sou · GQB356d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Finner att förvaltningsbolagets åtgärder och arrangemang för att kunna göra utbetalningar till andelsägarna, lösa in andelar och lämna information, inte är tillräckliga får inspek- tionen från det att inspektionen tog emot underrättelsen från de behöriga myndigheterna i hemlandet, besluta att förvaltningsbolaget inte får sälja fondandelar här. Inspektionen skall i sådana fall också underrätta de behöriga myndigheterna i hemlandet.76 skall underrätta kommissionen om antalet och arten av de fall där inspektionen har vägrat filialetablering. får också för statistiska ändamål kräva att förvaltningsbolag som bedriver verksamhet i från filial, skall lämna periodiska rapporter om sin verksamhet i till inspektionen. Vid fullgörande av sina skyldigheter får kräva att förvaltningsbolags filialer lämnar samma uppgifter som för detta ändamål krävs av svenska fondbolag.77 Dessa åtgärder omfattas av 75Se artikel 6a.4 i ucitsdirektivet. 76Se artikel 6a.5 i ucitsdirektivet. 77Se artikel 6c.1 och 6c.2 i ucitsdirektivet. Nya regler för fondbolagen inspektionens allmänna befogenhet att i sin tillsyn kräva in upp- lysningar. Kompletterande bestämmelser om verksamhet från filial här i landet finns i lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. Utredningens förslag: Ett utländskt förvaltningsbolag som har sitt säte i ett annat land inom EES och som i det landet (hem- landet) har tillstånd att driva förvaltningsbolag får från sitt hemland erbjuda och tillhandahålla tjänster i . Sådan verksamhet får drivas här i landet endast om verksamheten om- fattas av förvaltningsbolagets verksamhetstillstånd i hemlandet. Förvaltningsbolaget får börja erbjuda och tillhandahålla tjänster från hemlandet så snart från en behörig myndighet i förvaltningsbolagets hemland mottagit en underrättelse med uppgift om i vilket land verksamheten skall drivas och med en plan för den planerade verksamheten med uppgift om vilka tjänster som skall erbjudas. får i sin tillsynsverksamhet kräva in de uppgifter som behövs för att kontrollera att förvaltningsbolaget följer tillämpliga normer i . Skälen för förslaget: Ett utländskt förvaltningsbolag, med säte inom EES, får också erbjuda och tillhandahålla tjänster i från hemlandet. Sådan gränsöverskridande verksamhet får ske så snart från en behörig myndighet i förvaltnings- bolagets hemland mottagit en underrättelse med uppgift om i vilket land verksamheten skall drivas och med en plan för den planerade verksamheten med uppgift om vilka tjänster som skall erbjudas. När sådan underrättelse har lämnats över till får det utländska förvaltningsbolaget erbjuda och tillhandahålla sina tjänster här utan iakttagande av den tvåmånadersfrist som annars gäller för inanmälan av fondandelar. Det uppställs inga krav på att förvaltningsbolaget här skall vidta åtgärder för utbetalningar till andelsägare, inlösen av andelar eller för att kunna lämna den information som erfordras. Däremot får kräva in de uppgifter som behövs för att kont- rollera att förvaltningsbolaget följer tillämpliga normer i . Nya regler för fondbolagen Inspektionen får i så fall använda sig av de allmänna befogenheter som följer av inspektionens tillsyn.78 7.13.3Ingripanden mot utländska förvaltningsbolag Utredningens förslag: Om ett förvaltningsbolag, som är hemmahörande i ett annat land inom EES, driver verksamhet här i landet från filial eller genom direkt tillhandahållande av tjänster och därvid överträder lagen eller föreskrift som med- delats med stöd av lagen eller på annat sätt visat sig vara olämpligt att utöva sådan verksamhet, får förelägga förvaltningsbolaget att vidta rättelse. Om förvaltningsbolaget inte följer föreläggandet, skall inspek- tionen underrätta behörig myndighet i bolagets hemland. Om rättelse ändå inte sker, får inspektionen förbjuda bolaget att göra nya åtaganden här i landet. Innan förbud meddelas skall inspektionen underrätta behörig myndighet i bolagets hemland. I