sou · GQB327d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Frågor kring svenska språkets och andra språks ställning i har i grunden alltid varit en politisk fråga, men de har aldrig lyfts fram av riksdag och regering som ett eget politikområde med egna mål, egen lagstiftning och egen myndighetsstruktur. Svenska språkets ställning har setts som självklar och behovet av en samlad språkpolitik har därför inte aktualiserats. I detta kapitel behandlar vi frågan om språkpolitik bör införas som ett eget politikområde med egna mål. I de efterföljande kapit- len behandlas frågor kring organisationsstruktur och lagstiftning. Utgångspunkten för våra överväganden är den kartläggning som genomförts och det förslag till handlingsprogram som vi lägger fram. Följande punkter om språkpolitik ingår i vårt förslag till hand- lingsprogram: Språkpolitik skall utgöra ett eget politikområde. Målen för språkpolitiken skall vara att alla skall ha rätt till språk: svenska, modersmål och främ- mande språk att svenskan skall vara ett komplett och samhällsbärande språk att den offentliga svenskan skall vara korrekt och välfunger- ande. Ansvaret för språkpolitiken bör samlas hos ett departement. 16.1Språkpolitik har alltid funnits Det har alltid fattats beslut som har haft större eller mindre betyd- else för svenskan och de övriga språken i . I den meningen kan man säga att det alltid har förts någon form av språkpolitik. Språkpolitiken har dock inte lyfts fram som ett eget politikområde med egen lagstiftning och myndighetsstruktur. Som berörts ett flertal gånger i betänkandet har språksituationen i förändrats. Engelskan har fått en starkare ställning inter- nationellt och nationellt, har blivit ett mer mångspråkigt samhälle och kraven på språkfärdigheter har ökat både inom arbetslivet och privatlivet. Sammantaget innebär detta att stats- makterna ställs inför krav på olika typer av insatser som på skilda sätt får språkliga konsekvenser. har det också skett en förändring vad gäller synen på behov av politiska insatser för språket, både här i och i resten av och . Språkpolitiska mål, men inget eget politikområde Den statliga verksamheten delas in i 47 s.k. politik- områden. För varje politikområde finns ett eller flera mål angivna. Denna indelning skall underlätta för regering och riksdag att kunna relatera resultat till politiskt beslutade mål. För att styrningen skall kunna fungera i praktiken måste statlig verksamhet enligt reger- ingen kunna avgränsas i politiskt relevanta områden (prop. 2000/01:1). Språkpolitik är inget eget politikområde. föreslår i sitt förslag till handlings- program övergripande mål för språkpolitiken. Huvudmålet skall vara att behålla svenskan som samhällsbärande och komplett språk i . I samband med att presenterade sitt förslag till handlingsprogram för svenska språket uttalade regeringen att utgångspunkterna för en svensk språkpolitik är att svenska språket skall bevaras som ett samhällsbärande och kom- plett språk i och att det förblir ett officiellt språk i EU (prop. 1998/99:1, utg.omr. En målsättning skall vidare vara att alla får tillgång till god undervisning i svenska, att undervisning som grundprincip sker på svenska, att det finns ett varierat och rik- ligt utbud av kultur på svenska, att forskning om och vård av svenska språket håller hög kvalitet, liksom att språkvårdare, tolkar och översättare finns att tillgå. Radio och TV har en särskilt viktig roll i sammanhanget. har regeringen betonat att dessa krav och ambitioner inte får ställas mot en bred acceptans av den svenska som inte talas helt perfekt eller talas med utländsk bryt- ning. Regeringen har vidare slagit fast att den övergripande utgångs- punkten för de statligt finansierade språkvårdande insatserna är de av beslutade målen för en nationell kulturpolitik (prop. 1996/97:3, bet. 1996/97:KrU1, rskr. 1996/97:129). Dessa mål handlar om yttrandefriheten, delaktigheten, mångfalden, kul- turarvet, bildningen och det internationella utbytet. Samtliga del- mål kan