sou · GQB393d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Akterna i omfattar meddelare som haft kontakter med övervakningsverksamheten i . Sådana som arbetat för polisens sektioner ute i landet finns normalt inte med. Spår av deras verksamhet kan dyka upp i olika sammanhang, men det är inte möjligt att få någon samlad överblick av deras arbete, eftersom det regionala materialet, som nämnts, till största delen förstörts.133 Meddelarna kan delas in i grupper med hänsyn till graden av in- trång i de övervakades integritet.134 Det allvarligaste intrånget begicks av dem som systematiskt och lämnade informationer om en miljö som de själva ingick i som medarbetare, åsiktsfränder och personliga vänner. Dessa interna meddelare har rapporterat om saker de fått höra vid personliga samtal. Dessutom har de i varierande utsträckning över- lämnat kopior av partimaterial av typ kallelser, medlemsförteck- ningar, mötesprotokoll etc. De långvariga interna rapportörerna var få till antalet men överlämnade ett mycket omfattande material. 132Det övergripande begrepp som används inom säkerhetspolisen är källa vilket inbe- griper alla som lämnar information till . Källorna kan sedan delas in i förtrolig meddela- re, informatör, vänskaplig säkerhetstjänst, myndighet eller annan inrättning samt telefonavlyss- ning. När det gäller personkällor är dessa antingen en förtrolig meddelare eller en informa- tör. Skillnaden mellan dessa två är källskyddet. En förtrolig meddelare har alltid källskydd medan en informatör lämnar uppgifter under eget namn. Källskyddet syftar till att skydda en känslig inhämtningsmetod som sådan eller att skydda en fysisk eller juridisk person från att utsättas för allvarlig skada. En informatör anses alltså inte behöva något skydd i detta avseende. Se Beslut av Gd och 19/8 1996. Tjänste- föreskriften (SH 1/96) ändras. Akt löpnr 2, .. 133För exempel på upplysningar från regionala meddelare se, , Politisk övervak- ning och personalkontroll 1945-1969. 134En liknande indelning tillämpades av den kanadensiska McDonald-kommitten, som ut- redde den kanadensiska säkerhetstjänsten . Se, , Policing Politics, s Betydligt talrikare var de som befann sig inom de övervakade organisationerna och som hjälpte myndigheterna genom att över- lämna olika typer av internt material som kallelser, studieplaner för kurser, matriklar och annat liknande. De interna medhjälparna har inte rapporterat om personliga samtal men i vissa fall har de sam- manfattat förhandlingarna vid något sammanträde eller möte. Ofta är det fråga om kortvariga eller sporadiska insatser. Alla meddelare är inte medlemmar av den övervakade organisa- tionen. Det finns också ett mindre antal externa meddelare. Att de har information av värde för myndigheterna beror på att de i sitt yrke fått insyn i organisationen eller på att de på eget bevåg börjat samla information om den. Deras samarbete med polisen är särskilt känsligt om de förmedlar uppgifter som de erhållit under tystnads- plikt. De externa meddelarna kan även ha karaktär av tillfälliga rappor- törer. Det kan vara sådana som spontant lämnat enstaka upplys- ningar till myndigheterna eller som lovat att hålla ögonen öppna. I det senare fallet kan det röra sig om taxichaufförer, telepersonal eller anställda i serviceyrken. I de flesta fall har dessa inte fått nå- gon egen meddelarakt utan den information de lämnat har enbart lagts i berörda person- eller sakakter.135 Men det finns också exem- pel på meddelarakter med enstaka uppgifter från en tillfällig rap- portör. Bakom upprättandet av akten torde då ligga en aldrig reali- serad förhoppning om att kontakten skulle utvecklas och fördju- pas.136 Säkerhetstjänsterna har men inte alltid använt olika koder för att beteckna meddelarens och hans uppgifter tillförlitlighet. I det följande redovisas enbart de aktuella interna meddelarna samt de viktigaste externa meddelarna. Övriga meddelare, som allt- så var av mer perifer eller tillfällig art, presenteras i detta samman- 135Ett exempel på det är uppgifter om vissa gäster på ett hotell som lämnades till polisen av en där anställd hovmästare. till kommissarie , 17/3 1945, u. , påskrift: Kontakt har tagits medden 28.3.45 / . angående, rapp fr hovm, 27/4, 12/6 1945, u. , .P 193, A12; P.M. 5/9 1945, u. G. Daniels- son, personakt A13. För tillfälliga uppgifter från en posttjänsteman, se Mag- nus , Den farliga fredsrörelsen, s. 62. 