sou · GQB390d1 · 2003-01-01 00:00:00 — förefaller inte några liknande konferenser hållits i med handplockade initiativkommittéer som officiella ar- rangörer.130 Även WPC började i allt högre utsträckning förlägga sina sammankomster utanför . Det finns flera förklaringar till detta. En enkel förklaring är att WPC ansåg att det blivit för dyrt att förlägga kongresser och möten till . En annan för- till det sjunkande antalet kongresser är motsättningen mel- lan och . slutet av hade en spricka börjat växa fram mellan och vilket också fick sina följd- verkningar inom världsfredsrörelsen. Den totala enighet som präg- lat kongresserna i början och mitten av förbyttes i oe- nighet där och med sina respektive allierade intog olika ståndpunkter. Det partiella provstoppsavtalet och fram- trädande som atomvapenmakt ledde också till ökade motsättningar mellan de socialistiska stormakterna. hade på hemmaplan i antikärnvapenrörelsen växt fram och engagerat både kommunistiska och ickekommunis- tiska fredsorganisationer i nya konstellationer. kom ak- tivismen främst att knytas till kriget i . Inom SKP skedde också omvälvningar. En ny vänster trängde sig fram och önskade ökad frihet från . valdes till ny partiledare och 1967 kom ett nytt partiprogram som markerade en viss dragning bort från de leninistiska dogmerna. gjorde sig röster hörda som hyllade just denna dogmatiska marxism- leninism och såg som den verklige ledaren för världens kom- munister. En efter 1967 bildades KFML genom en utbrytning. I denna turbulenta tid hade den SKP- och små utsikter att hävda sig och fun- gera. Som vi ska se i ett kommande kapitel kom den dock att väck- as till liv igen . hölls den första världsfredskongressen och bildades Den Svenska Kommittén För Fredens Försvar. 129Johan 10/7 1964. Akt 15:222/13, löpnr 34. 130Möjligen finns ett undantag 1964 beträffande en av KMA arrangerad konferens. Mer om detta i kapitel 5. från början var en integrerad del av parti- arbetet inom SKP som inlett en kampanj för freden. 1951 ombildades kommittén till i sam- band med den av SKP initierade Fredsriksdagen. Under åren 1949- 1952 gavs fredsarbetet högsta prioritet inom SKP som betraktade fredsarbetet som viktigt för att popularisera och även vidga kontaktytorna till det icke-kommunistiska . Som arbetsmetoder använde SFK namninsamlingar till appeller mot atomvapen och mot kapprustning, flygblad och andra trycksaker samt östersjökryssningar för fred. Vanligast var dock konferenser för fred som SFK och arrangerade, ofta utan att öppet stå som arrangörer. Istället använde man sig av personer som inte var kända kommunister som officiella initiativtagare till konfe- renserna. Svenska Fredskommitténs och aktiviteter i övervakades som en del av övervakningen av kommunistisk och sovjetisk verksamhet i . SFK betecknades som en front- organisation med prosovjetisk propaganda på programmet. Över- vakningen kan också ses som en del av den militära under- rättelsetjänstens förvarningssystem. Förändringar i bilden, t.ex. i form av ökad verksamhet eller intensiv ambassadkontakt ansågs kunna ge information om var, när och hur ett sovjetiskt anfall var att vänta. Denna hotbild ligger fast till mitten av då SFK:s verksamhet i princip upphör. En genomgång av arkivmaterial i SKP:s och arkiv visar att den bild säker- hetspolisen byggt upp av nära relationer mellan SKP och SFK stämmer väl överens med organisationernas interna arkivhand- lingar. För inhämtning av uppgifter om var säkerhetspolisen i hög grad beroende av meddelaren . Jo- han gav mycket initierade inblickar i verksamheten samt leverera- de stora mängder internt material. En annan mycket viktig källa träder in på banan . Från och med nu börjar över- skott av telefonavlyssningen mot kommunistiska expeditioner och redaktioner sparas i särskilda meddelarakter vilket möjliggör en noggrannare kartläggning av kommunismen i , däribland SFK. Utöver detta bedrev säkerhetspolisen inre och yttre spaning, övervakade kongresser samt SFK:s expedition