sou · GQB3121d3 · 2003-01-01 00:00:00 — överensstämmer dessutom med den tid som förordnandena för nämndens ledamöter hitintills som regel avsett. Även om det inte kan utläsas av praxis att det är ett absolut krav att samtliga ovan föreslagna bestämmelser skall finnas i form av lag anser kommittén befogat att införa föreslagna kompletterande regler för att undanröja eventuell osäkerhet på detta område. Med hänsyn till den förstärkta roll Skolväsendets överklagande- nämnd får genom kommitténs förslag vill kommittén understryka att det är av stor vikt att nämnden genom sin sammansättning till- försäkras kunskap på alla berörda områden. Förutom jurister bör således liksom i nämnden ingå ledamöter med särskild sakkunskap på skolområdet både vad gäller skolverksamheten och vad gäller elevers förhållanden och behov. Vad härefter gäller reglerna för förfarandet vid uppfyller som framgått ovan de nu gällande bestämmelserna i vissa avseenden inte krav. Det gäller framförallt kravet på att förhandlingen skall vara till- gänglig för allmänheten. Vad beträffar rätten till muntlig förhand- ling bör rätten härtill tydliggöras. Bestämmelser om muntlighet och offentlighet vid prövning hos infördes i brottsskadelagen efter förslag i proposition 1998/99:41 för att säkerställa att förfarandet vid myn- digheten tillgodosåg krav. I propositionen anfördes beträffande bestämmelsen om muntlig förhandling bl.a. följande. Brottsskadelagen innehåller inte några särskilda bestämmelser om handläggningsform. De handläggningsregler som gäller för Brotts- offermyndighetens prövning i ärenden om brottsskadeersättning finns i förvaltningslagen. Enligt 14 § första stycket förvaltningslagen har sökanden rätt att lämna uppgifter muntligt i ett ärende som avser myndighetsutövning mot någon enskild, om det kan ske med hänsyn till arbetets behöriga gång. Någon rätt till muntlig förhandling finns däremot inte enligt förvaltningslagen. gäller dock som svensk lag, och den rätt som konventionen ger bl.a. till en offentlig förhandling gäller alltså oavsett om det finns några särskilda föreskrifter om detta för Brottsoffer- myndigheten. Som regeringen ser saken är det viktigt att det för brottsoffrens del görs helt klart vilka möjligheter det finns att få till stånd en muntlig förhandling. Därför bör rätten till muntlig förhandling i ärenden om brottsskadeersättning tas in i en särskild bestämmelse i brottsskade- lagen. Kommittén anser att även i skollagen bör införas en särskild bestämmelse som tydliggör den rätt klaganden har till muntlig för- handling vid en prövning inför . Eftersom förvaltningslagen inte innehåller några bestämmelser om offentlighet och sekretess vid förhandlingar bör skollagen även kompletteras med vissa sådana regler. Bestämmelserna bör utfor- mas i enlighet med vad som gäller för förvaltningsprocessen. För att möjligheten att utnyttja rätten till muntlig förhandling inte skall bli alltför begränsad bör – i likhet med vad som gäller för parts inställelse till en förhandling vid allmän förvaltningsdomstol – finnas vissa möjligheter att ersätta en enskild part för dennes kost- nader för inställelsen. Det bör därför även införas en bestämmelse enligt vilken ersättning för inställelse kan utgå efter samma princi- per som i förvaltningsprocesslagen. 17 Konsekvenser av förslagen Utgångspunkten för kommitténs arbete har varit att ansvarsfördel- ningen mellan stat och kommun ligger fast. Kommitténs förslag innebär ingen påverkan på den kommunala självstyrelsen utöver vad som redan gäller enligt nuvarande skollagstiftning. Det enda fallet som kan uppfattas som ett ingripande gentemot kommunerna är förslaget om vissa rättigheter för eleverna, t.ex. möjligheten att överklaga åtgärdsprogram. Förslaget motiveras av att kommittén enligt direktiven skall öka rättssäkerheten för eleverna. innebär kommitténs förslag att detaljregler kan rensas bort i skol- formsförordningarna vilket ökar den lokala friheten. Det har inte ingått i kommitténs uppdrag att föreslå kostnadsdri- vande reformer. Kommittén har däremot ansett att förslag om ökad rättssäkerhet för eleverna såsom omprövning av betyg och möjlighet att överklaga åtgärdsprogram kan vara motiverade med hänsyn till uppdraget att stärka elevernas rätt. Detsamma gäller modersmålsstöd i förskoleklassen eftersom det torde var ett förbi- seende att förskoleklassen inte omfattas av i vart falla samma krav på modersmålsstöd som förskolan. Kommittén har redovisat kostnadskonsekvenserna i bilaga 1. Kommittén vill emellertid framhålla vissa frågor där en föränd- ring i nuvarande reglering är angelägen men där kommittén inte kunnat lägga något förslag på grund av att förslagen skulle leda till ökade