sou · GQB3100 · 2003-01-01 00:00:00 — Antal bearbetningskoncessioner som inte används är ungefär 80 stycken av totalt gällande 206 stycken (). I vissa fall har bearbetningskoncessioner lämnats till aktörer som inte längre avser att starta torvutvinning. I Figur 3 redovisas gällande bearbetnings- koncessioner över landet, där de koncessioner som var i produk- tion särredovisas. Antalet innehavare av bearbetningskoncessioner för energitorv ökade kraftigt . Därefter har antalet sjunkit från att vara mer än 50 stycken till drygt 30 stycken . Fördelning av gällande bearbetningskoncessioner 2001, i produktion respektive ej i produktion. Källa: SGU, 2002 I har torvutvinning förekommit under hela det senaste seklet för olika ändamål, se Figur 4. första hälft fanns en marknad för energitorv och efterhand också en stor efterfrågan på stalltorv (strötorv). Under ökade användningen av energitorv för att sedan åter minska. Under och efter ökade efterfrågan igen och använd- ningen av torv för uppvärmningsändamål var då relativt stor, i nivå med dagens användning. Efterfrågan på strötorv minskade samti- digt successivt. utvecklades näringsberikade torvprodukter för yr- kes- och fritidsodlare. Produktionen av odlingstorv började ske i industriell skala. På samma gång minskade användningen av ener- gitorv. Tillverkningen av torvbriketter upphörde och där- med även marknaden för energitorv. Produktionen av energitorv återupptogs främst efter oljekriserna. Användning av torv för energiändamål stöddes då aktivt av stats- makterna genom olika former av stödprogram. Underlaget till Figur 4 är fram till baserat på avrundade siffror. Den ojämna kurvan för produktionen av energitorv därefter representerar produktionen . De stora svängningarna beror på väderförhållanden, som är avgö- rande för produktionen. Produktionen av energitorv har varierat mellan 0,5 och . Produktionen av odlingstorv har varit relativt , . Källa: SGU, 2002 Skörd av energitorv återupptogs i liten skala efter att ha legat nere . Energitorvproduktionen har varit mycket varierande . Orsaken till fluktu- ationerna är främst väderförhållanden under produktionssäsong- erna. Motsvarande fluktuationer fanns även i de tidigare produk- tionsperioderna för energitorv, även om underlaget i Figur 4 inte är så detaljerat för dessa perioder. Kalla och blöta somrar ger låg pro- duktion medan varma och torra ger hög produktion. Framför allt är väderleksförhållandena avgörande. Figur 5 visar variationen i produktion av torv uppdelad på olika metoder för torvproduktion: frästorv, stycketorv respektive smultorv. Skörd av energitorv –2000, uppdelat på skördningsmetod (smultorv och stycketorv samredovisas ) 4 0 0 0 S m u lto rv 3 5 0 0 S tyck e to rv F rä sto rv 3 0 0 0 2 5 0 0 2 0 0 0 1 5 0 0 1 0 0 0 1 9 8 0 1 9 8 1 1 9 8 2 1 9 8 3 1 9 8 4 1 9 8 5 1 9 8 6 1 9 8 7 1 9 8 8 1 9 8 9 1 9 9 0 1 9 9 1 1 9 9 2 1 9 9 3 1 9 9 4 1 9 9 5 1 9 9 6 1 9 9 7 1 9 9 8 1 9 9 9 2 0 0 0 2 0 0 1 Källa: SCB och , 2002 Vid iordningställande av nya torvtäkter krävs att vegetationen på ytan röjs bort. För att sänka vattenhalten i myren sker dikning och dränering och i samband med det även anläggning av dammar för omhändertagande av suspenderande ämnen från diken och pro- duktionsytor. Vidare krävs bearbetning av produktionsytan i form av borttagning av stubbar och rötter samt bombering och jämning av ytan. Produktion av torv sker huvudsakligen under 3–4 månader . Skillnaderna i skördeperiodens längd mellan olika delar av landet är stor. Energitorv i form av stycketorv skördas som små pressade och ältade cylinderformade stycken vilka med maskinell hjälp tagits upp från de översta skikten av tegytan. Dessa lämnas kvar och bearbetas på torvtäkten för att torka innan de transporteras till så kallade stackar i anslutning av torv- täkten för vidare lagring. Beroende av väderleken tas 2–4 skördar under en säsong. För frästorv gäller att den skördas från ett tunt skikt i torvytan, med hjälp av en fräs eller en harv. Frästorven