sou · GQB374d4 · 2003-01-01 00:00:00 — En väsentlig skiljelinje när det gäller krav på redovisningssystem kommer således att gå mellan företag som omsätter under och företag som omsätter mer. Redovisningskraven på ideella föreningar som inte undantas från skattskyldighet blir också stora eftersom de som inte är skattskyldiga till inkomstskatt inte kan redovisa mervärdesskatten en gång . Ideella föreningar som inte är skattskyldiga för inkomstskatt kan således inte använda kontantmetoden i sin löpande bokföring om de omsätter mer än . BFN anser att man bör genomföra en analys av hur många företag som kan drabbas av ökade redovisningskrav på grund av att de inte kan använda kontantprincipen. Vidare anser BFN att man noga bör överväga om gränsen för en enklare redovisning skall gå vid en omsättning på . Enligt BFNs mening finns det många t.ex. enskilda näringsidkare som har en sådan verksamhet att det skulle räcka med en enklare bokföring även om omsättningen överstiger men med den föreslagna mervärdesskatteredovisningen så finns inget utrymme för en enklare löpande bokföring för denna grupp. Det skulle bara komplicera för företagen om man anvisade ett annat system för löpande bokföring än som krävs enligt mervärdesskatteredovisningen. Konsekvenser för övriga företag I princip kan man tänka sig att förhållandet mellan redovisningen och mervärdesskattesystemet utformas på flera olika sätt. Det system vi haft i innebär att systemen formellt och reellt är kopplade till varandra. Ett alternativ till detta är ett system i vilket reglerna formellt är frikopplade men det ändå är möjligt för det företag som önskar att bygga samman systemen. Flexibilitet i något av regelverken ger då möjlighet för företaget att anpassa sig till de regler som gäller i det andra systemet. Möjligheterna till att begränsa den administrativa bördan försämras genom utredningsförslaget. Varje avvikelse från god redovisningssed i de föreslagna reglerna innebär en komplikation för företagen. Företagen måste ha dubbla konton för redovisning av mervärdesskatt vilket ökar den administrativa bördan och även risken för felaktigheter. På några punkter kommer kraven på redovisningen av inkomster och utgifter att skilja sig åt i den löpande bokföringen och mervärdesskatteredovisningen. Som exempel kan nämnas att kontanta transaktioner i mervärdesskatteredovisningen är ett mer omfattande begrepp än i den löpande redovisningen. Det innebär att t.ex. en kontokortstransaktion i mervärdesskattehänseende skall redovisas som en kontantförsäljning vid leveranstidpunkten medan den bokföringsmässigt behandlas som en annan affärshändelse. Kravet i bokföringen är att en sådan transaktion skall bokföras så snart det kan ske eller senast vid utgången av påföljande månad. Vid redovisningsperiodens slut är transaktionen kanske ännu inte bokförd i den löpande bokföringen men den skall vara med i mervärdesskatteredovisningen. För att företagaren skall kunna använda bokföringen som underlag för mervärdesskatteredovisningen utan att behöva kontrollera om samtliga kontokortsförsäljningar är bokförda även mervärdesskatterättligt korrekt krävs en samordning av reglerna. Även andra fall t.ex. när det gäller tjänsteuppdrag och och försäljning från myntautomat föreligger avvikelser mellan vad som kan godtas enligt god redovisningssed och vad som krävs enligt utredningsförslaget. Genomgående för utredningens förslag är att redovisningstidpunkten för mervärdesskatt inte kommer att påverkas av de periodiseringar som ett företag gör i samband med bokslut eller periodrapporter. innebär gällande rätt att ett företag som vill och är konsekvent kan låta de periodiseringar som görs i redovisningen slå igenom vid redovisningen av mervärdesskatt. blir detta inte möjligt, vilket innebär att ett företag i sin redovisning måste ha dubbla konton för redovisning av mervärdesskatt (aktiv ingående mervärdesskatt och vilande ingående mervärdesskatt). Enligt BFNs mening ökar detta kraven på redovisningskunskaper i