på Pustegränd i . De buggningsoperationer som genom- fördes mot det svenska genererade även en del information rörande Svenska Fredskom- mittén. Utöver källa fanns även andra förtroliga med- delare. Eftersom världsfredsrörelsen var en internationell rörelse förekom också ett stort utbyte av informationer mellan vänligt sin- nade underrättelse- och säkerhetstjänster. Genom signalspaning mot ambassadernas radiotrafik erhölls uppgifter om resande till ex- empelvis östländer. Försvarsstabens verksamhet rörande SFK har inte genererat mycket arkivmaterial. Dock hade T-kontoret en observatör på den första Världsfredskongressen i . I arbetet med detta kapitel har också uppdagats ett par fall av mera ovanlig underrättelse- inhämtning. Exempelvis har framkommit att den svenske affärs- mannen buggades som ett led i spaningen mot ho- nom och hans affärsverksamhet. Vidare har framkommit att säker- hetspolisen genom kontakter på postkontoren kunde få listor över dem som fick Ny Dag hemsänt från ett visst postkontor. Registreringsgrundande var bl.a. att delta i kongresser ordnade av WPC, deltagande i SFK:s resor i österled samt att samla in namn till Stockholmsappellen. samlades ett 80-tal riksdagsmän för att bilda en svensk avdelning av den internationella freds- och skilje- domsföreningen. Försvarsfrågan låg i stöpsleven och syftet synes snarare ha varit att göra en politisk aktion än att starta en folkrörel- se för fred. Föreningens syfte anknöt till det internationella för- bundet och sades bl.a. vara att framkalla och leda en upplyst all- män mening till förmån för krigets avskaffande samt att förena fredsvännerna i alla land. I enlighet med det internationella för- bundets grundsatser skulle föreningen vara oberoende av både reli- gionsbekännelse och politiska partier men en klar majoritet av riks- dagsmännen torde ha tillhört den liberala borgerliga vänstern. Den nya föreningen fick namnet i Sveri- ge (namnändringen till det nuvarande namnet kom 1888). Kända medlemmar var de blivande nobelpristagarna samt författaren berg.131 Föreningens inriktning framgår i de allmänna grundsatser som lades fast i föreningens program 1944. Här framträder ett tyd- ligt pacifistiskt budskap med förankring: Kriget står i oförsonlig motsats till broder- skapets idé, tro och evangelii anda och är ett brott mot humanitet och kultur. Kriget och militärsystemet förgiftar det allmänna rättsmedvetandet genom skapandet av en våldsmoral, som tvingar människor att låta an- vända sig som verktyg för död och för- 131 Om Svenska Freds- och historia se , Per : Kam- pen för fred. Berättelsen om en folkrörelse. , 1983 (1:a upplagan 1971). I anslutning till grundsatserna innehöll programmet punkter om militärtjänstens avskaffande, avrustning över hela världen samt ob- ligatorisk skiljedom vid mellanstatliga konflikter. fick också ett mindre stats- bidrag för sin verksamhet.133 flyttade föreningen till nya lokaler på i . På den adressen skulle åtskilliga av de kommande decenniernas fredsorganisationer inrymmas. I detta kapitel tas upp övervakningen av inklusive ungdoms- och lokalföreningar. Tidsperioden är 1948-1969. kom SFSF med lokal- föreningar att alltmer engagera sig i värnpliktsvägrarfrågor samt i . Detta avhandlas dock i två senare kapitel. Att uppmärksammas av säkerhetspolisen hänger och i sak nära samman med det framväxande hotbilder. Inledningsvis är det dock inte moderorganisationen som ägnas merparten av uppmärksamheten utan ungdomsverksamheten bedriven inom . I samband med undersökning av viss person, K, hade polisen funnit anledning att intressera sig för ungdomsförbundet. För att närmare utreda K uppringdes den ungkommunistiska tidningen vilket dock inte gav något resultat. Redaktionssekreteraren upp- gav att ordförande i var och någon person K hade han aldrig hört talas om. Nästa telefon- samtal gick till det . Den kvinnliga funktionär som svarade kunde meddela att några intima förbindelser med förbundet ifråga hade inte SSU och var Ung- domens