sou · GQB395d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Den svensk-amerikanska överenskommelsen hade skapats för att möjliggöra en specialställning vid sidan av MDAP med avseende på inköp av krigsmateriel och erhållande av tekniska och taktiska informationer. MDAP innebar en mer omfat- tande krigsmaterielimport från Nato-staternas sida i jämförelse med det svensk-amerikanska avtalet.31 26Åström till Jarring, , HP 24, V I/, . 28SOU 1994:11, s. 145, fotnot 36; se även 1992, s. 65 f. 29SOU 1994:11, s. 130 f. 30Enumeration of arms, ammunition, and implements of war, By the president of of . A Proclamation, HP 24, V I, 1953-juni 1955, . 31Om vilka program och regler som omgärdade det amerikanska försvarssamarbetet med andra länder och i synnerhet kriterierna för att få delta i MDAP, se rap- port till chefen för försvarsstaben,, HP 24, V I/1955 juli-1957, . En annan orsak till ovilja att förse med mer krigsmateriel och hemlig teknisk information hade med politiska anledningar att göra. Amerikanerna ville se mer av tillmötesgående samarbete från svensk sida. De följande årens säkerhetspolitiska diskussioner mellan de bägge länderna kom i mångt och mycket att handla om att förmå svenskarna att ta ett större militärt ansvar för hela . I ett policy-dokument av högsta organ för säkerhetsfrågor, (), sägs det rakt ut att skulle uppmuntras till att inleda ett militärt sam- arbete med sina skandinaviska grannländer.32 Svenska militärer för- sökte övertyga den amerikanska militärledningen att var be- rett att ta ett större säkerhetspolitiskt ansvar, vilket även innebar ett samarbete med . Exempelvis träffade amerikanska militärer . försökte Swedlund få amerikanerna att förstå att accepterade och uppskattade politik i och att var berett att slåss om landet blev angripet.33 Mot den bakgrunden vore det olyckligt, menade , om inte tog hänsyn till i sina planläggningar: he felt that is was important that a highly-qualified American officer should sit down with him and his officers with necessary maps and he wld (would, min anmärkning, TJ) be glad to dis- cuss Sweden´s plans of defense and problems connected there- with.34 Ambassadör skrev i en rapport hem till att flera indikationer tydde på att var berett att koordinera sina planer och sin strategi med västmakterna. Att Swedlund och militären var villiga till en sådan gemensam planläggning var en sak, men var den socialdemokratiska regeringen inställd på samma sak, frågade sig Butterworth.35Ännu var inte den amerikanska regering- en villig att gå de svenska önskemålen till mötes. 32National (NSC 121), The position of the with respect to and , , RG 273, Records of , . 33Butterworth till Secretary of State, , 758.5/1-2053, NA; , 758.5/2-2753, NA. 34Butterworth till Secretary of State, , 758.5/1-2053, NA 35Butterworth till , , 758.5/2-1853, NA. När var ett faktum, försökte köpa krigsmateriel från . Men den amerikanska administrationen avvisade de svenska propåerna med hänvisning till den svenska alliansfriheten. kunde inte gå med på en mer omfattande export till , om inte den tog steget mot ett för- pliktande västsamarbete. Men när väl Nato var bildat och den hade gått med på att samarbeta inom ramen för en exportkontroll gentemot , svängde tidigare negativa hållning. Exempelvis fick det svenska försvaret köpa radar- stationer . Påföljande år slöts en överenskommelse mellan de bägge länderna, vilken innebar att tilläts en ökad import av amerikansk krigsmateriel. förband sig i avtalet att inte vidareexportera hemlig utrustning av amerikanskt ursprung utan medgivande från samt att garantera ett nödvändigt säkerhets- skydd för de importerade varorna, tjänsterna och informationerna. Vad gjorde för att vidta nödvändiga säkerhetsåtgärder? Det finns ingenting i dokumenten som talar för att svenska myn- digheter förde samtal om hur ett tillfredsställande säkerhets- och övervakningssystem borde utformas mot bakgrund av dessa krav. Däremot vidtogs säkerhetsåtgärder i av