företagen. Det blir sannolikt mycket svårt för många företag att leva upp till dessa krav. Redovisningstidpunkten, dvs. den tidpunkt som avgör till vilken redovisningsperiod skatt skall hänföras, skall enligt huvudregeln sammanfalla med tidpunkten för den beskattningsgrundande händelsen om betalning mottas kontant. Om betalning inte tas emot kontant vid omsättning inom landet skall redovisningstidpunkten infalla när faktura utfärdas. Om faktura utfärdas innan omsättningen infaller redovisningstidpunkten för såväl ingående som utgående skatt för den omsättningen. För att underlätta den praktiska tillämpningen för såväl köpare som säljare föreslår utredningen att fakturadatum skall tillämpas om det föreligger ett tydligt samband med omsättningen (såväl innehålls- som tidsmässigt). Förslagen innebär att det inte räcker med att utfärda en faktura för att redovisningstidpunkten skall infalla. Utredningen menar att sådana regler skulle kunna leda till missbruk på så sätt att fakturor utfärdas för att skapa en avdragsrätt. I övrigt bedömer att eftersom förslagen om redovisningstidpunkt främst innebär preciseringar bör risken för tvister med skattemyndigheterna minska. har därför inget att invända mot förslagen, men anser att den skattemässiga engångseffekt på bör komma företagssektorn till godo genom andra lättnader och regelförenklingar. Skattens utkrävbarhet och redovisningstidpunkten för utgående och ingående mervärdesskatt Enligt utredningen skall de bestämmelser som reglerar redovisningstidpunkten för utgående och ingående skatt vara klara och tydliga. Utredningen har vidare konstaterat att direktivets krav på reciprocitet utgör en obligatorisk bestämmelse som måste föras in i ML. Samfundet anser inte att föreslagna bestämmelser är klara och tydliga. Dessutom föreslår utredningen bestämmelser som i viss utsträckning inte följer kravet på reciprocitet. Inledningsvis vill dock samfundet påpeka att det kan ifrågasättas om utredningens förslag vad gäller fakturadatummetoden är förenligt med direktivets bestämmelser. Enligt direktivet får fakturadatummetoden tillämpas för vissa transaktioner eller vissa kategorier beskattningsbara personer. Utredningen har tolkat bestämmelsen på så sätt att fakturadatummetoden får tillämpas vid omsättning inom landet när betalning inte tas emot kontant eller på annat sätt kommer den beskattningsbara personen till godo i anslutning till omsättningen, och faktura utfärdas i samband med eller efter omsättningen. fakturadatummetod är, enligt samfundets uppfattning, inte tillämplig för vissa transaktioner eller vissa kategorier beskattningsbara personer. Avgränsningen har istället skett med hänsyn till när betalning sker alternativt när faktura utfärdas. Enligt samfundets uppfattning kan inte denna avgränsning anses avse specifika transaktioner. Utredningens förslag torde därmed strida mot direktivet. Vidare vänder sig samfundet mot regeln om när redovisning skall ske om faktura utfärdas före det att omsättningen äger rum. Att både säljare och köparen skall bedöma om det föreligger ett otvetydigt samband mellan fakturan och omsättningen kan leda till osäkerhet och olika bedömningar. Samfundet anser att fakturadatum kan styra när redovisning av skatt skall ske även om fakturan utfärdas före det att omsättningen äger rum. På så sätt behöver inte de beskattningsbara personerna göra en komplicerad bedömning som kan leda till olika resultat för säljaren respektive köparen. Dessutom upprätthålls principen om reciprocitet. Samfundet kan inte se att redovisningstidpunkten för utgående skatt i samband med kontinuerliga tillhandahållanden, där den beskattningsgrundande händelsen infaller i samband med kalenderårets utgång i enlighet med 1 kap. 3 § 1 stycket 3 ML, omfattas av föreslagen 13 kap. 3 § ML. Redovisningstidpunkten för sådana tillhandahållanden torde därmed vara oreglerad. Om en säljare inte har utfärdat faktura senast under månaden efter tidpunkten för den beskattningsgrundande händelsen skall redovisningstidpunkten för utgående skatt infalla efter denna tidpunkt (13 kap. 5 § 2 stycket ML). Enligt föreslagen 13 kap. 8 § ML skall redovisningstidpunkten för ingående skatt sammanfalla med redovisningstidpunkten för utgående skatt enligt bl.a. 13 kap. 5 § ML. Om säljaren inte har utfärdat någon faktura torde inte kravet på underlag för redovisning av ingående skatt vara uppfyllt vilket kan leda till ett avsteg från principen om reciprocitet. 