sou · GQB35d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Arbetsförmåga som en försäkrad uppvisat med vilande pension får inte läggas till grund för minskning eller indragning av pensionen. En försäkrad som förvärvsarbetar med utnyttjande av en arbets- förmåga som han eller hon antogs sakna när beslutet om förtids- pension fattades, har inte rätt att uppbära för tidspension och i den omfattning som förvärvsarbetet utförs. Förtids- pension som förklarats vilande inom systemet med vilande pension omfattas dock inte av förbudet. Den försäkrade har skyldighet att, utan oskäligt dröjsmål, anmäla till om han eller hon börjar förvärvsarbete, utökar sitt förvärvsarbete eller fortsätter att arbeta efter med vilande förtidspension. Anmälningsskyldighet föreligger också om den försäkrades arbetsförmåga väsentligt förbättras utan att han eller hon börjar förvärvsarbeta eller utökar sitt tidigare för- värvsarbete. En förtidspensionär kan efter beslut av pröva att förvärvsarbeta utan att förtidspensionen minskas. beräknas SGI endast på den del av inkomsten som är inkomst av arbete och avser arbetstid utöver förtids- pensionen. Det innebär t.ex. att den som har hel förtidspension inte kan få ersättning vid sjukdom. Om förvärvs- arbetet fortsätter efter prövotiden kan förtidspensionen vara vilande. Under tid med vilande förtidspension beräknas SGI enligt gällande regler. Korrigering av uppgift i rapport Handlingsplanens uppläggning och inriktning avsnitt 3.3. (tabellerna 3,4 och 6) Korrigeringen avser antalet arbetslösa , som ändras från 231 000 till 191 000. Korrigeringen av antalet arbetslösa innebär att såväl antalet Sysselsatta som antalet Sysselsatta i arbete är 40 000 fler än i de ursprungligt publicerade tabellerna. Sysselsättningsgraden ökade därmed från år . Andelen Sysselsatta i arbete ökade från . Förändringen påverkar dock inte slutsatserna avseende utveck- lingen . 3.3Sjukfrånvaro, arbetskraftsutbud, sysselsättning och människor i arbete konstaterade i sitt slutbetänkande att en fortsatt hög sjukfrånvaro skulle göra det mycket svårt att nå uppsatta sysselsättningsmål. I detta avsnitt redovisar HpH en över- siktlig bedömning av sjukfrånvarons och förtidspensioneringars konsekvenser för möjligheterna att uppnå mål för sysselsättning och tillväxt. Beräkningarna skall uppfattas som preliminära. Princi- perna för beräkningarna har varit att komplettera SCB:s uppgifter om befolkning och arbetskraft med uppskattade helårsekvivalenter (antal individer på årsbasis, årsarbetare) avseende arbetslösa, för- tidspensionärer och sjukfrånvarande i syfte att få en uppfattning om det reella antalet människor i arbete. HpH noterar att dessa frågor kräver en förbättrad och mer kontinuerlig redovisning och uppföljning. Arbetskraftsutbudet påverkas starkt negativt av det stora antalet förtidspensionärer. Utvecklingen kan inte heller antas förbättra situationen. De senaste årens kraftiga ökning av antalet mycket långa sjukfall innebär snarare uppenbara risker för stora ökningar av stocken förtidspensionärer. Utveck- lingen av sjukfrånvaron innebär vidare att ökande sysselsättningstal helt eller delvis äts upp av alltfler sjukfrånvarande, dvs. antalet/andelen människor i faktiskt arbete förändras inte i önskad omfattning. I det följande redovisas och diskuteras RFV:s senaste prognoser för utvecklingen av sjukfrånvaro och förtidspension, utvecklingen av arbetskraft, sysselsättning och människor i arbete samt möjligheterna/förutsättningarna för att nå sysselsättningsmålet . RFV redovisar i PM till (Dnr 743/2001-435) bl.a. preliminärt utfall för och prognostiserat utfall för och prognoser . I promemorian redovisas ett antal scenarios för utvecklingen. Det scenario som ligger till grund för beräkningarna av anslags- nivåer bygger på förutsättningen att sjukfrånvaron utvecklas med samma ökningstakt som . Därefter antas ökningen avstanna och förändringarna enbart spegla den demografiska utvecklingen och beräknad timlöneökning. Utred- ningen anser att dessa