sou · GQB391d1 · 2003-01-01 00:00:00 — - i intimt samarbete med Kom- munistiska Förbundet - skäligen kan misstänkas be- driva en verksamhet syftande till det svenska samhäl- lets omstörtande med revolutionära medelI såväl tal som skrift har förbundets målsättning klart redovisats såsom en rent revolutionär rörelse på marxistisk- leninistisk grund och med ytterst stark för- ankring i den s.k. kineskommunismen sådan den framkommer i uttolkning. Förbundet under- känner helt VPK:s mera moderata politiska linje och teori om en fredlig övergång till ett socialistiskt sam- hället på parlamentarisk väg. I stället anvisas klart det väpnade våldets väg som den enda realistiskt fram- komliga.240 Som underlag för bedömningen användes bok Vart går kommunistiska parti. Som framgått ovan var bok en uppgörelse med SKP:s utveckling till ett revi- sionistiskt stödparti till socialdemokraterna. Säkerhetspolisen betraktade både FNL-rörelsen och KFML som organisationer som är rent revolutionära till sin natur. De ansågs syfta till att demoralisera polismakten och domstolsväsendet, un- dergräva försvarsvilja och allmän lojalitet, t.ex. genom propaganda för värnpliktsvägran och misstänkliggörande av officerskåren i all- mänhet och försvarsledningen i synnerhet. För att åstadkomma detta menade säkerhetspolisen att KFML infiltrerade olika myn- digheter och då i synnerhet försvaret, polisen samt massmedierna. Några belägg för detta anfördes inte i PM:n och det förefaller osannolikt att KFML hade någon färdig taktik för hur en revolutionär situation skulle fram- bringas. Inte heller förefaller det troligt att man inom KFML be- drev propaganda för värnpliktsvägran. Sådan förekom under 1960- talet men då framför allt inom pacifistiska kretsar. Som visats ovan kom KFML att i allt högre grad ta avstånd från värn- pliktsvägran som politisk metod. Sannolikt var säkerhetspolisens hotbild i hög grad präglad av de demonstrationer som ägt rum 1967 och kanske då särskilt demonstrationen i sam- band med FNL:s sjuårsdag den 20 december.241 Uppfattningen att vänstergrupperna sökte konfrontation med polisen framfördes också i en rapport som 240PM 8/1 1968. personakt löpnr C 1 1. 241Om denna se , : Den farliga fredsrörelsen, s. 233-234. 1968 överlämnades av rikspolischefen till statssekre- teraren . I rapporten framhölls att KFML, Clarté och FNL-rörelsen genom konfrontationer med polisen försökte framkalla våld för att därigenom skapa en revolutionär situation. På lång sikt, menade rikspolischefen, arbetade den revolutionära väns- tern för att undergräva förtroendet för myndigheterna i allmänhet och polisen i synnerhet.242 Allt talar dock för att polisledningen överdrev planmässigheten och det långsiktiga i de händelser som ägde rum 1968.243 Av betydelse för hotbilden var också att Röd under glansdagarna kunde samla mycket stora ska- ror vid . Både 1971 och 1972 var Röd Fronts tåg i större än det socialdemokratiska tåget. Detta samt den i övrigt sto- ra aktiviteten på gator, torg och arbetsplatser (inom KFML/SKP tillämpades arbetsplikt) torde ha varit anledningen till att säker- hetspolisen överskattade KFML/SKP:s styrka både kvalitativt och kvantitativt. Det är emellertid svårt att säga mera exakt hur många medlem- mar KFML/SKP hade. Några siffror på detta har veterligen aldrig offentliggjorts. Syftet med detta torde ha varit tvåfalt. Dels fanns en önskan att inte underlätta säkerhetspolisens kartläggning, dels torde man ha velat dölja hur litet partiet faktiskt var. 1987 uppgav en tidigare medlem att partiet 1977 stod som starkast numerärt och då hade 2 300 medlemmar, vilket kan jämföras med säkerhets- polisens uppskattning om 4 000 medlemmar. Samma källa uppgav att SKP 1980 minskat till omkring 1 400 medlemmar.244 Säkerhets- polisens uppskattning var att antalet medlemmar uppgick till ca 3 000. I val fick KFML/SKP som mest stöd av 21 000 väljare 1970. Av genomgången ovan torde ha framgått att KFML/SKP var programmatiskt revolutionärt från dess