11.1.6Svenska via samt och via samt och hänvisar till yttrande från Näringslivets Skattedelegation NSD. Reglerna kring redovisningsskyldighetens inträde måste också förändras. NSD beklagar beklagar att EG-rätten tvingar till att ta bort anknytningen till god redovisningssed. Hittillsvarande system har fungerat väl. Särskilt på en punkt skulle det dock gå att förbättra systemet. (Se vidare avsnitt 11.2.3.) Företagarna anser att det ska finnas en möjlighet för småföretag att använda en kontantmetod för redovisning av mervärdesskatt. Genom att knyta redovisningen till betalningsflödet så minskar likviditetspåfrestningen och kreditrisken med mervärdesskatten. Enligt nuvarande regler kan en småföretagare fakturera en kund som sedan vägrar betala och småföretagaren tvingas då betala in mervärdesskatten för att sedan få tillbaka den då fordran kan skrivas ned. Detta utsätter småföretagen för onödig administration och likviditetspåfrestning. Företagarna anser att det borde införas en möjlighet för småföretag att redovisa och betala in mervärdesskatten kvartalsvis. Detta för att möjliggöra att enmansföretagare kan vara bortresta än en månad i taget och för att minska problemet med likviditetspåfrestningar då kunder inte betalar . Det är viktigt att det sker stora informationsinsatser om reglerna för beskattningsgrundande händelse och redovisning ändras. Detta för att inte småföretagare ska av misstag redovisa och betala enligt de gamla reglerna så som de är vana att göra. Förbundet anser det angeläget att mindre företag har möjlighet att tillämpa kontantmetoden. Förbundet vill här erinra om det förenklingsprojekt som bedrivs bl.a. av , , Finans- och justitiedepartementen, BAS- kontogruppen samt företrädare för redovisningsbranschen. Slopandet av möjligheten att tillämpa en kontantmetod vid redovisningen skulle innebära stora problem för små företag. Det är väsentligt att reglerna för momsredovisning i så stor utsträckning som möjligt anpassas till redovisningsreglerna. Förbundet anser därför att frågan om redovisningsmetod ytterligare måste övervägas. Enligt direktivet inträffar den beskattningsgrundande händelsen när vara levereras eller tjänst utförs. Utgångspunkten för redovisning av moms är enligt direktivet därmed leveranstidpunkten. Medlemsstaterna har dock enligt artikel 10.2 tredje stycket en möjlighet att bestämma redovisningstidpunkten till en annan tidpunkt. För vissa transaktioner eller för vissa kategorier av beskattningsbara personer får medlemsstaterna bl a föreskriva att skatten blir utkrävbar antingen senast när fakturan eller annan jämförlig handling utfärdas (fakturadatummetoden) eller senast vid mottagandet av köpeskillingen eller vederlaget (kontantmetoden). Utredningen anser att direktivets krav vad avser vissa transaktioner och vissa kategorier av beskattningsbara personer iakttas vid fakturadatummetoden, eftersom fakturans utfärdande skall vara avgörande för de fall betalning tas emot efter omsättningen av en vara eller tjänst. Det förefaller inte som att utredningen i detta avseende fäst vikt vid att fakturametoden härigenom omfattar alla och inte är begränsad till viss kategori av beskattningsbara personer. Ett införande av en kontantmetod har emellertid inte ansetts möjlig, eftersom det inte går att fastställa den kategori av beskattningsbara personer som i så fall skulle avses. Som skäl härför har utredningen angett att den i ML föreskrivna bokslutsmetoden inte kan anses knuten till vissa, angivna kategorier av beskattningsbara personer. Förbundet vill här erinra om det