förutsättningar kan vara väl optimistiska men använder ändå prognoserna som underlag i det följande. Ersatta dagar och kostnader 2000- 2006 Källa: HpH. Bearbetade uppgifter från RFV RFV:s prognoser innebär att antalet sjukpenningdagar ökar med ca 16 miljoner eller fram . Antalet ligger därefter på en i stort sett oförändrad nivå. Förtidspensionerna beräknas öka i jämn takt med en stockförändring på ca 12-15 000 . De totala sjukförsäkringskostnaderna antas öka med . För att få en uppfattning om den förväntade sjukfrånvarons påverkan på arbetskraftsutbud och sysselsättning redovisas i nedan- stående tabell sjukfrånvaron uttryckt som årsarbetare. Antalet för- tidspensionärer har omräknats till heltidsfrånvaro. Antalet sjuk- penningdagar har kompletterats med en uppskattning av antalet frånvarodagar inom ramen för sjuklöneperioden. Karensdagar och sjuklönedagar har antagits motsvara av totala antalet sjukfrånvarodagar för anställda. Uppskattningen är grundad på bl.a. SAF:s tidsanvändningsstatistik. Bilaga 1:2 SOU 2002:5 Uppskattad frånvaro från arbetet på grund av ohälsa, årsarbetare, Källa: HpH. Bearbetning av material från RFV. Tabellen visar att frånvaro från arbetsplatsen på grund av ohälsa motsvarade ca 700 000 årsarbetare vilket motsvarar av befolkningen i åldern . (1997 var motsvarande procenttal 11.) har bortfallet vuxit till 820 000 och till 850 000 årsarbetare. Detta betyder att är av befolkningen i åldern frånvarande från arbetet på grund av ohälsa. (registrerades det högsta antalet sjuk- penningdagar, 18 miljoner bruttodagar, vilket motsvarade ca 300 000 årsarbetare.) 3.3.2Utvecklingen av sjukfrånvaro, förtidspensioner, arbetskraft, sysselsättning och människor i arbete De stora variationerna i sjukfrånvaron påverkar i hög grad såväl arbetskraftsutbud som faktiskt sysselsatta i arbete. I den mån sys- selsättningstalet avser att spegla den egentliga sysselsättningen i produktionen bör därför sjukfrånvaron beaktas. (Motsvarande resonemang skulle kunna föras beträffande vissa arbetsmarknads- åtgärder.) Sysselsättningsmålet är formulerat i termer av reguljärt sysselsatta, dvs. exklusive sysselsatta i programmen all- mänt anställningsstöd, förstärkt anställningsstöd, särskilt anställ- ningsstöd, offentligt tillfälligt arbete samt de som uppbär bidrag för start av näringsverksamhet. Regeringen fastställde 1997 mål för sysselsättningen. skulle av befolkningen i åldern 20-64 vara reguljärt sysselsatt. I HpH:s analys av arbetskraftsutvecklingen komplet- teras detta tal med människor i arbete, där de sjukfrånvarande har frånräknats. Befolkning, arbetskraft och sysselsatta i åldern , 1997 och 2000. Källa: HpH. Bearbetning av material från RFV och SCB. Befolknings- och arbets- kraftsuppgifter är hämtade från SCB:s arbetskraftsundersökningar. Sjukfrånvaro- uppgifterna är framtagna av HpH, se tabell 3. uppgick arbetskraften till av befolkningen. Efter avdrag för andelen arbetslösa var andelen sysselsatta . Därifrån avgår sjukfrånvaron, . Faktiskt syssel- satta i arbete kan därmed beräknas till . ökade antalet sysselsatta med 206 900 personer. Ökningen uppkom genom ett arbetskraftstillskott på 69 900 personer och 137 000 färre öppet arbetslösa. Den kraftiga ökningen av sjukfrånvaron innebar dock att sysselsättnings- ökningen endast till en mindre del, eller 81 900 personer, påverkat antalet faktiskt sysselsatta i arbete. Sysselsätt- ningstalet ökade från medan andelen andelen faktiskt sysselsatta människor i arbete endast ökade från . För att kunna göra en avstämning mot det uppsatta sysselsätt- ningsmålet diskuterar utredningen nedan utvecklingen t.o.m. . I nedanstående tabell redovisar HpH en analys av möjligheterna att nå sysselsättningsmålet mellan åren 2000 – 2004. Målet inne bär att antalet sysselsatta skall öka med drygt Om antalet arbetslösa inte kan förutsättas minska ytterligare , måste arbetskraftsutbudet öka med motsvarande drygt 160 000 personer för att målet skall kunna nås. Befolkningsökningen i uppgår enligt SCB:s befolkningsprognos