sou · GQB395d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Dels gällde det att utreda om nå- gon tjänsteman vid IB begått brott, dels gällde det hur IB:s avslöjare kommit över sina uppgifter (LOL:s kur- siv).77 Det är, mot bakgrund av detta, svårt att se den påstådda kopplingen till X som annat än en förevändning för att ge tyngd åt begäran om telefonkontroll av och för X avtog sedan i stort sett , istället intresserade man sig från sä- kerhetspolisens sida för journalisternas kontakter med framför allt Isacson, men också med andra journalister. Uppgifterna, framför allt de om som utländsk agent, utgjorde gammal skåpmat och det faktum att de inte sammanställdes i en PM förrän efter avslöjandet, tyder på att man inom säkerhetspolisen 77Dagens Nyheter : Åklagare , logisk, envis, Adrup. 78Robèrt hade fått in en s.k. menbedömning från Fst/Säk som skulle ligga till grund för eventuella åtal. Det var bara ett problem - enligt bedömningen hade inte IB- avslöjandet inneburit några allvarligare men för det svenska försvaret. har inför JO hävdat att denna menbedömning inte tillkommit på hans initiativ och att den inte heller uppfyllde de krav som ansåg borde ställas. Huvudfelet var, enligt chefsåklagaren, att endast de verkliga men som avslöjandena ansågs ha åstadkommit togs upp i bedömningen. menade att (f)ör att spioneri skall föreligga krävs dock inte någon bevisning om att man åstadkommit skada, det räcker med att man kan ha åstadkommit skada. Han sade sig ha framhållit detta för ÖB och denne lovade då inkomma med en ny menbedömning. En sådan sammanställdes . Det finns emellertid starka skäl att betvivla förklaringar inför JO. Av menbedömningen av framgår klart och tydligt att hän- syn endast tagits till eventuella skadeverkningar för rikets försvar eller dess säkerhet (LOL:s kursiv). Det anges också att en liberal tolkning av bestämmelserna utnyttjats. Vad detta betyder i klartext framgår av att inget av FiB/Kulturfronts avslöjanden betecknades som synnerligt men för försvaret. Däremot menade man att tidningens artiklar om IB samman- taget skulle anses utgöra synnerligt men för försvaret. I den menbedömning som Synnergren presenterade för hade tretton olika men tagits upp. Av dessa utgjorde sex punkter ringa men och resten icke obetydligt men. Efter mötet med , där denne alltså hade synpunkter, genomgick bedömningen en betydande förändring vilket framgår av ett flertal handskrivna korrigeringar som gjorts på handlingen. Bland annat ändrades två obetydliga men till synnerliga men. Det rörde dels uppgifter om IB:s organisationsuppbygg- nad (menet kallades nu för obetydligt men - synnerligt men), dels namnuppgifter och fotografier av ett 20-tal av IB:s befattningshavare (ändrades till synnerligt men). Två ringa men-punkter ströks helt. De viktigaste ändringarna i den menbedömning som presentera- des för bestod inte i det som denne senare påstod inför JO. De mest markanta är istället skärpningen av menbedömningen. Man bör kunna dra slutsatsen att inte ansåg sig kunna agera rättsligt på basis av den först upprättade menbedömning- en. inte betraktade dem som särskilt uppseendeväckande. Kopplingen till X hängde med också i en begäran om förlängd telefonkontroll , men redan då hade alltså intresset för journalisternas källor tagit överhanden och man noterade endast att några nya kon- takter med X inte förekommit. Isacson, som fram till nu märk- ligt nog inte blivit föremål för tvångsmedel i någon form, ansågs genom ett antal kontakter med framför allt 8 - , vara given som journalisternas sagesman. Därför begärde man fr.o.m. telefonkontroll också av honom. Detta är inte rätta platsen för en utredning om de juridiska tu- rerna som sedan följde i IB-affären. Däremot tjänar ovanstående som bakgrund eftersom säkerhetspolisen, också när det gällde av- lyssningarna i samband med IB-affären, sparade överskottsinforma- tion. Någon månad efter de fällande domarna mot , och publicerades en bok av en f.d. IB- kontaktman, . Boken - IB-affären - i