sou · GQB327d5 · 2003-01-01 00:00:00 — Bland remissinstanserna märks representanter för de nationella minoritetsspråken varav några tillsammans med bl.a. och att resurser för forskning bör garanteras för alla fem nationella minoritetsspråk. Förslaget om en resurs för forskning om terminologi har också fått stort gensvar. fack- översättarförening föreslår att detta forskningscentrum skulle förläggas till någon av handelshögskolorna. Även förslaget om forskning kring teckenspråk har vunnit mångas sympati. föreslår att ett eventuellt särskilt uppdrag ges Ingen av de svarande avstyrker något av kommitténs förslag. Remissinstanser som tillstyrker (inkl. positiva): , , – , Specialskole- myndigheten, , forskning, SWEBLUL, , , Riksanti- kvarieämbetet, Talboks- och , , , Svenska biotermgruppen, , , Kungl. , i , Judiska centralrådet i , , Sverigefinländarnas delegation, , , , , och Avdelningen för teckenspråk vid gläds särskilt åt förslaget om satsning på korpusarbete även för teckenspråk och att teckenspråksforskningen i stort kan komma att förstärkas. anser att det vore på sin plats med ett konkret önskemål om att fackspråksforskning borde stärkas vid svenska universitet och högskolor. En sådan satsning skulle med fördel kunna samordnas med ökade forskningsinsatser inom terminologi. – ställer sig positiva till kommit- téns förslag om språkforskning och praktisk språkvård. Den speciella satsningen på terminologi förefaller också motiverad. stödjer bedömningen att den vetenskapliga kompetensen i teckenspråk bör garanteras. föreslår att angelägna forskningsuppgifter ringas in när det gäller minoritetsspråken och att resurserna bör ökas för att höja den vetenskapliga kompetensen i alla minoritetsspråk. Dessa uppgifter bör diskuteras med representanter för de olika minoritetsgrupperna utifrån varje minoritets- språks speciella situation. att forskningen kring invandrar- och minoritetsspråken är av stor vikt för deras position i det svenska samhället. En organiserad och säkrad roll för forskningen i alla de fem nationella minoritets- språken och även i de största invandrarspråken behöver läggas till de förslag som utredningen för fram. SWEBLUL anser att alla fem minoritetsspråken bör ha tillgång till relevant och erforderlig utbildning och forskning vid svenska universitet, och att resurserna för forskning och utbildning av den anledningen bör förstärkas för flera av språken. vill särskilt betona vikten av fortsatta och ökade insatser på text- och översättningsvetenskap. En angelägen åtgärd vore att skapa en forskarutbildning i tolkning och översättning. Vidare är det särskilt angeläget att den vetenskapliga kompetensen i minoritets- och invandrarspråk samt tecken- språk garanteras. stödjer utredningens bedömningar och förslag att den vetenskapliga kompetensen i samiska bör garanteras. vill i samband med sitt stöd till förslagen understryka att språkvård måste avse ett mycket brett och omfattande arbetsfält: korpusvård, statusvård, viss annan text- och sociolingvistisk forskning m.m., alltså långt mer än vad de flesta säkert lägger i begreppet språkvård. Kommitténs lista på priorite- rade områden kunde göras ännu längre. Talboks- och instämmer med kommitténs förslag. TPB menar att man härvid även bör beakta arbete när det gäller termer. TPB instämmer även i kommitténs första bedömning, men anser att en satsning även bör göras när det gäller de gravt synskadades skriftspråk – punkt- skriften. stödjer förslagen om satsning på språkvårdsforskning. Forsk- ning på språkområdet bör dock omfatta inte bara minoritetsspråk, invandrarspråk samt teckenspråk utan även det lättlästa språket liksom läsning bland människor med lässvårigheter. stödjer förslaget att särskilda medel ska satsas på språk- vårdsforskning liksom att en högskola eller ett universitet ska utveckla ett natio- nellt centrum för terminologiforskning men vill även understryka vikten av att förstärkta språkvårdsinstitutioner ges möjligheter till egen forskningsverksamhet. Svenska