sou · GQB318d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Personuppgifter om hälsa och droganvändning behandla personuppgifter om t.ex. hälsa som arbetssökanden i en annan situationen inte skulle ha lämnat ut. För att dels tillvarata arbetstagarens intresse av kontroll över uppgifterna om den egna personen, dels kunna tillgodose arbets- givarens intresse av att i vissa fall vara tillåten att behandla arbets- tagarens personuppgifter måste utformningen av ett integritets- skydd innefatta en avvägning mellan arbetstagarens och arbets- givarens respektive intressen. Avvägningen kompliceras av att även andra faktorer och intressen måste beaktas. För arbetstagarens del spelar också frågor om hur arbetsgivaren rent praktiskt går till väga när uppgifterna hämtas in, t.ex. vid olika tester, en viktig roll. Arbetstagarens intresse av att undersökningar och tester sker på ett korrekt och tillförlitligt sätt har blivit allt viktigare bl.a. eftersom arbetsgivarens möjligheter att direkt på arbetsplatsen på ett billigt, enkelt och snabbt sätt drogtesta arbetstagare ökat. Dessutom måste beaktas allmänhetens och övriga arbetstagares intresse för personlig säkerhet och säkerheten för miljön. Redan här bör påpekas att vissa av de intressen som arbets- givaren kan ha av att behandla personuppgifter om hälsa och droganvändning överensstämmer med de skyldigheter som en arbetsgivare har att iaktta enligt arbetsmiljölagstiftningen. I frågor om hälsoundersökningar kompletteras arbetsmiljölagen av Arbets- miljöverkets föreskrifter som utfärdats efter bemyndigande i arbetsmiljöförordningen. Föreskrifterna, som har tillkommit för att skydda arbetstagaren mot hälsorisker och således tillgodoser ett starkt intresse hos arbetstagaren, strider enligt utredningens uppfattning inte mot . Arbetsgivarens befogenhet att samla in personuppgifter om arbetstagarens hälsa och droganvändning har i vissa fall ansetts ingå i arbetsgivarens rätt att leda och fördela arbetet. Enligt Arbets- domstolens praxis är det då nödvändigt att göra en avvägning mellan arbetsgivarens intresse av kontrollen och arbetstagarens rätt till personlig integritet.1 Den beskrivna integritetsproblematiken består alltså av flera frågor som endast delvis regleras i olika lagar och förord- ningar. Detta gör den rättsliga regleringen svåröverskådlig. Vid en närmare granskning kan bestämmelserna enligt utredningen delas upp i två huvuddelar, nämligen i vilka fall personuppgifter om arbetstagarens hälsa och droganvändning får behandlas samt hur 1 Se bl.a. AD 1997 nr 29, 1998 nr 97 och 2001 nr 3. Personuppgifter om hälsa och droganvändning arbetsgivaren får gå till väga för att hämta in uppgifterna. För att klargöra vilket skydd för den personliga integriteten som den gällande rättsliga regleringen garanterar arbetstagaren kommer utredningen att redovisa dessa frågor var för sig. De följande avsnitten i detta kapitel innehåller dels en bakgrund för analysen av de rättsliga problem som kortfattat beskrivits här, dels de överväganden och förslag som avvägningarna leder fram till. 6.1.1Vad avses med personuppgifter om hälsa och personuppgifter om droganvändning? Begreppet personuppgifter om hälsa används i som ett samlings- begrepp för samtliga personuppgifter som rör arbetstagarens hälso- tillstånd. Det är emellertid inte bara uppgifter om arbetstagarens sjukdom eller bristande hälsa som omfattas utan också uppgifter om arbetstagarens hälsa i övrigt som t.ex. ett konstaterande av att arbetstagaren är fullt frisk eller gravid. Begreppet omfattar också samtliga uppgifter om arbetstagarens tidigare och framtida hälso- tillstånd. Därigenom omfattar exempelvis uppgifter om arbetstagarens tidigare sjukdomar och uppgifter om risker för framtida sjukdomstillstånd. Att personuppgifter om hälsa ges denna innebörd medför att behandling av en dokumenterad uppgift om huruvida en arbetssökande planerar att bli gravid omfattas av . Slutligen omfattas också uppgifter om huruvida och i vilken omfattning