till 58 000. Bortfallet av arbetskraft på grund av ökat antal förtidspensionärer uppskattas till ca 50 000. Med en sådan utveckling krävs att utöver befolkningsökningen på 58 000 måste 153 00 personer tillföras arbetskraften från de grupper som studerar eller som av andra skäl står utanför arbets- marknaden (utlandsboende, avtalspensionärer, arbetslösa invand- rare som inte är registrerade som arbetssökande, hemarbetande, 290 500 personer. orealistiskt att minska denna grupp med mer än hälften. Utredningens bedömning är att sysselsättningsmålet inte kan uppnås med förväntat utveckling av antalet förtidspensionärer. Inte ens med oförändrad nivå på den permanenta sjukfrånvaron, i form av förtidspension, torde det 80-procentiga sysselsättnings- målet kunna nås. Arbetskraftsutbud och sysselsättning . 80,0%33 Källa: HpH. Bearbetning av material från RFV och SCB. Befolknings- och arbetskrafts- uppgifter är hämtade från SCB:s arbetskraftsundersökningar. Sjukfrånvarouppgifterna är framtagna av HpH, se tabell 3. Sysselsättning – människor i arbete När sysselsättningsmålet fastställdes uppgick andelen sysselsatta till och sjukfrånvaron motsvarade ca 200 000 årsarbetare eller av befolkningen. Den andel av befolkningen som på årsbasis faktiskt var sysselsatt i arbete var således . Utgångsläge 1997 och mål 2004 för sysselsättning och människor i arbete. Källa: HpH. Bearbetning av material från RFV och SCB. När regeringen satte sysselsättningsmålet förutsattes ingen specifik utveckling av sjukfrånvaron. Om sysselsättningsmålet dock indi- rekt även skulle kunna tolkas som mål för andelen människor i arbete och andelen sjukfrånvarande då förutsätts vara oförändrad, skulle detta mål vara . 33 Regeringens sysselsättnings mål för Utgångsläge, mål och prognos för sysselsättning och människor i arbete 2000 – 2004. -160 486 -3, -160 486 -3, Källa: HpH. Bearbetning av material från RFV och SCB. Befolknings - och arbetskraftsuppgifter är hämtade från SCB:s arbetskraftsundersökningar. Sjukfrånvarouppgifterna är framtagna av HpH, se tabell 3. HpH finner sammanfattningsvis att sysselsättningsmålet inte kan nås med nuvarande utveckling av sjukfrånvaron. I den mån målet också speglar ett reellt arbetskraftsbehov innebär utvecklingen också att det mycket snart kommer att uppstå en allvarlig brist på människor i faktisk produktion. Enligt beräkningarna ovan kan underskottet uppskattas till fler än 350 000 människor. Utredningen vill med ovanstående beräkningar understryka de allvarliga konsekvenser den nuvarande utvecklingen av sjukfrån- varon medför. Sjukfrånvaron är vid sidan av mänskliga och sociala aspekter i hög grad också ett växande arbetsmarknadspolitiskt och samhällsekonomiskt problem. Hälsoarbetet i arbetslivet kräver därför extraordinära och sammanhållna insatser över departements- myndighets- och partsgränser. Utredningen vill också understryka behovet av en förbättrad uppföljning av sjukfrånvaron och dess konsekvenser för arbets- kraftsutbud och faktisk sysselsättning. Handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet HpH (S 2000:07) Punkter i en handlingsplan Handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet Vid sammanträde beslutade regeringen om direktiv (dir. 2000:92) som gav en särskild utredare i uppdrag att göra en handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet. Utredningen (S 2000:07) har antagit namnet Handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet. Direktiven till utredningen har i sin helhet bifogats föreliggande delrapport (bilaga 1). Handlingsplanens uppläggning och inriktning, lämnades . Med stöd av regeringens bemyndigande förordnade statsrådet f.d. landshövdingen att från vara särskild utredare i utredningen. Som sekreterare i utredningen har tjänstgjort pol. mag. och fil. mag./försäkringsspecialisten samt jur.kand. förordnades som sakkunniga att ingå i utredningen kanslirådet , departementsrådet , departementssekreteraren , departementssekreteraren , kanslirådet Eeva Seppälä och kanslirådet