biotermgruppen tillstyrker förslaget att bygga upp en resurs för svensk forskning inom terminologi. Vidare tillstyrker man förslaget att på olika sätt undersöka konsekvenserna av det ökade bruket av engelska i stället för svenska såväl inom skolväsendet () som i arbetslivet och i högre utbildning. Sådan forskning är en nödvändig förutsättning för en seriös diskussion om valet av språk i olika sammanhang i samhället. stödjer utredningens förslag att bygga upp resurser för terminologiforskning. Delar av denna forskning bör förläggas till handelshög- skolorna, med tanke på att det i hög grad är affärsspråket som drabbas av domän- förluster till engelskan. instämmer i utredningens förslag om inrättande av en profes- sur i terminologi. Professuren och forskningscentrumet bör upprättas i nära sam- arbete med TNC. Bl.a. kan TNC ställa forskningsmaterial till förfogande och komma med förslag till relevanta forskningsuppgifter. tillstyrker att en resurs för svensk forskning inom terminologi skall byggas upp. i vill framhålla vikten av att utbildning och forskning när det gäller i synnerhet finska, meänkieli och samiska hålls på en hög nivå i . Satsning på forskning och utbildning behöver inte bara vidmakthållas – den behöver förstärkas. Judiska centralrådet i anser att alla fem minoritetsspråk bör garanteras relevant erforderlig utbildning och forskning vid svenska universitet, och att resurserna för forskning och utbildning av den anledningen bör prioriteras för flera av språken. instämmer i förslaget att den vetenskapliga kompe- i både minoritets- och invandrarspråksforskning bör garanteras. SSR delar utredarnas uppfattning om att minoritetsspråkforskningen, speciellt inom det samiska området, bör stärkas. Sverigefinländarnas delegation föreslår att resurserna för att höja den vetenskapliga kompetensen för finska och övriga minoritetsspråk höjs. delar utredningens uppfattning att kvaliteten på textade över- sättningar i TV är ett angeläget område för forskning. Översättningarna har stor betydelse för uppfattningen om vilka normer som gäller för god svenska, inte minst bland grupper som i mindre grad tar del av annan skriven svenska eller som håller på att lära sig svenska. SVT delar även uppfattningen att den vetenskapliga kompetensen i teckenspråket bör garanteras och ökas och att ett universitet kan ges ett särskilt uppdrag. SVT föreslår att uppdraget bör ges till , där man utreder förutsättningarna att bli landets första teckenspråkiga universitet. anser att det är bra om en särskild satsning görs på språkvårds- forskning och vill särskilt påminna om barnspråks- och två/flerspråkighets- forskning. Logopeder och lingvister som ägnar sig åt språktillägnande, dyslexi och liknande bör få ökad möjlighet till forskningsstöd. Forskning inom handikapp och hjälpmedel bör också lyftas fram mer än vad som är fallet. DIK anser att åtgärder för att stärka och utveckla utbildning och forskning kring teckenspråket. En åtgärd är att överföra utbildningen av teckenspråkstolkar från folkhögskolor till universitet och högskolor. DIK vill dock att en konse- kvensanalys av resurser görs. Vidare måste staten gå in med riktade åtgärder för att minska andelen teckenspråkstolkar som saknar utbildning. LO delar kommitténs argumentation för behovet av forskningsinsatser. LO ställer sig bakom de förbättringsförslag som gäller minoritetsspråkens ställning och behov av ökad forskning. LO konstaterar med tillfredsställelse att regeringen beslutat anslå medel till uppbyggnaden av ett nytt finskt språk- och kulturcentrum vid . tillstyrker kommitténs förslag att den vetenskapliga kompetensen i minoritets- och invandrarspråk samt teckenspråket bör garanteras och i vissa fall ökas. SFRF tillstyrker kommitténs bedömning att det för finskans del vore lämpligt att öka forskning och undervisning på universitet och högskolor. instämmer i förslaget att en resurs för svensk forskning inom terminologi skall byggas upp. SOST vill i synnerhet betona vikten av