sou · GQB3101 · 2003-01-01 00:00:00 — Avsättningar till stiftelsen gjordes i omgångar /94 på sammanlagt ca . Därefter har inga avsättningar gjorts. Genom upparbetad avkastning har kapitalet ökat. uppgick det egna kapitalet till 3,8 mdr. Regeringen har i prop. 1994/95:150 uttalat att stiftelsens kapital skall hållas nominellt intakt. Något motsvarande krav finns inte i stadgar eller förordning för stiftelsen. Styrelsen har tolkat stad- garna på ett sådant sätt att de uppfyller stiftelsens ändamål genom att ha ett internt avkastningskrav på . Detta avkastningskrav infördes inför /2002. Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling Stiftelsen Industrifondens ändamål är att genom stöd enligt förordningen (1996:880) om finansiering genom stiftelsen fonden finansiera industriellt utvecklingsarbete och marknads- föring. Industrifonden erbjuder främst finansiering med projektlån och/ eller ägarkapital. I vissa fall kan Industrifonden ge garantier eller kapital mot royalty. Målgrupp är små- och medelstora aktiebolag som har sin verksamhet huvudsakligen förlagd till , med max 250 anställda och en årsomsättning . kan finansieras om det finns särskilda skäl. Industrifonden erbjuder finansiering till högteknologiska industriella projekt. Industrifonden samverkar med sju regionala riskkapitalbolag där man är delägare. Löptid och återbetalningsvillkor anpassas till projektets risk och ekonomiska utfall. Lån löper vanligen med marknadsmässig ränta och kan kombineras med royalty som beror på omsättningen. Om projektet misslyckas kan lånen efterges, helt eller delvis. Stiftelsen bildades i samband med avvecklingen av löntagar- fonderna. Stiftelsens kapital skall förbrukas som stiftelsen skall verka. Kapitalet skall i första hand användas för att stödja affärsmässigt intressanta innovationer i tidiga utvecklings- stadier. Stiftelsen skall också verka för att främja det innovativa klimatet i . Stadgar (regeringsbeslut , ändring i stadgarna 1997-01- 07). Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling Styrelse som utses av regeringen. I samband med att stiftelsen inrättades fick den (från löntagarfonderna) som enligt stadgarna skall förbrukas under de stiftelsen skall bedriva sin verksamhet (fram till ). De medel som återstår skall återbetalas till staten. SIC:s verksamhet består av tre delar: 1.finansieringsstöd genom villkorslån, 2.rådgivning och beviljande av innovationsbidrag genom nät- verket Innovation som bedrivs i samarbete med 3.innovationsfrämjande verksamhet, bland annat genom med- verkan på mässor och genom programmen Innovativa kvinnor och Unga innovatörer. Tillsammans med SUF arrangerades också en Uppfinnarriksdag . 5.2.9Verket för näringslivsutveckling () delades den verksamhet som tidigare bedrivits av (dåvarande ) upp på tre fristående myndigheter: (), Verket för innovationssystem () samt Verket för näringslivsutveckling (). Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling Instruktion se SFS 2000:1178 (ändrad 2001:18). Styrelse som utses av regeringen. Myndighetschef är en general- direktör. Statliga anslag () , varav förvaltningskostnader . Bl.a. ingår som avser stöd till IUC och LKU. skall genom företagsfinansiering, information och rådgiv- ning samt stöd till program och processer stärka näringslivets förutsättningar och främja regional tillväxt. Verket skall därvid dels verka för förbättrade förutsättningar för nyetablering av företag samt ökad tillväxt och livskraft i befintliga företag, dels särskilt främja näringslivets utveckling i regionalpolitiskt prioriterade om- råden och i övrigt verka för en balanserad regional utveckling. Verket skall underlätta strukturomvandling och internationalise- ring. skall utgöra ett för företagsutveck- ling. ligger i , med 10 personer lokaliserade till (transportbidrag och viss projektfinansiering). lämnar företagsfinansiering och driver ett antal informations- tjänster (t.ex. Startlinjen och Företagarguiden) i direkt kontakt Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling Övrig verksamhet sker i huvudsak via och tillsammans med regionala och lokala aktörer. 