läm- nas att torka på täkten i innan den samlas upp för lag- ring i stack. Vid skörd av frästorv kan upp till 10 skördar erhållas . Frästorv har högre fukthalt och därmed lägre energiinnehåll per viktsenhet fuktigt bränsle samt en lägre volymvikt än stycke- torv. Smultorv kan förenklat beskrivas som en blandning av skörde- metoderna för frästorv och stycketorv. Genom denna metod kan större mängder torv skördas per tidsenhet. Nackdelen är dock att fukthalten torven i regel är högre, vilket gör att metoden framför- allt utnyttjas för torv som förädlas vidare till briketter. Val av skördemetod beror främst på de väderförhållanden som normalt råder i den del av landet där torvmyren finns. På platser där skördeperioden även under normala år är kort skördas torven framförallt i form av frästorv, och på mindre nederbördsrika platser med längre skördeperiod som stycketorv. Eventuella krav och önskemål från användare av torven är ytterligare en faktor som kan påverka val av skördemetod. Ett antal producenter av energitorv producerar även odlingstorv i anslutning till övrig torvutvinning. Huvuddelen av torven utnyttjas i oförädlad form för framförallt värmeproduktion. Alla typer av torv kan även förädlas vidare till briketter eller pellets. Denna förädling sker genom att torven mals och torkas innan den pressas till pellets eller briketter. På det sättet reduceras fukthalten i torven från 35–till cirka 10–, vilket förbättrar torvens transport- och lagringsegenska- per. En vidareförädling av torven medger också att den kan utnytt- jas som bränsle i anläggningar utrustade med pulverbrännare. I tillverkas torvbriketter i större skala endast vid en anlägg- ning i i . Brikettproduktionen startade –87 och anläggningen har en årlig produktion motsvarande närmare (briketter). Den teoretiskt maximala produk- tionskapaciteten vid anläggningen är närmare . Briketterna i produceras baserade på en blandning av torv och trädbränsle samt med enbart träråvara. Ingen kommersiell produk- tion av torvpellets finns i . Antalet producenter av energitorv har minskat . En anledning till minskningen är sammanslagning av företag, där större producenter i regel har köpt mindre. Råsjö , som är den största producenten i , har flera dotterbolag. Bolaget agerar även som entreprenör och tar hand om hela eller delar av produktionen i andra företag. Dagens producenter av energitorv kan delas in i tre grupper: relativt stora producenter som agerar på den öppna marknaden producenter som ägs av användare och enbart levererar till sina ägare små producenter som levererar till större producenter eller direkt till användarna Tabell 3 visar dagens producenter av energitorv och deras andelar av den totala produktionen . Producenter av energitorv verksamma och deras andelar av den totala produktionen baserat på produktionen , 2000 och 2001 Andel av total produktion, % Övriga (bland andra Västerbergslagens var och en eller mindre AB, Jämtkraft, Fastbränsle 1)inklusive de företag som är dotterbolag (, , , ) Källa: SGU, 2002 Totalt fanns det cirka 25 producenter, om inte dotterbolag redovisas separat. Producenternas andel av den totala produktionen varierar mellan åren beroende på väder- och därmed skördeförhål- landen. Baserat på de senaste årens produktion kan producenterna delas in i fem kategorier, enligt följande: en stor producent med cirka 30–av produktionen () en producent med cirka 10–av produktionen (Härje- dalens en producent med 5–av produktionen (Mälar- värme AB) cirka tio producenter med vardera 1–av produktionen. cirka tio små producenter med vardera av Ägarbilden har förändrats för de stora producen- terna. är helägt av finska VAPO OY. , som äger den största användaren av torvbriket- ter, det vill säga förbränningsanläggningen i , är också ensamägare till (). 