arbetstagaren utnyttjat eller planerar att utnyttja försäkringsförmåner som är beroende av arbetstagarens hälsotillstånd, som t.ex. sjukledighet eller föräldraledighet. I används också begreppet personuppgifter om droganvändning. Även detta begrepp används som ett samlingsbegrepp för en rad olika uppgifter. Först och främst kan konstateras att utredningen med begreppet droganvändning menar allt bruk av droger. I begreppet innefattas såväl användningen som den påverkan som följer av användningen. Begreppsbestämningen innebär att det i inte görs någon åtskillnad på missbruk av sjukdomskaraktär och de fall där missbruket inte är av sådan karaktär eller där bruket är legitimt, t.ex. vid användning av ordinerade läkemedel. Med drog avses såväl alkohol, narkotika som dopningsmedel. Med narkotika förstås de preparat som enligt narkotikastrafflagen (1968:64) anses vara narkotika, vilket även innefattar vissa läkemedel, och med dopningsmedel förstås de Personuppgifter om hälsa och droganvändning preparat som faller in under lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel. Utredningens definition av begreppet drog utesluter uppgifter om arbetstagarens användning av tobak, som alltså inte kommer att omfattas av . För att förstå den rättsliga problematik som kan uppkomma vid ett integritetsresonemang kring olika slags undersökningar och tester samt undersökningarnas och testernas tillförlitlighet behövs en beskrivning av de undersökningar och tester som är vanligast förekommande inom arbetslivet. I detta sammanhang finns varken möjlighet eller anledning till mer detaljerade beskrivningar av de olika förfarandenas utformning och funktion, eftersom avsikten bara är att ge en bakgrund till den rättsliga analysen. För att klargöra vilka faktorer som påverkar de här beskrivna drogtesternas tillförlitlighet innehåller detta avsnitt också en redogörelse för ett kvalitetssäkringssystem för denna typ av provtagning som tagits fram inom ramen för SWEDAC.2 I detta sammanhang bör också nämnas att det på- går ett europeiskt samarbete med utarbetande av riktlinjer, European Laboratory , som bl.a. tar sikte på de rent praktiska detaljerna vid genomförandet av provtagning inom arbetslivet. 6.2.1Hälsoundersökningar av medicinska skäl och säkerhetsskäl Hälsoundersökningar av medicinska skäl kan vara motiverade vid vissa arbeten där skada eller sjukdom inte är möjliga att förebygga genom åtgärder i arbetsmiljön. Hälsoundersökningar för att förebygga skada eller sjukdom till följd av förhållanden i arbetsmiljön kan vara motiverade där arbetet till sin natur är sådant att det ställer stora krav på arbetstagarens fysiska arbetsförmåga. De kan också vara motiverade av någon skadlig faktor i arbetsmiljön som t.ex. kemiska ämnen, strålning, buller eller vibrationer. Exempel på sådana hälsoundersökningar är 2 SWEDAC, Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll, är en statlig myndighet som sorterar under och som har både en myndighetsutövande roll och en rent uppdragsbaserad verksamhet. SWEDAC:s huvuduppgift är att verka som nationellt ackrediteringsorgan. Personuppgifter om hälsa och droganvändning hjärt/lungundersökning, analys av giftiga ämnen i blod eller urin och hörselkontroller. Undersökningar motiverade av sådana risker som anses vara av stor betydelse regleras normalt i föreskrifter från eller, när det gäller strålning, . Hälsoundersökningar av säkerhetsskäl kan gälla fordonsförare eller maskinoperatörer och omfatta syn- och hörselkontroller samt tillstånd som ger medvetande- eller koncentrationsrubbningar. En annan grupp som omfattas av sådana kontroller är livsmedels- arbetare. Hälsoundersökningar kan i dessa fall gälla provtagningar avseende sjukdomsframkallande mikroorganismer. Även när det gäller undersökningar motiverade av säkerhetsskäl finns det föreskrifter från flera myndigheter. Hälsoundersökningar kan också behöva göras av enskilda arbetstagare som kan utsättas för särskilda risker genom att de har funktionshinder