andra skäl. De spi- onaffärer som rasade fick till konsekvens att den civila polisen, inklusive den särskilda polisverksamheten, och den militära underrättelsetjänsten genomgick stora förändringar. gjorde heller inga ansträngningar för att kontrollera eller godkänna det svenska säkerhetsskyddet. Från amerikansk sida fanns egentligen inga behov av kontroller, eftersom det inte var fråga om att exportera topphemlig utrustning och teknisk informa- tion. 4De svenska förfrågningarna om ökad krigsmaterielimport kommer igång (perioden 1954- 1958) De svenska militärerna fortsatte sina ansträngningar att visa upp en mer samarbetsvillig sida. Det svenska försvaret behövde förbättras och framför allt förnyas. Av den anledningen gjordes huvudsakli- gen två förfrågningar. Den första gällde det svenska flygvapnets önskan att köpa avancerad radarutrustning av den amerikanska va- penindustrikoncernen . Den amerikanska admini- strationen var splittrad i frågan. State Department förordade en försäljning medan var emot med tanke på att lagstiftningen förbjöd detta.36 State Department ansåg att tjänstemännen vid hade agerat alldeles för byråkratiskt. Enligt den ameri- kanska utrikesförvaltningen var dessa tjänstemän förmodligen inte insatta i vad det nationella säkerhetsrådet (NSC) hade bestämt för policy rörande militära samarbete med . State De- partment syftade på NSC 121, i vilket säkerhetspolitiska mål gentemot hela formulerats.37 Utifrån State De- partments horisont hade redan rört sig i rätt riktning mot att ta större militärt ansvar för samt att visa att man verkligen avsåg att försvara sig i händelse av krig. State Depart- ments hållning skulle med tiden vinna. meddelade svenska ambassaden i UD i att det inte skulle bli någon försäljning av radar- stationer på grund av att den efterfrågade utrustningen tillhörde kategorin icke frisläppta (non-releasable) varor.38 Däremot kunde stater som deltog i det nya samarbetsprogrammet The Mutual We- apons Development Program (MWDP) få tillgång till dessa krigs- 36Memorandum for Major . , ; Memorandum for Assistant mutual security, DCS/M, , , Neu- arkiv, vol 20, centralarkiv. 37Abbot till Hilker, , 758.56/10-2754, NA. 38Raynor till Hilliker, , 758.5/12-2255, NA MWDP hade skapats för att få till stånd en utveckling av mer avancerade vapensystem inom ramen för ett samarbete mellan och länder med vilka hade försvarsavtal. Denna utveckling krävde en högre grad av sekretesskydd och av den anledningen ingick enbart ett fåtal stater i samarbetsprogram- met.39 Washingtonambassadör vände sig nu till en tjänsteman vid State Department och frågade om det var möjligt för att delta i MWDP. Boheman var nämligen osäker på hu- ruvida en import av avancerad krigsmateriel från krävde ett deltagande i MWDP. Tjänstemannen vid State Department kunde inte svara på rak arm, men lovade att undersöka saken.40 Den andra förfrågan rörde svenska önskemål om att få hjälp med att utveckla fjärrstyrda robotar. De svenska påstötningarna genom militära kanaler hade inte lett någonstans. Av den anledningen be- sökte Boheman den amerikanske utrikesministern för att undersöka om denne kunde göra nå- got för att påskynda processen. Boheman gick rakt på sak och framhöll att som han hade förstått det var neutralitetspoli- tik nu fullt accepterad: och att någon ändring av de allmänna riktlinjerna för densamma icke eftersträvades från den amerikanska utrikes- och försvars- ledningen. Boheman förklarade vidare att befann sig i ett dilemma. Frågan det svenska försvaret ställde sig var om man skulle fortsätta att utveckla ett mer konventionellt luftförsvar eller om man skulle försöka att övergå till ett toppmodernt robotsystem med fjärrstyr- da missiler (s k guided missiles). hade kommit ganska långt i försöksverksamheten med dessa fjärrstyrda system men ville få teknisk hjälp och assistans av för det fortsatta utvecklings- arbetet: Det måste ju vara ett amerikanskt intresse, att vårt försvar i detta hänseende bleve så modernt och effektivt som möjligt.42 39Stig kom att reda ut begreppen angående de olika amerikanska vapenexport- lagarna i en promemoria , till chefen för försvarsstaben,16 ja- nuari 1957, HP 24, V I/1955 juli-1957, . 