Per . Till att som experter ingå i utredningen förordnades förbundsdirektören , generaldirektören , generaldirektören , generaldirektören , generaldirektören , generaldirektören och generaldirektören . förordnades departementsrådet , kanslirådet och departementsrådet att också ingå som sakkunniga i utredningen. entledigades från uppdraget fr.o.m. som departementssekreteraren förordnades som sakkunnig. och entledigades fr.o.m. som departementssekreteraren och departements- sekreteraren förordnades som sakkunniga. förordnades riksdagsmannen som sak- kunnig. Utredningen överlämnar härmed delrapporten i en handlingsplan. Sjukfrånvaron fortsätter att öka................................................. Samspel – individ och arbetsplats............................................... Strukturella grepp nödvändiga ................................................... Det fortsatt arbetet.................................................................... Utredningens uppdrag och arbetsformer ................... Ökad hälsa i arbetslivet - Utgångspunkter, analys och Sjukskrivningens konsekvenser för individen.................... 2.5Flytta fram tyngdpunkten till förebyggande och 2.6Förstärkt samverkan mellan försäkringskassa och Strukturella frågor och förutsättningar ............................. Sjukfrånvarons utveckling och struktur ............................ 4.1.5 Sjukfrånvaroutvecklingen i olika sektorer............... 4.1.6 Sjukfrånvaron på arbetsställen av olika storlek........ 4.1.8 Sammanfattande analys av sjukfrånvaron................ 4.2Prognoser för utvecklingen av sjukfrånvaro och 4.3Sjukfrånvaro, arbetskraftsutbud, sysselsättning och människor i arbete......................................................... 5.1Företagshälsovårdens förutsättningar att möta en ökad köp av tjänster................................... Punkter i en handlingsplan - förslag till beslut ........... Mål för andel människor i arbete................................... En förbättrad kunskapsbas ............................................... 6.2.1 Ett väl fungerande informationssystem måste 6.2.2 Övergripande systematisk analys av utvecklingen 6.2.3 Fortlöpande utbildningsinsatser ............................. 6.3 En bred informationsverksamhet...................................... 6.4Obligatorisk redovisning av sjukfrånvaro i Ett förtydligat arbetsgivaransvar ....................................... Rehabiliteringsunderlag och sjukanmälan.......................... 6.7Förseningsavgift om rehabiliteringsunderlag inte lämnas inom föreskriven tid.......................................................... 6.8 En förlängd sjuklöneperiod............................................... 6.9Högkostnadsskydd mot sjuklönekostnader för små Sjukskrivningsunderlag och rehabiliteringsplan................. Begränsning av sjukpenningperioden................................ Sjukskrivna som inte är berättigade till sjuklön.................. Ett höjt ersättningstak i sjukförsäkringen.......................... Ersättning till sjukvården för läkarutlåtanden.................... Bilaga 1 Kommittédirektiv............................................ Bilaga 2 Måldiskussion................................................ Bilaga 3 Uppdrag att utreda utnyttjandet av Bilaga 4 Uppdrag om kartläggning och utvärdering av de Bilaga 5 Forskningsuppdrag ......................................... Bilaga 6 Information om sjukfrånvaro i årsredovisningen ..... Bilaga 7 Arbetsgivarens ansvar - nuvarande regler.............. Bilaga 8 Särskild konsekvensanalys av reglers effekter för små företags villkor ............................................. Utredningen för ökad hälsa i arbetslivet (HpH) har i uppdrag att utarbeta förslag till en samlad handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet. HpH skall också föreslå hur förebyggande åtgärder, försäkringssystem, rehabiliterande insatser m.m. kan bli mer effektiva redskap för att minska sjukfrånvaron i arbetslivet. Utredningen förutsätter att målet