bildande . Att nå so- cialismen med fredliga eller parlamentariska medel ansågs uteslutet. Någon konkret plan för hur revolutionen skulle gå till fanns knap- past inom KFML vare sig då eller . Det finns heller inga som helst belägg för att några revolutionära förberedelser ska ha vidta- gits förutom studier och opinionsbildning. KFML/SKP synes ha Sammanställning med kommentarer över vissa uppmärksammade demonstrationer un- der tiden . PM jämte bilagor ang vissa uppmärksammade demonstratio- ner. Överlämnades från till statssekreterare 14/11 1968. Säker- hetspolisen, serie F III. Bc P, 1968, vol 5. 243Ett tydligt exempel på detta är P.G. Vinges och framträdanden inför för- svarsrådet . Om detta se , : Den farliga fredsrörelsen, s. 237. 244Se uppgifter i akt . varit alltför upptaget med att bygga upp förbundet inför partibild- ningen och senare med att bekämpa och utesluta opportunister och likvidatorer till höger och vänster inom partiet. 1980 inleddes en omvärdering som innebar att begrepp som pro- letariatets diktatur övergavs och 1984 till att kominterntraditionen förkastades. Förvandlingen fullbordades 1986 då partiet bytte namn till Solidaritetspartiet samt uttryckligen försvor sig till den fredliga och parlamentariska vägen till socialismen. Hur ska då säkerhetspolisens hotbildsanalyser värderas? Att KFML/SKP avvisade den fredliga vägen till socialismen är klart och i den meningen var partiet utan tvekan en organisation som omfat- tades av öppna brev och därmed skulle övervakas. Dock överskattade säkerhetspolisen styrkan i hotet. I realiteten torde ho- tet om revolutionärt våld från KFML:s sida varit obetydligt eller rent av obefintligt åtminstone under fredliga förhållanden. Detta var dock inte något som kunde förutsättas och hotbilden revolutionär verksamhet framstår som rimlig, i syn- nerhet om man tar i beaktande att det i ett krigsläge kunde uppstå ett, ur revolutionär synvinkel, gynnsamt läge för att vända ett för- svarskrig till ett försök att genomföra en revolution. Att tankar i denna riktning fanns inom SKP framgår av hand- lingar som påträffades i samband med ett av partiet arrangerat sommarläger. Hotbildsanalysen framstår därmed inte som orimlig även om säkerhetspolisen framför allt över- skattade KFML:s revolutionära styrka. Däremot kan konstateras att säkerhetspolisen inte hängde med i de programmatiska förändringarna som påbörjades . De för- ändringar som partiprogram innebar synes knappt ha no- terats av säkerhetspolisen som i stället ägnade sig åt att låta sektio- nerna rapportera in mängder av, i allt väsentligt, triviala uppgifter. Inte heller tillägg till partiprogrammet eller Solidaritets- partiets antagna program utsattes för någon riktig analys. Den analys som säkerhetspolisen presenterade i en halvårsöversikt med slutsatsen att Solidaritetspartiet måste förbli under övervakning eftersom det inte klart tagit avstånd från kom- munismen framstår som uppenbart svag. Först genomför säkerhetspolisen det som borde ha påbörjats, nämligen en seriös analys av SKP:s programmatiska utveckling. Den slutsats som drogs 1987, att SKP från arbetar för att genomföra socialis- men genom användandet av demokratiska metoder och inom ra- men för de regler som gäller för vårt demokratiska statsskick framstår som mycket rimlig och välunderbyggd. Denna slutsats kunde dock säkerhetspolisen ha kommit fram till . 2.7.3Samarbete med främmande makt Den andra självklara komponenten i den hotbild som KFML ut- gjorde var relationen till främmande makt. I den förundersökning som inleddes i var anklagelsen inledningsvis spione- ri – av allt att döma till förmån för . Om säkerhetspolisen verkligen misstänkte att medlemmar i spionerade för räkning är oklart. Förmodligen handlade det i stället om att hitta en lämplig grund för att inleda telefonavlyssning - spionerimisstankar hade länge använts för att motivera avlyssning av det gamla kom- munistpartiet. ändrades också brottsrubriceringen till förbe- redelse till uppror