att en termgrupp bestående av forskare och tekniker även omfattar en utbildad terminolog. hänvisar till kommitténs konstaterande att språk som blir föremål för forskning får sin position stärkt. För att stärka dialekternas och minoritetsspråkens position genom att tillhandahålla material för forskning, är det nödvändigt att erhåller resurser som gör det möjligt att kontinuerligt dokumentera dessa språk. noterar att betänkandet beträffande språkvårdsrelevant forskning nämner en mycket stor del av den totala forskningsmängden vid landets institu- tioner för svenska och nordiska språk. anser att betänkandets mångordighet här skymmer andra uppgifter inom dialektologin, vars forskningsområde rymmer många olika uppgifter som hör samman med lingvistisk forskning och som det inte är rimligt att föra till språkvårdsområdet. anser det anmärkningsvärt att begreppet namnvård inte behandlas i betänkandet, fastän det är en del av språkvården. Dessutom äger vissa av de kon- kreta frågor som diskuteras i betänkandet direkt giltighet för vården av person- namn och ortnamn. Varningar bör särskilt utfärdas för engelska inslag i det Mest påtagligt är detta i fråga om personnamnen, men även i vår ortnamnsflora tar sig detta allt tydligare uttryck. Inte minst i samband med den pågående adressättningen på landsbygden ges talrika exempel på för svenska språket främmande inslag. Språkkänslan har förskjutits och det finns anledning till viss oro över en framför allt överväldigande angloamerikansk kulturpåverkan. hävdar att språkexpertis bör vara representerad i beslutsprocesserna kring namnlagstiftning. Det är även angeläget att den av 2001 beslutade undersökningen av namnlagens tillämpning genomförs. anser att den organisationskommitté, som skall ta fram förslag för språkrådets organisation, bör ta ställning till var forskningen om teckenspråk skall förläggas. föreslår att även punktskrift ska ingå i arbetet att garantera och i vissa fall öka den vetenskapliga kompetensen i minoritets- och invandrarspråk. SRF föreslår dessutom att en professur i punktskrift inrättas, bland annat för att samordna den existerande forskningen och för att initiera ytterligare forskning. vill göra en särskild koppling mellan sitt eget språkarbete och forskning om den moderna, framför allt talade, svenskan. Begriplighetsforskning och forskning inom fonetik och annan röstforskning måste också särskilt fram- hållas. Kunskaper från dessa områden är ett viktigt stöd för rådgivning till journal- ister och andra medarbetare och i kontakter med lyssnare och tittare, så att råden grundas på verkligt vetande och inte på tyckande. Forskningscentralen för de inhemska språken i menar att det i övrigt utmärkta betänkandet mera kunde ha uppmärksammat möjligheterna till samarbete mellan och inom flera av de områden som berörs. När det gäller språkforskning kunde man ha konstaterat att det finns ungefär lika många professurer i svenska i som det finns i . Inte minst den svenska institutionen vid har inriktat sig på forskning i fackspråk och terminologi. I ännu högre grad gäller detta naturligtvis forskningen i finska. N Språkpolitik skall utgöra ett eget politikområde. N Målen för språkpolitiken skall vara –att alla skall ha rätt till språk: svenska, modersmål och främmande språk –att svenskan skall vara ett komplett och samhällsbärande språk –att den offentliga svenskan skall vara korrekt och välfungerande. N Ansvaret för språkpolitiken bör samlas hos ett departement. har blivit ett mer mångspråkigt samhälle. Kravet på att behärska språket har ökat generellt sett, inte minst inom arbetslivet. Det finns en hög ambition att underlätta de funktionshindrades tillgång till språket. finns risk att svenskan drabbas av domänförluster till engelskan inom några områden. Genom EU-medlemskapet har språkets roll inom politik och förvaltning förändrats. Svenskans roll som ett komplett och samhällsbärande språk är därmed inte lika Kommittén anser att det finns behov av en språkpolitik som