sägas ha betydelse för insatser inom språkområdet. Språkpolitiska insatser sker på olika sätt Språkpolitiken kan sägas ingå i flera politikområden. Insatser inom en lång rad politikområden har betydelse för språket. Och språket har betydelse för om målen för dessa politikområden kan uppfyllas. Bland de nuvarande språkpolitiska insatserna kan följande näm- nas. Enligt instruktionen för svarar rättschefen i Statsrådsberedningen bl.a. för samordning i rättsliga och språkliga frågor. Rättschefen kan ge ut handböcker, riktlinjer och annat material, som även kan riktas till myndigheter under regeringen. Den chefstjänsteman i som är utgivare av skall i samverkan med rättschefen i Statsrådsberedningen medverka till att språket i författningar och andra beslut blir så enkelt och klart som möjligt. Inom Justitie- departementet finns språkexperter och Klar- språksgruppens sekretariat som i samarbete driver språkvårdsarbet- et såväl internt inom som externt mot myndig- heterna och EU:s institutioner. ansvarar för frågor som rör en rad olika myndigheter och institutioner som har betydelse för språket, bl.a. , , nyhetsinformation och litteratur samt Talboks- och . handlägger vidare flera frågor med nära anknytning till olika aspekter på språket, så- som läsandet, litteraturen och biblioteken samt medier. minoritetsfrågor handläggs bl.a. stödet till samisk kultur inom . Bidragen till och Tekniska litteratur- sällskapet handläggs inom , som även ansvar- ar för ärenden som rör språkteknologi, integrationsfrågor och minoritetspolitik. sköter frågor kring språken i utbild- ning, forskning och folkbildning. har hand om samepolitiska frågor, bl.a. , och Socialdeparte- mentet har hand om bl.a. teckenspråksfrågor. Utrikesdepartement- et handlägger europeiska integrationsfrågor, i den mån sådana ärenden inte hör till något annat departement. har ansvaret för den svenska språkpolitiken inom EU. Svenska institut- et är en myndighet under UD som bl.a. stöder undervisning i svenska som främmande språk vid universitet och högskolor utomlands. Språkpolitiska insatser i och inom EU Som nämndes inledningsvis sker olika språkpolitiska insatser även i de övriga nordiska länderna och inom EU. Bland annat kan nämnas det pågående finländska arbetet med att ta fram en ny språklag, det norska arbetet med språkteknologiska frågor och det danska kul- turministeriets arbete med en kulturpolitik för det danska språket. Även inom ramen för det nordiska samarbetet stöds språket på olika sätt. ger bl.a. stöd till Nordiska språk- rådet, som skall vara ett forum för språkpolitisk diskussion och planering i . har inrättat en språk- politisk referensgrupp. Inom EU-samarbetet kan nämnas att Europeiska kommissionen i sin vitbok (Lära och lära ut: på väg mot kunskaps- samhället) har tagit fram ett språkpolitiskt mål, nämligen att alla EU-medborgare skall behärska tre europeiska språk, sitt moders- mål och två till. har dessutom varit ett europeiskt språkår. Det finns ett antal EU-program som ger stöd till språket och som bl.a. kan sägas ha drivit på utvecklingen inom språkteknologin. Språkpolitik skall utgöra ett eget politikområde. Målen för språkpolitiken skall vara att alla skall ha rätt till språk: svenska, modersmål och främ- mande språk att svenskan skall vara ett komplett och samhällsbärande språk att den offentliga svenskan skall vara korrekt och välfunger- ande. Ansvaret för språkpolitiken bör samlas hos ett departement. har blivit ett mer mångspråkigt samhälle. I dagens talas flera olika språk: svenska, de nationella minoritetsspråken, teckenspråket och ett stort antal språk som kommit hit tillsam- mans med våra invandrare. Kravet på att behärska språket har ökat generellt sett, inte minst inom arbetslivet. Det finns en hög ambi- tion att underlätta de funktionshindrades tillgång till språket. har svenska språket fått hård konkurrens från engelsk- an och inom några av språkets bruksdomäner finns risk för att svenskan tappar mark. Genom medlemskap i har även svenska språkets