och tagande av utländskt understöd. I jämförelse med det gamla SKP var situationen i ett avseende ny beträffande KFML. Det var inte längre som antogs ligga bakom och dra i trådarna utan . Den kinesiska hotbilden kan delas upp i tre relaterade men ändå klart distinkta delkomponenter: 1.Kina leder KFML:s subversiva verksamhet 2.Kina finansierar KFML:s subversiva verksamhet skulle ytterligare en variant av denna hot- bild utkristallisera sig: SKP bedriver underrättelseverksamhet för räkning. Problemet med kinesisk subversion som hotbild skulle kunna vara att det är uppenbart att intresse för inte kan ha varit av riktigt samma slag som det sovjetiska intresset för . Detta hypotetiska problem synes dock aldrig ha varit reellt. När misstan- karna om att KFML skulle styras och understödjas från pre- senterades, menade säkerhetspolisen att detta på intet sätt var unikt för . Tvärtom, stödet till KFML antogs vara ett led i en all- män kinesisk subversiv verksamhet i . Som nämnts tidigare hämtade säkerhetspolisen en del av sitt underlag från en artikel i en schweizisk veckotidning . Enligt artikeln hade Bun- despolizei bevis för att i under- stött och initierat omstörtande verksamhet i , och . Säkerhetspolisens slutsats var att parallellen till vad som skett och sker i är icke svår att finna och även vad tid- punkten beträffar föreligger en anmärkningsvärd sam- stämmighet.245 Det ansågs också möjligt att KFML bildats med hjälp av eko- nomiskt stöd från . Som belägg för att subversionen styrdes från nämndes ett antal registrerade kontakter med anställda vid den kinesiska ambassaden. Säkerhetspolisen noterade också att personer med kinesiskt utseende ofta brukade följa FNL- demonstrationerna som åskådare. Att redan er- hållit pengar från den kinesiska ambassaden rapporterades från en källa som brukade lämna uppgifter om det gamla kommunist- partiet. Pengarna skulle ha avsett inköp av två affärslokaler på , dvs. där bokhandeln senare kom att öpp- na. drog säkerhetspolisen i samband med en ansökan om telefonavlyssning följande slutsats om KFML:s bidrag från Ki- na. En sammanfattande bedömning av den ekonomiska situationen synes ge till resultat, att penningmedel måste tillföras den kineskommunistiska verksamhet- en från källor utanför dess egen krets. Att detta eko- nomiska stöd - direkt eller indirekt - därvid kommer från härvarande kinesiska ambassad kan på angivna grunder skäligen antagas.246 1975 konstaterades i årets fjärde kvartalsöversikt att det var gåt- fullt hur SKP finansierades. Alla tecken pekade emellertid enligt säkerhetspolisen på att stöd inkom från , antingen direkt till partiet eller via någon närstående organisation som FiB/Kultur- front, Handelsfront eller Oktoberboklådorna. Enligt de indicier som samlats handlade det dels om kontant stöd samt stöd i form av trycksaker och grammofonskivor som levererats utan kostnad för försäljning i partiets boklådor.247 Övervakningen av den kinesiska ambassaden i visade att KFML/SKP:s partikassör besökte ambassaden ungefär en gång . Med hjälp av internationella källor ansåg sig säkerhets- 245PM 8/1 1968. personakt löpnr C 1 1. 247Kvartalsöversikt nr 4/1975. Akt 5:721d/1-28 löpnr 13. En del av uppgifterna om bidrag från kom från källa C33 vars trovärdighet har diskuterats tidigare i detta kapitel. polisen kunna fastslå att regelbundet finansi- erade ideologiskt närstående partier i utlandet. Omkring 1968, i samband med kulturrevolutionen, skulle dock kineserna ha omvär- derat detta och i stället ansett att de Kinavänliga krafterna i utlan- det skulle försörja sig själva.248 uppgavs dock ha återgått till den gamla linjen och ansågs lämna stöd om det kunde bedömas tjäna utrikes- politiska syften. En metod att dölja pengar ansågs vara att bedriva insamlingar för olika ändamål, t.ex. en reprokamera till Gnistan. Resultatet av insamlingen redovisades sedan i tidningen varvid det belopp som lämnades från ambassaden lätt kunde flyta in i total- summan. Att lämna över pengarna