omfattar svenskan, de övriga språken i och förhållandet mellan dem. Kommittén föreslår att språkfrågorna lyfts fram som ett eget, samlat politik- område för att ge dessa frågor den tyngd de förtjänar. Kommittén betonar att språkpolitik därmed endast skall bedrivas inom detta politikområde. Kommittén föreslår att skall besluta om mål för den nationella språk- politiken. Målen är tre till antalet varav det första, Alla ska ha rätt till språk spaltas upp i tre delmål: alla ska ha möjlighet att lära sig så mycket svenska att man kan hävda sig i samhället, alla som bor i slkall ha möjlighet att utveckla sitt modersmål, alla ska ha möjlighet att lära sig främmande språk (engelska och minst ett annat främmande språk). Kommittén föreslår att målet ska följas upp av språkvården, delvis i samarbete med . Det andra målet är att svenskan skall vara ett komplett och samhällsbärande språk. Att språket ska vara komplett innebär att svenska ska kunna brukas inom alla de domäner där vi som bor i önskar kunna använda det. Att språket är samhällsbärande innebär dels att svenskan har rollen som det gemensamma språket i dels att svenskan är det språk som används i offentliga samman- hang i . Av minoritetsspråklagstiftningen framgår när man har rätt att använda minoritetsspråk hos förvaltningsmyndigheter och domstolar. Språkvår- den föreslås följa upp även detta mål. Det tredje målet är att den offentliga svenskan skall vara korrekt och välfunge- rande. Detta innebär att myndigheter skall uttrycka sig lättförståeligt och mottagaranpassat. Språkvården föreslås följa upp detta mål. Kommittén anser att målen för en nationell kulturpolitik bör beaktas i det språkpolitiska arbetet. Slutligen menar kommittén att ansvaret för språkpolitiken bör samlas hos ett statsråd och därmed till ett departement inom . Det vore även önskvärt med en samling av ansvaret för behandling av språkpolitiska frågor till ett utskott i . Många av remissinstanserna har lämnat synpunkter på förslagen om språkpolitik. Övervägande delen är positiva till förslagen och tillstyrker dem. Från de instanser som är till största delen positiva i sina yttranden har även lämnats en del förslag till kompletteringar eller fortsatta överväganden. i vill lägga till ett språkpolitiskt mål till de föreslagna: att den nordiska språkgemen- skapen ska vidmakthållas och förstärkas. påpekar att språkpoli- tiken borde omfatta även teckenspråket. för informations- specialister anser att det första målet för språkpolitiken även ska innefatta språket engelska. menar att frågan om språkpolitik som eget politikområde bör prövas ytterligare. Några av de svarande, främst statliga myndigheter med administrativt ansvar, har lämnat uttryckliga avstyrkanden. Statskontoret anser att det inte framkommer tillräckliga argument för att staten skall ta över ett större ansvar för språkpolitiken och avstyrker att språket ska bilda ett nytt gränsöverskridande politikområde samt att språkinsatserna behöver samlas hos ett departement. kan inte se att det ur styr- ningssynpunkt finns argument för att skapa ett eget politikområde för språkfrå- gorna. ESV förordar i stället att språkfrågorna skulle utgöra ett verksamhets- område inom kulturpolitiken. Även ställer sig tveksamt till förslaget om språkpolitik som ett eget politikområde. (som tillstyrker de språkpolitiska målen) avstyrker att ansvaret för de språkpolitiska målen samlas hos ett departement, där frågorna riskerar att isoleras. Remissinstanser som tillstyrker (inkl. positiva): , , – , , , , , , Talboks- och , , , Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, för informationsspecialister, , , , , , , , Judiska centralrådet i , , Svenska Tornedalingars Riksförbund-Tornionlaaksolaiset, , , , tillstyrker utredningens förslag att språkpolitik bör utgöra ett eget politikområde med tre nationella mål, liksom att ansvaret för språkpoli- tiken bör samlas hos ett departement. RRV har inget att erinra mot förslagen till övergripande mål för svensk språk- politik. – anser