40Raynor till Hilliker, , 758.5/8-1555, NA. 41Boheman till kabinettssekreterare , , HP 24, V I 1953-juni 1955, (). Utrikesminister uppgav att han hade förståelse för de svenska önskemålen och att han skulle förbereda marken så att det hela kunde äga rum i för oss önskvärda former 43. State Department förordade, som sagt, att det svenska försvaret skulle utrustas med avancerad amerikansk utrustning och tekniskt know-how. Det fanns dock ett stort problem som framförallt De- partment of Defense lyfte fram i de interna diskussionerna inom den amerikanska administrationen: sekretessen. Det fanns nämli- gen en rädsla för att hemliga, tekniska uppgifter som rörde det amerikanska robotsystemet skulle läcka ut. Inte bara till fienden utan även till vissa av de allierade inom Nato, vilka inte bedömdes ha ett fullgott säkerhetssystem. Den amerikanska amiralen vid Naval Department hade exempelvis framfört till svensk militär att beslutat att inga sådana samtal fick fö- ras.44 Mot den bakgrunden rekommenderade kabinettssekreteraren att försöka få amerikanerna att förstå att det inte handlade om att få tillgång till komponentkonstruk- tioner. Vad som behövdes var tekniska råd och hjälp, hävdade i instruktionen till Boheman, för att få en vink om framkomliga och icke framkomliga utvecklingsvägar. menade att det vore önskvärt att få igång en diskussion mellan svenska och amerikanska tekniker om dessa utvecklingsvägar, där var berett att framlägga vår uppfattning och våra resultat inom de områden som diskuteras.45 Boheman meddelade att de svenska marin- och flygattachéerna hade fått nekande svar på sina förfrågningar. Sam- tidigt hade utrikesminister talat med CIA:s militära chef och några toppar i det amerikanska flygvapnet. Enligt Dulles lär Bedell ha blivit imponerad av den svenska håll- ningen i , något som kanske kunde gynna i ro- botfrågan. Reaktionerna var alltså inte negativa men, skriver ambas- sadör Boheman, det krävdes top level pressure för att förmå lägre instanser att övervinna sina betänkligheter.46 En annan orsak till ovilja kunde ha att göra med de spion- affärer som skakat om . I amerikanska ögon vittnade de uppdagade fallen om ett ineffektivt svenskt sä- kerhetstjänstsystem. Det fanns nämligen ett visst tvivel på ameri- kansk sida rörande svenskarnas förmåga att skydda hemlig infor- 45Lundberg till Boheman, , HP 24, V I, 1953-juni 1955, , . 46Boheman till , , HP 24, V I, 1953-juni 1955, , . I en rapport till State Department dis- kuteras fallet med den svenske marinunderofficeren som gripits för spioneri för räkning . De erfarenheter som kunde dras från fallet var inte uppmuntrande, skriver rapportens två författare, och . Dessa tjänstemän var stationerade vid ambassaden i och hade till huvudsaklig uppgift att kartlägga den svenska kommunismen. Säkerhetspolisen och den militära underrättelsetjänsten hade ett skamfilat rykte från och det blev inte bättre av vad som framkom i fallet , står det att läsa i rapporten. Även om säker- hetspolisen genomgått omstruktureringar och fått mer resurser, måste tvivel resas huruvida dessa förbättringar var tillräckliga, kon- kluderade författarna.47 Dessa tvivel minskade inte då och dennes påståd- da kumpaner greps. I en rapport hem till uttryckte sin skepsis och oförståelse in- för den svenska säkerhetspolisens handfallenhet. Enligt talade det mesta för att det var tack vare egna bekännelser, inte den svenska säkerhetspolisens arbete, som flera spioner kunnat gripas. Enbom hade trots allt spionerat för räkning och borde hållits under uppsikt, fortsatte konstaterades: It is at any rate a fairly belated date that Enbom´s 10 years ac- tivities are now being discovered.49 Enbom figurerade t.o.m. i ett personregister som den amerikanska ambassaden upprättat