vems intresse? - väckte viss debatt, bl.a. genom att påvisa personliga kopplingar mellan och samt ett antal journalister som varit aktiva i bevakningen av affären. Det förefaller som att boken gav upphov till en idé inom säkerhetspolisen. fick två säkerhetspoliser ett uppdrag av byråchefen . Efter mötet skrev en av säkerhetspoliserna, här kallad , ned vad Frånstedt sagt (uppteckningen sparades sedan av kollega): Uppdraget avser att ur TK-material i med korta notiser påvisa hur folk i massmedia - tidning- ar, radio, TV - , författare, tjänstemän inom offentlig för- valtning, politiskt verksamma inom olika partier, med andra ord människor som har möjlighet att påverka och styra en opinion, agerat i anslutning till IB-historien. Det gäller att visa hur en mängd människor agerat bakom kulisserna när det gäller att taktiskt lägga upp de gjorda avslöjandena och att taktiskt utnyttja materialet så att det kan åstadkomma mesta möjliga nytta för den radikala vänstern och motsvarande skada för vad de betraktar som sina motståndare, dvs det etablerade samhället.79 Bearbetningen skulle ta omkring . Det finns inget re- sultat av uppdraget kvar hos säkerhetspolisen80. Men det är känt att några promemorior framställdes och att de kom att ställa till med oro på flera håll. , efter det att upp- draget gavs, kallades nämligen rikspolischefen till kanslihuset för ett samtal med och . Orsaken var att JK överlämnat en PM till justitie- departementet som i sin tur sänt den vidare till statsrådsberedning- en. hade fått den av som av en händelse rå- kat få se den. Uppenbarligen reagerade över att PM:n - upprättad inom hans egen myndighet - grundades på överskottsin- formation, vilket var skälet till att han gick med den till JK. Denne hade dock valt att inte betrakta överlämnandet som en anmälan - oklart varför - och gick istället med den till justitiedepartementet.81 Enligt memoarer - han citerar ett samtal mellan RPS´ överdirektör och - hade ansett det olagligt att skriva en sådan promemoria. Han hade därför frågat vid säkerhetspolisen vem som beordrat utredningen och fått till svar att det var rikspolischefen. Han hade därefter gått med den till JK som frågat honom om detta var att tolka som en anmälan, på vilket svarade ja. JK hade därefter frågat om han fick in- formera regeringen om PM:n. Också på den frågan hade sagt ja.82 ville så och ta upp saken 79Anteckningar, huvudsakligen mina egna minnesbilder, om ett utredningsuppdrag. PM daterad av . Serie F III Bc P 1973-1975, volym 10. 80Varje månad sammanfattades de viktigaste resultaten av telefonavlyssningen. I dessa sam- manställningar redovisas den typ av kontakter som bör bygga på. I PM den 20.6.1973 nämns att det framgår av andra telefonsamtal att man kontaktar chefredaktörer och andra ansvariga i nyhetsmedia för att informera och `hålla grytan kokande´. I samma PM sägs att samarbetar med filmregissören vid Slättne och att man också tagit kontakt med och på . Det note- ras vidare att samtalar om IB-avslöjandet med på . I nästa PM den 24.7.1973 framgår att ett samtal avlyssnas där Slättne inför ett program om IB talar med en person som han ska använda som källa. Det framgår klart vem källan är, nämligen Isacson. Det nämns i PM:n att ägnar sig åt grundligare undersökningar om IB och att håller kontakter med vänsterorganisationer och sympatiserande privatpersoner. En av dessa är . En annan är en namngiven person anställd vid . Det framgår också att har en ny källa på gång samt att han står i förbindelse med en journa- list på . I PM:n sägs också att har många kontakter med me- darbetare inom massmedia, främst huvudstadstidningarna och . TK- promemoriorna förvaras i Bratts och personakter. 81Persson (1990) s 325. 