p.g.a. handikapp, sjukdom eller annan nedsättning i funktionsförmågan. Undersökningen syftar då till att ge underlag för en bedömning av om den enskilde anställde kan anlitas till den aktuella arbetsuppgiften utan särskild risk för skada eller sjukdom. Även här gäller självfallet principen om att det i första hand är arbetsmiljön som skall anpassas. Undersökningen kan därvid an- vändas för att bedöma vilka åtgärder för att anpassa arbets- förhållandena som kan behöva vidtas i relation till arbetstagarens förutsättningar. För att hälsoundersökningar i arbetsmiljön skall fylla avsedd funktion är det angeläget att de planeras och genomförs av medicinsk personal som har god kännedom om den undersöktes arbetsmiljö och de risker som den kan föranleda. På det sättet kan de medicinska resultaten sättas i relation till arbetsförhållandena och möjliggöra en rättvisande bedömning av eventuella risker för den undersökte eller omgivningen. En sådan medicinsk kompetens finns normalt hos den företagshälsovård som uppfyller kraven i arbetsmiljölagstiftningen. Det vanligaste sättet att genomföra ett narkotikatest i arbetslivet är att den enskilde lämnar ett urinprov som sedan analyseras vid ett s.k. immunologiskt test. De immunologiska testerna ger snabbt besked som de är relativt billiga. Provresultatet utfaller antingen positivt eller negativt beroende på om mängden av de Personuppgifter om hälsa och droganvändning substanser som testas i urinen överstiger en bestämd nivå (cut-off nivå). De immunologiska testerna görs av rättssäkerhetsskäl i två steg, där det första steget består av ett s.k. screeningtest med enkel immunologisk teknik. Utvisar detta ett negativt resultat görs inga fortsatta analyser. Om screeningtestet är positivt skall en bekräftande analys utföras. Denna görs med användande av en annan, mycket tillförlitlig metodik, som är väsentligt dyrare än screeningtestet. Innan ett provsvar från ett immunologiskt test definitivt klassas som positivt skall det normalt underkastas granskning av en läkare med särskild kompetens en s.k. MRO (Officer), för att utesluta alternativa förklaringar, som t.ex. sjukdom, medicinering eller genetiska faktorer, till provutfallet. Ett negativt prov i det första steget betraktas normalt som slutresultat, medan ett positivt provsvar från ett immunologiskt test inte ensamt kan ligga till grund för en bedömning av slutresultatet. Sammanfattningsvis kan sägas att en riktig användning av de arbetsplatsprover som redovisats här innebär ett säkert sätt att analysera förekomsten av narkotiska preparat hos en enskild. Här bör påpekas att falska provsvar, såväl positiva som negativa, kan förekomma i relativt stor omfattning i det första ledet av testerna och att det därför är en förutsättning att samtliga positiva provsvar genomgår båda de här beskrivna analyserna. Alkoholtester kan baseras på utandningsluft, urin- eller blodprov. Ett utandningsprov visar alkoholhalten i utandningsluften, vilken normalt speglar etanolhalten i blodet. För att på detta sätt kontrollera alkoholintag krävs särskilda mätinstrument som finns i en rad olika utföranden och de mätningar som görs har varierande tillförlitlighet. Av det stora flertalet av de alkoholpolicys som utredningen har fått ta del av framgår att alkoholtest genom utandningsprov är ett av de första stegen som vidtas vid misstanke om att någon är onykter på arbetsplatsen. Urin- och blodprover kan testas för den direkta förekomsten av etanol i proverna. Denna typ av alkoholtest analyseras vid kliniskt kemiska laboratorier. Personuppgifter om hälsa och droganvändning I stället för att påvisa etanol i provmaterialet kan man i urin eller blod analysera olika markörer för tidigare alkoholintag. Genom metoden 5-HTOL, som baseras på urinprov, går det att påvisa ett tidigare alkoholintag efter tillnyktringen. Metoden har ännu inte hunnit bli en klinisk rutinmetod, men finns etablerad på några större laboratorier. Av stort värde i diagnostik av regelbunden högkonsumtion av alkohol