för att kartlägga svensk kommunism. Detta personregister var baserat på öppna svenska källor: This embassy´s index on Swedish Communists based on overt sources already in 1948 listed as the leader of the Communist youth organization of the key garrison town of Boden.50 Det är svårt att säga om rapporter av det här slaget påverkade de beslutande organen i . Men att informationen fanns 47Lansburgh och till , 758.5.MSP/2-0152, NA. 48Green till , 758.52/4-2852, NA. med i helhetsbilden då beslut skulle fattas om en ökad tillgång av hemlig teknisk information till eller inte, bör tas för själv- klart. meddelade Boheman att ett genombrott hade skett. Ett möte mellan svenska och amerikanska tekniker skulle få äga rum. Ambassadören hade haft två samtal med CIA:s militära chef, , och även träffat ordföranden i Joint Chiefs of Staff, amiral . Det var på amiral det hela hade hängt, en- ligt Boheman. Dessutom hade ett möte arrangerats med en stats- sekreterare i . Statssekreteraren betonade att diskussionerna mellan de bägge ländernas tekniker skulle ske på ett informellt sätt och enbart handla om tekniska saker.51 besökte den svenska expertgruppen . Enligt Boheman ansåg de amerikanska experterna att det presente- rade svenska programmet var väl avvägt och klokt planerat med tanke på förhållandevis begränsade resurser. hade de amerikanska teknikerna slagits av att använde små anslag för att utveckla det nya vapnet. Även om det planerade svenska robotsystemet var avpassat för svenska förhållanden, talade mycket för att en import av vissa komponenter från skulle förkorta produktionstiden: att vissa delar och vissa instrument, som redan serietillverkas här eller komma att serietillverkas för det amerikanska försvaret här, kunna få köpas, och att sådana köp kunna förkorta vägen till produktionsstadiet och vara ekonomiskt fördelaktiga.52 Processen var i gång. De svenska förfrågningarna hade börjat hitta in i den amerikanska administrationen. attityd hade nu klart slagit om från ett rent avvisande till en mer tillmötesgående håll- ning. /55 gjordes två informella framstötar från svensk sida om att få delta i The Mutual Weapons Development Program. Det var främst det fjärrstyrda robotsystemet som intres- serade svenskarna.53 studerade det amerikanska försvarsdepartemen- tet det tekniska samarbetet med och en viktig del av frågan var huruvida ett svenskt deltagande i MWDP var den bästa lösning- en. var ställningen den att mycket talade för ett vidgat samarbete med svenskarna. I själva verket kunde 51Boheman till , , HP 24, V I, . 52Boheman till , , HP 24, V I, 1953-juni 1955, , . 53Merchant till Hensel, , 758.56/3-2555, NA. med sin höga tekniska nivå även bidra till att förbättra det ameri- kanska försvarsprogrammet. Av den anledningen var det inte säkert att MWDP (som var formulerad i form av att hjälpte och bi- drog till mottagande parts försvarsstyrka) var den bästa formen för ett tekniskt utbyte. Den handläggande tjänstemannen framkastade idén att kanske skulle ett mer ömsesidigt förpliktande avtal träffas där det framgick att det var fråga om två jämbördiga parter: that technical assistance to might be handled on a straight quid pro quo basis rather than through the Mutual Weapons Development Program.54 Men innan ett beslut om ett medgivande kunde fattas borde ytter- ligare utvärderingar av frågan göras: We propose to study this matter further55 State Department var fortfarande för ett tillmötesgående i syfte att uppnå målen i NSC 121. Den amerikanska ambassaden hävdade visserligen att den amerikanska utrikesförvaltningen inte hade den kompetens som behövdes för att avgöra vilka säkerhetsrestriktio- ner ett sådant program krävde. Trots denna brasklapp hade ambas- saden med sina erfarenheter från en positiv syn på den svenska säkerhetsnivån i motsats till vissa delar av det amerikanska försvarsdepartementet: We do feel that the standard of security in is high and compares favorably with many of our NATO partners, and