brådskande fall får inspektionen meddela förbud utan före- gående underrättelse till hemlandsmyndigheten. Denna skall då underrättas så snart det kan ske. Om förvaltningsbolaget har fått sitt verksamhetstillstånd åter- kallat i hemlandet skall inspektionen genast förbjuda bolaget att göra nya åtaganden i . Skälen för förslaget: I linje med att förvaltningsbolag med hem- landsauktorisation får verka inom EES anger ucitsdirektivet de förutsättningar under vilka värdlandets tillsynsmyndighet kan ingripa.79 Modellen bygger på att värdlandets behöriga myndigheter får förelägga ett utländskt förvaltningsbolag att vidta rättelse. Mer ingripande åtgärder överlåts åt hemlandets behöriga myndigheter. I vissa fall är de åtgärder som hemlandets myndigheter vidtar inte tillräckliga. I så fall får värdlandet agera. Även i brådskande fall kan värdlandets myndigheter få ingripa utan att först ha underrättat hemlandsmyndigheterna. Finner att ett förvaltningsbolag, med säte i ett annat land inom EES och som driver verksamhet här i landet från filial eller som tillhandahåller tjänster i från hemlandet, 78Jfr artikel 6c.2 i ucitsdirektivet. 79Artikel 6c.3-9 i ucitsdirektivet. Nya regler för fondbolagen överträder den svenska fondlagstiftningen eller de föreskrifter som meddelats med stöd av den eller på annat sätt visat sig vara olämpligt att utöva verksamheten, skall inspektionen kräva att förvaltningsbolaget upphör med överträdelsen. Om det berörda förvaltningsbolaget inte vidtar erforderliga åtgärder skall underrätta hemlandets behöriga myndigheter. De senare skall vidta alla lämpliga åtgärder för att se till att förvaltningsbolaget upphör med överträdelsen. Finans- inspektionen skall underrättas om vilka åtgärder som vidtas. Om förvaltningsbolaget fortsätter att bryta mot de lagar och författningar som gäller i , trots de åtgärder som hemlandet vidtagit eller på grund av att dessa åtgärder visat sig vara otill- räckliga, får vidta lämpliga åtgärder efter att ha underrättat hemlandets behöriga myndigheter. I brådskande fall kan den underrättelsen anstå till efter det att åtgärder vidtagits. Enligt ucitsdirektivet skulle det kunna vara åtgärder för att hindra eller bestraffa ytterligare överträdelser och i den mån det är nödvändigt hindra förvaltningsbolaget från att inleda fler transak- tioner. Den återstående sanktionen torde dock vara, med tanke på att föreläggande om rättelse och hemlandets åtgärder inte föreslagit, att förbjuda förvaltningsbolaget att verka här. Inspektionen skall se till att de rättsliga dokument som krävs för dessa åtgärder kan delges förvaltningsbolaget i . I ucitsdirektivet anges också, antagligen mest för tydlighetens skull, att de behöriga myndigheterna i värdlandet får vidta lämpliga åtgärder för att hindra eller bestraffa sådana överträdelser som strider mot lag eller andra författningar till skydd för det allmännas bästa. Varje åtgärd som omfattar påföljder för eller begränsningar av ett förvaltningsbolags verksamhet skall givetvis motiveras på veder- börligt sätt och meddelas det berörda förvaltningsbolaget. Finans- inspektionens åtgärder får överklagas till kammarrätt.80 Om får en underrättelse om att ett utländskt förvaltningsbolag har fått sitt tillstånd i hemlandet återkallat, skall inspektionen vidta lämpliga åtgärder för att hindra förvaltnings- bolaget från att inleda fler transaktioner i och för att skydda investerarnas intressen.81 skall underrätta kommissionen om antalet och arten av de fall där inspektionen enligt nu angivna bestäm- 80Jfr utredningens överväganden i avsnitt 7.12.1. 