2.3.3Kostnader för torvproduktion och transport Kostnaderna för produktion av energitorv kan delas upp i fasta och rörliga kostnader. De fasta kostnaderna utgörs främst av kostnader för investeringar i maskinell utrustning och infrastruktur i form av vägar. De rörliga kostnaderna utgörs främst av kostnader för per- sonal, drivmedel för maskiner och lagerhållning av torv. Utöver kostnader för produktion tillkommer kostnader för transport. En ungefärlig fördelning av produktions- och transportkostnader för torv visas i Figur 6. Uppgifterna är baserade på information insam- lad via kontakter med marknadens torvproducenter. De kontaktade torvproducenterna står för av den totala torv- produktionen i landet. Fördelning av kostnader för produktion och transport av torv En stor del av de fasta kostnaderna uppkommer i etableringsfasen. De rörliga kostnaderna för produktion påverkas främst av de väderförhållanden som råder då torven ska skördas. Kalla och reg- niga somrar ger låg produktion medan varma och torra somrar ger hög produktion. Vidare påverkas produktionskostnaderna av torv- täktens specifika egenskaper i form av storlek, såväl till yta som till djup, arrondering samt innehåll av torrsubstans. Torven i täkten varierar också i kvalitet, där ytskiktet och bottenskiktet i regel är av sämre kvalitet med hög inblandning av ej önskat material. Det innebär att kostnaderna för att skörda torven i regel är högre i täk- tens etablerings- och avslutningsfas. Genom producenternas ökade kunskap och erfarenhet av anläg- gande och drift av torvtäkt har kostnaderna för produktion succes- sivt minskat något . Att kvantifiera denna kost- nadseffektivisering har dock inte varit möjligt. En motstående trend är att kostnaderna och tidsåtgången för tillståndshantering för anläggning av nya torvtäkter och förlängning av befintliga kon- cessioner har ökat. Som illustreras i Figur 6 utgörs upp till en tredjedel av de totala kostnaderna av sådana kostnader som uppkommer i samband med transport av torv till kund. Dessa påverkas av avstånd, transportslag och av specifik volymvikt, där oförädlad torv i form av framförallt frästorv är det mest skrymmande bränslet. Vidare påverkas kostna- derna i hög grad av möjligheterna att få så kallade returtransporter, dvs. där torv fraktas i en riktning och transportfordonet har möj- lighet att transportera andra varor i motsatt riktning. Kostnadernas storlek kan därmed variera avsevärt med såväl avstånd som var i landet transporten sker. Det vanligaste sättet att transportera torv är på landsväg med lastbil. Landsvägstransporternas längd är i genomsnitt cirka 10–, men variationerna är stora – till som mest . Långväga transport av torv sker även med tåg. Ett tågsätt kan frakta motsvarande 25–30 lastbilsleveranser med torv. Detta transportsätt ställer dock krav på en tillgänglig infrastruktur och ett långsiktigt samarbete mellan torvproducent och användare och utnyttjas därför endast av ett fåtal större aktörer. Ett ungefär- ligt medelvärde för de torvtransporter med tåg som före- kommer är . Allt större andel av transporterna av torv utförs med mindre fartyg eller pråm, med mellan 500 och 2 500 tons lastutrymme. Fartygstransport utnyttjas uteslutande för import av torv för användning som bränsle i anläggningar i närheten av Sveriges kustlinjer. Transportavståndet med fartyg uppgår i medeltal till 35–. I Figur 7 visas på vilket sätt den torv som användes för kraft- och värmeproduktion i transporterades . I figuren ingår såväl inhemsk transport av torv som import. Uppgifterna är base- rade på information insamlad via kontakter med torvproducenter. Fördelningen av transporter av torv till användare för kraft- och värmeproduktion i , (inklusive import) Skörd av torv sker uteslutande medan för- brukning av torv för värme- och elproduktion är störst . Denna situation ställer krav på säsongslagring. Vidare gör torv- skördens väderberoende det nödvändigt att bygga upp buffertlager för att jämna ut produktionssvängningarna mellan olika år. Många torvproducenter strävar därför efter att hålla stora lager torv; i vissa fall lagerhålls torv motsvarande förbrukningen under en hel drift- säsong. lagras dels på stack