kostnader. Kommittén har övervägt att införa en generell skyldighet för kommunen att erbjuda alla barn förskola. En möj- lighet för alla barn att få plats i förskola skulle vara en logisk följd av att förskolan blir en skolform. Förskolan är i första hand till för barnets egen skull – dess omsorg, utveckling och lärande. En lösning som innebär att förskolan görs tillgänglig för alla barn , dvs. även för 1–3 åringar , skulle också ge förutsättningar för en lagtekniskt enkel reglering. En sådan reform skulle innebära utökade skyldigheter för kom- munerna. Den utökade skyldigheten avser i och för sig en liten grupp barn som inte har plats inom förskoleverksamhe- ten men som kan antas komma att efterfråga plats i förskola. Reformen innebär dock ekonomiska konsekvenser som har beräk- nats till ca (se bilaga 2). Enligt finansierings- principen skall kommunerna kompenseras för dessa kostnader. Kommittén har därför valt att behålla nuvarande system med prövning av behovet av plats i förskola. Kommittén vill emellertid visa hur en bestämmelse som innebär att förskolan blir tillgänglig för alla barn skulle kunna se ut. Från och med skall barn som är bosatta i landet erbju- das förskola . Erbjudandet skall ges den omfattning som behövs med hänsyn till barnets behov eller vårdnads- havarnas förhållanden. Oavsett behov skall erbjudandet alltid omfatta minst eller . Barn har från och med höstterminen det år barnet fyller rätt till avgiftsfri utbildning i förskola (allmän förskola). Kommittén har också övervägt att införa en rätt för alla elever att få plats i fritidshem. Det skulle vara en logisk följd av att fritidshem- met enligt förslaget blir en utbildning och knyts till den huvud- verksamhet där eleverna går dvs. förskoleklass och grundskola eller motsvarande skolformer. är det sällsynt att en elev som öns- kar plats i fritidshem nekas detta. En sådan reform skulle emellertid formellt innebära ökade skyldigheter för kommunerna vilket även här medför kostnader som kommunerna skall kompenseras för en- ligt finansieringsprincipen, se kostnadsberäkningar i bilaga 2. 17.1.3Ökade möjligheter till skolskjuts Elever i förskoleklassen har inte rätt till skolskjuts . Kommit- tén anser att skolskjuts i förskoleklassen är en förutsättning för att alla elever skall ha möjlighet att delta i utbildningen och för den integrering som eftersträvas mellan förskoleklass och grundskola. Vid val av annan skolenhet Frågor om utökad rätt till skolskjuts vid val av skolenhet har tagits upp i . har anfört att det skulle föra mycket långt och kunna åsamka kommunerna stora kostnader, om skyldigheten att sörja för skol- skjuts utvidgades till att gälla även elever som väljer annan skolen- het än den som kommunen annars skulle ha anvisat. har utskottet framhållit att ingenting självfallet hindrar en kommun från att åta sig att stå för skolskjuts till en elev i t.ex. en fristående grundskola, om kommunen finner det skäligt, t.ex. därför att den närmaste kommunala skolenheten är så belägen, att eleven, om han eller hon hade gått där, skulle varit berättigad till skolskjuts (bet. 2000/01:UbU 9). Kommittén vill, trots att frågan om utvidgad rätt till skolskjuts för inte så länge sedan behandlats av , peka på några situa- tioner där rätt till skolskjuts ånyo bör prövas. Situationer som kommittén i detta avseende vill lyfta fram är –när en elev med hänsyn till sina personliga förhållanden har sär- skilda skäl att bli mottagen i en annan kommun än hemkom- munen, –när en elev väljer att gå kvar i sin skolenhet sedan familjen flyt- tat, samt –när en elev skulle haft rätt till skolskjuts till sin naturliga skolenhet men aktivt valt en annan skolenhet i kommunen eller en enskild skola på jämförbart avstånd (ev. bidrag till sina transportkostnader, motsvarande vad skolskjutsen till den för- sta skolan skulle ha kostat). När en elev med hänvisning till personliga skäl önskar och tas emot i annan kommun kan det finnas många särskilda och beaktansvärda motiveringar för önskemålet. Detsamma gäller också när en elev flyttar med sin familj men önskar gå kvar i sin gamla skola. Kommittén har i avsnitt 12.2 framhållit vikten av att grundsär- skoleelevers frihet att välja skolenhet inte onödigt begränsas och att detta också gäller för andra elever med funktionshinder. En vik- tig utgångspunkt är här att elever med olika funktionshinder kan ha svårare än andra elever att förflytta sig mellan skolan och hemmet. Det är angeläget att kommunen beaktar detta i sina bedömningar. I sammanhanget kan nämnas att de elever som här avses i de flesta fall redan har skolskjuts varför några extra kostnader i enskilda fall kanske aldrig uppkommer. HO har i sin rapport elevens rättigheter påtalat att barn med funktionshinder inte har samma valfrihet som andra barn har, eftersom rätt till skolskjuts inte finns för de barn som väljer en annan skola än den kommunen annars placerar eleven vid. Av de kostnadsberäkningar som kommittén låtit göra framgår att det är svårt att uppskatta de extra kostnaderna för reformer på skolskjutsområdet. Statistiska underlag saknas i många fall. Kost- naden påverkas också av om skjutsar får erbjudas med någon form av begränsning i t.ex. avstånd mellan hem och skola eller som enbart reseersättning eller terminskort. För funktionshindrade ele- vers rätt till skolskjuts vid val av annan skolenhet beräknas dock den ökade kostanden till ca (bilaga 2). 