82Ibid., s 332. I sin hand hade den 30-sidiga , daterad , som upptog avlyssnade telefonsamtal och förteckningar över personer: journalister och andra. skri- ver i sina memoarer om mötet hos : Det var ytterst allvarligt, eftersom - det hade själv just läst i lagen - allt material från telefonkontrollen som inte var av betydelse för en utredning skulle förstöras. Det skulle förstöras om det saknade betydel- se och därefter, om det sparades, förstöras när det ej längre hade betydelse. Överskottsmaterial fick inte användas. Det material som fanns i PM:n skulle allt- så ha varit förstört för länge sedan. Som om inte det var nog hade ställt samman en förteckning över perso- ner av detta redan olagliga material, alltså utnyttjat det för registrering, och det var också felaktigt. , eller om det var , sade något om åtal: att jag kunde bli åtalad för grovt tjänstefel. Det var jag som hade det yt- tersta ansvaret och vad hade gjort var i dubbel me- ning förbjudet.83 förklarade att denna PM faktiskt visats för och att denne då begärt att få ytterligare information vil- ket han också skulle ha fått i en ny PM . skulle därefter ha begärt ännu en komplettering. Denna gavs den 19 au- gusti 1974. och kunde inte erinra sig att de fått ta del av någon av dessa promemorior utan hävdade att det måste ha rört sig om någon annan information. skulle närmare kon- trollera saken.84 Sannolikt kontaktade han och bad denne sammanställa en redogörelse. Dagen efter besök i författade Ro- , säkerligen på Frånstedts uppdrag, en PM rörande bak- grunden till utredningen om IB och massmediakontakterna varvid han använde sig av minnesanteckningarna innan. Från- stedt skrev därefter själv en PM i ärendet daterad - som återkom till och för att redovisa ärendet. Handlingen är rubricerad PM ang. viss del- givning av TK-material från IB-utredningen.85 I denna beskrivs 83Ibid., s 318- 325. 85PM ang. viss delgivning av tk-material från , daterad . PM:n föreligger i två exemplar. I den ena anges att Tk-uppteckningar som bedömts viktiga inledningsvis tk-handläggningen under IB-affären översiktligt. Problemet med här aktuellt område dyker upp i pt 11: Varför upprättades den handling vars ex 3 nu finns hos statsministern? a)Rikspolischefen leder enligt instruktionen den särskil- da polisverksamheten inom vilkens ram den aktuella ut- redningen verkställdes. Det torde inte kunna ifrågasättas annat än att det finns informationsplikt gentemot verks- chefen. Lika självklart torde det vara att verkschefen har informationsplikt gentemot regeringen. b)Regeringen torde ha varit intresserad av IB- utredningens förlopp. Läget redovisades därför vid skilda tillfällen. c)Domstolen fann att insamlandet av uppgifter och att spridningen av dessa uppgifter var avgörande för den fäl- lande domen. Därefter följer ett antal punkter där man tar upp vad som fram- kommit under . Bl.a. noteras - och detta tycks vara enda bidrag till Frånstedts PM - att (m)otivet för de misstänkta och ofta för de i periferin medverkande tjänstemännen och särskilt journalisterna framstod ofta som revolutionärt och fi- entligt till demokratien och regeringen. Man framhöll också att risken för fortsatt brottslighet genom återaktivering av källor och spridningsvägar var vid den aktuella tidpunkten /74 överhängande. I fortsättningen heter det: h)möjligheterna att göra en sammanfattande analys om det kunde finnas förgreningar i spioneribrotten var små om inte bl.a. tk-materialet bearbetades. i)för att kunna göra en sådan utvärdering och för att kunna redovisa brottslighetens huvudrekvisit, insamlan- det, spridningen och motivet, inom de kretsar som peri- fert hade stött de åtalade, gjordes sammanställningen. har överlämnats till chefen för i egenskap av förundersökningsledare - chef för var . I det andra exemplaret har denna skrivning ändrats till Tk- uppteckningar som bedömts viktiga har överlämnats till undertecknad i egenskap av polisiär utredningsledare. Man kan därför dra slutsatsen att det är Frånstedt som upprättat hand- lingen eller åtminstone ansvarat för den. Serie F III Bc P 1973-1975, volym 10. j) sammanställningen upprättades också för att, om inne- hållet visade sig kunna vara av intresse för statsministern, delges denne. Hanteringen av tk-material i övrigt inklusive förstöring av detsamma såsom