politiskt sett hörde hemma kunde hon inte svara på. I ett tredje telefonsamtal gick frågan vidare till Närings- livets granskningsnämnd. hade inrättats med syfte att underlätta för näringslivet att ta ställning 132Program och stadgar för SFSF. Antagna å kongressen i . Akt P 5260, SFSF. 133Fogelström, Per : Kampen för fred. Berättelsen om en folkrörelse. , 1983 s. 231. till insamlingar för ideella ändamål. Nämndens direktör kun- de på förfrågan berätta att man haft en del att göra med Ungdo- mens i samband med försäljningen av ett fredsmärke 1945 men att en anmälan som gjorts till kriminalpolisen inte lett till något känt resultat. Inte heller direktör kunde säga något om fredsförbundets politiska inriktning men trodde sig veta att samar- bete fanns med Internationella arbetslag samt att organisationen troligen var Svenska freds- och skiljedomsföreningens ungdomsrö- relse.134 kom polisen att återigen intressera sig för Ung- domens . Anledningen var en förfrågan från UD i samband med att fredsförbundet ville distribuera meddelanden till olika ambassader och legationer. som handlade frågan inom polisen hade vissa svårigheter att besvara UD:s förfrå- gan; i registret fanns endast ett klipp från tidningen . vände sig till kommissarie som ansva- rade för arbetet med de svenska kommunisterna och som hade vis- sa besked att ge. Kommissarie sade, att första byrån hållit på lite smått med denna sammanslutning, vilk- en enligt torde vara någon kryptokom- munistisk historia. Han grundar denna sin uppfattning på det förhållandet, att Svensk so- cialdemokratisk ungdom icke känner till något om förbundet, och då det fanns en herre K som något slags ledare för förbundet ringde man till [sic! Lalander] i Stormklock- an och frågade efter K. Av svaret framgick, att kände till K, men något besked om dennes person gav icke. Kommissarie trodde, att utgjorde en avläggare till Svenska Freds- och Skiljedomsföreningen.135 Lönns uppgifter är intressanta av flera skäl. Avgörande för bestäm- ningen av som kryptokommunistiskt var alltså dels att SSU inte kände till något om förbundet, dels att Stormklockans redaktionssekreterare enligt sagt sig känna till K. Som framgår av den inledningsvis refererade promemorian var 20/9 1948. Akt P 5260, SFSF. 135PM av 29/3 1949. Akt P 5260, SFSF. Lönns uppgifter felaktiga. Lalander hade nämnt en annan person som ledare för fredsförbundet samt sagt sig aldrig ha hört talas om K. Utpekandet av som krypto- kommunistiskt vilade alltså på mycket lös för att inte säga obe- fintlig grund. som vidarebefordrade Lönns upp- gifter till UD kom också mycket kort efter promemorians upprät- tande att ompröva sin inställning. I ett tillägg daterat konstaterade han att han i viss mån korrigerat sina uppgifter till UD och att knappast heller längre ansåg vara misstänkt. I en PM troligen upprättad kort där- efter förklarades att Svenska freds- och skiljedomsföreningens med verksamhet synes vara byggd på humanitär grund och opolitisk.136 Från SFSF:s och hela den äldre pacifistiska fredsrörelsens sida, framstod det som ytterst viktigt att inte sammanblandas med den kommunistiska fredsrörelsen. I samband med Stockholmsappellens utfärdande publicerades en motappell där man varnade för vad man ansåg vara kamouflerad politisk propagandaför helt andra syften än dem som tjänar fredens sak. Protesten mot världsfreds- rörelsen undertecknades av i stort sett hela den äldre fredsrörel- sen.137 Ett särskilt protestmöte arrangerades också på biografen ladium av Stockholmsavdelningarna av IKFF, SAC och Kämpande demokrati med bl.a. som talare.138 Trots den kraftful- la protesten som givetvis undertecknats även av hade förbundet uppenbara svårigheter att skaka av sig den kryptokommunistiska stämpeln. inkom en förfrågan från om huruvida var en kommunistisk täckorganisation. Anledning- en var en visumansökan gällande fyra västtyska barn som förbundet bjudit in till . som mottog förfrågan lämnade inget omgående svar vilket tyder på att viss osä- kerhet fanns i frågan. De uppgifter som polisen kom att lämna in- nehöll dock inget som pekade på kommunistisk inblandning.139 Även inom Folk och Försvars konferensverk- 136PM angående med dess och kvinnoförbund samt tidskrifterna . Akt P 5260, SFSF. 137Fogelström, Per : Kampen för fred. Berättelsen om en folkrörelse. SFSF, 1983, s. 242-244. 