ansågs inte bjuda några som helst problem med tanke på att SKP-medlemmar och aktiva inom ofta besökte ambassaden.249 SKP:s intensifierade sovjetkritik sattes av säkerhetspolisen i samband med ett partibesök i . Inte långt därefter utkom skriften , förtryck och aggression i socialismens namn. förklarade en källa verksam inom KFML(r) att SKP fick stöd av både och i form av resor och liknande. Där- emot utgick inget annat stöd menade källan som baserade sina uppgifter på information han erhållit från personer som verkade inom SKP men som i själva verket var sympatisörer och rapportö- rer till KFML(r).250 Stöd för misstankarna om kinesiskt understöd fick säkerhets- polisen vidare när det 1975 blev känt att en anställd vid kinesiska ambassaden i förklarats persona non grata. Bakgrunden var att det avslöjats att mannen var involverad i att överföra stöd åt re- volutionära grupper i . En amerikansk kvinna hade också gripits då hon försökte föra ut från till . Pengarna sades ha kommit från den anställde vid ambassaden i Ot- tawa och vara avsedda för en grupp på Filippinerna.251 1976 redovisade säkerhetspolisen i en kvartalsrapport uppgifter som man bedömde som med största sannolikhet riktiga. 248Detta bekräftas i viss mån av 2000 utgivna memoarer. Baude berät- tar här om en resa till tillsammans med och en man vid namn som hade aspirationer på att driva handel med kineserna på samma sätt som det gamla SKP hade gjort med bl.a. DDR. Baude beskriver ett möte som trion hade med en partidelegation: Mot slutet av mötet förklarade våra kinesiska värdar att tanken på att stärka partier genom att erbjuda exportmöjligheter var en av den svarta linjens metoder, som kulturevolutionen gjort upp med. Därför ville de inte vara med om någon sådan handel. Var det så att det kommande svenska partiet behövde ekonomisk hjälp kunde de tänka sig kon- tanta bidrag. Baude, : Mot strömmen s. 29. 249Kvartalsöversikt nr 4/75. Akt 5:721d/1-28 löpnr 13. 250Uppgifter från källa 5:73/341 12/2 1975 i akt 15:4/5a löpnr 12. 251Kvartalsrapport nr 3/76. Akt 5:721d/1-28 löpnr 14. band med att och besökte skulle ha smugglats hem till . skulle ha tagit i sina kläder och Baude resterande. Att uppgifterna var i stort sett riktiga har bekräf- tats av i hans memoarer.252 Att medel tillfördes KFML/SKP från den kinesiska ambassaden har också bekräftats dels i , dels av i samtal med . Det synes dock ha rört sig om mindre belopp avsedda att hålla förlagsverksamheten i gång. Chris- ter , tidigare internationell sekreterare i , skrev i Clar- té nr 1/1998 om kinesernas mycket begränsade ekonomiska stöd till KFML . fick hotbilden en delvis annan inriktning. Säkerhetspolisen antog nu att SKP genom sitt militärpolitiska ut- skott bedrev underrättelseverksamhet för kinesisk räkning. Ett allvarligt förhållande beträffande SKP är att parti- et med stor sannolikhet ägnar sig åt systematiskt be- driven underrättelseverksamhet inte minst inom för- svarsmakten. Vid sammanträde med partiets försvars- utskott lär direktiv beträffande inriktningen av under- rättelseverksamheten ha lämnats.253 I den tredje kvartalsöversikten presenterades ytterligare uppgifter: Från källor vars uppgifter bedöms som sannolikt rik- tiga har tillbaka inkommit uppgifter som tyder på att , via och parti- ets tidning samt FIB/Kulturfront och bild- byrån Saftra, bedriver en omfattande kunskapsin- hämtning på olika områden i såväl vårt land som i , , och . tycks vara nordisk central för inhämtningen och kine- serna utnyttjar målmedvetet medlemmarna i de mao- istiska organisationerna i nämnda länder för att få 252Baude, : Mot strömmen s. 29-31. Baude skriver dock att det rörde sig om 10 000 kro- nor i amerikanska dollar. Möjligen beror diskrepansen på ett missförstånd där säkerhetspoli- sens källa missuppfattat i dollar som . 