sou · GQB362d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare skall lämna förslag till utformningen och den närmare inriktningen av en analysgrupp inom området hälsa och ohälsa i arbetslivet. Utredaren skall därvid föreslå hur en sådan analysgrupp skall kunna bidra till att N en samlad bild av ohälsan på arbetsmarknaden redovisas, N kunskaperna om ohälsan på arbetsmarknaden kontinuerligt upp- dateras, N i sammanhanget relevanta forskningsresultat tas till vara på ett konstruktivt sätt och, N enighet kring den redovisade ohälsobilden skapas. Utredaren skall gå igenom för- och nackdelar med olika organisa- tionsformer för en analysgrupp. Vidare skall utredaren klarlägga analysgruppens funktion och an- svar i förhållande till de myndigheter, institut m.m. som har ohälsan i arbetslivet som arbetsområde. Särskild vikt skall läggas vid ansvarsfördelningen mellan analysgruppen och de myndigheter eller organisationer som ansvarar för statistik och forskning inom området. Utredaren skall vidare redogöra för hur det framtida systemet för produktion av sjukförsäkringsstatistik bör utformas för att detta skall kunna uppfylla kraven på ett tillfredsställande instru- ment för uppföljning och analys av sjukfrånvarons utveckling och bedömning av olika åtgärders effektivitet. Dessutom skall utreda- ren följa upp och utvärdera utvecklingen av hälsa och ohälsa i arbetslivet. Allt fler sjukskrivna och personer som lämnar arbetslivet Antalet sjukskrivna har ökat . Särskilt markant har ökningen varit för de långa sjukskrivningarna. /2002 fanns det ca 120 000 personer som har varit sjukskrivna . Risken är stor för att de långa sjukskriv- ningarna övergår till förtidspension, vilket innebär ett ökat antal förtidspensionärer. Vid ingången av fanns det ca 455 000 personer med förtidspension eller sjukbidrag. Enskilda människor drabbas av lidande och kostnader som följd av ohälsan. Samhällets kostnader för förmåner som betalas ut till följd av ohäl- san ökar kraftigt och risken att viktiga reformer därför inte kan genomföras tilltar. Dessutom motverkar ohälsan näringslivets ut- veckling , bl.a. genom ett minskat arbetskraftsutbud. Allt fler lämnar arbetslivet antingen på grund av ohälsa, förtida uttag av ålderspension eller olika avtalslösningar. Med tanke på den förväntade demografiska utvecklingen under är det av yttersta vikt att denna utveckling vänds. Förutsättningar måste därför skapas för ett arbetsliv som i större utsträckning än kan vidmakthålla hälsa och lust att kvarstå i arbetslivet hos den enskilda människan. Eftersom hälso- läget varierar stort mellan kvinnor och män bör utredningen ha ett medvetet könsperspektiv och ta i beaktande regeringens jämställd- hetsmålsättning. Ansvaret för statistik och forskning är uppdelat Arbetslivet, men även människans totala livssituation, den enskil- des fysiska och psykosociala förutsättningar samt hälso- och sjuk- vårdens funktionssätt är exempel på faktorer som kan förklara sjukskrivningarna i de fall där det inte finns en avgränsad tydlig sjukdomsdiagnos. Sjukskrivningen är ofta en process där flera fak- torer samverkar på ett sätt som är negativt för den enskilde indivi- den. Flera myndigheters verksamhetsområden berörs när orsakerna till sjukfrånvaron analyseras. Detta innebär att även ansvaret för uppföljning, statistik och forskning om frågor som kan relateras till hälsa och ohälsa i arbetslivet samt till arbetskraftsutbud är uppdelat mellan olika myndigheter. () ansvarar för den officiella statisti- ken som rör sjukförsäkringar och förtidspension. Statistiken över den korta sjukfrånvaron produceras av () och är då samordnad med den företagsbaserade sysselsätt- ningsstatistiken. ansvarar för statistiken inom om- rådet hälso- och sjukvård. har ansvaret för den officiella statistiken om arbetsskador och arbetsmiljö. På uppdrag av genomför SCB arbetsmiljöundersökningar och en årlig undersökning av arbetsorsakade besvär. Dessa undersökningar genomförs i form av tilläggsfrågor till