81Artikel 6 c.9 i ucitsdirektivet. Nya regler för fondbolagen melser har förbjudit ett utländskt förvaltningsbolag att driva verk- samhet här. 8.1Bakgrund till de nya bestämmelserna Bestämmelser som behandlar värdepappersfondernas placeringar i olika tillgångar är centrala för fondlagstiftningen. Regleringen för värdepappersfonder är harmoniserade genom bestämmelserna i ucitsdirektivet, medan de icke harmoniserade nationella fonderna oftast medgetts undantag från denna reglering.1 Genom Europa- parlamentets och rådets direktiv /108/EG av om ändring av rådets direktiv /611/EEG om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag), vad gäller fondföretags investeringar2 har nya placeringsbestämmelser införts för värdepappersfonder. Bakgrunden till de nya bestämmelserna är den finansiella mark- nadens och fondmarknadens snabba utveckling sedan ucitsdirek- tivets tillkomst och genomförandet av den ekonomiska och mone- tära unionen. På grund härav har det skapats ett behov av att utöka fondernas investeringsmöjligheter till att omfatta andra, tillräckligt likvida, finansiella instrument än överlåtbara värdepapper. Det är bl.a. fråga om penningmarknadsinstrument, derivatinstrument och andelar i andra fonder, men även placeringar i olika banktillgodo- havanden. Inom ramen för ucitsdirektivet accepteras också att fonderna avviker från de grundläggande riskspridningsreglerna om detta behövs för att fonden skall kunna följa ett visst index. Utredningen redogör i detta kapitel för sina överväganden kring genomförandet av de nya bestämmelserna. I vissa fall ger de nya bestämmelserna utrymme för flera alternativ, där medlemsstaterna har möjlighet att välja. I andra fall uppstår behov av att tolka direktivet. Avsikten är att bedöma de nya bestämmelserna efter sitt sammanhang och mot bakgrund av gemenskapsrätten som helhet. 1Regelverket för de nationella fonderna behandlas i kapitel 9. 2EGT L 41, , s. 35 (Celex 32001L0108). De angivna bestämmelserna i ucitsdirektivet är s.k. miniminormer som syftar till att skapa en enhetlig miniminivå till skydd för investerare.3 Utredningen är därför inte förhindrad att förslå kompletterande regler i syfte att förstärka konsumentskyddet där det behövs. 8.2Värdepappersfonder får investera i flera tillgångsslag Utredningens förslag: De olika tillgångsslag som en värde- pappersfond får placera sina medel i anges särskilt och med den terminologi som används i ucitsdirektivet. Därmed definieras inte längre en värdepappersfond som bestående av fondpapper och andra finansiella instrument. En värdepappersfond får placera i överlåtbara värdepapper, penningmarknadsinstrument, inlåning hos vissa kreditinstitut, finansiella derivatinstrument och fondandelar. Skälen till förslaget: En värdepappersfond får inte placera sina medel hur som helst. En central del av fondlagstiftningen och ucits- direktivet är bestämmelser som reglerar produkten, dvs. i vilken typ av tillgångar en fond får investera och under vilka förutsätt- ningar. Det kan vara fråga om olika begränsningsregler som syftar till att skapa en riskspridning eller förhindra allt för stor makt- koncentration. Dessa begränsningsregler varierar beroende på till- gångsslag. De nya bestämmelserna i ucitsdirektivet möjliggör nu placeringar i fler olika tillgångsslag än vad som var möjligt tidigare. De flesta av dessa tillgångsslag kan hänföras till en vid definition av begreppet finansiella instrument.4 Den terminologi som används i lagen om värdepappersfonder och i ucitsdirektivet överensstämmer inte riktigt med varandra. Enligt 1 § första stycket 1 lagen om värdepappersfonder får en fond investera i fondpapper och andra finansiella instrument medan de tidigare bestämmelserna i ucitsdirektivet tillät investeringar i överlåtbara värdepapper. Någon egentlig praktisk skillnad synes 3Punkten 16 i ingressen till direktivet med ändring av ucitsdirektivet vad gäller fondföretags investeringar (2001/108/EG). 