17.2Konsekvenser för små företags arbetsförutsättningar De flesta enskilda skolor kan i vissa avseenden jämföras med små företag. För /2002 är t.ex. det genomsnittliga antalet elever i en fristående grundskola 109 elever (jämfört med 219 elever i en grundskola). Det genomsnittliga antalet elever i en fristående gymnasieskola är 303 elever (jämfört med 1 052 elever i en gymnasieskola). I avsnitt 7 föreslås nya bestämmelser för skolor inom skolväsen- det med enskild huvudman. Bakgrunden till detta, vilket beskrivs i avsnitt 7, är framför allt att alla elever skall erbjudas en likvärdig utbildning och att samma regler för elevernas rättsäkerhet skall gälla oavsett om eleven går i en offentlig eller en enskild offentligt finansierad skola. I avsnitt 9.3 har kommittén föreslagit att den som är huvudman för en enskild skola regelbundet skall lämna sådan information till eller till den kommun där skolan är belägen som behövs för att ge allmänheten insyn i verksamheten. Kommittén har före- slagit att regeringen eller den myndighet som regeringen föreslår meddelar föreskrifter om vilken information och vilka handlingar som en fristående skola skall vara skyldig att lämna. Enskilda skolor lämnar information till i samband med uppföljning, utvärdering och tillsyn samt upprättar en skriftlig kvalitetsredovisning. Visst nytt upp- giftslämnande kan dock komma att bli aktuellt för skolor med enskild huvudman. Beroende på omfattningen av dessa föreskrifter kan sådana bestäm- melser medföra en ökad administrativ arbetsbörda för de enskilda huvudmännen. Det är viktigt att regeringen, eller den myndighet som regeringen utser att meddela föreskrifter, uppmärksammar dessa eventuella konsekvenser. I avsnitt 9.3 har kommittén föreslagit att endast lärare som upp- fyller kraven enligt 2 kap. 13 och 14 §§ får sätta betyg samt omprö- va betyg. Eftersom dessa förslag är nya för alla skolor har kommittén beräk- nat kostnadskonsekvenserna av dessa förslag (se bilaga 1). Andelen obehöriga lärare är högre i fristående skolor1 än i kommunala skolor2 generellt sett. Bestämmelserna kan eventuellt medföra vissa administrativa och ekonomiska konsekvenser för små fristående skolor. Om sådana effekter uppstår bör det tas i beaktande då bidrag till enskilda skolor fastställs. I avsnitt 10.2 föreslår kommittén att en skola skall vara skyldig att utreda en elevs behov av särskilt stöd. Ett skriftligt åtgärds- program skall utarbetas och fastställas av rektor eller den rektor utser. Vissa beslut skall även kunna överklagas. Detta ställer krav på den enskilda skolan att upprätta handlingar, ha handlingar ordnade och tillgängliga för berörda vilket kan med- föra en ökad administrativ arbetsbörda. 1 i fristående grundskolor och i fristående gymnasieskolor. 2 i och i gymnasieskolan. skolorna inte av bestämmelserna vare sig i tryckfrihetsförordningen (offentlighetsprincipen) eller i arkivlagen. I samband med implementering av den nya skollagen är det vik- tigt att ovanstående konsekvenser beaktas särskilt när det gäller bestämmelser om utredningskrav då stödinsatser för elever planeras och genomförs, krav på lärarbehörighet vid betygsättning och omprövning av betyg. Samråd med berörda intresseorganisationer bör ske liksom särskilda informationsinsatser speciellt riktade till huvudmän för enskilda grundskolor och gymnasieskolor. Eftersom kommitténs förslag innebär generella förändringar av vilka bestämmelser i skollagen som skolor med enskild huvudman skall följa, har kommittén föreslagit att övergångsbestämmelser skall införas för de skolor som är godkända efter äldre bestämmel- ser. De enskilda skolornas efterlevnad av skollagen och effekterna av den nya skollagens bestämmelser för de enskilda skolornas villkor bör uppmärksammas och granskas i samband med till- syn och kvalitetsgranskning av de enskilda skolorna. Kommitténs bedömning är att förslagen i någon utsträckning och inom vissa ovan angivna områden kan påverka små enskilda skolors arbetsförutsättningar och villkor.