ar- betskraftsundersökningen (). Den övriga officiella arbets- marknadsstatistiken har SCB ansvar för. Den officiella statistiken utgör endast en del av all statistik inom området. Det finns även andra källor. På uppdrag genomför SCB undersökningen om arbetsor- sakade besvär för personer med funktionsnedsättning. Frågor om arbetsmiljö ställs även i SCB:s undersökningar om levnadsförhål- landen (). SCB:s integrationsregister, , omfattar upp- gifter om sjukpenning och förtidspension samt en mängd socio- ekonomiska och andra uppgifter för individerna. Frågor om sjuk- frånvaron ställs både i den företagsbaserade sysselsättningsstatisti- ken och i . (tidigare försäkringsbolaget ) har sam- lad statistik över långtidssjukskrivningar och behandlingsformer. Även de centrala fackförbunden TCO och LO och flera enskilda fackförbund inom har genomfört undersökningar om ohäl- san i arbetslivet. Även forskningen om hälsa och ohälsa i arbetslivet bedrivs av en mängd olika myndigheter och andra organ. Nedan nämns några av de viktigaste: N är ett nationellt centrum för forskning och utveckling inom arbetsmiljö, arbetsliv och arbetsmarknad. N () forskar inom området psykisk ohälsa. N är ett nationellt för folkhälsa. N Universitet och högskolor N , WHO och andra internationella organ. Även forskningens finansiering sker via flera olika instanser. för arbetsliv och socialvetenskap (FAS) finansie- rar bl.a. forskning inom områdena socialförsäkring, arbetsorgani- sation och arbetsmiljö. Verket för innovationssystem () skall främja och finansiera behovsmotiverad forskning och utveck- ling för hållbar tillväxt för näringsliv, samhälle och arbetsliv. Viss forskning inom området socialförsäkringar finansieras även av . Försäkringsbolaget ger omfattande stöd till forskning och försöksprojekt om arbetsskador och ar- betsmiljö. Det finns även ett antal organisationer som arbetar med kun- skapsspridning, bl.a. . I detta sammanhang kan även nämnas Prevent som finansieras av , LO och PTK. Det uppdelade ansvaret för produktion av statistik och forskning har bidragit till svårigheterna att definiera den bakomliggande pro- blembilden och att hävda arbets- och kompetenslinjen i arbets- marknadspolitiken. Detta har gjort det svårare att finna lämpliga åtgärder för att motverka den ökande ohälsan och att skapa förut- sättningar för att människors vilja och förmåga till arbete inte skall hämmas av risken för arbetsrelaterad ohälsa. I departementspro- memorian Långsiktig verksamhetsutveckling ur ett arbetsmiljöper- spektiv (Ds 2001:28) poängteras behovet av ett samlat grepp på statistikproduktionen. Behovet av en instans för samlad analys och bevakning av utvecklingen av hälsa och ohälsa i arbetslivet har framförts både av i betänkandet Sjuk- frånvaro och sjukskrivning - fakta och förslag (SOU 2000:121) och av Utredningen om handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet () i rapporten i en handlingsplan . konstaterade i sitt delbetänkande Sjukförsäkringen - basfakta och utvecklingsmöjligheter (SOU 2000:72) stora brister vad avser statistiska uppföljningar och analyser av sjukfrånvaron. Utredningen föreslog därvid att RFV bör komplettera sitt sjukdataregister med uppgifter avseende dia- gnoser, intygsskrivande läkare, arbetsställen och yrke. Även i slutbetänkande Handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet (SOU 2002:5) lyfter man fram behovet av bättre stati- stik om sjukskrivningar. Det framförs att RFV skyndsamt bör ut- veckla och produktionssätta ett adekvat system för löpande hand- läggning och uppföljning av sjukfrånvarons utveckling och för be- dömning av olika åtgärders effektivitet. Regeringen har i budgetpropositionen presenterat ett brett program av åtgärder för ökad hälsa i arbetslivet i 11 punkter. Programmet är delvis baserat på förslagen i och förslagen i departementspromemorian Ds 2001: 28. Under punkt 10 framför regeringen att utvecklingen av den arbetsrelaterade ohälsan bör följas upp och utvärderas av t.ex. en fristående