vid torvtäkt före leverans till en torvan- vändare, dels som buffertlager vid så kallade terminaler. Lagring i mindre omfattning sker också vid torvanvändarnas förbrännings- anläggningar. Många av de svenska fjärrvärmeanläggningarna ligger dock i närheten av tättbebyggda områden varför tillgängliga ytor för lagring av bränslen är små på dessa platser. Lagring av de torvbriketter som produceras i sker i containrar. Dessa fungerar både som lagrings- och transportem- ballage. Med containrar begränsas även riskerna för spridning om brand i torvbriketterna skulle uppstå. En uppskattning av antalet direkt sysselsatta för produktion av energitorv i angivet som helårsarbetande ger totalt närmare 600 helårsarbetande, varav de flesta i glesbygd. I produk- tion räknas skörd, lagring, förädling och transport av torv till slut- kund (i de flesta fall fjärrvärmeanläggningar). Uppskattningen är baserad på intervjuer av ett antal producenter av torv och omfattar olika typer av producenter som sammanlagt står för av den totala torvproduktionen i landet. Ett nyckeltal har tagits fram för antal helårsarbeten per producerad volym torv (skörd, lagring och transport). Till det har adderats antal sysselsatta vid brikettfabriken i , totalt cirka 150 stycken. Vid fabriken i produceras även briketter av andra bränslen. Alla sysselsatta vid fabriken har dock räknats med här, eftersom verksamheten i bedöms bygga på torvproduktionen. I litteraturen har länge använts en siffra som anger att torvnär- ingen sysselsätter cirka 1 200 årsanställda (se till exempel Ds 2000:73, SCB och , 2001). Denna siffra kan bygga på äldre uppskattningar och på att torvproduktionen har effektiviserats. Vidare kan sysselsättning för produktion av odlingstorv ingå i uppskattningen. Enligt SCB, som sammanställer statistik över antal arbetsställen fördelade på näringsgren och storleksklass efter antal anställda (se Tabell 4) fanns för torvindustrin totalt 30 arbetsställen med Två av dessa arbetsställen hade över 20 anställda, resterande färre. Antal arbetsställen och storleksklass efter antal anställda för torvindustrin för energiändamål Källa: /foretagsregistret Då en stor del av arbetet är säsongsarbete bedöms det totala antalet personer som sysselsätts inom näringen uppgå till flera tusen. Torvnäringens direkt sysselsatta personal kan grovt delas in i kategorierna fast anställd och säsongsanställd personal. Vid diskus- sion med de kontaktade torvproducenterna uppges att den säsongsanställda personalen utgörs av studerande, entreprenörer som övrig tid sysselsätts inom andra näringar (skogsbruk och jord- bruk) samt av deltidsarbetslösa. På detta sätt utgör torvnäringen under högsäsong en viktig del av sysselsättningen i regioner där det i övrigt finns begränsade sysselsättningsmöjligheter. Baserat på det framräknade nyckeltalet för produktion (cirka 2 heltidsanställda för att producera torv) har en uppskatt- ning gjorts av antal helårsarbetande i produktion av energitorv per län, där även anställda vid brikettfabriken i ingår. Efter samtal med producenter har en justering gjorts av de beräknade siffrorna för för att mer motsvara produktionen vid ett normalår. Tabell 5 redovisar en uppskattad fördelning av antal sysselsatta per län. Då de stora producenterna har torvtäkter i flera län använder de i vissa fall samma personal som förflyttar sig mellan olika torv- täkter varför det är svårt att ge en helt rättvisande bild. Tabellen ger dock en indikation på storleksordningen av antal sysselsatta i respektive län. Observera att tabellen redovisar den direkta syssel- sättningen i torvverksamheten. Den indirekta sysselsättningen har inte uppskattats. Uppskattning av sysselsättning per län för produktion av energitorv baserat på uppgifter gällande produktionen (skörd, lagring, bearbetning, förädling och transport) Antal direkt sysselsatta, räknat som Som kan utläsas av Tabell 5 finns närmare en tredjedel av antalet sysselsatta (cirka 160 personer) i , där den enda svenska fabriken