roll inom politik och förvaltning förändrats. Svenskans roll som ett komplett och samhällsbärande språk är därmed inte lika självklar som . Svenskan är ett språk i gott skick. Trots detta uppstår ständigt nya behov av insatser för att säkerställa att svenskan skall vara ett korrekt och välfungerande språk, inte minst inom den offentliga administrationen, i medierna och i den nya IT-världen. Kraven på samhällsmedborgarna att behärska både svenska språket och olika främmande språk har ökat, inte minst inom utbildning och arbets- liv. Vi anser sammantaget att det finns behov av en språkpolitik som omfattar både svenskan, de övriga språken i och förhållan- det mellan dem. Språkpolitik skall utgöra ett eget politikområde Vi föreslår att språkfrågorna lyfts fram som ett eget, samlat poli- tikområde för att ge dessa frågor den tyngd de förtjänar. Från ett statsbudgetsperspektiv bör i första hand de statliga resurserna till språkvården föras till detta nya politikområde. I de följande kapit- len lämnar vi förslag angående den lagstiftning och myndighets- struktur som skall knytas till politikområdet. Det är viktigt att betona att detta förslag inte innebär att språk- politik endast skall bedrivas inom ramen för detta politikområde. Språkpolitiken är till sin natur gränsöverskridande. Språket kom- mer in i alla politikområden, vilket även betonas i regeringens direktiv till vår kommitté. Det är därför nödvändigt att fastslå att språkpolitik – liksom exempelvis integrationspolitik, jämställdhets- politik och handikappolitik – är ett gränsöverskridande politik- område, vars mål skall vara styrande även för insatser inom andra politikområden. Det är viktigt att betona att alla offentliga verk- samheter skall ha ett ansvar för att arbeta i målens anda. Det bör därför hänvisas till dessa mål i t.ex. regleringsbreven till myndig- heterna. skall besluta om mål för den nationella språkpolitiken Det är viktigt att staten tydliggör vad man vill uppnå med detta nya politikområde genom att formulera mål för språkpolitiken. I den nya modellen för mål- och resultatstyrning av statens insatser ingår att skall besluta om mål för varje politikområde. Målen skall svara på frågan vad staten vill uppnå inom politikområdet. har framfört att det är angeläget att målen görs mät- och uppföljningsbara för att göra det meningsfullt att ställa målen i re- lation till kostnaderna. Eftersom språkpolitik till sin natur kommer att vara ett sektorsövergripande politikområde vars mål uppnås genom insatser inom många olika politikområden kan det bli svårt att jämföra kostnader och resultat inom detta område. Det bör dock vara en uppgift för språkvården att redovisa och bedöma re- sultaten av de statliga insatserna inom området. I detta bör ingå att ta fram så konkreta nyckeltal som möjligt som underlag för de be- slut som riksdag och regering skall fatta inom ramen för den stat- liga budgetprocessen. Uppföljningen av resultaten inom språkpoli- tiken förutsätter ett nära samarbete med myndigheter inom andra politikområden. Vi menar att dessa mål även bör vara vägledande för kommuner och landsting. För att målen för språkpolitiken skall kunna uppnås behövs naturligtvis inte bara insatser på central nivå, utan även in- satser på lokal och regional nivå. Vi föreslår därför att målen skall vara nationella och inte enbart statliga. Kommittén föreslår följande mål för den nationella språkpolitik- en: Alla skall ha rätt till språk: svenska, modersmål och främmande språk Svenskan skall vara ett komplett och samhällsbärande språk Den offentliga svenskan skall vara korrekt och välfungerande. Alla skall ha rätt till språk Målet att alla skall ha rätt till språk innehåller många olika aspekter. Det handlar dels om att alla skall ha möjlighet att lära sig så mycket svenska att man kan hävda sig i samhället, dels om att alla som bor i skall ha möjlighet att utveckla sitt modersmål, dels om att alla skall ha möjlighet att lära sig främmande språk. Dessa tre del- mål utvecklas i det följande. 