utvärderingsgrupp. Målet är att dessa utvärde- ringar skall kunna vara en viktig del av ett beslutsunderlag för kon- kreta förslag till åtgärder för att motverka den ökande arbetsrelate- rade ohälsan. Utredaren skall lämna förslag till utformningen av och den närmare inriktningen för en analysgrupp inom området hälsa och ohälsa i arbetslivet. Analysgruppen kan vara fristående eller organiseras inom den nuvarande myndighetsstrukturen. Med flera olika statistikproducenter försvåras möjligheterna att sammanfoga de olika statistikuppgifterna till en samlad bild av häl- soläget bland de förvärvsaktiva. Därmed försvåras också analysen av hur arbetsförhållandena samverkar med olika hälso- och ohäl- soförhållanden. Detta har tidigare kompenserats med temporära utredningsinsatser. Utredaren skall föreslå hur analysgruppen skall kunna medverka till att skapa en samlad bild av hälsoläget på ar- betsmarknaden. Avsikten är att analysgruppens arbete dels skall vara en viktig del av ett beslutsunderlag för konkreta åtgärder, dels medverka till en ökad förståelse för vad som krävs för att människors vilja och för- måga till arbete skall kunna tas till vara . Analysgruppen skall också kunna medverka i uppföljningen av de mål för hälsan i arbetslivet som bereds inom ramen för arbetet att formulera ett nytt folkhälsomål och regeringens 11– punktsprogram. Analysgruppen är även fri att studera incitaments- strukturer som styr om en person hamnar bland förvärvsarbetande eller icke förvärvsarbetande. Vidare skall utredaren belysa hur analysgruppen skall kunna bi- dra till att kunskaperna om hälsoläget kontinuerligt uppdateras när förhållandena på arbetsmarknaden och andra faktorer som kan ha betydelse för hälsa och ohälsa i arbetslivet ändras. möjligheter att bidra till utvecklingen av statistik på området skall belysas. Utredaren skall även ta ställning till förslaget från HpH- utredningen att analysgruppen skall bygga upp och underhålla en samlad longitudinell databas som innehåller variabler av betydelse för utvecklingen av hälsa i arbetslivet, dvs. en databas om samma individer över tiden. Orsakerna och sambanden när det gäller ohälsan är komplice- rade. Statistik och de statistiska analyserna räcker inte utan det be- hövs även forskning inom såväl medicin som beteendevetenskap. Utredaren skall föreslå hur analysgruppen skall kunna bidra till att relevanta forskningsresultat tas till vara på ett konstruktivt sätt och sprids till berörda aktörer. Väsentligt är att forskningsresultat även når arbetsplatserna och kan användas. En samsyn kring problemen bland de olika aktörerna på arbets- marknaden och regeringen är en förutsättning för att regeringens arbete att minska ohälsan skall lyckas. Utredaren skall klargöra hur analysgruppen skall kunna bidra till att skapa enighet kring den re- dovisade hälsobilden bland de olika aktörerna på arbetsmarknaden. Utredaren skall klarlägga analysgruppens roll i förhållande till de myndigheter, institut m.fl. som har ohälsan i arbetslivet som arbetsområde. Utredaren skall lägga särskild vikt vid ansvarsfördel- ningen mellan analysgruppen och myndigheter eller organisationer som ansvarar för statistik och forskning inom området. Behovet av bättre sjukförsäkringsstatistik och har identifierat stora brister vad avser sjukförsäkringsstatistik. Utredaren skall re- dogöra för utformning och innehåll för det framtida systemet för produktion av sjukförsäkringsstatistik för att kraven på ett tillfred- ställande instrument för uppföljning och analys av sjukfrånvarons utveckling och bedömning av olika åtgärders effektivitet skall kunna uppfyllas. Därvid skall utredaren analysera för- och nackde- larna med bl.a. två alternativa förfaranden: N Uppgifterna till en heltäckande databas inhämtas från försäkrings- kassornas ärendehanteringssystem. N Uppgifterna samlas in genom återkommande urvalsundersök- ningar. Vid utformningen av förslag om statistik som baseras på person- uppgifter skall utredaren särskilt beakta