för produktion av torvbriketter är lokaliserad utanför i kommun. Totalt i kommunen fanns, enligt SCB , cirka 4 900 förvärvsarbetande, varav drygt 3 200 personer (2/3) var sysselsatta inom näringslivet. Brikettfabri- ken i uppges vara den största industrin i kommunen. Verk- samheten är vidare ett exempel på hur torvnäringen kan medverka till att bibehålla viktig infrastruktur som flyg och offentlig service i en kommun. Verksamheten i genererar även en betydande del av det godstransportarbete som sker på söder om . Användningen av torv för energiproduktion har och framåt varierat mellan 2 och . Största delen används för fjärrvärmeproduktion och en mindre del för elproduktion i kraft- värmeanläggningar. Användningen inom industrin är marginell; någon enstaka procent. Totalt utgör torvanvändningen mindre än en procent av den totala energitillförseln till . producerades el i , varav vatten- kraften stod för , kärnkraften för och den fossil- och biobränslebaserade elproduktionen för (, 2001). Av de bränslen som användes för el- produktion i samband med fjärrvärme var endast en liten del torv. Bland Fjärrvärmeföreningens medlemmar producerades el i kraftvärmeanläggningar. För detta krävs bränsle, varav utgjordes av torv och av trädbränslen. Uppgifter om fördelning av bränsle för el- respektive värmeproduktion i kraftvärmeanläggningar kan dock vara något missvisande i anläggningar där flera bränslen används, eftersom man av skattetekniska skäl ofta anger att bränslen som omfattas av energi- och koldioxidskatt använts för elproduktion. Den totala torvanvändningen i kraftvärmeanläggningar var . Elproduktionen genom s.k. mottryckskraft inom industrin upp- gick till och där används uteslutande andra bräns- len än torv. Figur 8 visar den totala energitillförseln till fjärrvärmeproduk- tionen i . Torvanvändningen ingår som en del av biobränsleanvändningen i figuren. Totalt har användningen av biobränslen ökat medan främst användningen av olja och kol har minskat. användes totalt bränsle för fjärrvärmeproduktion. Tillförd energi i fjärrvärme, 1980–2000, TWh Biobräns len, torv m m Energik ol ink l hyttgas Naturgas ink l gasol Källa: , 2001 Som anges tidigare startade användningen av energitorv , som ett resultat av de statliga styrmedel som då sattes in i syfte att minska oljeberoendet. I Figur 9 redovisas torvanvänd- ningen i fjärrvärme- och kraftvärmeanläggningar. Torvanvändning i fjärrvärme- och kraftvärmeanläggningar i –2000 (baserat på statistik 1981–2000) Användningen av energitorv var i och (SCB, 2002). Variationer i använd- ningen beror till stor del på variationer i produktionen av torv, med viss tidsförskjutning eftersom en stor del av torven används upp till efter produktionen. Uppgifter om torvanvändning för till exempel är något högre i SCB:s redovisning jämfört med , bland annat beroende på att SCB:s statistik även omfattar industrin och andra användare som inte är medlem- mar i . Val av omräkningsfaktorer, såsom energiinnehåll, bidrar även till att resultaten varierar. Torvens andel av energitillförseln för fjärrvärmeproduktion var . Andelen varierar dock mellan olika år. Figur 10 visar att trädbränsle utgör den enskilt största energikällan, men att det finns ett stort antal olika energikällor. medlemmar använde torv för förbränning i 36 anläggningar (avser dock fler pannor eftersom vissa anläggningar eldar med torv i flera pannor). Motsvarande siffra var 29 anläggningar . Energi för fjärrvärmeproduktion uppdelat på energibärare, Källa: , 2000 har vissa anläggningar som har använt torv övergått till att använda andra bränslen, medan andra har bör- jat elda torv, antingen genom att bygga nya pannor eller börja elda torv i befintliga pannor. Totalt har torv eldats i 53 anläggningar (baserat på statistik). Eftersom man vid ett antal anläggningar eldar torv i flera pannor är antalet pannor där torv eldats i storleksord- ningen drygt 70 stycken. De pannor där torv eldades har en sammanlagd installerad panneffekt av cirka 