att det vore av stort värde om ansvaret för svensk språkpolitik samlas hos ett departement. att om rätten till främmande språk, och då särskilt engelska, ska vara en del av svensk språkpolitik, behövs en förutsätt- ningslös utveckling av pedagogiken för engelskundervisningen. Det är inte givet att förutsättningarna är lika i olika delar av landet. Enligt Centrum borde även undervisningsaspekten ha pekats ut som ett politiskt instrument för stärkande av minoritets- och invandrarspråken. kan i princip ställa sig bakom kommitténs förslag till målen för språkpolitiken, men menar att frågan om språkpolitik som eget politikområde bör prövas ytterligare. Konsekvenserna av vad som skulle kunna uppfattas som en mer renodlad politisering av språkfrågan bör genomlysas och erfarenheterna från länder där språkfrågan är ett politikområde bör inhämtas och värderas. Formuleringar av uppdrag i samband med prioriteringar av skilda insatser måste bli föremål för fortsatta överväganden, eftersom målen säkert av många inte uppfattas som i alla delar kongruenta. SWEBLUL samtycker till att språkpolitik hänförs till ett särskilt politikområde med ett eget ansvarigt statsråd. finner kommitténs argument för att språkfrågor ska samlas till ett nytt politikområde med egen myndighet under ett departement övertygande. stödjer förslaget, men vill för säkerhets skull understryka att denna politisering av språkvården inte får innebär att statsmakterna bestämmer eller dikterar villkor i allehanda korpusfrågor eller andra enskilda inomspråkliga angelägenheter. Talboks- och kan instämma med förslaget att samla språk- politiken under ett departement, men påpekar att denna fråga i hög grad är en grundlagsfråga och att andra departement inte bör frånhändas ansvaret för språkpolitiken. TPB instämmer med kommittén om målen för språkpolitiken. instämmer i de språkpolitiska målen och finner det välmotiverat att språkpolitik förs till ett eget politikområde. Det är dock inte korrekt att hävda att det språkpolitiska målet allas rätt att lära sig främmande språk stämmer överens med EUs språkpolitiska mål som innebär att EU-medborgare ska behärska tre av unionens språk. föredrar den svenska, ej så eurocentriska målsättningen. Vidare kan det stöta på stora svårigheter att med så konkreta nyckeltal som mjöligt följa upp de språkpolitiska målen. Ambitionen är riktig, men man ska inte ha för stora förhoppningar på dessa redovisningar och bedömningar. Slutligen påpekar nämnden att en långsiktig språkpolitik fordrar ett utvidgat internationellt samarbete. stödjer utredningens förslag att språkpolitik ska utgöra ett eget politikområde. Kommittén borde dock ha varit lika angelägen om att ställa kvalitetskrav på tolkar och översättare i betänkandet som man har varit att ställa krav på att svenska språket håller hög kvalitet. Samhällsinformation och myndighetskorrespondens som sker på andra språk än svenska bör ha samma krav på sig att vara korrekt och välfungerande som den offentliga svenskan. Ombudsmannen mot etnisk diskriminering ser med tillfredsställelse på kommitténs förslag till mål för den svenska språkpolitiken, liksom på förslaget att samla ansvaret för språkpolitiken inom ett departement. för informationsspecialister anser att det första målet för språkpolitiken även ska innefatta språket engelska. anser att förslagen till mål för en ny språkpolitik överensstämmer väl med de integrationspolitiska målen och ser fram emot en ny språkpolitik liksom en svensk språklagstiftning. tillstyrker att särskilda språkpolitiska mål bör formuleras. anser att ansvaret för språkpolitiken bör samlas hos ett departement. stödjer förslaget att göra språkfrågor till ett eget politikområde och anser att skulle vara den naturliga placeringen. hänvisar till ändamålsparagrafen i Svenska språknämndens stadgar som säger att nämnden ska verka för ett nordiskt samarbete på språkvårdens område i syfte att vidmakthålla och stärka den nordiska språkgemenskapen. Om utredningens förslag