för ett gott samhälle är att så många personer i arbetsför ålder som möjligt skall ha möjlighet till meningsfullt arbete. Utgångspunkter för arbetet är därför bl.a. arbetslinjen, dvs. att arbete skall löna sig, att försäkringarna skall göras mer försäkringsmässiga och innehålla drivkrafter och andra inslag som bidrar till att förebygga och förkorta frånvaro från arbete på grund av ohälsa. Ytterligare en viktig utgångspunkt är att säkerställa individens rätt och möjligheter att vid behov få an- passade och målinriktade åtgärder för en snabb återgång i arbete. Sjukfrånvaron fortsätter att öka HpH:s uppdatering av tidigare presenterade basfakta om och analyser av sjukfrånvaron visar att sjukfrånvaron fortsätter att öka och att ohälsa och därmed sammanhängande utstötning från arbetslivet blivit ett mycket allvarligt problem för allt fler människor. Samspel – individ och arbetsplats HpH konstaterar att det är i samspelet mellan individen och arbets- platsen som ohälsa måste bekämpas och ett hälsosamt arbetsliv ut- vecklas. Framtidens arbetsliv måste utformas med hänsyn till indi- videns möjligheter och med ett för den enskilde och arbetsgivaren gemensamt ansvar för ett arbete som är så utformat att medarbeta- ren orkar arbetstiden och arbetsåren ut. Mot bakgrund av dessa fakta och denna analys lämnar HpH nu förslag som innebär en stark fokusering på åtgärder på arbetsplatsen. HpH återkommer i sin slutrapport med förslag som rör ansvaret för sjukskrivna arbetslösas rehabilitering. HpH anser att en förlängd sjuklöneperiod är en grundläggande förutsättning för de insatser och åtgärder som enligt HpH måste ingå en handlingsplan för att bryta den negativa utvecklingen av sjukfrånvaron. oArbetsgivaren måste ges ökade drivkrafter och möjligheter att ta sitt ansvar i hälsoarbetet. o måste avlastas från arbetet med de korta fallen. o Sjukförsäkringen måste göras mer försäkringsmässig. En absolut förutsättning för förslaget är att sjukförsäkringsavgiften sänks i motsvarande mån som arbetsgivarnas kostnader ökar på grund av den generella förlängningen av sjuklöneperioden och att ett högkostnadsskydd införs för mindre företag. HpH föreslår att regeringen redan nu beslutar att inleda ett program för ökad hälsa i arbetslivet och att regeringen (i förekom- mande fall ) beslutar om följande punkter i en handlings- plan för ökad hälsa i arbetslivet. Förslagen ligger väl inom ramen för HpH:s vision av ett fullständigt och slutgiltigt förslag till hand- lingsplan. Mål – av befolkningen 2004 Regeringen fastställde 1997 mål för sysselsättningen. skulle av befolkningen i åldern 20-64 vara reguljärt sysselsatt. HpH konstaterar att ett sådant mål inte fångar upp de konsekvenser för den faktiska sysselsättningen – människor i arbete – som sjukfrånvaron medför. I HpH:s analys av arbetskraftsutvecklingen kompletteras sysselsättningmåttet med människor i arbete, där de sjuk-frånvarande har frånräknats. HpH anser att regeringen skall tydliggöra en vision och ett mål för antalet/andelen människor i arbete och föreslår att detta mål fastställs till av befolkningen . Ett sådant mål innebär att sjukfrånvaron måste minska med . HpH föreslår också att regeringen o utvecklar och fastställer departementsövergripande och myn- dighetsgemensamma mål som leder till ökad andel människor i arbete och ökad hälsa i arbetslivet, ofastställer regler för gemensamma utvärderingar och analyser för såväl departement som myndigheter i uppföljnings- arbetet, oomsätter dessa övergripande mål till myndighetsspecifika mål och riktlinjer i kommande regleringsbrev. HpH föreslår att regeringen för att uppnå en allmänt förbättrad kunskapsbas ouppdrar åt RFV att skyndsamt utveckla och produktionssätta ett adekvat system för löpande handläggning samt uppföljning och redovisning av sjukfrånvarons utveckling och bedömning av olika åtgärders effektivitet, oetablerar en permanent fristående grupp för analys och bevak- ning av utvecklingen av hälsa och ohälsa i arbetslivet, osystematiserar och etablerar