det redovisats i denna PM överens- stämmer med den lagstiftning som gäller och med de ru- tiner som i anslutning härtill beslutats av åklagaren.86 Av denna redovisning hade då framgått att chefsåklagaren beslutat att materialet från avlyssningen av de miss- tänkta i skulle förstöras. var , en av de säkerhetspoliser som gjort utredningen, kommenderad till försvarsövning vid polisskolan i . kom då fram till honom och sa att han hört talas om en sammanfattning i som skulle ha gjorts och frågade var den fanns. upplyste att ex 3 och 4 förvarades hos honom. Man överenskom om att efter övningen skulle lämna ett exemplar till Holmér.87 I sin PM konstaterar kort att (h)andlingen har icke återställts. Den fanns då hos regeringen. Frånstedt skriver att de uppteckningar, sam- manställningar och övriga handlingar som utgjort åklagarens un- derlag, i sin helhet förstördes under januari 1975.88 Man kan observera en diskrepans mellan Frånstedts förklaring - som kommer till uttryck i PM ang. viss delgivning av TK-material från - till uppdraget (fortsatt utredning rörande misstänkt spioneribrott) och uppfattning om detsam- ma enligt hans PM (kartlägga kontakter inom massmedia för att påvisa hur man styrt opinionen i en riktning som gynnat vänstern). uppfattning vinner stöd av att den grundar sig på an- teckningar han gjorde då ärendet var aktuellt, nämligen direkt efter det att han fått uppdraget vid mötet hos Frånstedt. 87Anteckningar, huvudsakligen mina egna minnesbilder, om ett utredningsuppdrag. PM daterad av Krkom . Serie F III Bc P 1973-1975, volym 10. 88PM ang. viss delgivning av tk-material från , daterad . Serie F III Bc P 1973-1975, volym 10. visning däremot har tillkommit efter det att kallats till och närmast blivit anklagad för att ha ägnat sig åt olaglighe- ter. Det fanns således skäl att ge en riktigt bra förklaring till varför man låtit sammanställa framför allt den första PM:n. Domen mot de åtalade i IB-målet föll i . Allt som hade kunnat peka mot medhjälpare i någon form, torde dittills rimligen ha kontrollerats. Frånstedts förklaring var som nämnts att man skulle undersöka om det fanns förgreningar i spioneribrotten. Men varför skulle man finna mer i materialet om detta än man gjort under det halvår då kontrollen och förundersökningen gjordes? Det var na- turligtvis inför den första rättegången som detta skulle ha varit klargjort. skulle rättegången i mot inledas. Inför denna var IB/massmedia-utredningen helt oanvändbar. Dels kunde ingen bevisning rörande andra perso- ner än introduceras, dels skulle existensen av själva utred- ningen kunna komma till allmän kännedom. Detta skulle innebära en oerhörd risk med tanke på den debatt och indignation som bl.a. husrannsakan på FiB/Kulturfront förorsa- kade. Att man dessutom avlyssnat FiB/Kulturfronts telefoner och använt uppgifterna till att kartlägga Bratts och Guil- lous kontakter inom massmedia skulle sannolikt orsakat våldsam- ma reaktioner om det blivit känt. Säkerhetspolisen förklaring är mer trovärdig; den pekar mot att man med stöd av Tk-materialet ville söka identifiera vilket nätverk som drev IB-debatten och vilka kontakter som togs för att hålla frågorna på dagordningen. Det är således den enda rim- liga förklaringen till varför man gjorde detta, annan än den som vanligen motiverade sparande av överskottsinformation från tele- fonkontroll - behovet av att skapa sig en allmän bild av vissa förhål- landen, att få in uppgifter om personer som kunde vara registre- ringsbara samt att komplettera informationsmängden i övrigt innan materialet förstördes. Det framgår också av memoarer att man kontrollerade överskottsuppgifterna mot centralregistret. Han hade nämligen noterat på sin egen kopia av utredningen att säker- hetspolisen endast hade av personerna i sitt register.89 I stort sett i varje förundersökning säkerhetspolisen varit involverad i och där man satt in telefonkontroll, hade man utnyttjat 89 (1990) s 318-335. Förundersökningen i IB-målet utgjorde inget undantag. har inför