138Nerman ersatte som blivit sjuk. Även detta opinionsmöte mot falsk fredspropaganda i det övervakades av säkerhetspolisen. Se PM av 20/3 1950. Akt 15:222/13, löpnr 1. 139PM av 24/4 1951 samt PM av T 24/4 1951. Akt P 5260, SFSF. samhet riktad mot femtekolonnverksamhet140 spreds uppgifter om att skulle vara en kommunistisk täckor- ganisation. I brev till CFF påtalade fredsförbundet de problem som uppstått till följd av detta utpekande: Då vår organisation genom Ungdomens Rese- byrå bedriver en rätt omfattande ungdomsut- bytes- och reseverksamhet har detta åsamkat oss såväl ekonomiskt som moraliskt av- bräckVi är därför mycket angelägna om, att vi innan vi anser denna sak utagerad, Folk och Försvar meddelar dags- pressen, institutioner och personer, som fått del av Eder felaktigt utlämnade in-formationer, att vårt förbund helt fritas från beskyllningar för att vara en kommunistisk täckorganisation och att vi för framtiden får en försäkran om att sådana beskyllningar inte återupprepas utan en föregående noggrann undersökning. vill vi understryka, att det ligger helt utanför våra möjligheter att kunna effektivt stoppa de försök, som göres bakom vår rygg av den kommunistiska s.k. fredsrörelsen nämligen att använda vårt goda namn och rykte som en täckmantel för sina skumraskmetoder.141 Citatet fångar en del av stämningen i . Begreppet fred hade genom omfattande verk- samhet kommit att närmast med automatik kopplas till kom- munism och för dem som verkade inom fredsrörelsen framstod det som en angelägen uppgift att hålla rågången mot kommunisterna så klar som möjligt.142 Från säkerhetstjänsternas sida framstod organi- sationer med fred på agendan som potentiella hot mot rikets säker- het. Enligt hotbilden gick de kommunistiskt styrda fredsorganisat- ionerna ärenden och de politiskt neutrala riskerade att ut- nyttjas i den prosovjetiska propagandan. 140Om denna konferensverksamhet se , : Folk och Försvar och kampen mot den femte kolonnen. En studie i framväxten av Övervakningssverige . Arbetsrap- port nr 6 i forskningsprogrammet under . 141Ungdomens till CFF 24/3 1952. Svar från CFF avgick senare, av- vaktande, utan utfästelser om dementi antyddes en möjlig förväxling med . Båda breven i , KrA. 142Se t.ex. , Per : Kampen för fred. Berättelsen om en folkrörelse. SFSF, 1983, s. 235-247. synvinkel var det därmed rationellt att registrera all freds- verksamhet, även den som framstod som harmlös. En liten, lokal fredsorganisation kunde ju tänkas växa sig stark och inflytelserik. Uppgifter om individer och organisationer som i enskildhet fram- stod som harmlösa eller rent av meningslösa kunde senare eller i ett annat sammanhang visa sig vara högst betydelsefulla. Det var emel- lertid knappast några omfattande resurser som lades på den icke- kommunistiska fredsrörelsen . Enstaka offentliga möten övervakades visserligen. Vanligtvis användes dock inre spa- ning genom öppna källor som exempelvis notiser i pressen eller som ovan, telefonsamtal till lämpliga personer. Att som i fallet ovan vända sig till socialdemokratiska kretsar för att inhämta in- formation var inget unikt. Så skedde även i samband med att stats- polisen 1949 upprättade registerpost över Internationella kvinno- och frihet, IKFF: I den kommunistiska fredspropagandan har i skilda sammanhang åbe- ropats eller hänvisats till proklamationer från Kvinnornas internationella liga för fred och frihet, även kallad Internationella Kvinnoför- bundet för Fred och Frihet. Sekr i , , har vid förfrågan uppgivit, att detta är en inter- nationell kvinnoorganisation, som bedriver ett internationellt och opolitiskt arbete för fredDå det kan förväntas, att organisa- tionens namn i camouflagesyfte även fortsätt- ningsvis kommer att utnyttjas i kommunist- propagandan bör organisationen registreras. I den mån uppgifter om dess styrelseledamöter m.m. inflyter, komma dessa att tillföras regist- ret för komplettering av angivna informatio- ner.143 Ofta var det förfrågningar från försvarsstaben som var bakgrunden till att en PM upprättades över en viss organisation. Enskilda ledan- de medlemmar i fredsorganisationer kunde i samband med detta registreras enbart på grund av att de intog en ledande ställning i or- ganisationen. Ett exempel ska här anföras. 