är analyser som reagerar på några veckors högkonsumtion. Ett sådant prov är CDT (kolhydratfattigt transferrin) som är en analys baserad på blodprov. CDT mäter den ackumulerade effekten av en regelbunden alkoholkonsumtion som överstiger alkohol per dag , vilket motsvarar en konsumtion av knappt en flaska vin . Sensitiviteten för att upptäcka en sådan alkoholkonsumtion är rapporterad till mellan 50–. Specificiteten är så hög som . Falska positiva värden förekommer vid vissa leversjukdomar som inte är alkoholrelaterade och hos en mycket liten del av befolkningen med en särskild ärftlig störning i ämnesomsättningen. Också graviditet kan leda till förhöjda värden. Efter att ha uteslutit dessa tillstånd kan man betrakta ett positivt svar som en nästan säker indikator på överkonsumtion av alkohol. Det finns också ett antal andra markörer som används för att påvisa kroniskt alkoholintag. Dessa utgörs främst av GGT (gammaglutamyltransferas), ASAT (aspartat-aminotransferas), ALAT (alanin-aminotransferas) och MCV (mean corpocular volume). Samtliga dessa markörer, som analyseras ur blodprover, ger utslag på vävnadsskada eller annan sjukdomspåverkan som kan bero på en skadligt hög alkoholkonsumtion. De kan dock ge utslag för en rad andra tillstånd och ger många både falskt positiva och falskt negativa resultat. Användbarheten av GGT är bättre vid uppföljning av behandlingsresultatet för konstaterade alkoholister. GGT mäts med fördel en gång . Genom att kombinera GGT och CDT ökar möjligheten att upptäcka alkoholmissbruk, eftersom dessa tester ger utslag via helt olika mekanismer. Sammanfattningsvis kan sägas att det finns goda möjligheter att analysera akut alkoholpåverkan genom bestämning av alkohol i utandningsluft, urin och blod. Vid bedömning av om det föreligger kronisk överkonsumtion är det mer problematiskt. En kombina- tion av CDT och GGT ger störst möjlighet till att upptäcka miss- bruk. Det bästa resultatet erhålls emellertid vid en kombination av laboratorieanalyser, samtal och klinisk undersökning av patienten. Personuppgifter om hälsa och droganvändning Dopningsmedel kan spåras i urinprov som analyseras vid laboratorium. Analysen kräver en avancerad och tillförlitlig, men dyr metodik (GC-MS). De laboratorietester som utförs tar endast sikte på förekomsten av anabola steroider. Enligt uppgift från , dopingjouren, kan det också förekomma tester som saluförs på Internet och som kan genomföras på arbetsplatsen. En viktig förutsättning för tillförlitligheten i drogtestning är att alla de personer som utför de olika momenten från provtagning till analys och återförande av resultat har kunskap och kompetens på området. En annan viktig förutsättning är att hela säkerhetskedjan (chain-of-custody) från provtagning till återförande är under kontroll och kvalitetssäkrad. Viktiga omständigheter vid kontroll är bl.a. verifikation av positiva resultat med hjälp av mer kvalificerad metodik och slutlig bedömning av MRO. En avgörande princip för tillförlitligheten i positiva resultat är att de genomgått två analyssteg på laboratoriet. Det är i detta sammanhang viktigt att påpeka att det första steget i analysen, dvs. screeningen, har en osäkerhet på cirka 5–vilket innebär att vart tionde resultat kan vara falskt positivt även om provtagningen och screening utförs på ett korrekt sätt. Negativa resultat i screening skall betraktas som definitiva medan positiva resultat skall vara preliminära och genomgå en mer kvalificerad analys- metod för att verifiera att resultatet är korrekt. Den verifierande analysen kan endast utföras på ett speciallaboratorium, medan screening också kan utföras med enklare instrument och med snabbtester. SWEDAC har erfarenhet och kompetens för att bedöma och ackreditera denna typ av laboratorieverksamhet. Ackrediteringskraven omfattar speciella krav på tester inom arbetslivet. För prover som tas i rent kontrollsyfte, t.ex. arbetsplatsprover, och där det inte föreligger något känt missbruk, måste ställas särskilt höga