förenklingsprojekt som bedrivs bl.a. av , , Finans- och justitiedepartementen, BAS-kontogruppen samt företrädare för redovisningsbranschen. En grundtanke i detta projekt är att så många som möjligt av de enskilda näringsidkarna ska kunna sköta sin bokföring enligt kontantprincipen. Detta mycket önskvärda projekt motverkas av det nu lagda förslaget varför förbundet inte kan ställa sig bakom det. Slopandet av möjligheten att tillämpa en kontantmetod vid redovisningen skulle innebära stora problem för små företag. Ca 450 000 av landets enskilda näringsidkare deklarerar sin verksamhet utan årsbokslut. Ett avskaffande av möjligheten att redovisa moms enligt kontantmetoden skulle för dessa kategorier medföra en ökad komplexitet i bokföringen med därav följande konsekvenser. Förbundet anser därför att frågan om redovisningsmetod ytterligare måste övervägas. En sådan översyn bör bl.a. kunna klarlägga om kontantmetoden kan vara ett alternativ för de enskilda näringsverksamheter som omfattas av det ovan beskrivna förenklingsprojektet. Vidare bör utredningen omfatta även () förslag om valfrihet mellan tre olika metoder (RSV:s hemställan till , dnr 9532- 00/100). Utredningen har föreslagit att fakturadatummetoden kompletteras med en bestämmelse som innebär att om faktura inte utfärdas senast under månaden efter den då den beskattningsgrundande händelsen inträffar, skall redovisningstidpunkten infalla efter tidpunkten för den beskattningsgrundande händelsen. är inte tillräckligt i avräkningsförhållanden där faktura aldrig utfärdas. Förbundet anser därför att det för avräkningsförfaranden bör införas en ordning som innebär att mervärdesskatten redovisas när avräkningsbeskedet erhålls. Utredningen har inte beaktat de särskilda förhållanden som präglar upplåtelse av avverkningsrätter till skog. Eftersom direktivet tillåter att medlemsstaterna för vissa transaktioner tillämpar kontantmetoden, är det förbundets uppfattning att det är absolut nödvändigt att bibehålla kontantmetoden som redovisningsmetod för upplåtelse av avverkningsrätter till skog. Utredningen har definierat innebörden av reciprocitetsprincipen så att den dels innebär att den utgående skatten för en säljare skall korrespondera med den ingående skatten för en köpare, dels att rätten till avdrag för ingående skatt inträder som den utgående skatten blir utkrävbar. Det innebär enligt utredningen att redovisningstidpunkten för ingående skatt sammanfaller med den tidpunkt som gäller för motsvarande utgående skatt. Med hänsyn till att direktivet genom artikel 10 ger möjlighet till tre olika redovisningsmetoder, kan avdragsrätten för ingående skatt variera beroende på vilken tidpunkt som säljaren har att redovisa den utgående momsen på transaktionen. Med utredningens synsätt måste en beskattningsbar person i ett sådant system anpassa sig till den redovisningsmetod som säljaren tillämpar, vilket naturligtvis kan medföra svårigheter för en köpare att vid varje transaktion fastställa redovisningstidpunkten för ingående skatt. Ett sådant system framstår som alltför komplicerat och svårtillämpat. Förutom att upprätthållande av en strikt reciprocitetsprincip framstår som oförenlig med möjligheten att tillämpa olika redovisningsmetoder, innebär direktivets tillåtande av olika redovisningsperioder (en månad, , och upp till ) att en strikt reciprocitet aldrig kan garanteras eller upprätthållas vad gäller den faktiska in- och utbetalningen av moms. Mot denna bakgrund framstår det som att det resultat som i detta avseende uppnås genom att en beskattningsbar person konsekvent tillämpar en av de av RSV föreslagna redovisningsmetoderna är förenligt med direktivet. Förbundet ifrågasätter därför om direktivets krav på reciprocitet kan tolkas på det strikta sätt utredningen gör. Det nu sagda understryker vikten av ytterligare överväganden i frågan. I större företag kommer bestämmelsen att medföra problem vid periodbokslut och även vid årsbokslut. Alla fakturor som inkommer före en viss brytdag bokförs