blir mål för språkpolitiken och därmed vägledande för språkråd är det uppenbart att det nordiska samarbetet och uppgiften att vidmakthålla och stärka ges en väsentligt försvagad ställning jämfört med nuvarande situation. Föreningen menar att det är en allvarlig brist att inte ett vidmakthållande och en förstärkning av den nordiska språkgemenskapen uttryckligen föreslås bli ett mål för den språkpolitik som bör föras i . i föreslår därför ett tillägg till de språkpolitiska målen med följande lydelse: - att den nordiska språkgemenskapen ska vidmakthållas och förstärkas. KLYS betraktar förslaget att göra språkpolitik till eget politikområde som mycket värdefullt. Likaså att ansvaret för språkpolitiken samlas hos ett departement. KLYS anser det vara mycket viktigt att målen för den nationella kulturpolitiken beaktas i det språkpolitiska arbetet. KLYS är även positiva till inrättandet av en departementsövergripande arbetsgrupp för språkpolitiska frågor. instämmer i utredningens krav, att alla som bor i skall ha möjlighet att utveckla sitt modersmål. Det innebär att ytterligare insatser måste till inom förskola, skola och vuxenstudier samt för döva i yrkes- livet, för att döva skall få ökade kunskaper och medvetenhet om sitt modersmål. SDR anser dessutom självfallet att de krav som utredningen ställer om rätt till svenska språket även skall komma döva till del. Judiska centralrådet i samtycker till att språkpolitik hänförs till ett särskilt politikområde med ett eget ansvarigt statsråd. instämmer i förslaget att språkpolitiken bör samlas under ett departement. SRR påpekar också att det sydsamiska området inte omfat- tas av det nuvarande förvaltningsområdet för det samiska språket. För att stärka det ytterst hotade sydsamiska språket anser SSR att det samiska förvaltningsom- rådet även bör omfatta de sydsamiska områdena. Svenska Tornedalingars Riksförbund-Tornionlaaksolaiset samtycker till att språk- politik hänförs till ett särskilt politikområde med ett eget ansvarigt statsråd (som förhoppningsvis talar med dialektal klang eller allra helst har någon språklig brytning från ett minoritetsspråk). vill understryka vikten av att språkpolitiken utgör ett eget politikområde. Inom biblioteksområdet finns samordningsproblem och DIK förordar ytterligare beredning och analys av vilket departement och eventuella myndigheter som ska ha huvudansvaret på det nya politikområdet. Vidare anser DIK att teckenspråk tydligt ska ingå i språkpolitiken. LO ställer sig bakom kommitténs förslag. LO anser att språkpolitiken bör vara ett eget politikområde, samt att ansvaret för språkpolitiken förs till . tillstyrker målen för språkpolitiken. instämmer i det andra förslaget till mål för språkpolitiken att svenskan skall vara ett komplett och samhällsbärande språk. SOST vill kunna använda svenska inom den domän som optiken i vid mening representerar. Remissinstanser som avstyrker (inkl. tveksamma): Statskontoret, , , , Statskontoret avstyrker att språket ska bilda ett nytt gränsöverskridande politikom- råde och att språkinsatserna behöver samlas hos ett departement. Språket ingår naturligt i ett flertal politikområden och att utforma en språkpolitik såsom den definieras i utredningen kommer i sin tur att innebära en dubblering av verksam- het som kan ha en koppling till språk. Statskontoret anser att det inte framkom- mer tillräckliga argument för att staten skall ta över ett större ansvar för språkpoli- tiken. ställer sig tveksamt till förslaget om språk- politik som ett eget politikområde. instämmer i att ansvaret för språkpolitiken bör vara samlat hos ett departement. En allmän strävan bör dock vara att minimera antalet politik- områden och ESV kan inte se att det ur styrningssynpunkt finns argument för att skapa ett eget politikområde för språkfrågorna. ESV förordar stället att språk- frågorna skulle utgöra ett verksamhetsområde inom kulturpolitiken. lämnar i princip samma invändningar som , men utan att uttryckligen ställa sig bakom förslagen.