253Kvartalsöversikt nr 2/76. fram uppgifter om i första hand huvudmot- ståndare Sovjet.254 Frågan om SKP genom sitt militärpolitiska utskott bedrev under- rättelseverksamhet för räkning utreddes av säkerhetspolisen bl.a. genom telefonavlyssning varvid dock inget egentligen framkom som gav stöd åt misstankarna. I en bedömning förklarades SKP vara ett parti på tillbakagång. Detta betydde dock inte att partiet helt kunde skrivas av som hot: Vissa delar av partiet, t.ex. , bör dock tas på allvar. Den verksamhet som militärrådet miss- tänkes bedriva är klart kriminell. Att partiet i sitt öv- riga revolutionära förarbete skulle be- driva brottslig verksamhet har ej kunnat fastställas, pga partiets allmänna kameleontaktiga beteende, ge- nom att inte medlemmarna klart utsäger var de hör hemma. Det finns skäl att anta att man när det gäller ev brottsliga förberedelser är än mer försiktig.255 Telefonavlyssningen av en ledande medlem i SKP med dessa miss- tankar som grund avbröts utan att misstankarna kunnat bekräftas eller avskrivas. Brottsmisstankarna rörande un- derrättelseverksamhet för räkning var i sin helhet grundade på uppgifter från källa C33, vars trovärdighet har diskuterats ovan. I efterhand är det dock i det närmaste omöjligt att bedöma miss- tankarnas rimlighet. framkastade en tidigare med- lem i SKP i samtal med säkerhetspolisen hypotesen att de uppgifter av militärpolitisk karaktär som SKP samlade in också kom Sovjet- unionen till del. Förklaringen till detta skulle vara att uppgifterna, som i många fall avsåg svenska förhållanden, knappast var av intres- se för men däremot i hög grad för . Det ansågs föreligga en risk att SKP skulle ha infiltrerats av den sovjetiska un- derrättelsetjänsten och att någon i ledande ställning var sovjetisk agent.256 Det torde inte råda något tvivel om att den Kinainspirerade vänstern i var intressanta underrättelsemål för den sovjetis- ka underrättelsetjänsten. förekom flera fall där man från sovjetisk sida sökte information om vilket stöd hade 254Kvartalsrapport nr 3/76. SH 741-78, 10/3 1978. Akt 5:721d 1-28, löpnr 16. 256PM 15/6 1981. i och vilka svenska grupper som besökte Kina.257 Uppgifter som dessa var knappast de mest efterfrågade men tillhörde ändå så- dant som den sovjetiska underrättelsetjänsten intresserade sig för. Med tanke på de goda förbindelserna mellan delar av SKP och Ki- nas ambassad kan det mycket väl tänkas att sovjetisk underrättelse- tjänst hade intresse av att komma åt information som personer inom SKP-kretsar satt inne med. Inga uppgifter har dock påträffats som tyder på sådana kontakter. Att SKP inom sina led skulle ha hyst en sovjetisk agent kan naturligtvis inte uteslutas även om någ- ra direkta tecken på det inte påträffats. Säkerhetspolisen vidtog hel- ler veterligen inga direkta åtgärder till följd av uppgifterna från den före detta SKP-aren. Det finns också uppgifter som tyder på att den amerikanska un- derrättelsetjänsten kan ha varit intresserad av att använda svenskar inom SKP-kretsen för att den vägen få uppgifter om Kina.258 För helhetens skull bör avslutningsvis påpekas att SKP naturligtvis inte var det underrättelsemål som främmande makt prioriterade högst . Betydligt viktigare mål torde bl.a. det socialdemokra- tiska partiet, de borgerliga partierna (särskilt under regeringsåren), den centrala förvaltningen samt försvarsmakten ha varit. Från militärt håll ansågs sabotage i form av avskruvade muttrar och sönderskurna däck kunna kopplas till den revolutionära vänsterns verksamhet på förbanden. Uttalanden i den riktningen gjordes från militärt håll vid ett flertal tillfällen . Samtliga väns- tergrupper tog dock avstånd från sabotage som kampmetod. För KFML:s del formulerade man det på följande sätt 1972: För att kunna genomföra en revolution måste vi ha den stora massan av det svenska folket med oss och det får vi inte genom sabotage och terror.259 medgav i ett uttalande för pressen att det inte fanns några egentliga indicier som talade för att 257Motoperationer med dubbelagenter. AS SH 2036-97. PM 12/5 1997. arbets- papper serie Ö III, vol 6. 258Förhör med x 4/3 1976. PM 8/3 1976. Akt P 8168 löpnr A 1. 