krav på tillförlitligheten för att undvika att oskyldiga drabbas. Systemet och rutinerna måste kunna hantera en situation där en individ, som anser sig oskyldigt utpekad, får en rättvis behandling. Det måste vid sådana tillfällen säkerställas att en Personuppgifter om hälsa och droganvändning detaljerad redovisning av fallet kan ske, t.ex. i samband med en efterföljande rättslig prövning. En viktig uppgift i detta samman- hang har MRO:n, som har till uppgift att i varje enskilt positivt fall kontrollera att säkerhetskedjan är intakt och t.ex. begära kompletterande analys av B-provet. Vid behandlingsarbete där det är klarlagt att det är fråga om ett missbruk tas prov ofta på misstanke eller för att dokumentera behandlingsföljsamhet och då kommer resultatet från missbruks- analysen att ställas i ett annat kliniskt sammanhang. I vissa fall kan det i en behandlingssituation finnas behov av ett resultat varför den första preliminära drogtester utförs med ett enkelt snabbtest. Det finns anledning att även kvalitetssäkra denna testning och reglera när behovet av snabbt resultat kan anses upp- väga en sämre tillförlitlighet. Baserat på det etablerade europeiska kontrollsystemet kan krav ställas på att den personal som skall utföra denne provtagning med eventuellt efterföljande snabbtest är kompetensprövade – personcertifierade – för denna uppgift. Detta innebär att en person som certifierats måste visa att man har rele- vant kunskap och kompetens. När personen som kompetensprövas uppfyller ställda krav utfärdas ett certifikat som är personligt och gäller . Kompetensprövning skall utföras av ackrediterade certifierings- organ som i sin tur kompetensprövas och godkänns av SWEDAC eller motsvarande anmält organ inom EU. Certifieringsorganen måste ha resurser och kompetens för att examinera och certifiera personal som gör provtagningar ute på olika företag. Ett certifieringsorgan har därför krav på sig att ha tillgång till experter inom aktuella områden, t.ex. från speciallaboratorier för drog- testning. Certifieringsorganen utför certifiering mot en krav- specifikation som utarbetas av experter på området. Kravspecifika- tionen kommer också att vara vägledande för de utbildningar som eventuellt kommer att ges på marknaden. Den examinering som certifieringsorganet genomför inför personcertifieringen kan bestå av en skriftlig eller muntlig tentamen och praktiska prov. En certifiering gäller i högst . skall certifierings- organet försäkra sig om att certifikatsinnehavaren upprätthåller sin kompetens. Detta kan ske på olika sätt, t.ex. genom besvarande av frågor. Efter högst genomförs en fullständig examinering. För tillfället tillämpas den nu beskrivna metoden på en rad olika områden. Personuppgifter om hälsa och droganvändning Genom det här förordade förfarandet etableras ett system för säkring av kvalitet baserat på internationell standard, som enligt SWEDAC:s uppfattning är en förutsättning för att uppfylla basala krav på säkerhet och integritet för de enskilda. 6.2.6Betänkandet om Medicinska undersökningar i arbetslivet Frågan om undersökningar och tester har tidigare behandlats i utredningssammanhang. Av störst intresse är betänkandet Medicinska undersökningar i arbetslivet (SOU 1996:63). De delar av utredningens överväganden och förslag som här kan vara av betydelse kan sammanfattas enligt följande. Under utredningsarbetet genomfördes en enkätundersökning för att klarlägga förekomsten av olika hälsoundersökningar och narkotikatester, såväl i samband med anställning som under pågående anställning. Kartläggningen visade att det bara var ett mindre antal sökanden som inte fått en viss sökt anställning på grund av resultatet av de medicinska undersökningarna och att få anställda blivit uppsagda på grund av de resultat som framkom. Vidare utvisade enkäten att det relativt sett var ganska få arbets- givare som ställde krav på narkotikatester. Resultatet av enkäten lades till grund för flera av de slutsatser som utredningen presen- terade. I