136Se t.ex. 5:73/85, 99 och 110. 137Dessa ser ut som följer: C Tillförlitligheten kan inte bedömas 138 5:73/18. Obs att sista volymen i serien är numrerad både som 84 och 82. Vissa rapporter ligger under annan källbeteckning. Täcknamnet är fingerat. En beskrivning av Jo- han återfinns även i , Den farliga fredsrörelsen, s. 37-39. Däremot kommer en del av dem nämnas i nästa kapitel där resultatet av övervakningen presenteras. Meddelaren intar med hänsyn till rapporteringens omfatt- ning en särställning i meddelarkretsen. Hans rapportering inleddes och pågick . Under dessa år lämnade han 4083 rapporter, som upptar 84 volymer.138 En stor del av materialet består av dokument från olika organisationer inom SKP- komplexet. Det kan gälla listor över ledamöter i olika kommittéer, nämnder och utskott, listor över funktionärer och deltagare vid konferenser och kongresser, prenumerantförteckningar för olika tidningar och tidskrifter, listor över personer som samlat in namn till appeller och upprop, ifyllda anmälningsblanketter till resor, kompletta med fotografier. Det kunde också gälla protokoll, korrespondens och cirkulär från olika organisationer inom den kommunistiska rörelsen. I de fall materialet stencilerats har helt enkelt överlämnat ett exemplar. I andra fall har han ordnat med fotografering eller foto- kopiering. lämnade vidare utförliga uppgifter om vilka som hade sin dagliga gärning på de centrala arbetsplatserna. Att polisen kun- de upprätta en 55-sidig förteckning över all personal på var i hög grad ett resultat av hans arbete.139 bidrog även med handritade skisser över intressanta lo- kaler som t.ex. de olika våningsplanen på . Även en privat bostad dokumenterades på detta sätt.140 lämnade referat från några av partiets kongresser, som inte var offentliga. Också här spelar listor över personer som valts till olika förtroendeuppdrag en framträdande roll. Refera- ten av debatterna är kortfattade och vittnar inte om intresse för de ideologiska frågorna. har varit mer intresserad av samtal av privat karaktär. Många av hans rapporter rör vanligt arbetsplats- 139Förteckning över personal, stämplad 12/2 1960. 55 s. inkl namnregister. 15:111, vol. 140Se skiss över bostad i akt P 5692, löpnr 3 A. . skvaller; en skall sluta och börja på ett annat jobb, en annan van- trivs med sina uppgifter och en tredje drömmer om befordran. Jo- han berättar också gärna om sociala händelser som middagar på restaurang, födelsedagsfirande och julfester. Han kan då ge detaljer om olika festdeltagares uppträdande inklusive exakta mått på deras konsumtion av brännvin eller madeira.141 blir upplysningarna som överlämnas till polisen mycket intima. Det kan handla om problem i äktenskapet, om otrohet och hemliga förälskelser. överlämnade en kopia av ett kärleksbrev, skrivet av en person i hans närhet. Dessa intima upplysningar saknade varje rimlig relevans ur säkerhetssynvinkel och verksamhet var i dessa stycken grovt integritetskrän- kande. Det intryck det rikhaltiga materialet ger är att var be- kant med de flesta inom den kommunistiska miljön i utan att i politisk mening höra till den inre kretsen. Han lämnade inga rapporter från CK, AU eller sekretariatsmöten och inte heller från informella samtal i politiska frågor. Uppgifter om personers politiska verksamhet rör sig på ett ganska ytligt karriär- och intrig- plan. Frågor om eventuella illegala syften eller planer berörs knap- past alls och utpekar aldrig någon som ur säkerhetssynvin- kel opålitlig eller misstänkt. fick regelbundet betalt för sitt arbete och kan