we have the impression that the Pentagon, at least at certain levels, is unduly apprehensive on this point.56 Hur ska detta uttalande tolkas? I State Departments ögon hade an- tingen inneburit en förbättring av det svenska sä- kerhetssystemet eller ansågs inte den tidigare negativa bedömning- en av i synnerhet säkerhetspolisens arbete som alltför relevant. Mot bakgrund av detta uttalande talar det mesta för att State Depart- ments tidigare ovilja att gå de svenska önskemålen till mötes hade mer att göra med politiska orsaker. State Department ville se mer av svenskt tillmötesgående då det gällde försvarssamarbete med 54Quarles till Merchant, , 758.5/8-1555, NA. 56Abbot till Hilliker, , 758.5/4-2755, NA. När väl den svenska hållningen förändrats i en mer samarbetsvillig riktning , fick detta till resultat att den amerikanska utrikesförvaltningen blev mer positiv i sitt bemötande. ansågs nu som en trovärdig och informellt allierad stat som ville hjälpa i syfte att öka landets försvarsstyrka. hade och de behöriga militära myndigheterna vissa betänkligheter mot det svenska säkerhetssy- stemets effektivitet. De ansvariga militära organen krävde att sä- kerhetsaspekten skulle lösas inom ramen för ett vidgat vapentek- niskt samarbete mellan och . Detta var ett krav som ideligen kom att framföras till svenska militärer och diplomater . Från svensk sida var man införstådd med denna problematik. Det gällde att få de amerikanska beslutsfattarna att godkänna det svenska säkerhetsskyddet. Möjligen togs säkerhetsaspekterna upp under nära långa hemliga besök i . I försvarsstabschefen dag- boksanteckning från står följande om Swedlunds resa: Sw avreste på em till . Få se om det kommer ut. "57 Den sista meningen syftade på om det verkligen skulle gå att hemlighålla ÖB:s resa till . Chefen för den hemliga underrättelsetjänsten , , skulle även han bege sig till för att vara Swedlund behjälplig. Exempelvis var en lunch inbokad i Penta- gon.58 hade, mot bakgrund av sitt breda och in- flytelserika kontaktnät i , skrivit ett rekommendationsbrev för Swedlunds räkning för att möjliggöra ett besök hos CIA-chefen I sin bok till T-kontorets historia berättar att han vid sitt första besök i träffade CIA:s mili- tära chef general dagboksanteckningar framgår att han även träffade CIA:s högsta chef , bror till dåvarande utrikesministern . Väldigt lite är känt av vad som avhandlades vid Palms möten med Bedell , och andra tjänstemän vid CIA. Av de knapphändiga anteckningar som nedtecknats av , finns inget som rör säker- hetsfrågor.61 5713/10 1955, arkiv, vol 2., KrA. 5818/10, 1/11 1955, arkiv, vol 2., KrA. 59MW 2, vol 132, . En kopia av brevet hittades av . 60Palm, , Några studier till T-kontorets historia, 1999, s. 82. 61Säkerhetstjänstkommissionens huvudsekreterare, , är den enda som har haft tillstånd att gå igenom arkiv. Enligt de anteckningar vilka Vi vet heller inte om tog upp säkerhetsfrågorna vid sina möten med amerikanska militärer. En omständighet pekar dock möjligen i den riktningen. Med sig på resan befann sig nämli- gen säkerhetsansvarige, bankdirektör . Denne hade ett förflutet som en av landets mest kunni- ga då det gällde uppbyggnaden av det civila flyget i . uppgifter för Wallenbergsfären verkar mer ha handlat om att sköta kontakterna med det amerikanska militärindustriella komplexet. Med sitt stora kontaktnät i kunde öppna viktiga dörrar för Swedlund. Men det verkar som om han inte bara följde med som dörröppnare utan också deltog aktivt själv. Exem- pelvis informerade om USA-resan och om besök hos CIA-chefen. Vad som avhandlades framgår dock inte av vare sig eller ar- kiv.62 En genomgång av korrespondens visar att han hade omfattande kontakter med den amerikanska underrättel- setjänsten. Exempelvis träffade han brigadgeneral vid AC/S Intelligence och överste från Air Tech- nical Intelligence Center vid i . Av breven framgår bara att de träffades, men inte vad som sades. Möjligen rörde det sig enbart om kommersiella