4Att investera i enlighet med ett visst index betraktas inte som ett tillgångsslag utan som en placeringsmetod. emellertid inte ha åsyftats. I tidigare förarbeten ansågs nämligen fondpapper ha samma betydelse som i annan lagstiftning på den finansiella sektorn och begreppet andra finansiella instrument fick omfatta alla övriga på marknaden förekommande instrument. Dessa definitioner var dock mindre betydelsefulla eftersom lagen hänvisade till de begränsningar som följde av placeringsbestäm- melserna.5 För ytterligare vägledning finns definitionerna i 1 § lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument. Där anges att finansiellt instrument är fondpapper och annan rättighet eller förpliktelse avsedd för handel på värdepappersmarknaden. Med fondpapper menas aktie och obligation samt sådana andra del- ägarrätter eller fordringsrätter som är utgivna för allmän omsätt- ning, andel i värdepappersfond och depåbevis.6 I och med de nya bestämmelserna i ucitsdirektivet kompliceras dock bilden. Direktivet räknar nämligen upp de typer av likvida finansiella tillgångar som en värdepappersfond tillåts placera i.7 Dessa är överlåtbara värdepapper, penningmarknadsinstrument, insättningar hos vissa kreditinstitut, finansiella derivatinstrument av viss karaktär och vissa fondandelar. I direktivet intas också särskilda definitioner som avser att närmare förklara vad som avses ingå i respektive tillgångsslag. Samtliga dessa tillgångsslag i ucitsdirektivet, förutom insätt- ningar hos vissa kreditinstitut, synes falla inom den angivna definitionen av finansiella instrument. ger direktivet begränsningar som gör att den svenska definitionen i vissa fall blir allt för vid. I ucitsdirektivet anges därtill särskilda begränsnings- regler som varierar mellan de nämnda tillgångsslagen. Mot denna bakgrund är det lämpligare att använda sig av de begrepp som anges i ucitsdirektivet i stället för att, som är fallet, tillämpa en egen, svensk terminologi. 1989/90:153, s. 47 f. 6Se också prop. 1990/91:142, s. 85 ff. 7Artikel 1 (2) med hänvisning till artikel 19 (1) i ucitsdirektivet. 8.3Överlåtbara värdepapper och penningmarknadsinstrument Utredningens förslag: I lagen definieras särskilt vad som i lagen menas med begreppen överlåtbara värdepapper och penning- marknadsinstrument. Skälen för förslaget: De nuvarande värdepappersfonderna är sådana som investerar i överlåtbara värdepapper. Med överlåtbara värde- papper menas i det nya ucitsdirektivet aktier och andra motsvar- ande värdepapper, obligationer eller andra skuldförbindelser samt försäljningsbara värdepapper av annat slag som ger rätt att förvärva sådana överlåtbara värdepapper genom teckning eller utbyte. Däremot undantas uttryckligen derivatinstrument.8 Med den beskrivningen omfattas såväl aktiefonder som räntefonder och blandfonder. Från begreppet överlåtbara värdepapper skiljs i ucitsdirektivet numera termen penningmarknadsinstrument, med vilken avses instrument som normalt omsätts på penningmarknaden och som är likvida och har ett värde som exakt kan fast- ställas.9 Anledningen till detta är att penningmarknadsinstrument omfattar de kategorier av överlåtbara instrument som normalt inte handlas på reglerade marknader utan som omsätts på penningmark- naden, t.ex. statsskuldväxlar, kommunala skuldväxlar, bankcerti- fikat, företagscertifikat, omsättningsbara medelfristiga skuldväxlar och bankaccepter.10 beskrivs penningmarknadsinstrument som fordringsrätter med en löptid som understiger 12 månader. För överlåtbara värdepapper och penningmarknadsinstrument gäller nu i huvudsak samma placeringsbestämmelser, vilka behand- las i de följande avsnitten. Som har nämnts används i den nuvarande lagstiftningen skrivningen fondpapper och andra finansiella instrument. I den skrivningen inkluderas såväl överlåtbara värdepapper som penning- marknadsinstrument och därmed skulle ändringarna i ucitsdirek- tivet inte fordra någon direkt åtgärd. Som angetts i föregående avsnitt kommer emellertid denna uppdelning ändå att användas 8Artikel 1 (8) i ucitsdirektivet. 9Artikel 1 (9) i ucitsdirektivet. 10Punkten 4 i ingressen till direktivet med ändring av ucitsdirektivet vad gäller fondföretags investeringar (2001/108/EG). genomgående i lagstiftningen. De två begreppen riskerar dock enligt en svensk tolkning att gå in i varandra. Utredningen föreslår därför att särskilda definitioner införs i lagen. 