1) Allas rätt till svenska språket Den viktigaste aspekten på målet är, enligt vår mening, att alla skall ha möjlighet att lära sig så mycket svenska att man kan hävda sig i samhället. Vi menar att följande fyra krav kan tjäna som utgångs- punkter för arbetet inom området. Alla skall ges möjlighet att utveckla ett rikt språk med hjälp av vilket man kan uttrycka sin identitet, gestalta sin verklighet och få tillgång till och delaktighet av kultur i dess olika yttringar. Alla skall ges möjlighet att utveckla en mångfasetterad språk- förmåga som gör att man kan uppträda språkligt kompetent i olika sammanhang. Alla skall ges möjlighet att lära sig att använda det skrivna standardspråket och de varianter av standardtalspråket som man själv anser sig ha behov av. Alla skall få sitt språk respekterat. Detta innebär exempelvis att både sådan språklig variation som kan kopplas till dialekter och sådan som hänger samman med sociolekter måste respekteras. Språk och identitet hänger nära samman. En nedvärdering av någons språk innebär därmed en nedvärdering av individen och strider mot grundläggande mänskliga värden. Delmålet att alla skall ha rätt till svenska språket bör följas upp av språkvården genom att den kontinuerligt bevakar utvecklingen inom framför allt utbildning och folkbildning. Uppföljningen bör ske i samarbete med bl.a. . 2) Allas rätt till modersmålet Det bör också understrykas att målet om allas rätt till språket inte bara handlar om svenskan. Om alla i , oavsett språklig och social bakgrund, skall ha rätt till språket måste också andra språk uppmärksammas. Från den utgångspunkten kan olika krav kopplas till målet. Vi menar att alla som bor i skall ha möjlighet att utveckla sitt modersmål. Som angetts ovan är det viktigt att alla skall få sitt språk respekterat, eftersom språk och identitet hänger så nära samman. Genom målet vill vi även klart uttala att mång- språkighet är en stor resurs inte enbart för individen, utan för hela samhället. Även detta mål bör följas upp av språkvården. I denna uppfölj- ning kan ingå t.ex. uppgifter om hur stor andel av barn och ung- domar med annat modersmål som får modersmålsstöd i förskolan och modersmålsundervisning eller tvåspråkig undervisning i skolan samt uppgifter om tillgången till medier på olika språk. I detta arbete bör språkvården samarbeta med myndigheter inom andra politikområden. 3) Allas rätt att lära sig främmande språk I allas rätt till språk ingår även att alla skall ha möjlighet att lära sig främmande språk. Detta innebär dels att alla skall ges möjlighet att lära sig engelska, dels att alla skall ha möjlighet att lära sig så mycket som möjligt av minst ett annat främmande språk. Språk- studierna skall leda till att man skall kunna klara sig i olika inter- nationella sammanhang. Detta mål stämmer överens med det språkpolitiska mål som EU har antagit. I uppföljningen av detta mål bör språkvården inhämta underlag från bl.a. , och . I uppföljningen kan uppgifter om hur stor andel av eleverna och stu- denterna som läser främmande språk ingå och hur stor andel av befolkningen som behärskar två främmande språk. Svenskan skall vara ett komplett och samhällsbärande språk Att språket är komplett innebär att det kan brukas inom alla de domäner där vi som bor i önskar kunna använda det. Att språket är samhällsbärande betyder för det första att svenskan har rollen som det gemensamma språket i och alltså är det språk som i ett mångspråkigt samhälle gör det möjligt för personer med olika språklig bakgrund att mötas och samverka. För det andra innebär det att svenskan skall vara det språk vi använder i offentliga sammanhang i : i politik, i administration, inom rättsväsend- et, som skolspråk m.m. Därmed måste också svenska förbli både ett officiellt språk och ett arbetsspråk i EU. Av minoritetsspråklag- stiftningen framgår i vilka fall som man har rätt att använda samiska, finska och meänkieli hos förvaltningsmyndigheter och domstolar. Målet bör följas upp av språkvården genom en