5.2.10Verket för innovationssystem () bildades genom en sammanslagning av forskningsdelarna av dåvarande Närings- och teknikutvecklings- verket (), hela Kommunikationsforskningsberedningen (KFB) och halva (). omorganiserades också övriga forskningsfinansierande myndig- heter varvid , FAS och FORMAS bildades. Instruktion se SFS 2000:1132 Styrelsen utses av regeringen. Myndighetschef är en general- direktör. Ca 140 personer. Statliga anslag () , varav förvaltningsanslag . Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling skall främja utvecklingen av effektiva svenska innovations- system inom verksamhetsområdena teknik, transport, kommunika- tion och arbetsliv. Med innovationssystem avses nätverk av offent- liga och privata aktörer där ny teknik och kunskap produceras, sprids och används. Verket har till uppgift att kartlägga kunskaps- behov, initiera och finansiera behovsmotiverade forsknings-, utvecklings- och demonstrationsprojekt, liksom att verka för att kunskaper sprids och nyttiggörs. Norrlandsfonden inrättades genom riksdagsbeslut den 15 septem- ber 1961. Styrelse som utses av regeringen. Den löpande verksamheten leds av en direktör. Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling Norrlandsfondens kapital kommer från och staten. Det egna kapitalet uppgick till . Avkastningskravet innebär att kapitalet skall hållas nominellt intakt. Stiftelsen har till ändamål att medverka till den industriella för- nyelsen och utvecklingen i främst små- och medelstora företag i , , , och Norr- bottens län. Detta sker genom lån till nyetableringar samt investeringar i nya produkter, nya marknader, maskiner och bygg- nader. Lån utgår även till rörelsekapital. Norrlandsfonden har säte i och kontor även i . 5.3Aktörer som i hög grad finansieras med statliga medel 5.3.1Internationella i (IFS) 1999 bildades rådgivningsstiftelsen rådgivningscentrum. i är en ideell förening som omfattar hela . IFS har omkring 2000 medlemmar varav ett par hundra är betalande medlemmar. Rådgivningsverksamheten bedrivs av en fristående stiftelse (stiftelsen rum). Avtal mellan och stiftelsen reglerar den centrala statliga finansieringen för åren 2002–2004. Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling Stiftelsen rådgivningscentrums styrelse, där fyra av leda- möterna utses av den ideella och resten av stiftel- sens styrelse. Verksamheten leds av en vd. På regional nivå finns styrgrupper med företrädare för finansiärerna. Även om det finns stora regionala skillnader i verksamhetens omfattning och inriktning sker alla verksamheter i stiftelsens regi. Det finns omkring 37 rådgivare (varav två är infödda svenskar). Alla är anställda av stiftelsen . omsatte IFS , varav kom från staten (, , länsstyrelser och länsarbetsnämnder) och ytterligare från andra offentliga aktörer (kommuner, landsting, regionförbund och EU- projekt m.m.). IFS hjälper företag och personer med invandrarbakgrund som vill starta eget. Företagaren eller den som vill starta eget vänder sig direkt till närmaste IFS rådgivningscentrum. Basen för IFS:s verksamheten är att genom rådgivningscentru- men lokalt utveckla invandrarföretag i regionen och därigenom minska arbetslösheten bland invandrare samt förbättra integra- tionen i samhället. är ett nätverk av lokala och regionala informa- för företag som initierades av . Nätverket består av närmare 258 kontor och SOU 2002:101 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling finns i medlemsländerna, kandidatländerna samt i länder i . EIC-kontoren ger information och vägledning till företag i EU- relaterade frågor samt förmedlar affärskontakter och erbjuder före- tag att göra affärer i genom att delta i olika evenemang. Varje EIC-kontor är knutet till en s.k. värdorganisation som skall ha goda kunskaper om det regionala näringslivet. I utgörs