kontakter då repre- senterade Wallenbergsfären, vilket innebar ekonomiska intressen i form av köp och försäljning av vapen och vapenteknologi. Ett brev till talar dock för att lin kan ha spelat en aktiv roll i det framväxande samarbetet med : Tyvärr fick (var chef för sektion II vid försvarsstaben vilket innebar att han ansvarade för underrät- telsetjänsten, min anmärkning, T J) och jag ej tillfälle att se Dig en gång till före vår avresa, men jag hoppas att Du fått en re- dogörelse av (svensk försvarsattaché i , min anm., TJ). Jag hoppas att inom snar framtid åter få besöka och skulle då sätta värde på att få orientera Dig om den förbättring jag hoppas på efter vårt första besök.63 gjort vid ett besök i arkivet framgår det inte huruvida säkerhetsaspekter vid svenska vapen- köp diskuterades överhuvudtaget. Däremot står det att och CIA-chefen disku- terade läget i , radarläget, trelandsfrågan, baltfrågan. 62Karl-Arvid arkiv, PM till 3:an samt reserapporter från KA 1955-58, Wal- lenbergarkivet (WA). 63Brev till , , vol 1, 1947-1958 , arkiv, WA. Syftade på diskussionerna om att köpa de amerikanska ro- botsystemen? Det framgår inte. Däremot var kontakter i viktiga för och han kan ha utgjort en för- bindelselänk mellan amerikanska militärer och vapentillverkare, och den svenska försvarsindustrier och svenska försvaret. Men som sagt: vi vet inte vad som i detalj avhandlades då träffade CIA-chefen, inte heller vad tog upp med amerikanska militärer. Vi vet heller inte om säkerhetsaspekterna diskuterades då Swedlund träffade höga amerikanska officerare. Generalmajor träffade ambassadör och amerikanska militärer vid en middag . framhöll att hoppades på teknisk hjälp från , i synnerhet inom kärnenergiområdet. förfrågan handlade om att skulle få tillgång till teknisk kunskap och komponenter för att utveckla egna kärnvapen. Forskningen om svenska kärnvapen var i full gång vid FOA och AB Atomenergi under denna tid.64 framhöll att ett starkt svenskt försvar även låg i intresse och att av den anledningen åtgärder hade vidtagits för att hjälpa med att lösa tekniska problem. I det sammanhanget omnämndes speciellt de svenska önskemålen om att få teknisk hjälp rörande guided missiles. Av samtalen framgick det även att general , vilken också deltog i middagen, sam- ma dag hade träffat . De båda lär ha haft en, som det står i rapporten, lengthy conversation of mutual interest.65 I vilken form borde den tekniska hjälpen och utbytet med Sveri- ge ske? Det var flygattachén i , den senare till livstid dömde spionen, överste som fick reda ut be- greppen. I en koncist formulerad PM redogjorde för vad som krävdes för att skulle få tillgång till hemliga tekniska uppgifter och önskade vapensystem. All ame- rikansk militär hjälp till utlandet hade tidigare kanaliserats i samar- betsprogrammet Multilateral Assistance Program (MDAP), kon- staterade . Den svensk-amerikanska överenskommel- sen hade skapats för att möjliggöra en specialställning för med i stort sett samma rättigheter som deltagarländerna i 64Se Jonter, , , och kärnenergin. Framväxten av en svensk kärnämneskon- troll 1945-1995. SKI Rapport 99:21; och planerna på svenska kärn- vapen. SKI Rapport 01:5; Kärnvapenforskning i . Samarbetet mellan civil och militär forskning, 1947-1972. SKI Rapport 02:19. 65Memorandum of conversation, , Deltagare: , Major och ambassadör , 758.5/11-2755, NA. Den accelererande vapenforskningen hade lett till ett ökat behov av stärkt sekretesskydd. Av den anledningen hade en ny or- ganisation skapats - Mutual Weapons Development Program (MWDP). Ett medlemskap i berättigade inte till ett delta- gande i MWDP, hävdade . I det nya samarbetspro- grammet deltog enbart ett mindre antal stater vilka hade en egen avancerad forskningsverksamhet. Konsekvensen av denna nyord- ning innebar att överenskommelse hade upphävts i prakti- ken. En ny överenskommelse med måste träffas för att möj- liggöra köp av önskad vapenteknologi, konkluderade Wenner- ström.66