regelbunden kartläggning av svenskans bruk inom skilda domäner. Formerna för hur denna uppföljning skall genomföras bör bli föremål för ut- vecklingsarbete inom språkvården. Det bör vara möjligt att ta fram nyckeltal som möjliggör en bedömning av måluppfyllelsen. I ana- lysen av tillståndet och utvecklingen för svenska språket bör det ingå att göra en bedömning av om de statliga insatserna har bidragit till att uppnå målets två delar. Den offentliga svenskan skall vara korrekt och välfungerande Detta mål handlar om att våra myndigheter skall uttrycka sig lätt- förståeligt och mottagaranpassat. Det skall finnas förutsättningar för att även det språkbruk vi möter i t.ex. medierna skall vara lämp- ligt med tanke på målgrupp och syfte. I båda fallen spelar IT-frågor en central roll, eftersom datorhjälpmedel numera i så stor utsträck- ning används vid exempelvis skrivande. Detta mål bör följas upp av språkvården genom en kontinuerlig bevakning av bl.a. myndighetstexter. Statskontoret har på regering- ens uppdrag tagit fram ett diagnosinstrument som bör kunna ut- nyttjas som en del i uppföljningsarbetet. I den allmänna bevak- ningen av tillståndet och utvecklingen för svenskan bör även ingå att följa utvecklingen för t.ex. mediespråket och IT-språket. Målen för en nationell kulturpolitik bör beaktas i det språkpolitiska arbetet Enligt kommittédirektiven skall de av fastställda målen för en nationell kulturpolitik utgöra en plattform för kommitténs arbete. Vi anser att de kulturpolitiska målen – liksom de språkpolitiska – till sin natur är politikområdesövergripande och bör därför gälla även för språkpolitiken när denna blir ett eget politikområde. På samma sätt bör de språkpolitiska målen beaktas inom bl.a. kultur- politiken. Ansvaret för språkpolitiken bör samlas hos ett departement Att införa språkpolitik som ett eget politikområde med egna mål, egen lagstiftning och myndighetsstruktur innebär att det politiska ansvaret för språkpolitiken bör samlas hos ett statsråd och därmed också till ett departement inom . Enligt vår mening vore det även önskvärt med en samling av ansvaret för be- handling av språkpolitiska frågor till ett utskott i . Dagens uppdelning av insatser för språket på olika departement och utskott har historiska orsaker. Att samla ansvaret för språk- politiken hos ett departement innebär naturligtvis inte att alla fråg- or som på ett eller annat sätt har anknytning till språk kan föras till ett departement. I stället bör det departement som ges ansvaret för språkpolitiken inrätta en departementsövergripande arbetsgrupp för språkpolitiska frågor. Denna arbetsgrupp bör kunna tjäna som ett forum för beredning mellan departementen av olika frågor med anknytning till språket i syfte att förenkla arbetet med att få en samlad språkpolitisk hållning från statens sida. Den allmänna datoriseringen gör att språkteknologiska produkter och tjänster blir allt mer centrala i samhället. Utvecklingen inom talteknologin är snabb, till stor del beroende på att tillämpningar används inom telekommunikationsbranschen. Framväxten av Internet och stora dokumentdatabaser har gett ökad be- tydelse åt texthantering. Frågor kring maskinöversättning och automatisk textförståelse har därmed blivit allt viktigare. Kommittén skall följa och stimulera initiativ på språkteknologi- området samt föreslå åtgärder som främjar översättningsverktyg och andra språktekniska hjälpmedel. I detta kapitel behandlar vi våra förslag för att främja den språkteknologiska utvecklingen. Följande punkter om språkteknologiska initiativ ingår i vårt för- slag till handlingsprogram för svenska språket: Arbetet med att bygga upp en nationell språkbank i form av gemensamma, svenska text- och taldatabaser samt lexikala re- surser m.m. skall fortsätta. Forskning och utveckling inom språkteknologiområdet skall förstärkas. Språkvården bör som en del i arbetet för språkteknologin fort- sätta med sitt arbete med språklig standardisering. Ett samordnande, språkteknologiskt sekretariat skall inrättas. Maskinöversättning för svenska skall utvecklas. 