143 PM till rotelns register. 21/9 1949. Akt , IKFF. , som från försvarsstabens sida var kontaktperson med statspolisen, gjort en förfrågan angående Internationella vänskaps- förbundet som skulle ha bildats i . se- nare kom svaret från statspolisen varvid uppgavs att man från till- förlitlig, välinformerad och känd källa inhämtat att var opolitiskt och verkade för fördjupad förstå- else mellan folken. Varken ordföranden eller sekreteraren i organi- sationen förekom tidigare i registret och inget ofördelaktigt hade heller framkommit. Trots detta kom båda nu att registreras i stats- polisens register. Beträffande ordföranden framgår att registre- ringen kvarstod fram till dennes död senare.144 Såsom varande den största av de äldre fredsorganisationerna är det dock naturligt att uppmärksamheten fokuserades på SFSF. Även fort- sättningsvis var det ungdomsförbundet men även lokalavdel- ningarna som var intressanta ur övervakningssynpunkt. började allt fler rapporter komma in till de polisiära och militära säkerhetstjänsterna med tecken på kommun- istisk verksamhet inom eller riktad mot . Hotbilden består väsentligen av två komponenter. Den första gäller kontakter med samt sovjetisk finansiering av verksamheten. Vid övervakning av den sovjetiske ambassadtjänstemannen hade denne skuggats till restaurang Brända Tomten där han sammanträffade med två okända män. Efter lunchen följdes de två okända männen till där de försvann in genom en dörr med skylten Ungdomens Fredsförbund.146 Både inom försvarsstaben och inom säkerhetspolisen bedrevs också utredningar rörande förbundets och dess resebyrås ekonomi. Till försvarsstaben hade en förtrolig meddelare upp- givit att hade Ungdomens resebyrå kämpat med ekonomiska problem och varit trångbodda i sina lokaler på Jung- frugatan 30. hade dock situationen förändrats och byrån hade kunnat förvärva hela huset, renovera samtliga vå- ningar och köpa nya möbler. Enligt samma källa skulle också rese- 144PM av B Bogefeldt 12/7 1949. PM till HA 797/49 av 22/8 1949. Akt 245:6, icke-kommunistiska fredsrörelser, löpnummer 2. Se även andra handlingar i denna akt. 145Sjadrin var stationerad i och 1964-69 och utpekas i bok i fredstid (s. 464) som tillhörande KGB. 146PM angående övervakningen av . och E Carlgardt 31/1 1959. Akt , Ungdomens resebyrå. byrån hjälpt till att arrangera resor i samband med den åter- kommande Östersjöveckan vilken ofta förlades till den östtyska staden polisens håll framhölls i en PM daterad att från tillförlitlig källa meddelats att de resor till som arrangerades av Ungdomens resebyrå kraftigt subven- tionerades av den sovjetiska . Därigenom kunde man lägga priset lägre än andra resebyråer. Detta hade tydligen väck ont blod hos vars Intouristrepresentant påpekat detta för Intourist och fått svaret att vill hjälpa svensk ung- dom till billiga semesterresor. Från sida ansågs att ryssarnas förfaringssätt är en form av propaganda för att värva svensk ungdom för de kommunistiska idéerna.148 är inte mycket känt om utredningarna rörande Ungdomens resebyrå och dess ekonomi. 