flera av de särskilda yttrandena kritiserades emellertid såväl uppläggningen och genomförandet som tolkningen av enkätundersökningen. Beträffande medicinska undersökningar i samband med ett anställningsförfarande konstaterade utredningen att det inte fanns något som talade för att arbetsgivare använde medicinska under- sökningar som sorteringsverktyg. Inte heller hade det framkommit att medicinska undersökningar medfört en utslagning av vissa grupper av enskilda från arbetslivet. Huvudsakligen på grund härav fann utredningen det inte vara påkallat att föreslå en lagreglering i denna del. Utredningen gjorde samma bedömning i fråga om medicinska undersökningar som utfördes under ett pågående anställningsförhållande. I fråga om narkotikatester anförde utredningen att det rådde en stor och bred enighet om att det var nödvändigt att ha narkotikafria arbetsplatser. Utredningen fann det emellertid inte påkallat att föreslå en lagreglering av frågan. I stället kunde problemet med narkotikatester lösas av arbetsmarknadens parter. Personuppgifter om hälsa och droganvändning Utredningen underströk dock att ålagda narkotikatester i samband med ett anställningsförfarande skulle vara i samklang med sam- hällets värderingar och stå i överensstämmelse med god sed på arbetsmarknaden. Vidare skulle testerna utföras på ett godtagbart sätt och vara av god kvalitet. Vad gällde narkotikatester under ett anställningsförhållande skulle dessutom kvalificerade omständlig- heter föreligga för att sådana tester skulle anses stå i överens- stämmelse med god sed på arbetsmarknaden. Dessa tester skulle utföras på samma sätt och ha samma kvalitet som testerna i samband med ett anställningsförfarande. På arbetsplatser där dessa tester avsågs att användas borde det finnas en av arbetsgivare och arbetstagare gemensamt framtagen skriftlig narkotikapolicy med handlingsprogram. I fråga om dokumentering av uppgifter som kommit fram vid en undersökning anförde utredningen att sådana uppgifter skulle journalföras enligt bestämmelserna i patientjournallagen. I lagen regleras även hur man skall förfara när verksamheten upphört. Någon ändring av lagen erfordrades följaktligen inte. Vad slutligen gällde frågan om tystnadsplikt konstaterade utredningen att den tystnadsplikt som gällde för enskildas personliga förhållanden inom såväl den allmänna som den enskilda hälso- och sjukvården var mycket stark. Det fanns därför inget skäl att ytterligare stärka tystnadsplikten för de uppgifter som framkom vid medicinska undersökningar i arbetslivet. Däremot borde personalen vid företagshälsovården eller på andra ställen där medicinska undersökningar genomfördes erinras om sin skyldighet att iaktta stor restriktivitet vid utlämnande av uppgifter till en arbetsgivare. Av arbetsmiljöförordningen och föreskrifter framgick att det skulle föras vissa register över företagna medicinska undersökningar av de anställda. Däremot fanns det inte någon författningsreglerad tystnadsplikt för uppgifter i dessa register. Detta ansåg utredningen vara en brist. Utredningen ansåg därför att de register som nämns i 3 § arbetsmiljöförordningen och som innehöll uppgifter om en enskilds hälsotillstånd skulle hanteras och förvaras så att obehöriga inte fick tillgång till dem. Personuppgifter om hälsa och droganvändning 6.3.1Regler för arbetsgivarens behandling av personuppgifter om hälsa eller droganvändning Grundläggande krav på behandlingen För arbetsgivarens behandling av personuppgifter om arbetstagares hälsa eller droganvändning krävs att de grundläggande kraven på behandlingen enligt 9 § skall vara uppfyllda för att behandlingen skall vara tillåten. I 9 § sägs inledningsvis att arbetsgivaren bara får behandla arbetstagarens personuppgifter om det är lagligt samt om det sker på ett korrekt sätt och enligt god sed. De sistnämnda kraven kan t.ex. vid behandling av uppgifter om en arbetstagares droganvänd- ning vara uppfyllda om arbetsgivaren följer en på arbetsplatsen gemensamt utarbetad policy.