17.1Insatser för att främja den språkteknologiska utvecklingen 17.1.1Vad menas med språkteknologiska produkter och tjänster? Med språkteknologi (eller språkteknik) avses all tillämpning och användning av språkkunskap vid utveckling av datorsystem som kan känna igen, förstå, tolka och generera mänskligt språk i dess olika former. Även datorbaserade hjälpmedel för att uttrycka sig bättre i tal eller skrift samt vissa verktyg som hjälper människor att tala med eller skriva till varandra via en dator är en del av språk- teknologin. Språkteknologi utgörs av både teknik (som program- vara) och språkresurser (korpus) som programvaran utnyttjar, t.ex. maskinläsbara texter och ordböcker. (Se vidare bilaga 4.) Utbudet av språkteknologiska produkter och tjänster har ökat betydligt . För det talade språket kan det handla om taligenkänning (t.ex. att genom tal ge ett kommando till telefonen) eller talproduktion/talsyntes (t.ex. konstgjort tal som läser upp ett elektroniskt brev). För det skrivna språket kan det handla om textförståelse (t.ex. skrivstöd såsom stavnings- och grammatik- kontroll, automatiskt sammandrag samt kontroll av stil) eller text- generering (t.ex. att färdiga väderleksrapporter skapas utifrån väderdata). Språkteknologi kan också handla om t.ex. maskinöver- sättning och dokumenthantering. Det språkteknologiska utvecklingsarbetet sker till stor del inom näringslivet, vid t.ex. dataföretag. Ett stort antal företag arbetar inom det språkteknologiska området i och i de övriga nordiska länderna. Det finns ingen statistik över hur stor denna bransch är. 17.1.2Myndigheter och institutioner med språkteknologisk verksamhet Språkteknologiska frågor handläggs av en rad olika aktörer inom de närings-, forsknings- och kulturpolitiska områdena. Språkteknologisk forskning och utveckling pågår vid flera univer- sitet och högskolor. Grundutbildning i datalingvistik och språk- teknologi etc. ges vid universiteten i , , , , och samt högskolan i . har utsetts till värdhögskola för en s.k. forskarskola inom det språkteknologiska området. Verksamheten startade och har som mål att tillföra det svenska samhället doktorer med unik kompetens, att höja utbildningsnivån generellt i språkteknologi i samt att skapa en bred tvär- vetenskaplig plattform för forskarutbildning i språkteknologi. Vid finns även Språkbanken (se nedan). vid är en av de största i norra . Man forskar inom ett brett spektrum av områden, däribland flera med anknytning till språkteknologi. Som exempel kan nämnas artificiell intelligens, informationssystem och datalingvistik (se bl.a. Ahrenberg 1998). Stöd till forskarinitierad grundforskning inom samtliga veten- skapsområden ges numera av . Målet för verksam- heten är att tillförsäkra en position som ledande forsk- ningsnation. skall främja tvär- och mångveten- skap, verka för förnyelse och jämställdhet samt stimulera till sam- verkan och kommunikation. har en total budget på ca för forskning och forsknings- information. Övriga aktörer som kan nämnas är framför allt Statskontoret, Verket för innovationssystem () och . Statskontorets uppgift är att utreda och utvärdera olika frågor på regeringens uppdrag samt att förnya statsförvaltningen med hjälp av IT. Språkteknologifrågor ligger inte inom det prioriterade om- rådet för Statskontoret, däremot finns anknytningar till några aktu- ella och tidigare projektaktiviteter, bl.a. 24-timmarsmyndigheten och olika EU-program. är en statlig kommitté som är regeringens rådgivare i IT-frågor. Den skall arbeta för att sprida information om de problem och möjligheter som utveckling och användning av informationsteknik innebär. På IT-kommis- sionens sekretariat arbetar sex projektledare, en informations- ansvarig samt en kanslichef. uppdrag gäller till och med då en slutrapport skall lämnas till reger- ingen. är den statliga finansiären av be- hovsmotiverad forskning och utveckling inom teknik, arbetsliv, kommunikation och transporter.