i den period då omsättningen/förvärvet skett. Förslaget innebär att mervärdesskatten måste särredovisas och senareläggas för fakturor som avser omsättningar men daterats efter perioden. Detta kan orsaka räntekostnader. Företagen kommer att ha en brytdag för de fakturor som skall redovisas i bokslutet, men de måste särskilt kontrollera om det efter brytdagen kommit in fakturor med mervärdesskattdebitering daterade . Det blir sålunda en särskild brytdag för moms och en annan för bokslutsfakturor. I fråga om redovisningsregler föreslår vi en fortsatt samordning av de civilrättsliga och skatterättsliga reglerna, med hänsyn till måste denna samordning dock bygga på direktivet. Den föreslagna fakturadatumregeln bör även gälla förskott och a conton om faktura ställts ut. För mindre företag i övrigt menar vi att en möjlighet till kvartalsredovisning bör införas. Den nuvarande svenska regleringen innebär betydande förenklingar och minskar risken för handhavandefel genom kopplingen till god redovisningssed. Enligt vår mening har dessutom kopplingen till god redovisningssed fungerat mycket väl. Med hänsyn till de mycket korta redovisningsperioder som gäller för flertalet företag och korta tider för redovisning av mervärdesskatt i är enkelhetsaspekten särskilt framträdande. Mot detta måste ställas kravet på att mervärdesskattelagstiftningen skall överensstämma med EG:s direktiv. Det är uppenbart att det föreligger en konflikt mellan önskemålen åtminstone i vissa avseenden. En allvarlig konsekvens av utredningens förslag är i praktiken att företagen måste tillämpa två parallella system för redovisning och mervärdesskatt. Systemet kompliceras dessutom av att utredningen föreslår en huvudregel som i många fall kommer att ersättas av en fakturadatumregel som dessutom innehåller en rad särregler för vanligt förekommande affärstransaktioner. Enligt vår mening är en sådan utveckling olycklig. Enligt vår mening bör det endast finnas en redovisningstidpunkt i båda systemen. Mot bakgrund av att det knappast kan komma ifråga att göra avsteg från direktivet anser vi att det ligger närmast till hands att överväga en ändring av redovisningsreglerna. Denna ändring bör dock inte ske i mervärdesskattelagen utan i bokföringslagen. Revisorsamfundet kan godta att skatt skall redovisas och avdrag yrkas i den period när fakturan utställs. Med utställs måste därvid avses den dag som fakturan enligt sin datering skrevs ut, inte när den mottogs av företaget. I samband med årsbokslut innebär dock regeln att företagen måste ha två system eftersom vissa fakturor som utställs efter räkenskapsårets utgång avser leveranser och därmed skall redovisas för bokföring och mervärdesskatt. Vi menar därför att en möjlighet att tillämpa huvudregeln bör införas för dessa fall. Två olika redovisningstidpunkter civil- och skatterättsligt kommer onekligen att öka risken för fel och innebär dessutom merarbete för företagen. Motsvarande problem uppkommer också vid periodbokslut. Denna fråga rör dock främst större företag som kan antas ha större resurser för att hantera olika system och som av andra skäl kan antas ha liknande system redan. Vi menar dock att ytterligare förenklingar krävs, särskilt för de företag och föreningar som ingår i mervärdesskattesystemet. Särskilt vill vi framhålla behovet av längre redovisningsperioder och behov av mellan redovisningsperiodens slut och deklarationstidpunkt. För mindre företag (oavsett företagsform) och föreningar bör därför införas en möjlighet till kvartalsredovisning, förslagsvis om omsättningen inte överstiger eller den gräns som pågående översyn inom när det gäller gränsvärden kan utmynna i. Ett sådant regelverk skulle också bidra till att åtminstone delvis genomför EU:s rekommendation (C 94 3283) där det bl.a. framgår att medlemsländerna uppmanas att föreskriva att mindre och medelstora företag skall ha de mest fördelaktiga inbetalningstidpunkterna för mervärdesskatt och att åtminstone små företag inte skall behöva betala mervärdesskatt