8.3.1Noterade värdepapper och penningmarknadsinstrument Utredningens förslag: Medel som ingår i en värdepappersfond får placeras i överlåtbara värdepapper och penningmarknads- instrument som är noterade eller föremål för handel på en reglerad marknadsplats. Vad som menas med en reglerad mark- nad preciseras i lagtexten. Skälen för förslaget: En värdepappersfond får enligt ucitsdirektivet investera i sådana överlåtbara värdepapper och penningmarknads- instrument som är noterade på en reglerad marknad.11 Det kan ses som en grundläggande förutsättning, en huvudregel, att det finansi- ella instrumentet är noterat på en reglerad marknad. Härigenom förstärks likviditeten i fonden, vilket i sin tur är en förutsättning för att andelsägare skall kunna få sina andelar inlösta på begäran. Därtill underlättas värderingen av fondandelarna. Dessa bestämmelser är i stort sett oförändrade i det nya ucits- direktivet, dock med ett undantag. I syfte att skapa samstämmighet knyts definitionen av vad som menas med en reglerad marknad till den som anges i direktivet om investeringstjänster (93/22/EEG).12 I stället för fondbörs hänvisas således till en sådan reglerad marknadsplats som avses i artikel 1.13 i direktivet om investerings- tjänster.13 En reglerad marknad anges där som en marknad för överlåtbara värdepapper, andelar i företag för kollektiva investeringar, penning- marknadsinstrument, finansiella terminskontrakt och motsvarande instrument med kontantavräkning, ränteterminskontrakt, ränte- och valutaswaps samt swaps på aktier och aktieindex, köp- och sälj- optioner avseende alla instrument som angetts ovan, däri inbegripet motsvarande instrument med kontantavräkning. 11Artikel 19.1 (a), (b) och (c) i ucitsdirektivet. 12Rådets direktiv /22/EEG av om investeringstjänster inom värdepap- persområdet, EGT L 141, , s. 27 (Celex 393L0022), senast ändrat genom rådets direktiv /64/EG (EGT L 290. 17.11.2000, Celex 32000L0064). 13Artikel 19.1 (a) i ucitsdirektivet. Som ytterligare krav skall den reglerade marknaden förekomma i den förteckning som avses i artikel 16 i direktivet om investerings- tjänster (93/22/EEG) och som har upprättats av den medlemsstat som är hemland enligt definitionen i artikel 1.6 (c), samma direktiv. Därtill skall den reglerade marknaden verka regelbundet och kännetecknas av att regler, som har utfärdats av eller godkänts av de behöriga myndigheterna, bestämmer marknadens arbetssätt, villkoren för tillträde till marknaden och, då direktiv /279/EEG14 är tillämpligt, villkoren för upptagande till notering såsom före- skrivits i det direktivet och, då det direktivet inte är tillämpligt, de villkor som ett finansiellt instrument måste uppfylla innan det i praktiken kan omsättas på marknaden. Som ett sista krav anges att den reglerade marknaden skall kräva efterlevnad av alla regler om rapporter och insyn som har fastställts till följd av artiklarna 20 och 21 i direktivet om investeringstjänster (93/22/EEG).15 Utredningen föreslår att de nya bestämmelserna i ucitsdirektivet genomförs i svensk rätt. I den nuvarande bestämmelsen i 18 § första stycket lagen om värdepappersfonder räknas upp svensk eller utländsk börs, auktoriserade marknadsplatser och andra reglerade marknader som är öppna för allmänheten. Denna uppräkning mot- svarar ucitsdirektivets krav, även efter den nu redovisade änd- ringen. Bestämmelserna om reglerade marknader är nämligen inför- livade i svensk rätt bl.a. genom lagen (1992:543) om börs- och clearingverksamhet. Utfasningen av begreppet fondbörs i ucits- direktivet bör därför inte medföra en ändring i lagtexten. Utredningen föreslår därför att den äldre lydelsen förs över till den föreslagna lagen, med förtydligandet att även penningmarknads- instrument omfattas. 14Rådets direktiv /279/EEG av om samordning av villkoren för upp- tagande av värdepapper till officiell notering vid fondbörs, upphävd (och kodifierad) genom och Rådets direktiv /34/EG av om upptagande av värdepapper till officiell notering och om uppgifter som skall offentliggöras beträffande sådana värdepapper, EGT L 184, , s. 1 (Celex 32001L0034). 