1963 inkom dock till säkerhetspolisen handlingar från T-kontoret som visar att frågan inte var avförd från dagordningen. Från källa 30 - 31 [T-kontoret] har mottagits avskrifter av stadgar för Ungdomens resebyrå samt av revisionsberättelse från sam- ma företag. Ungdomens resebyrå är en kom- munistisk organisation. En auktoriserad re- visor (som givetvis helst inte vill framträda of- fentligt) har gjort vissa anteckningar i an- slutning till revisionsberättelsen. Han vill inte fälla bestämda omdömen på ett så begränsat material men påpekar det anmärkningsvärda i a)att resebyrån har till stadgeenlig uppgift att ekonomiskt stödja ; b)att fastighetsförvaltningen uppenbarligen utnyttjas för att genom hyresfrihet stödja an- dra organisationer; c)att understöd oförmärkt kan införas genom att deltagarna betalar sina resekostnader i för- skott men resebyrån i vissa länder kanske får sina kostnader täckta på platsen.149 147Fst/In Det I. Nr 539 19/7 1960. MUST Ö III vol 9. Se även , : Övrig illegal verksamhet, s. 118. 148PM av S.S. 20/7 1960. Akt , Ungdomens resebyrå. 6/6 1963. Akt , Ungdomens resebyrå. Att källa 30 - 31 är identisk med T-kontoret framgår av att samma uppgifter även finns i en rapport som ingår i T-kontorets mikro- filmade arkiv.150 T-kontorets påstående att Ungdomens resebyrå skulle vara en kommunistisk organisation151 imponerade emeller- tid inte på säkerhetspolisen som var av annan mening. I svars- skrivelsen, författad av polisintendent , förklarades att resebyrån var knuten till som i sin tur var . Om Svenska Freds hade An- dermark inte mycket negativt att säga: Det är en opolitisk, allmänt aktad samman- slutning, vars medlemmar vanligen kommer från liberala och frikyrkliga kretsar. Under se- nare år har några fall av kommunistisk infiltra- tion uppmärksammats. De fåtaliga kommunis- ternas inflytande torde dock vara mycket be- gränsat. Revisorns anmärkningsvärda påpekande att resebyrån enligt sina stadgar hade till uppgift att stödja fredsförbundet framstår därmed inte som så anmärkningsvärt som T-kontoret ville göra gällande. Snarare framstår T-kontoret som illa informerat och lite amatör- mässigt i jämförelse med säkerhetspolisens betydligt mer nyan- serade bild av SFSF och dess ungdomsförbund. Något resultat av de undersökningar som gjordes inom polisen och försvarsstaben är inte känt. Uppgiften att Intourist subven- tionerade resor österut är dock på intet sätt orimlig. Tvärtom finns goda skäl att anta att man från sovjetiskt håll såg regisserade semes- terresor i österled som en väg att påverka den svenska opinionen. I det material som historikerna för svenska räkning tagit del av i arkiv för utrikespolitik finns bl.a. en handling rörande Intou- rists verksamhet. Handlingen, vars innehåll endast är känt i form av 150Se PM av angående genomgång av . 151I T-kontorets originalrapport står: Ungdomens Resebyrå är som bekant en kommunis- tisk organisation. Se PM av angående genomgång av . 152PM angående Ungdomens resebyrå. Akt , Ungdomens resebyrå. Att svarsskrivelsen kommit från Andermark framgår av handlingar i . Se PM av angående genomgång av . rubriker, inleds med ett avsnitt om organisering av turistresor till till rabatterat pris för svenska arbetare.153 Hotbilden handlar emellertid inte bara om fredsförbundets och resebyråns ekonomi. Med i bilden fanns också föreställningen om att svenska kommunister aktivt infiltrerade Ungdomens Fredsför- bund. I hög grad var denna del av hotbilden knuten till en enskild svensk kommunist. uppmärksammades första gången av säker- hetspolisen 1948 då han nämns som ordförande i kom- munistiska ungdomsklubb. var ordförande i i . hade möte varvid viss över- vakning förekom från säkerhetspolisens sektion i staden. Vid en reseträff hade sektionen vidare en förtrolig och fullt pålitlig meddelare på plats som kunde rapportera om att ytter- ligare en kommunist var med i föreningen. Meddelaren lyckades också snappa åt sig tre exemplar av ungdomsförbundets tidskrift, Nya vägar, vilket inte var utan intresse för säkerhetspolisen. I tid- skriften framkom att vissa interna motsättningar fanns inom Ung- domens i synen på deltagande i i . Här gick skiljelinjen mellan ordföranden, , som ställde sig mycket kritisk till deltagande medan Jo- var betydligt mer positiv. 1959 dyker en ny organisation upp i polisens register.