SÄKO hävdat att det var som be- ordrade undersökningen.90 Det måste dock vara felaktigt; i såväl memoarer som i handlingar upprättade av bl.a. Frånstedt 1975, finns inget som pekar på detta.91 I stället var undersökningen säkerhetspolisens idé och det är med all säkerhet så, som skriver i sina memoarer, att PM:n visades för . Sedan är det säkerligen riktigt att då begärde ytter- ligare informationer. Vad bråket kring den aktuella promemorian ytterligare visar är de starka spänningar som under chefsperiod fanns mellan denne och . Byråchefen gick i det här sammanhanget direkt till med PM:n och då i februa- ri 1975 ville ha besked av om varför PM:n ursprungligen upprättats, var det uppenbarligen Frånstedt och som be- redde ärendet. var då deras regelrätta motpart eftersom denne ju anmält saken till JK. 91Persson skrev exempelvis i sin dagbok efter det att han träffat i saken att anledning- en till att han lämnat PM:n till statsministern första gången var att jag haft den uppfattningen att han ville ha information, att PM 25.2.74 var sammanställd för hans infor- mation. (memoarer s 329). I en PM, sammanfattad i huvudtexten, daterad den 10februari 1975 skriver Frånstedt att sammanställningen upprättades också för att, om innehållet visade sig kunna vara av intresse för statsministern, delges denne. Båda dessa citat visar klart att det inte var som beordrade undersökningen. 8Diverse avlyssningar som genererat överskottsinformation avlyssnades Socialistiska Partiets bokhandel, Röda Rum- met, i . En av de aktiva inom partiet misstänktes för stämp- ling till uppror. Förundersökningen pågick och samlade säkerhetspolisen överskottsuppgifter i en källakt med beteckningen . Det kunde röra sig om personer som deltagit i interna partimöten samt informationer om fackligt arbe- te.92 var en form av anarkistisk organisation vars företrädare avlyssnades . Materialet sparades i en akt med beteckningen . Akten består av 60 rapporter, den första daterad och den sista den 9 mars 1979.93 Föreningen avlyssnades via bl.a. tidskriften som ett led i en förundersökning mot en av de aktiva inom föreningen. Överskottsinformation sparades i en akt med beteckningen . Första rapporten daterad - sista den 26 mars 1979.94 Personer aktiva inom avlyssnades till omkring /1979. Överskottsinformationen sparades i en akt med beteckningen Evert.95 En person, verksam vid Saftra avlyssnades 1979 och överskottsinformation placerades i en akt med be- teckningen . Akten innehåller ett personregister med sid- hänvisning för varje namn. Sammanlagt finns 88 namn i registret varav 33 förekommer med personnummer. Första rapporten är da- terad och den sista, nr 60, . Två fotografer från Saftra stod för merparten av de bilder som pub- licerades i FiB/Kulturfront 1973 i samband med avslöjandet av IB.96 Några företrädare för Kommunisterna () avlyssnades . Rörande en av dessa sparades 92Hjort, : Hotet från vänster (2002), s 134. 96Sakakten Saftra samt källakten . Avlyssningen inleddes /1981 och pågick fram t.o.m. . Då, alldeles , lade säkerhetspolisen upp en medde- larakt med namnet . Denna innehåller inledningsvis ett an- tal överskottsuppgifter rörande mer allmänna förhållanden inom APK samt vissa personuppgifter och har insamlats – . Då avlyssningen lades ned upp- hörde rapporteringen.97 Företrädare för var föremål för telefonkontroll. Av handlingar i ärendet framgår att kontrollen främst syftade till att få fram uppgifter i största allmän- het om NRP, dess planer och relationer till andra högerextrema och främlingsfientliga partier.98 Något misstänkt framkom inte, däremot kunde man i någon utsträckning kartlägga de aktuella kontaktytorna. Vid i använde man ma- terialet från telefon- och postkontrollen till att upprätta ett utred- ningsregister innehållande uppgifter om ett hundratal personer varav endast ett fåtal redan var registrerade i centralregistret. Att på detta sätt spara överskottsinformation för upprättande av ett ar- betsregister var inte oproblematiskt och hela registret