på en faktura förrän de själva erhållit betalning. Risken är enligt vår uppfattnings stor för att ett inlemmande av stora delar av det svenska föreningslivet i momssystemet kommer att orsaka stora kostnader för såväl denna sektor som statskassan. Huvuduppgiften för en person verksam inom det ideella föreningslivet är inte att hålla reda på olika redovisningstekniska och skattemässiga regler. Man engagerar sig i ideellt arbete för att man tror på den verksamhet som den ideella föreningen bedriver, inte för att bli en duktig redovisningsekonom. Skattemyndigheterna kan förväntas bli hårt belastade av föreningsfunktionärer som behöver hjälp och stöd för att klara de nya reglerna. Risken för felaktiga eller bristfälliga redovisningar är också stor. För att åtminstone minimera dessa risker är det viktigt att den absoluta merparten av föreningarna erbjuds möjlighet att redovisa moms endast en gång och detta i inkomstdeklarationen. Den gräns på i omsättning som tillämpas för enskilda näringsidkare och aktiebolag bör således även gälla för de ideella föreningarna och rutor för momsredovisning införa på inkomstblankett 3. 11.1.12Centralmuseernas samarbetsråd och SHMM Utredningen föreslår att tidpunkterna för skattskyldighetens inträde respektive redovisningen av utgående skatt preciseras i enlighet med direktivens bestämmande. I klartext innebär förslaget att utgående skatt redovisas för den period då en vara/tjänst har fakturerats (ingen förändring) medan ingående skatt redovisas den period då aktuell vara/tjänst har fakturerats/sålts (stor förändring). redovisas varje transaktion som den har inträffat, ett enkelt och smidigt sätt att sköta mervärdesskatteredovisningen. Effekten kommer att bli mycket stor, framför allt för butiker vid kulturinstitutionerna, eftersom ingående mervärdesskatt inte kommer att kunna rekvireras förrän motsvarande varor har sålts. Centralmuseernas samarbetsråd reagerar kraftfullt mot förlaget av två skäl, dels innebär det en finansiell belastning att rekvisition av ingående mervärdesskatt senareläggs och dels kommer det att ställa krav på nya redovisningssystem/program för at kunna hantera utredningens förslag. Reglerna kring redovisningsskyldighetens inträde måste också förändras. Fastighetsägarna beklagar att EG-rätten tvingar till att ta bort anknytningen till god redovisningssed. Systemet har fungerat väl. Det skulle dock gå att förbättra, särskilt på en punkt. (Se avsnitt 11.2.7.) Genom att överensstämmelsen mellan redovisningen och inkomstbeskattningen å ena sidan och mervärdesskatten å andra sidan i fortsättningen till vissa delar kommer att försvinna kommer företagen att tvingas till ytterligare en redovisning. Detta är en nackdel med förslaget och innebär en extrabörda för företagen som gör att det är nödvändigt att konstruera systemet så företagsvänligt som överhuvudtaget är möjligt. För att minska den administrativa belastningen för de organisationer som kommer att omfattas av momsredovisningsskyldighet bör även lättnader införas rörande deklarations- och betalningsskyldighet. Ett exempel skulle vara att tillåta beskattningsbara personer vars sammanlagda beskattningsunderlag understiger exempelvis att använda kalenderåret som redovisningsperiod. En annan möjlighet skulle vara att tillåta en redovisningsperiod som är längre än en månad men kortare än ett kalenderår. SRF´s generella syn på förslaget SRF ser främst på effekterna på småföretag. Den föreslagna frikopplingen från god redovisningssed vad gäller beskattningstidpunkt är mycket olycklig och kommer att ställa till problem för företagen. Målsättningen måste vara att förenkla inte försvåra för företagen. För närvarnade deltar SRF i förenklingsprojekt för de mindre företagen (enskilda näringsidkare med högst tio anställda och med tillgångar som är värda maximalt ). Där möjliggör man kontantredovisning för dessa företag och vi önskar naturligtvis att mervärdesskattelagstiftningen inte sätter käppar i hjulet för att detta ska kunna genomföras.