behovet av skydd för den personliga integriteten och de krav som den lagstiftning som finns om behandling av personuppgifter ställer. Detta gäller i synnerhet i fråga om förslag som innebär att många personuppgifter av känslig natur, såsom uppgifter om hälsa, samlas på ett ställe. Särskilt viktigt är detta vid överväganden om analysgruppens möjligheter att bygga upp och upprätthålla en longitudinell databas. Behovet av kontinuitet i analysen påbörjade ett sammanhållet myndig- hetsöverskridande arbete med att följa upp och identifiera orsa- kerna till och sambanden kring den ökande ohälsan i arbetslivet. Analysen fortsatte i och i den arbetsgrupp i som arbetade med att ta fram departementspro- memorian Ds 2001:28. Det är angeläget att detta arbete inte av- stannar under den mellanperiod som uppstår efter det att HpH- utredningen lämnat sitt slutbetänkande och innan den nya tänkta analysgruppen har påbörjat sin verksamhet. Därför skall den särskilda utredaren parallellt med uppgiften att utforma analysgruppen, fortsätta med den uppföljning och utvärdering av hälsan och ohälsan bland de yrkesverksamma som påbörjats i de två utredningarna och arbetsgruppen. Utredaren skall således redovisa adekvata uppgifter om utvecklingen av hälsan och ohälsan i arbets- livet bl.a. bland kvinnor och män, mellan olika sektorer samt i olika regioner. Det skall särskilt framgå av redovisningen hur den stress- relaterade ohälsan utvecklas. Vidare skall utredaren redovisa forsk- ningsresultat som kan bidra till ökad förståelse för sambanden mellan hälsan och ohälsan i arbetslivet. Utredaren skall lämna förslag till hur analysgruppen skall organise- ras och analysgruppens behov av personal och andra resurser. Ut- redaren skall analysera och bedöma för- och nackdelar med olika tänkbara organisationsformer, t.ex. myndighets- och kommitté- formen eller att analysgruppen ingår som en del av någon av de myndigheter som har ohälsan som arbetsområde. De ekono- miska konsekvenserna av de olika alternativen skall analyseras och Finansieringen av analysgruppens verksamhet skall ske inom nuvarande ramar. Dock skall även möjligheterna att delfi- nansiera verksamheten med externa uppdrag övervägas. Utredaren skall i sitt arbete samråda med arbetsmarknadens parter samt med de myndigheter som ansvarar för statistikproduk- tion och forskning inom de områden som omfattar de här aktuella frågeställningarna. Det är av värde att det skapas en samsyn om analysgruppen roll. Utredaren skall redovisa förslaget till ett sy- stem för framtida statistikinhämtning. skall utredaren redovisa delresultat från uppföljning och utvärdering av ohälsan på arbetsmarknaden. Uppdraget i dess helhet skall slutredovisas . RFV har fått uppdrag att för redovisa utveck- lingen ohälsa/sjukfrånvaro i arbetslivet. Redovisningen baseras på sjukfrånvarodata i RFV:s databaser. saknas uppgifter om diagnoser och arbetsgi- vare/arbetsställe i RFV:s register. Sjukfrånvaro under sjuklöneperi- oden registreras inte heller löpande. Ett utvecklingsarbete har på- börjats i syfte att /2003 kunna redovisa såväl diagnos och arbetsställe som sjukfrånvaro under sjuklöneperiod. Målet för RFV:s löpande uppföljning är att befintliga sjukdata- baser skall utvecklas/utnyttjas på ett sådant sätt att de möjliggör en kontinuerlig flödesanalys. Varifrån kommer de sjukskrivna och varför, vad händer under sjuk- skrivningen, vad händer efter sjukskrivningen? - aktiviteter, åtgärder - rehabilitering, vård, behandling Variabler: ålder, kön arbetsplats- sektor, bransch, region diagnos, sjukskrivande instans Sjukdata kommer också att kompletteras med arbetsmarknadsdata, uppgifter från SCB:s korttidsstatistik, arbetsmiljöundersökningar m.m. Samkörningar med andra databaser kommer regelmässigt att göras för att komplettera statistiken med fördjupade individdata. 