utbildningsinsatser på universitets- nivå inom området hälsa i arbetslivet, oinbjuder arbetsmarknadens parter till en gemensam flerårig informationskampanj avseende ökad hälsa i arbetslivet samt otar initiativ till att bestämmelser införs om obligatorisk redovis- ning av sjukfrånvaro i företags, kommuners, landstings, organi- sationers och myndigheters verksamhetsberättelser. En arbetsgivare har enligt nuvarande lagstiftning ett omfattande ansvar avseende hälsan hos sina anställda. Det finns därför inte något behov av att utvidga en arbetsgivares ansvar i detta hänseende. Lagstiftningen åsidosätts dock ofta uppenbarligen på grund av bristande kunskap. En samlad redovisning av arbetsgivares ansvar skulle tillsammans med förslagen om rehabiliteringsunderlag och förlängd sjuklöneperiod innebära ett viktigt förtydligande av arbetsgivaransvaret. oden nuvarande rehabiliteringsutredningen ersätts av ett rehabiliteringsunderlag. I rehabiliteringsunderlaget skall arbetsgivaren redovisa uppgifter om arbetstagarens arbets- förmåga relaterat till arbetsuppgifter, prognos för återgång till arbetet, eventuellt vidtagna och planerade åtgärder på arbetsplatsen samt eventuella behov av rehabilitering- sinsatser. I underlaget skall också ingå yttrande från före- tagshälsovård. För försäkrade utan arbetsgivare skall försäk- ringskassan upprätta motsvarande rehabiliteringsunderlag, o rehabiliteringsunderlaget skall bifogas sjukanmälan till i fall som fortsätter efter sjuklön- eperioden, oskyldighet att lämna rehabiliteringsunderlag gäller inte om den försäkrades inkomst från arbetsgivaren före sjukperioden för månad räknat understiger av prisbasbeloppet, o arbetsgivare som inte lämnar rehabiliteringsunderlag till för - säkringskassan inom föreskriven tid skall betala en för- seningsavgift på , o sjuklöneperioden skall förlängas , osjuklönen skall fr.o.m. den femtonde dagen i en sjukperiod höjas till av anställningsförmånerna till den del de är sjukpenninggrundande, osjukförsäkringsavgiften i form av arbetsgivaravgift skall sänkas i motsvarande mån som kostnaderna ökar på grund av den generella förlängningen av sjuklöneperioden och att oett generellt högkostnadsskydd mot sjuklönekostnader införs för små företag som har en årlig lönesumma som högst uppgår till 160 prisbasbelopp. För att få till stånd en mer aktiv sjukförsäkring med tidigare reha- biliteringsinsatser föreslår HpH att oförsäkringskassan efter att ett rehabiliteringsunderlag har inkommit skall upprätta en målinriktad rehabiliteringsplan. Planen skall redovisa ansvar, kostnader och tidsplaner för alla de rehabiliteringsåtgärder – medicinska, sociala och arbetslivs- inriktade – som är aktuella. Rehabiliteringsplanen skall fort- löpande uppdateras och vid behov revideras. har ansvaret för att planerade åtgärder samordnas och följs upp, o att nu gällande bestämmelser om fördjupad bedömning upphävs, osjukpenning skall endast efter särskild prövning kunna lämnas än i en sjukperiod. skall genom en särskild prövning av samtliga sjukpenningfall under den tolfte månaden av sjukperioden förvissa sig om att aktiv rehabilitering planeras eller pågår i de fall där inte en medicinskt motiverad behandling uttryckligen är den mest adekvata och för patienten bästa behandlingsmetoden. När en sådan prövning leder till beslut om fortsatt ersättning i form av särskild sjukpenning, skall denna utgå med samma belopp tidi- gare sjukpenning. HpH förslår vidare att otaket för sjukpenninggrundande inkomst höjs från 7,5 till 10 prisbasbelopp. (tidigare förslag), o sjukförsäkringsavgiften skall beräknas med ett högre tal på löner till anställda (framför allt korttidsanställda) som inte om- fattas av sjuklönelagen. Avgiftsskillnaden skall spegla den upp- skattade faktiska skillnaden i sjukförsäkringens kostnader, o sjukförsäkringens ersättningar till sjukvården avseende av för- säkringskassa begärda läkarintyg och andra medicinska underlag görs prestationsbaserad och sker direkt mellan berörd kassa och sjukvårdsenhet och att