sägas ha varit anställd av säkerhetspolisen.142 Källa rapporterade till försvarsstaben , således . Från försvarsstaben gick rapporter- na vidare till säkerhetspolisen. Rapporteringen omfattar över 600 rapporter och eftersom rapporterna kan vara upp till 5-6 sidor om- fattar den flera tusen sidor. var försvarsstabens flitigaste rapportör och bland meddelarakterna i är det bara som är mer omfattande.143 rörde sig i sammanhang där ryssar och svenskar möt- tes och gav säkerhetstjänsterna inblickar i dessa miljöer. Däremot hade han ingen närmare kontakt med det svenska kommunistparti- 141Se t.ex. rapporter 18/2 1952, 20/8 1953, 5:73/18, . 142Se t.ex. uppteckning från samtal nr 212 den 6/10 2000. 143För en mer utförlig beskrivning och analys av källa se: , Källa . En infiltratörs berättelser. Han rörde sig mera i periferin. utvecklade också ett nära vänskapsförhållanden till ett antal kommunister som han följde och utförligt rapporterade om. Huvuddelen av rapportering består av beskrivningar av sammankomster, referat av tal på möten, samtal han haft, vem som pratat med vem på olika middagar, utflykter, och privata sam- mankomster i den kommunistiska miljön. rapportering är synnerligen detaljrik, ibland formar den sig till små noveller ur vardagslivet. Någon diskretion är svår att upptäcka: familjeförhål- landen, kärleksaffärer, aborter, alkoholvanor, ekonomiska svårighe- ter etc. rapporterades utan urskiljning. Flera av de kommunister som rapporterade om såg honom som en nära vän. Han umgicks med dessa vänner, åt middagar familjevis med dem, gjorde utflykter, deltog på olika sociala sammankomster med dem, som han sände rapporter till säker- hetstjänsterna. Två enskilda personer i den kommunistiska miljöns periferi blir föremål för speciella uppmärksamhet. Den ene, , arbetade på olika industrier i och gjorde sig känd som drivande agitator och facklig organisatör. lärde känna honom och började skriva rapporter om honom . Detta fortsatte han med till . rapporterade utförligt om Landefjords politiska verksamhet, hans omväxlande yrkesliv, hans familjeliv och hans tilltagande alkoholkonsumtion. Materialet samlades i Landefjords personakt som sammanlagt omfattar 356 sidor. andra specialobjekt, , hade besökt . Efter kriget hade han olika anställningar med anknytning till SKP och Förbundet . Han var vad polisen kallade yrkeskommunist. började rapportera om honom . Rapportering- en upphörde först . Den berättar om Tunk- vists verksamhet i Förbundet , om hans strävsamma arbete som innehavare av en mindre affärsverksamhet och om hans familjeliv. besöker ibland familjen i deras hem och förvånas över att köksskåpet är fyllt med de bästa och dyrbaraste utländska spritvaror. rapportering rör samtal och förhållanden som kunde tyckas vara ur säkerhetssynvinkel ointressanta. Men han anstränger sig att uppfatta de miljöer som han rör sig i som konspirativa och de blir också konspirativa i hans rapportering. Även företeelser som kan ha haft den naturligaste förklaring misstänkliggörs. skilt uppmärksamhet riktas mot tecken på nyvunnen rikedom, lyxkonsumtion, förekomsten av dyrbara spritsorter, kameror el- ler oförtullade cigaretter. Om ett övervakningsobjekt heter det: Varför arbetade han vid...[företaget x] frivilligt nästan bara ? Ville han ha dagen till sitt förfogande för någon- ting annat? Varför ägde han tidigare en dyrbar kamera?144 Att det fanns en illegal hemlig kärna inom SKP och att hans iakttagelser rör denna framstår som en underförstådd utgångspunkt för hans rap- portering. levererar inga direkta anklagelser eller utpekanden men desto mer av vaga misstänkliggöranden och halvkvädna avslö- janden. var övertygad om eller låter åtminstone i sin rap- portering påskina att hade en hemlig illegal or- ganisation, som det är hans uppgift att försöka avslöja. För de be- rörda innebar hans rapporter förstärkt uppmärksamhet från poli- sens sida. Säkerhetspolisen tog intryck av rapporter. Man an- såg att det fanns grundad misstanke att