15Artikel 1.13 i direktivet om investeringstjänster (93/22/EEG) läst tillsammans med avsnitt B i bilagan till direktivet. Utredningens förslag: Medel som ingår i en värdepappersfond får placeras i onoterade penningmarknadsinstrument under för- utsättning att emissionen eller utgivaren är reglerade i syfte att skydda investerare och sparmedel och om instrumenten utgetts eller garanterats av i lagen uppräknade emittenter och garanter. Skälen för förslaget: I det nya ucitsdirektivet finns en bestämmelse som tar sikte på vissa typer av onoterade penningmarknadsinstru- ment.16 Dessa instrument kan sägas vara privilegierade och likställs med noterade innehav. En förutsättning är dock att det finns ett tillräckligt grundskydd för dem som investerar i instrumenten och de medel som investeras. Vidare erhålls denna förmånliga särställ- ning endast om penningmarknadsinstrumenten är utgivna eller garanterade av någon av de i direktivet uppräknade emittenterna respektive garanterna. Det är huvudsakligen fråga om stater eller myndigheter samt vissa företag och institutioner. Utredningen föreslår att det i svensk lagstiftning införs en mot- svarande bestämmelse. I artikeltexten (artikel 19.1 (h) sista streck- satsen) hänvisas till direktivet 78/660/EEG17. Det är det s.k. fjärde bolagsdirektivet, vilket införlivats i svensk rätt bl.a. genom års- redovisningslagen (1995:1554). Det fordras emellertid en hänvis- ning till direktivet och inte till den svenska lagen eftersom en svensk värdepappersfond får investera även i penningmarknads- instrument som emitterats av andra än svenska företag. 16Artikel 19.1 (h) i ucitsdirektivet. 17Rådets fjärde direktiv /660/EEG av grundat på artikel i fördraget om årsbokslut i vissa typer av bolag, EGT L 222, , s. 11 (Celex 31978L0660), senast ändrat genom direktiv /60/EG (EGT L 162, 26.6.1999, s. 65). 8.3.3Andra överlåtbara värdepapper och penningmarknadsinstrument Utredningens förslag: En värdepappersfond får, som tidigare, placera av sina tillgångar i andra överlåtbara värdepapper än de som är noterade på en reglerad marknad och därtill inneha onoterade värdepapper som förväntas noteras . En värdepappersfond får också placera av sina tillgångar i andra penningmarknadsinstru- ment än de som behandlats tidigare. Om värdet på onoterade värdepapper överstiger av fondens värde skall dock fondbolaget informera om detta. Fondbolaget skall i fondbestämmelserna ange grunderna för hur de onoterade innehaven värderas. Utredningens förslag: Enligt de nuvarande bestämmelserna i lagen om värdepappersfonder och i ucitsdirektivet får en värdepappers- fond placera medel även i andra överlåtbara värdepapper än de som är noterade på en reglerad marknad, dvs. enkelt uttryckt i onot- erade värdepapper. En värdepappersfond får för det första investera i onoterade innehav med maximalt av fondens tillgångar.18 Den bestämmelsen i ucitsdirektivet är ändrad bara på så sätt att den även omfattar onoterade penningmarknadsinstrument (andra än de privilegierade som diskuterats i föregående avsnitt). Utredningen föreslår att den svenska regleringen ändras så att detta framgår. En värdepappersfond får, enligt ucitsdirektivet, för det andra investera i onoterade innehav om det kan förväntas att värde- pappren kommer att noteras från det att pappret emitterats. Det finns inte någon gräns för hur stor del av en värde- pappersfonds tillgångar som får investeras i sådana fall.19 Däremot gäller de riskspridningsregler som finns för innehav i allmänhet. Om dessa papper inte noteras måste fonden sälja värdepapper, om innehavet annars skulle överstiga av fondens tillgångar. Utredningen föreslår inte någon ändring. Värt att notera är dock att denna bestämmelse i ucitsdirektivet inte får 18Artikel 19.2 i ucitsdirektivet (jfr också 18 § tredje stycket lagen om värdepappersfonder). 19Artikel 19.1 (d) i ucitsdirektivet (jfr också 18 § första stycket lagen om värdepappers- fonder). SOU 2002:56 Nya placeringsbestämmelser