2.Sjukfrånvarons utveckling och struktur 2.2.Individer som erhållit sjukpenning 2.5.Pågående och avslutade fall 2.7.Befolkningen, åldersstrukturen och sjukfrånvarons utveckling /2002 hade 173 500 kvinnor och 100 300 män varit sjukskrivna längre än . erhöll 840 000 individer, 516 000 kvinnor och 324 000 män, sjukpenning eller rehabiliteringsersättning. Ökningen uppgick till 140 000 individer eller . Ökningen av antalet sjukpenningdagar kan till hänföras till ökat antal sjukskrivna individer och resterande förklaras av större antal sjukpenningdagar per individ. februari/hade 76 000 kvinnor och 41 000 män varit sjukskrivna än . De långtidssjukskrivnas sjukpenningdagar svarar för en växande an- del av det totala antalet ersatta dagar. ökade antalet sjukpenningdagar (netto) med 8,5 mil- joner. Av dessa svarade ökningen av antalet dagar för sjukskrivna längre än för . var mot- svarande andel av ökningen . utgjorde det ökade antalet sjukpenningdagar till sjukskrivna längre än av den totala ökningen. Antalet förtidspensionärer/sjukbidragstagare uppgick vid utgången av till totalt 454 000, 261 000 kvinnor och 195 000 män. (435 000) av kvinnorna och (295 000) av männen i åldern 16–var /2002 sjukskrivna eller förtidspensionärer. Det samlade pensionsåtagandet för förtidspensioner med hänsyn till gruppens storlek och åldersstruktur uppgår till . Med en antagen årlig förtidspension på motsvarar detta ett åtagande på . Av den faktiska ökningen av sjukfrånvaron kan förklaras av befolkningens ändrade åldersstruk- tur. De regionala skillnaderna i ohälsotal, sjukfrånvaro och förtidspension, kan inte förklaras av skillnader i befolkningsstruktur. Den sjukdomstyp som har ökat kraftigast bland de (långvarigt) sjukskrivna är utan tvekan de psykiska sjukdomarna. Särskilt dramatisk har denna utveckling varit bland kvinnorna där andelen långvarigt sjukskrivna för psykisk ohälsa ökat från . Totalt sett står sjukdomar som berör den psykiska hälsan, för av de långvariga sjukskrivningarna. 2Sjukfrånvarons utveckling och struktur Den officiella statistiken omfattar endast sjukskrivna som erhållit ersättning från sjukförsäkringen. Frånvaro under karensdag och sjuklöneperiod registreras således inte. För att få jämförbarhet över tiden med hänsyn variationer avseende karensdagar och sjuklöne- perioder redovisas nedan endast individer med en sjukskrivnings- period som är längre än . Antal sjukskrivna längre än vid slutet av åren /2002 hade 173 538 kvinnor och 100 277 män varit sjukskrivna längre än . Som framgår av diagrammet är dessa nivåer de högsta som noterats. 1980 – 1981 var lika många kvinnor som män sjukskrivna. Därefter har kvinnornas andel av de sjukskrivna ökat successivt och kraftigt och var vid slutet av 2001 . Kvinnornas förvärvsfrekvens har varit oförändrad och motsvarar ca 45 procent av arbetskraften. Kvinnornas ökande andel av sjukskriv- ningarna kan således inte förklaras av ett högre arbetslivsdelta- gande. Antalet sjukskrivna har fortsatt att öka. Vid ut- gången av mars hade 177 884 kvinnor och 101 521 män varit sjuk- skrivna längre än . I följande diagram redovisas antal sjukskrivna enligt ovan som andelar av befolkningen. Sjukskrivna längre än vid slutet av åren 1976 – 2001 (Procent av befolkningen 16–). av befolkningen i åldern 16–hade vid års- skiftet 2001/2002 varit sjukskrivna längre än ; av kvinnorna och av männen. I följande diagram och tabeller redovisas utvecklingen av antalet sjukskrivna längre än vid slutet av åren 1992 – 2001 för- delade på olika åldersgrupper samt de sjukskrivnas andel av befolk- ningen i respektive köns- och åldersgrupp. Antal sjukskrivna längre än vid slutet av åren 1992 – 2001 fördelade på olika åldersgrupper. Av de totalt 273 000 sjukskrivna längre än vid slutet av var 95 i åldern 50–. Motsvarande tal för åldersgruppen 40–var 72 , för ålders- gruppen 30–59 , för åldersgruppen 20–23 . Antalet sjukskrivna i den äldsta ålders- gruppen var 22 500 motsvarande av totalen. Vid utgången av hade 178 800 individer varit sjukskrivna längre än . Av dessa var 52 i åldern 50– . Motsvarande tal för åldersgruppen 40–var 50 , för åldersgruppen 30–34 , för åldersgruppen 20–21 . Antalet sjukskrivna i den äldsta åldersgruppen var 20 700 motsvarande av totalen. De yngstas och de äldstas andelar av de sjukskrivna minskade . Största ökningen har åldersgruppen 50–, vars andel ökade från . Sjukskrivna längre än vid slutet av åren 1992 – 2001 fördelade på åldersgrupper. Procent av befolkningen. Andelen sjukskrivna i procent av befolkningen minskar för alla åldersgrupper till mitten av för att därefter minst fördubblas fram . Kvinnor sjukskrivna längre än vid slutet av åren 1992 – 2001 fördelade på åldersgrupper. Av de totalt 173 000 kvinnor sjukskrivna längre än vid slutet av var 58 i åldern 50–. Mot- svarande tal för åldersgruppen 40–var 46 , för åldersgruppen 30–39 , för åldersgrup- pen 20–15 . Antalet sjukskrivna i den äldsta åldersgruppen var 12 500 motsvarande av totalen. Vid utgången av hade 97 900 kvinnor varit sjukskrivna längre än . Av dessa var 27 i åldern 50– . Motsvarande tal för åldersgruppen 40–var 28 , för åldersgruppen 30–19 , för åldersgruppen 20–12 . Antalet sjukskrivna i den äldsta åldersgruppen var 10 400 motsvarande av totalen. Även för kvinnorna har de yngstas och de äldstas andelar av de sjukskrivna minskat. Största ökningen har åldersgruppen 50–, vars andel ökade från . Kvinnor sjukskrivna längre än vid slutet av åren 1992 – 2001 fördelade på åldersgrupper. Procent av befolkningen. Andelen sjukskrivna kvinnor i procent av befolkningen minskar för alla åldersgrupper till mitten av för att därefter minst fördubblas fram och då vara betydligt högre än . Män sjukskrivna längre än vid slutet av åren 1992 – 2001 fördelade på åldersgrupper. 40 -4 9 Av de totalt 100 000 män sjukskrivna längre än vid slutet av var 37 i åldern 50–. Motsva- rande tal för åldersgruppen 40–var 25 , för 19 , för åldersgruppen 20–8 . Antalet sjukskrivna i den äldsta åldersgruppen var 10 000 motsvarande av totalen. Vid utgången av hade 70 500 män varit sjukskrivna längre än . Av dessa var 24 i åldern 50–. Motsvarande tal för åldersgruppen 40–var 22 , för åldersgruppen 30–14 , för åldersgruppen 20–8 . Antalet sjukskrivna i den äldsta åldersgruppen var 10 400 motsvarande av totalen. För männen ökade andelen för åldersgruppen 50–från . Övriga åldersgruppers andelar minskade. Män sjukskrivna längre än vid slutet av åren 1992–2001 fördelade på åldersgrupper. Procent av befolkningen. Även andelen sjukskrivna män i procent av befolkningen minskar för alla åldersgrupper till mitten av för att där- efter öka fram . Ökningarna av de sjukskrivnas andelar av befolkningen är dock inte lika påtagliga för männen som för kvinnorna. 2.2Individer som erhållit sjukpenning I följande diagram och tabell redovisas det antal individer som un- der åren 1999–2001 erhållit ersättning från sjukförsäkringen i form av sjukpenning eller rehabiliteringsersättning samt hur antalet ersatta dagar utvecklats . Under dessa år var sjuklöneperioden densamma varför siffrorna är helt jämförbara. Antal individer som erhållit sjukpenning åren 1999– 2001 erhöll 700 000 individer, 425 000 kvinnor och 275 000 män, sjukpenning eller rehabiliteringsersättning. Motsvarande antal var 840 000 individer totalt, varav 516 000 kvinnor och 324 000 män. Antalet sjukskrivna kvinnor ökade med 91 000 motsvarande 21 pro- cent och antalet män med 49 . Den totala ökningen uppgick till 140 000 individer eller . Antal sjukpenningdagar (netto) åren 1999–2001. Antalet sjukpenningdagar netto, dvs. med hänsyn tagen till partiella sjukskrivningar, ökade med 26 miljoner dagar. Från 62,5 miljoner sjukpenningdagar 1999 till 88,2 miljoner 2001. Ökningen i relativa tal uppgick till totalt , 45 pro- cent för kvinnorna och för männen. Ökningen av antalet sjukpenningdagar var betydligt högre än ökningen av antalet individer. Sjukskrivningarna har således i ge- nomsnitt blivit längre. Antal sjukpenningdagar (netto) per sjukskriven individ åren 1999–2000. var det genomsnittliga antalet sjukpenningdagar för indi- vider som erhållit sjukpenning 105, vilket innebar en ökning jämfört med .