandet enligt direktiv /34/EG eller de särskilda befogenheter kommissionen har enligt fördraget i fråga om överträdelser av gemenskapens lagstiftning. (16)Nationella regleringsmyndigheter bör ha harmoniserade mål och principer till stöd för sin verksamhet och bör vid behov samordna sin verksamhet med regleringsmyndigheterna i andra medlemsstater när de utövar sin verksamhet inom ramen för detta regelverk. (17)De nationella regleringsmyndigheternas verksamhet som upprättas genom detta direktiv och särdirektiven bidrar till att genomföra en vidare politik inom områdena kultur, sysselsättning, miljö, social sammanhållning samt fysisk pla- nering. (18)Kravet på att medlemsstaterna skall säkerställa att de natio- nella regleringsmyndigheterna i största möjliga utsträckning beaktar det önskvärda i att regleringen görs teknikneutral, dvs. att den varken föreskriver eller gynnar att en särskild teknik används, utesluter inte att proportionella åtgärder får vidtas för att främja vissa särskilda tjänster när detta är motiverat, till exempel digitaltelevision som ett medel för att öka spektrumeffektiviteten. (19)Radiofrekvenser är en väsentlig förutsättning för radio- baserade elektroniska kommunikationstjänster och, i den mån de används för sådana tjänster, bör de därför fördelas och tilldelas av de nationella regleringsmyndigheterna i enlighet med harmoniserade mål och principer som styr deras verksamhet och objektiva, öppet redovisade och icke- diskriminerande kriterier, där hänsyn tas till demokratiska, sociala, språkliga och kulturella intressen i samband med användningen av frekvenserna. Det är viktigt att fördelning och tilldelning av radiofrekvenser hanteras så effektivt som möjligt. Överföring av radiofrekvenser kan vara ett effektivt sätt att få till stånd en mer effektiv spektrumanvändning, förutsatt att tillfredsställande skyddsåtgärder vidtas för att skydda allmänhetens intressen, i synnerhet när det gäller behovet av att säkerställa öppenhet och rättslig tillsyn av sådan överföring. Genom och rådets be- slut nr 676/2002/EG av om ett regelverk för radiospektrumpolitiken i Europeiska gemenskapen (radio- spektrumbeslut) (13) inrättas ett regelverk för harmonisering av radiofrekvenser, och åtgärder som vidtas genom tillämpning av detta direktiv bör syfta till att underlätta det arbete som genomförs inom ramen för det beslutet. (20)Tillgång till nummerresurser på grundval av objektiva, öppet redovisade och icke-diskriminerande kriterier är av av- görande betydelse för att företag skall kunna konkurrera inom sektorn för elektronisk kommunikation. Alla delar av de nationella nummerplanerna bör förvaltas av nationella regleringsmyndigheter, inklusive punktkoder som används vid nätadresstilldelning.