1 900 MW. Räknas samtliga pannor som eldats med torv med blir den totala installe- rade panneffekten cirka 2 300 MW. Utöver pannorna inom fjärrvärmesektorn finns ett antal pannor inom industrin där torv har använts som bränsle inom massa- och pappersindustrin samt kemisk industri. Torvanvändningen inom industrin har dock minskat. Det finns även ett antal mindre pannor (5 MW eller mindre) som har eldats eller fortfarande eldas med torv. Dessa ingår inte i statistik. I de flesta pannor där torv förbränns blandas torven med andra bränslen. Ett undantag är anläggningen i där enbart torv utnyttjas på grund av anläggningens tekniska utformning. I de flesta övriga pannor är torvandelen mellan . Övriga bränslen består till största delen av trädbränslen. är den enskilda anläggning som använder den största mängden torv i , av den totala torvanvänd- ningen. I används briketter tillverkade av torv och träd- bränslen. i är den andra stora torvanvända- ren, dit bland annat torvbriketter importeras från i huvudsak . I eldas torven tillsammans med dels tallbeck- olja, dels returflis. I Figur 11 ges en bild av fördelningen av torvan- vändningen vid olika anläggningar . Övriga (20 anläggningar) Källa: , 2000 Tabell 6 visar antal anläggningar i olika intervall av torvanvändning . Figuren visar att antalet stora använ- dare var få, såväl som . har antalet anlägg- ningar som använder torv minskat jämfört med . Andelen anläggningar med relativt liten årlig torvanvändning var stor båda åren. Se Figur 8 och Figur 9 för jämförelse med total energi till fjärrvärmeproduktion respektive torvanvändning för fjärrvärme- produktion. Storleksindelning av anläggningar som använde torv respektive Prisnivån för energitorv har varit i det närmaste oförändrad i löpande priser och därmed sjunkande i reala priser . Statistik över prisutvecklingen redovisas regel- bundet av . Marknadens aktörer anger dock en viss tveksamhet inför prisredovisningen och menar att den inte speglar det verkliga marknadspriset. I stället anges att priset nomi- nellt har minskat med under den senaste tioårspe- rioden. Sannolikt påverkas den redovisade statistiken av några fak- torer, till exempel att några långa avtal tecknade på högre kost- nadsnivåer slår igenom. Detta är även ett resultat av att det finns få aktörer på marknaden. Prisutvecklingen enligt den officiella stati- stiken, inklusive respektive exklusive energiskatter (endast svavel- skatt), redovisas i Figur 12. Prisutveckling torv, kr/MWh fritt förbrukare, löpande priser exklusive samt inklusive energiskatter (För frästorv finns officiell statistik endast .) Källa: , 2002 I statistik redovisas, , även regionala skillnader i prisnivåer. För stycketorv gäller att pri- set generellt varit 10–högre i de södra och mellersta delarna av landet än vad de varit i de norra delarna. För frästorv finns endast regionala priser redovisade på grund av begränsat underlag. Priset för importerad torv är i regel något lägre eller på samma nivå som torv producerad i . För torvbriketter sker inga officiella prissammanställningar. Den nationella handeln med energitorv är av tradition främst lokal som en följd av att upp till en tredjedel av de totala kostnaderna för produktion och transport av torv utgörs av transportkostnader. En ökande handel mellan olika regioner i har dock skett som en följd av den stora geografiska spridningen mellan platser för torvutvinning och lokalisering av kraft- och vär- meproduktionsanläggningar i närheten av tättbebyggda områden. De regionala obalanserna avseende produktion och användning av torv illustreras i Figur 13 och Figur 14. Då produktionen av torv i hög grad beror av hur nederbördsrik respektive skördesäsong är, kommer de regionala skillnaderna mellan produktion och använd- ning av torv att förändras mellan åren. I Figur 13 visas produktion och användning av energitorv i , som var med god torvproduktion. I och var produktionen större än användningen. Ett kraftigt underskott fanns dock i med omnejd.