dessa främst av regionala Almibolag, lokalavdelningar av Före- tagarnas , regionala utvecklingsbolag eller särskilda aktiebolag som bildats av olika näringslivsorganisationer. Andra regionala parter är handelskamrar, kommuner och i vissa fall kommunförbund och länsstyrelser. finns sju regionala kontrakts- ägande EIC i ; med verksamhet i , med verksamhet i och , med ett flertal kontaktpunkter, med verksamhet i och , med verksamhet i , och Kontrakt tecknas mellan Kommissionen (generaldirektoratet för näringsliv) och värdorganisationerna för respektive EIC i . EIC-verksamheten är en del av EU:s flerårsprogram och behandlas övergripande i de diskussioner som Kommissionen för med med- lemsländerna om EU:s småföretagspolitik. representeras i dessa sammanhang av och . Varje EIC rapporterar kontinuerligt till Kommissionen. För att få bidrag från EU ställer Kommissionen krav på vilken service som skall ges. Verksamheten följs upp halvårsvis. Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling Enligt de kontrakt som tecknas med måste varje EIC ha minst 3 anställda. Totalt i har EIC-kontoren ca 30 anställda. Kommissionen bidrar med till varje EIC. bidrar med samma belopp som Kommissionen. I övrigt finansieras verksamheten av regionala myndigheter, organisationer och kommuner. Rådgivarna svarar på frågor om EU-finansiering, euron, moms, EU-lagstiftning, offentlig upphandling, CE-märkning, marknads- etablering, IT & elektroniska affärer samt konkurrensregler. EIC- nätverket arbetar i arbetsgrupper både på svensk och europeisk nivå för att kunna upprätthålla specialkunskap inom de olika områdena. 5.3.3Industriella Utvecklingscentra (IUC) Regeringen har beslutat om försöksverksamhet med UPA-uppdra- get i två omgångar. Dels en försöksomgång åren 1997–2000 och dels åren 2000–2002. De 11 IUC-bolag som ingick i den första omgången kallas gamla (WestWermland, , , , , , , , , och Bothnia). Som nya IUC betraktas de tio IUC-bolag som inledde en ny försöksperiod . Sex av dessa formade ett nytt nätverk med huvudinriktning på träområdet (Sydpoolen, , , , Trä i och Barents). IUC utgör ett eget nätverk med inriktning på musik, och har också ett uppdrag att utreda förutsättningarna för att etablera IUC-bolag med inriktning på upplevelseindustrin. Övriga tre IUC-bolag (, och ) infogades i det gamla . Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling IUC gick i konkurs . De två IUC- bolagen i har samordnat verksamheten och fungerar som ett enhetligt bolag. Med IUC avses de 19 regionala aktiebolag som ingår i ett nationellt nätverk och har tecknat avtal med om det s.k. UPA-uppdra- get. För att teckna avtal och genomföra UPA-uppdraget krävs att IUC-bolaget till övervägande del ägs av det lokala/regionala näringslivet Ett villkorsavtal skrivs mellan varje enskilt IUC bolag och (tidigare ). beskriver regler för och hantering av det s.k. UPA-uppdraget. Varje IUC-bolag har sin styrelse och ledning. IUC-bolagen ingår i ett nätverk som omfattar samtliga IUC-bolag utom IUC (något koncernförhållande föreligger inte). IUC-bolagen har tillsammans ca 160 anställda, varav 60–70 arbetar heltid med det statliga UPA-uppdraget. Dessutom köper IUC- bolagen in uppdragstjänster motsvarande 30–40 åak inom ramen för UPA-uppdraget. Regeringen anslog totalt 65 miljoner till UPA-verksam- heten. Enligt villkorsavtalet förväntades IUC-nätverken genomföra 831 uppsökande insatser/möjlighetsanalyser, 146 produktutveck- Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling lingsprojekt och 55 förstudier för avknoppning. Året innan (2000) var statens anslag till UPA-verksamheten . UPA-uppdraget utgjorde i genomsnitt av den totala omsättningen för samtliga IUC-bolag (av ). Den övriga omsättningen utgörs av bl.a. utbildningsverksam- het, uppdrag för storföretag, direkta konsultuppdrag, FoU-projekt tillsammans med universitet och högskolor samt medverkan i EU- projekt. Omsättningen i IUC:na varierar kraftigt, mellan ca och . Det största, IUC , är äldst och har haft en stark knytning till och ABB, och utför många uppdrag för dem. har inte någon gemensam redo- visning av hur IUC-bolagen finansierar verksamheten utanför UPA-uppdraget. IUC-bolagen tillhandahåller tjänster i form av bland annat projektledning, teknikutveckling, nätverksbyggande, företagsutveck- ling och kompetensutveckling. Syftet är att möta den regionala industrins behov av utvecklingsinsatser. Varje IUC-bolag har i sin verksamhet något eller några områden där specialiserad kompetens upprätthålls. Det s.k. UPA-uppdraget innebär att staten finansierar sådan verksamhet som IUC-bolagen bedriver för att främja produkt- och teknikutveckling i tidiga skeden i företag, även företag som inte är delägare i IUC-bolaget. hanterar UPA-uppdraget och skriver villkorsavtal. Stödet till verksamheten uppgår till: N Uppsökande verksamhet: bidrag motsvarande högst 100 pro- cent av kostnaderna, dock högst /uppdrag. N Produktutvecklingsprojekt: lån motsvarande högst av kostnaderna, dock högst /projekt. Återbetalning sker enligt avtal i form av royalty eller liknande. N Förstudier för avknoppning: riskkapital motsvarande högst av kostnaderna, dock högst /projekt. Försäljning av produktidén måste ske. Återbetalningen av lånen och andra intäkter går tillbaka till respek- tive IUC bolag. Från början var avsikten att detta skulle innebära att verksamheten skulle bli självfinansierande. Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 5.3.4Lokala Kooperativa Utvecklingscentrum (LKU) formades, oberoende av varandra, de tre första organisationerna som senare kom att benämnas Lokala Kooperativa Utvecklingscentrum (LKU). bildades ytterligare 21 LKU. finns 24 verksamma LKU, ett i varje län (två i och tre i ). Ytterligare ett LKU är under bildande i området kring . Varje LKU är en självständig juridisk enhet som ägs av lokala och regionala aktörer, t.ex. kommuner, landsting, och organisa- tioner inom den sociala ekonomin. 21 av LKU:na är ekonomiska föreningar och tre är ideella föreningar. /2002 ägdes LKU:na av sammanlagt 885 organisationer. fördelar statsbidrag till LKU enligt sitt regleringsbrev och enligt förordning 2001:1194 samt föreskrifter NUTFS 2002:1. Varje LKU leds av en styrelse bestående av regionala och lokala aktörer. Tillsammans bildar de 24 i (FKU), vars uppgift är att tillvarata LKU:nas nationella intressen och samordna nationella aktiviteter. har en person anställd för att främja företagandet inom den sociala ekonomin. fanns ca 80 personer (motsvarande 77 års- arbetskrafter) anställda vid landets 24 LKU. Den nationella orga- nisationen (FKU) avser att anställa en person. Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling LKU:nas sammanlagda omsättning var , varav avsåg den verksamhet för vilken statsbidrag ges. uppgick statsbidragen via till . Medfinansieringen (av statsbidraget) från lokala och regionala aktörer samt EU uppgick till . av intäkterna avser försäljning av tjänster. uppgår statsbidraget till 22 miljoner plus för kompetensutveckling, attitydförändrande arbete och internatio- nella kontakter. LKU ger information och rådgivning om allt som hör till när man ska starta företag tillsammans, till exempel bedömning av affärs- idéer, val av företagsform, utformning av stadgar och kompanjon- avtal etc. Verksamheten liknar till stora delar och Nyföretagar- centrums verksamhet, men LKU vänder sig ofta till otraditionella entreprenörer och företagare. Information och rådgivning är i princip kostnadsfri för kunden. saknar associationsrättslig status. Det styrande dokumentet är ett avtal mellan staten och näringslivet företrätt av allmänna exportförening som ingicks när bildades . Detta avtal har ändrats ett antal gånger . I detta regleras rådets uppgifter, samman- sättningen och tillsättandet av styrelsen och det s.k. representant- skapet, finansieringen samt vissa övriga frågor. Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling Enligt nämnda avtal regleras verksamheten också av stadgar som fastställs av regeringen efter godkännande av allmänna exportförening. leds av en VD och en ledningsgrupp på sju personer. Vid rådet finns en styrelse på åtta personer varav hälften vardera utses av staten respektive exportföreningen. Ca 350 personer. 2001 var omsättningen , varav från näringslivet, statliga medel och i överskottsmedel. Verksamheten bedrivs på ett 40-tal utlandskontor samt vid huvud- kontoret i och sex lokalkontor ute i landet. Utomlands sker ett nära samarbete med ambassader och konsulat. Verksam- heten indelas i exportinformation (kostnadsfri rådgivning), export- utveckling (utvecklingsinsatser) och exportkonsulting. Export- information finansieras i huvudsak med anslagsmedel, konsultverk- samheten på marknadsmässiga grunder medan exportutveckling har blandad finansiering. ger inget finansiellt stöd till företag men genomför olika insatser för att hjälpa företag att exportera och att komma in på utländska marknader. För att hjälpa företagen i internationali- seringen har utvecklat ett särskilt småföretagsprogram som omfattar utvecklingsinsatser, kompetensutveckling och mäss- program för mindre företag. En annan viktig verksamhet är samverkansgrupper (14 stycken) och branschprogram (fyra styck- en) där både mindre och större företag medverkar. Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling ExportCentrum, som finns på nära 20 platser över hela , är ett resultat av ett nära samarbete mellan främst , och . I vissa program samarbetar man också med länsarbetsnämnderna. Connect stimulerar utvecklingen av tillväxtföretag i genom att sammanföra entreprenörer med kompetens och kapital. Verksamheten bedrivs i regionala nätverk som har växt fram successivt. finns det åtta på 13 universitets- och högskoleorter i landet. Connect (dvs. den nationella paraplyorganisationen) drivs som ett projekt inom IVA. De regionala Connect-nätverken är självständiga ideella föreningar, med några undantag där de är pro- jekt inom en organisation. Verksamheten i de regionala nätverken bedrivs i aktiebolag som ägs av respektive förening. IVA beviljar licens till de regionala nätverken att använda varu- märket CONNECT. Connect har en styrelse där ordförandena för de regionala nätverken ingår, samt representanter för de tre huvudmännen IVA, Industrifonden och . 3,5 centralt vid Connect , 1–3 anställda vid vart och ett av de regionala nätverken, sammanlagt omkring 20 personer. Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling Connect centrala verksamhet finansieras av Stiftelsen Industrifonden och . medverkan är tids- begränsad, och kommer att tas över av . De regionala nätverkens verksamhet finansieras i huvudsak genom medlemsavgifter, avgifter för partnerpaket som säljs till medlemmarna samt deltagaravgifter på vissa aktiviteter. I Connects nätverk arbetar 1 200 erfarna personer, till exempel revisorer, advokater, management- och marknadskonsulter, entre- prenörer, personer från storföretag, riskkapitalister och andra investerare för att hjälpa entreprenörer att utveckla och paketera sina idéer till bärkraftiga företag. Connect har inga egna medel att fördela, däremot kontakter till riskkapitalbolag och andra investerare. En viktig princip är att de som arbetar med att hjälpa entrepre- nörer m.fl. inte får ta betalt för sitt arbete i de aktiviteter som Connect genomför. Paraplyorganisationen Connect stödjer nya regioner att starta egna , och fungerar som en resurs för de regionala nätverken. Connect arrangerar bl.a. nationella och internationella finansieringsforum, leder utarbetan- det av entreprenörsskrifter och följer upp verksamheten. 5.4.2Stiftelsen , (SVID) Stiftelsen Svensk Industridesign bildades av (), Närings- och teknikutveck- lingsverket () och Föreningen . Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling Styrelsen utses av stiftarna. Verksamheten leds av en vd. Omsättningen är varav staten står för om- kring SVID arbetar på uppdrag av med att för- djupa och förmedla kunskaper om industriell design i det svenska näringslivet. Verksamheten bedrivs inom två områden: N Kontakt & Rådgivning. Syftet är att ge företag praktisk väg- ledning i frågor om industridesign. N Kunskap & Kompetensutveckling syftar till att stödja utbild- nings- och forskarinsatser inom designområdet och öka kun- skapen om industridesign i strategiska yrkesgrupper som t.ex. tekniker, ekonomer och marknadsförare. Regionala insatser genomförs i hela landet genom designrådgivare i fyra regioner vid fyra lokalkontor och ytterligare sex samarbetskontor. startade första i , Start- en skedde genom samverkan mellan näringslivet och kommunen under ledning av den nya stiftelsen . Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling finns närmare 90 som är verksamma i om- kring 130 kommuner. äger varumärket och utvecklar konceptet med . Varje är en själv- ständig förening eller stiftelse, med egen styrelse. Flertalet har anlitat företagare som på uppdrag driver centrumet. På en del håll har man valt att istället anställa rådgivare. Nyföretagarcentrumen drivs efter ett likartat koncept. Varje Ny- företagarcentrum måste anta ett antal huvudprinciper för att få använda varumärket. Den verkställande ledamoten svarar för kansli och projektledning (som bedrivs i ett aktiebolag). Stiftelsen har inga anställda. Verksamheten (kansli och projekt- ledning) drivs av ett privat företag på uppdrag av stiftelsen. De lokala Nyföretagarcentrumen har fler än 100 rådgivare som i de flesta fall arbetar på uppdrag. Stiftelsens verksamhet finansieras genom sponsorintäkter från företag och organisationer på ca samt statliga anslag via . Statsstödet uppgick till . Stiftelsen har ingen fond. Verksamheten i de lokala föreningarna () finansieras genom sponsorintäkter, varav huvuddelen (enligt antag- Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling na huvudprinciper) bör komma från det lokala näringslivet. Det finns 2 200 lokala sponsorer och 40 nationella intressenter. Den totala omsättningen är , varav ca 15–kommer från offentliga aktörer och resten från näringslivet. ger företag och enskilda personer allmän råd- givning, om hur man startar och driver företag. Rådgivaren funge- rar som ett bollplank, som testar affärsidén, diskuterar marknaden, hjälper till att göra budget och finansieringsanalys, går igenom lagar, regler och formella krav samt hjälper till med kontakter inom branschen. Rådgivningen är kostnadsfri. besökte 12 000 personer , och 4 200 företag startades. startas omkring 10 000 nya företag genom insatser även från tidigare års verksamhet. är av företagen aktiva, och har gått i kon- kurs (enligt uppgifter från ). arrangerar även tematräffar med ny- och småföretagare. Vid sidan om rådgivaren finns ett nätverk med omkring 3 500 personer. ger också råd och information om nyföretagande och ger också ut Nyföretagarbarometern med statistik över nyföretagande. SUF grundades på initiativ av ingenjören, fysikern och polarforskaren . () är en ideell förening som har till uppgift att främja uppfinnandets utveckling och nyttig- görande och stärka uppfinnarnas situation inom näringslivet och i samhället i övrigt. Ett uttalat syfte med SUF:s verksamhet enligt föreningens stadgar är att stimulera den framtida förnyelsen och välståndsutvecklingen i . Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling SUF är en fristående, allmännyttig och ideell förening som är öppen för alla som är intresserade av uppfinnings- och innovations- frågor. SUF är en riksorganisation för uppfinnare, ideella lokala idé- och uppfinnarföreningar, organisationer och företag och enskilda personer. SUF har drygt 60 lokalföreningar, spridda över hela , med cirka 3 500 individuella medlemmar och ett 50-tal företagsmedlemmar samt ett antal s.k. supportmedlemmar. Svenska Uppfinnareföreningens stadgar. , som väljs av årsmötet, består av en ordförande och ytterligare åtta ledamöter samt fyra ersättare.