Tunkvist var involverad i illegal verksamhet och spioneri. begärde och fick säkerhetspolisen tillstånd till telefonavlyssning. Direkta citat ur användes för att styrka ansökan. Telefonav- lyssningen kompletterades sedan med postkontroll.145 Telefonkon- trollen pågick till . Enligt en PM framkom dock intet direkt misstänkt vid telefonavlyssning- en.146 till var Tunkvist dessutom föremål för skuggning. Vidare kontrollerades hans post till . Uppgifter om honom lämnades ut vid personalkontroll och ledde till att han inte fick en anställning vid ett vaktbolag. Enligt uppgift fick per rapport, en summa som i dagens penningvärde motsvarar minst det tio-tjugodubbla. rapporterade åt försvarsstaben och har uppenbarligen betraktats som en värdefull källa. Även polisen var intresserad av hans rapporter och skulle gärna velat överta för att bättre kunna styra honom mot intressanta objekt. Detta gick försvarssta- ben inte med på men erbjöd polisen att komma in med förslag mot vilka områden skulle styras. , mot slutet av sin 144Sören Tunkvists personakt löpnr 2. 145Lars P till landsfogden i . personakt löpnr 1. personakt löpnr 1. agentkarriär, togs över av IB. hade dock hans rapportering tunnats ut betydligt. Till kategorin interna rapportörer måste även den grupp om fyra meddelare som försvarsstabens inrikesavdelning odlade räknas. Efter sin viktigaste meddelare kallas den här för Toddy-kretsen. förekommer Toddy själv, fast nu under andra namn, som meddelare åt polisen. Den sista rappor- ten om samtal med f.d. Toddy är daterad . När Toddy gjorde debut som meddelare åt för- svarsstaben hade han varit föremål för polisens uppmärk- samhet som misstänkt för olovlig underrättelseverksamhet. Hur det kom sig att han ställde sig till förfogande som rapportör har inte gått att fastställa. Möjligen knöts kontakten i samband med en utlandsresa . Hur som helst kunde han vara övervakad av polisen och meddelare åt försvarssta- ben. Hans kontakt med försvarsstaben varade fram och resulterade i ett tjugotal rapporter. Toddys rapporter är av skiftande karaktär. En del består främst av en rad namn med korta kommentar efter varje. Kommen- tarerna gäller ofta illegal verksamhet eller verksamhet för rysk räkning.147 Andra handlar om möten som Toddy deltagit i, och andra åter är interiörer från livet på Kungsgatan 84.148 Toddy hade själv ingen position på men två av hans förtrogna hade kortare anställningar där. Ingen av dem till- hörde dock de inre cirklarna. Att han hade agenter innanför mu- rarna markerade Toddy i sina rapporter genom att tala om sin sagesman eller om en bekant som t.ex. fört ett förtroligt samtal med en partifunktionär. En av Toddys agenter på började lämna egna rapporter under täcknamnet Caligula. Hans sis- ta rapport är daterad . Caligulas rapporter inkom inte alls lika ofta som Toddys och var vanligen kortare. Men av allt att döma har han givit Toddy en hjälpande hand i hans rapportering. 147Se t.ex. Toddy 27/5 1947, 5:21/86, . 148Se t.ex. Toddy 4/11 1947, 5:21/86, . Två Toddy-rapporter – tyder på det. De handlar om ett möte i med skandinaviska kommunister som diskuterat anknytning till den grundade kommunistiska informationsbyrån (Kominform). En av de tre svenska deltagarna () skrev en rapport om mötet som föredrogs på ett sammanträde med SKP:s arbetsutskott . Rapporten återfinns dock inte i . Där- emot finns i polisens arkiv två rapporter från Toddy med i det närmaste likalydande redogörelser för mötet i . Troligen är det Caligula som kunnat läsa rapporten till arbetsutskottet och berät- ta om innehållet. Toddy själv får i så fall tillskrivas den konspira- tiva tillspetsning som skiljer den senare versionen från den förra. Bland annat har ett förslag om att två damer skall sändas till Mosk- va för utbildning ändrats till att ungdomar skall skickas till för att utbildas i den röda spion- och sabotageskolan där.149 företog Toddy och Caligula två resor till de skandinaviska grannländerna. var de båda föremål för skuggning