259Krigsmakten under kapitalismen – en soldatbroschyr. Utarbetad av KFML, 1972., s. 47. den revolutionära vänstern låg bakom sabotagen.260 Samma upp- fattning framfördes i en inom Fst/Säk upprättad PM.261 Förutom sabotage oroades både den militära och den polisiära sä- kerhetstjänsten över den soldatfackliga verksamheten ute på för- banden. Vid en konferens konstaterades från Fst/Säk att det har varit svårt att fastställa den verksamhet som SKP antagligen utövat på förbanden. SKP antogs nu agera med större försiktighet än tidigare.262 gjorde säkerhets- polisen följande bedömning av SKP:s soldatfackliga arbete: Även om det är svårt att bedöma partiets mål utifrån den inriktning det har vid varje givet läge kan man anta, att det försöker åstadkomma en maximal spän- ning mellan sitt agerande och försvarsmaktens led- ning för att tvinga fram ett beslut att dra in värn- pliktskonferensen och därigenom åstadkomma ett klasskampsförhållande i det soldatfackliga arbetet. En indragning av konferensen skulle ge ett önskat publicistiskt nyhetsvärde, som partiet propagan- distiskt skulle kunna begagna för att snabbt få igång en alternativ aktivitet eller en illegal kampform.263 Att som SKP delta i den värnpliktiga arbetsgruppens arbete be- dömdes av säkerhetspolisen utgöra belägg för att partiets taktik var överlägsen de andra vänstergruppernas. Säkerhetspolisen noterade också SKP:s försvarsvänliga linje och framhöll att det fanns en strä- van att göra försvarsmakten verkligt effektiv i försvaret mot en yttre angripare och i detta avseende stöder de t.ex. . Det soldatfackliga arbete som bedrevs ansågs dock syfta till att gö- ra de värnpliktiga så politiskt medvetna att de vid en revolution skulle stå på den revolutionära sidan.264 Säkerhetspolisen summe- rade: SKP arbetar alltså inom försvarsmakten på lång sikt i första hand för att stärka partiet och för att helt ta ledningen inom det värnpliktsfackliga arbetet, 260Se t.ex. 18/11 1972. 261Undergrävande verksamhet inom försvarsmakten fr.o.m. 1974-07-01. 3/4 1975. Serie Ö IV, vol 464. 262Protokoll från Arbetsmöte rörande uppföljning av politiska ytterlighetspartiernas verksamhet 10/12 - 12/12 1974. AS-SH 2332-74, 8/1 1975. Akt 5:720/6 löpnr 6. 263Kvartalsrapport nr 3/75. Akt 5:721d/1-28 löpnr 13. 264Kvarstalsöversikt nr 2/76. Akt 5:721d 1-28, löpnr 14. som bör lösgöras från försvars- och statsledning. Par- tiet föredrar att använda de legala metoderna via nämnder och förtroendeposter men söker ständigt ef- ter anledningar till aktiviteter där även illegala meto- der kan användas.265 kom SKP att tappa mark inom det soldatfackliga arbetet varvid denna del av hotbilden kom att få minskad betydelse.266 För Fst/Säk framstod dock fortfarande 1983 SKP som ett starkt hot mot försvarsmakten. I en årsöversikt av- seende 1982 hävdades att SKP arbetade långsiktigt med att infiltre- ra försvarsmakten och säkerställa besättandet av nyckelbe- fattningar så högt upp inom försvarsmaktens organisation som möjligt. Några belägg för denna infiltration anfördes inte. Trots partiets uttryckta försvarsvänlighet bedömdes inställningen till för- svarsmakten vara negativ.267 I likhet med andra vänsterorganisationer odlade KFML/SKP kon- takter med oppositionella grupper av skiftande karaktär i utlandet. förekom kontakter med officiella och under senare delen av decenniet var det främst den palestinska sa- ken som engagerade medlemmarna som i hög grad deltog i Palesti- nagruppernas verksamhet. Även om KFML/SKP ideologiskt tog avstånd från terrorism som kampmetod fanns hos säkerhetspolisen en oro över att enskilda medlemmar skulle komma att utnyttjas ex- empelvis genom att hysa personer som var efterspanade. Hotbilden framstår inte som helt orimlig även om det finns få belägg för såda- na hjälpinsatser. lämnade källa C33 en handfull rap- porter som angav att medlemmar i upprätthöll kontakter med , , och . Det ideologiska av- ståndstagandet som redovisades offentligt skulle enligt källan främst vara en fasad.