doldes ge- nom att det placerades och anonymiserades i en källakt med be- teckningen (fingerat namn).99 98I en utvärdering gjord någon tid efter att telefonkontrollen upphörde, heter det bl.a.: Vid förundersökningens början fanns speciellt några frågor som var av intresse, nämligen hur NRP förhåller sig till den ökande verksamhet som Sverigepartiet bedrev, d v s deras möten i – ville NRP samarbeta med dessa eller gjorde de detta redan? I vilken omfattning bedrevs verksamheten i övriga delar av landet? Hur finansierar NRP sin verk- samhet och hur försörjer sig makarna på denna verksamhet? Vilken styrning har av medlemmarna i partiet? Råder här en strikt hierarki? Brottsmiss- tankarna berördes över huvud taget inte i den sju-sidiga utvärderingen. PM upprättad inom i ; – utvärdering efter förundersökning – 1116. Förvaras i SAK , Huvud- akt, löpnummer 5. 99Källa (fingerat namn). Detta innebar att man kunde göra sökningar i arbetsregistret för den händelse man ville se om en viss person förekom där. Registret kom till användning i samband med att NRP höll i . Uppgifter om mötet hade säkerhetspolisen i sannolikt fått via kommunikationskontrollen. Man skrev en PM om detta och översände den till Malmösektionen tillsammans med en extrahering ur . I PM:n nämns att en förut- sättning för att mötet ska bli av är att tio personer anmäler sitt deltagande – Det finns dock ca 20 st medlemmar/sympatisörer i Malmö-/Landskronaområdet, vilket kan borga för att mötet blir av. Utdraget, som innehåller 35 namn, har påskriften Extrahering från Källa []. Person´nr och adressuppg kan alltså tagas fram via datan på källan. telefonavlyssnades Z, företrädare för den främlingsfientliga rörelsen Bevara Svenskt.100 Det fram- kom dock under utredningen inga uppgifter som styrkte misstan- karna mot Z. I enlighet med säkerhetspolisens tidigare nyttjande av telefonkontrollinstrumentet var det ledningen och rörelsens verk- samhet som stod i fokus.101 beslutade åklaga- ren om att lägga ned förundersökningen eftersom brott inte kunde styrkas. Materialet från avlyssningen sparades dock innan åklagaren beslutade om förstöring.102 Detta gjorde det möjligt för säkerhetspolisen att upprätta en för- teckning över de kontakter Z tog – . Listan upptar namn på ett 40-tal personer.103 Inom säkerhetspolisen hade man , d.v.s. vid ti- den för tillståndet att avlyssna Z, lagt upp en akt för meddelaren vars tillförlitlighet angavs vara A med enda kännetecknet röst. Här började man samla informationer som kom från avlyss- ningen av Z. Från den samlade man här uppgifter främst rörande de utländska personer som Z hade kontakt med men noteras också andra kontakter mellan Z och svenskar aktiva inom bl.a. BSS. Under i stort sett drev åklagarmyndigheten i en stor förundersökning mot en mängd aktiva högerex- tremister i . Brottsmisstanken var genomgående olovlig kår- verksamhet. Huruvida detta verkligen var en relevant rubricering är tveksamt – det tycks som att den uppgivna misstanken använts för att genom tvångsmedel få en ingång till att klarlägga annan brotts- lighet samt också få en mer allmän bild av förhållandena inom den högerextrema världen. Den här åsyftade förundersökningen inled- des men brottsrubriceringen hade använts i några ensta- ka fall tidigare, exempelvis rörande Z 1982. Ett så omfattande och tidsmässigt långt övervakningsprojekt genererade naturligtvis om- fattande överskottsinformation. Ett tiotal akter med sådan har identifierats. Karaktären på uppgifterna skiljer sig dock avsevärt mot dem som insamlades . De högerex- trema partierna och nätverken var mycket oorga- niserade och man saknade centrala kanslier och tidningsredaktio- 100TK-framställning rörande Z . Förvaras i Z:s personakt volym C1, löp- nummer 1. Förvaras i Z:s personakt volym C1, serie 2. 102Personblad rörande Z, där samtliga beslut rörande förundersökningen noterats. Förvaras i Zs personakt volym A, löpnummer 2. 103PM , Förteckning över Zs kontakter 1984. Förvaras i Zs personakt volym A löpnummer 2.