från polisens sida, som de funge- rade som meddelare åt försvarsstaben. Med hjälp av ett till synes väl fungerande samarbete mellan tjänsterna i de tre länderna kunde re- senärernas göranden och låtanden noga registreras. När färjan från anlände till var den danska polisen varskodd och väntade i hamnen. När de återvände till tog svensk po- lis över och följde dem i hälarna. När de därifrån anlände med tåg till stod den norska polisen på perrongen och tog över sta- fetten.150 I en rapport om resan berättade om samtal med den ortodoxa oppositionen i det norska partiet, vilken i sin tur stod i förbindelse med ledande instanser inom Kominform. Man hade resonerat om vad man borde göra om västmakterna anföll. Man skulle organisera strejker mot företag som exporterade västerut eller hade anglosachsiska kontakter. De svenska malmgruvorna borde störas och illegala kommunistorganisationer från krigets da- gar väckas till liv. Kontraspionaget mot västmaktsagenterna borde byggas ut och forceras. En allmän medlemskontroll borde genom- föras och partierna rensas från tvetydiga element. 149Toddy 4/3 1948, samt även Toddy 24/2 1948, 5:21/86. (Ang. svensk statsborger), u. . personakt, A14. att gå under jorden i den händelse partiet förbjöds borde vidtas. Den ortodoxa Fururbotn-gruppen i borde förbereda sig för att återta makten i NKP. Han kunde vidare berätta om namngivna anglosachsiska agenter, verksamma i , om vem som skötte kontakterna med ryssarna och om livet på restaurang , som var kontaktpunkt för det illegala arbetet.151 Toddy gav alltså en interiör från en klart subversiv miljö be- stående av skandinaviska kommunister som var missnöjda med den nationella linje som deras partier slagit in på. Han kunde också tala om vad de tänkte göra i händelse av krig med västmakterna. Detta var givetvis i högsta grad intressant information. Däremot var det högst osäkert om den var sann. Som framgår nedan framfördes inom polisen en stor skepsis mot Toddys uppgifter. Ett tredje namn i kretsen kring Toddy är som var anställd i ett partiet närstående företag och aktiv inom den kommunistiska ungdomsrörelsen. är huvudperson i nio rapporter som källan lämnade till . Flertalet av rapporterna från källa handlar nämligen om . När denne senare rekryterades som källa sorterades också hans första rapporter in under samma täcknamn. tilldelades han dock eget täcknamn, , och rapporterade då främst om det kommunistiska ungdomsförbundet. Den fjärde meddelaren i gruppen kring Toddy var , som enligt en uppgift, av kommunistledningen misstänktes för att, tillsammans med Caligula, lämna uppgifter till Toddy.152 Av hand har två rapporter återfunnits. Den ena är och citerades utförligt i flera framställningar om telefon- kontroll. Den omfattar sju sidor och har titeln över illegal kommunistisk underrättelseverksamhet i . Den innehåller en ganska allmän beskrivning av olika evenemang där ledande kommunister hade tillfälle att samtala med ryssar. Poängen var att några andra, mer konspirativa, arrangemang egentligen inte behövdes för att ett informationsutbyte skulle kunna fungera. Den innehåller dessutom en ganska utförlig skildring av vad svenska kommunister kunde tänkas företa sig i händelse av ett sovjetiskt angrepp mot . Något utöver vad som kunde läsas i ämnet i 151Toddy 9/11 1948, 5:21/86. Uppgifter om kommunister som arbetar för västmakterna och om illegala grupper i även i Toddy 24/2 1948. 5:21/86, . 152Utdrag uppklistrad på sida märkt 5:73/148. Hd 345/43. Sammanställning, Hd 345/43; Diarieutdrag, 18/6 1949, Hd 345/43. 1/8 1942, Hd 345/43. böcker och tidskrifter meddelade han knappast.153 Att den gärna citerades berodde sannolikt på att den, utan att säga det, verkade ta förekomsten av ett sådant informationsutbyte för given. Också andra uppgifter från denna meddelarkrets bevarades i sak- och personakter och kom till användning vid ansökningar om telefonavlyssning. Till bilden hör också att uppgifter från Toddy- kretsen i viss mån nådde offentligheten. En av de få konkreta upp- gifterna om landsskadlig kommunistisk verksamhet i bok agenturen i . (1950) kommer ur- sprungligen från Toddy-kretsen (källa ). Denna spridning av uppgifter från Toddy-kretsen kom till stånd trots att rapporteringen utsattes för kritiska kommentarer inom polisen och trots att rapporter visade att man inom SKP misstänkte kretsen för samarbete med polisen. Till gruppen insiders måste även Mercury, även kallad DN, räknas.154 Den miljö som han verkade i var dock inte i första hand utan öststatsinstitutionerna i . Mercury uppsökte på statspolisen för att söka arbete. Han hade då arbetat på en institution med öststatsanknytning men kommit på kant med sin chef och ville söka sig en ny utkomst. Genom lämplig övertalning förmåddes Mercury att återta kontakten med che- fen. hade han sedan anställning på olika arbets- platser inom representation i . Han fungera- de som förtrolig meddelare fram till mitten av 1957. Verksamheten avbröts sedan en posttjänsteman överlämnat en av Mercurys rapporter till ryssarna.155 Det som gör att Mercury är en insider även i förhållande till SKP-miljön, är att han – var anställd av partiet. Mercurys rapporter är skrivna som en sorts dagboksanteckningar. Miljön är de sovjetiska, kinesiska och folk- demokratiska institutionerna och kretsarna i Stockholm.156 Bland 153Perssons rapport ligger i 15:660, nr 3. (Illegal kommunistisk verksamhet och åtgärder däremot). 154Material från 1952-54 i akt 5:73/156, från 1953-57 i akt 5:73/181. 155Förteckning över anställningar, personakt, vol. Brev t Statsministern , d:o. 156Se t.ex.22/2 1953 och 3/2 1953, 5:73/156, vol. de första rapporterna finns också en del allmänna betraktelser om det och om verksamheten och stämningen på . I en rapport diskuterade han frågan om partiets illegala organisation, i en annan partiets effektivitet ur sovjetisk synvinkel.157 I en av de tidiga rapporterna gav Mercury en allmän överblick över läget inom SKP. Beträffande beslutsförhållandena konstatera- de han att partiets högsta ledning formellt (sedan senaste kongres- sen 1951) mellan kongresserna utövades av CK men i praktiken av en ytterst trång grupp funktionärer. Han noterar den utbredda fö- rekomsten av släktrelationer inom ledarskiktet. Svågerpolitiken hade också öppet påtalats vid ett redaktionsklubbsmöte på Ny Dag. En allmän uppstramning av de inre förhållandena hade enligt Mercury följt på uteslutning ur Kominform . Misstron man och man emellan inom partiföretagen hade ökat och en speciell säkerhetstjänst hade trätt i funktion. Medarbe- tarnas uttalanden hade övervakats och man hade t.o.m. försökt provocera tänkbara titoister att avslöja sig. Man hade oroats av at- tentaten mot italienska och franska kommunistledare och av den allmänna skärpningen av det politiska läget 1948-1950. Man hade skärpt kontrollen över medarbetarnas in- och utpassering i fastig- heten och satt in nya lås i dörrarna på Ny Dags redaktion. Det tala- des om att polisen skulle göra husrannsakan och man hade vidtagit sina mått och steg för att en sådan skulle bli resultatlös. Partiledningens lokaler i översta våning hade för- setts med en extra vaktlucka och ingen fick komma in utan att re- dogöra för ändamålet med sitt besök. För att få tala med partisekre- teraren måste man först anmäla sig hos dörrvakten på nedre botten, därefter hos dennes kollega tre trappor upp och hos den äldre dam som vakade över ordningen i partiledningens lokaler och måste man passera det rum där hans personlige sekrete- rare hade sin arbetsplats. 158 Mercury belyste också problemen med att övervaka personer ur denna vaksamma miljö. Beträffande problemet med direkt kontinuerlig övervakning av vissa personer med uppenbarligen intima kontakter med de folkdemokratiska beskickningarna i och risken för att eventuella misstankar kunde komma att uppstå hos dessa personer i samband härmed, torde böra nämnas, att så gott som 157Se nedan, kap. 4.3.4. rapport, blyertspåskrift Mercury, 5:73/156, vol.