sou · GQB3108d4 · 2003-01-01 00:00:00 — I de fall den svenska armén hade reellt köpintresse var det viktigt att visa detta för att underlätta undantag från det generellt gällande exportförbudet. Beträffande besöksutbytet inom annexverksam- heten noterade man från svensk sida att detta fungerade bra. Det hade blivit lättare att erhålla besöks- och informationstillstånd där uppbackning från den amerikanska motsvarigheten till FMV:A var en bidragande orsak. Intresse fanns också från US att upp- rätta ett nytt annex inom materielunderhållsområdet och man önskade besöka för att lära sig mer om hur krigsmateriel påverkades av svår miljö, t.ex. kyla.23 inleddes även arbete vid FOA med att ta fram förslag på ett annex rörande värdering av sårbarhet och vapeneffekt. I det förslag som tillställdes regeringen , konstaterades att värdefulla diskussioner och erfarenhetsutbytet mellan experter från och hade kunnat ske inom frågor om militära måls sårbarhet och konventionella vapens effekt. Dessa samtal skedde inom ramen för andra sam- arbetsområden, t.ex. artilleri, pansarvärn och luftvärn, där avtal mellan länderna redan upprättats. hade båda parter kommit fram till slutsatsen att kontakterna skulle kunna effek- tiviseras och förenklas om ett särskild samarbetsavtal tvärs över funktionsområdena kunde skapas med särskild inriktning på metoder för och resultat av värdering av sårbarhet och vapen- effekt. I detta sammanhang ansågs det som viktigt att även och skulle bidra med data. Underhandsdis- kussioner hade förts mellan FMV och FOA och de båda myndig- heterna hade kommit fram till att den senare var den som bäst kunde sköta projektledaransvaret. 22Skrivelse från till , , LEDNING H A915:112/84, . Samverkan med andra länder ning gjorde FOA, efter samråd med ÖB, en hemställan till rege- ringen om att bli bemyndigad att inleda förhandlingar med amerikanska myndigheter för att underteckna ett sådant avtal.24 förhandlingar med den amerikanska sidan slöts ett avtal . påbörjades en process med syftet att uppdatera och modernisera annexsamarbetet på armésidan. Denna översyn i FMV:s regi skedde i samarbete med FOA och FortF, där Försvars- departementet fortlöpande hölls underrättat. Den amerikanska sidan representerades av AMC (Materiel Command).25 Ett första möte mellan de båda länderna hölls i , medan man följande år anordnade genomgången i av de samarbetsavtal som fanns på armématerielsidan. var den svenska sidan representerad av företrädare från FMV:A, samt de svenska attachéerna vid ambassaden i D.C. På ame- rikansk sida deltog flertalet projektofficerare för de olika annexen. Inledningsvis konstaterades att samarbetet mellan FMV:A och AMC fungerade utomordentligt väl och var till gagn för båda parter. Den från amerikansk sida lanserade tanken om att skapa ett gemensamt informationsutbyte mellan , , och avseende verkningar på militär utrustning i sträng kyla, diskuterades och FMV presenterade sina planer på att anordna ett symposium i frågan , med fyra till fem deltagare från varje land.26 Från båda håll konstaterades vidare att man nu var inne i en process som innebar avveckling av vissa annex, sammanslagning av likartade annex och öppnande av nya.27 Flera annex fanns klara för svenskt undertecknande och detta var tänkt att ske så fort tillstånd hade givits från regeringen, vilket ägde rum i slutet av september 1988.28 Därefter övergick diskussionen till verksamheten och läget i de olika annexen. Det öppna informationsutbytet rörande forsk- ning om norrskensfenomenet, vilket varit ett av de första annex som skrivits under , var ett 24Skrivelse med hemställan från och till Regeringen, , LEDNING H A915:28/85, . 25Skrivelse från FMV till Regeringen, , ASYST H A915:2983/88, . 26Promemoria av , Genomgång 1988 av ARMÉMATERIEL samarbetsavtal med , , ASYST H A915:6203/88, . 27Tilläggas bör att det militärtekniska informationsutbytet på armésidan med , med några få undantag rörde sig om utbyte av hemlig information (SECRET), vilket översatt till svenska förhållanden betydde en sekretessgrad mellan hemlig och kvalificerat hemlig. 28Regeringsbeslut, Militärtekniskt informationsutbyte med Förenta Stater, , dnr. H 75/88, ASYST H A915:6667/88, . Samverkan med andra länder av de avtal som avvecklats. Utbytet hade varit av icke-hemlig karak- tär. Vad gällde stridsfordon var samarbetet mycket aktivt och bl.a. diskuterades ett svenskt lån av den amerikanska stridsvagnen . Informationsutbytet rörande ammunition och ABC-skydd bedömdes även det vara mycket aktivt och på det förstnämnda området fanns planer på bägge sidor om resor och under nästkommande år. Inom ABC-skydd hade ingen amerikansk projektofficerare besökt och man bestämde därför att en amerikansk visit skulle genomföras . Från amerikansk sida gjordes bedömningen att svenskt arbete på det biologiska området skulle vara till nytta för . Beträffande avtalet om luftvärn karaktäriserades detta annex som väl funge- rande och man förväntade sig att samarbetet skulle kunna för- djupas och bli mer aktivt i och med den utsedda ame- rikanske projektofficeren.29 Vad gällde spanings- och målinmätningsutrustning hade nya projektofficerare utsetts på båda sidor och man förväntade sig att arbetet mellan dessa snabbt skulle komma igång. Förslag fanns om att slå ihop detta annex med ett som täckte informationsutbytet om lågenergilaser. Det senare annexet bedöm- des som aktivt. Intresse fanns även för att åter aktivera sam- arbetet rörande samband och data som legat i träda. Ett svenskt förslag om att bjuda in den amerikanske projektofficeraren till hade överlämnats och enligt plane- ringen skulle detta ske . Annexen rörande maskering beskrevs som aktivt och ansågs ledande i vad beträffade maskering och skenmål. framförde önskningar om att skicka sin projektofficer till och den svenska representanten var tänkt att besöka . Vad gällde annexet för minröjning bedömdes detta som mycket aktivt och i den amerikanska utvärderingen av den svenska minsökare man lånat på försök kunde konstateras att den var en av världens bästa. De amerikanska försöken hade varit framgångsrika och givit god information och testresultaten skulle nu överlämnas till den svenska sidan. Det näraliggande samarbetet om minor ansågs som någorlunda aktivt och planer fanns att slå 29 Promemoria av , Genomgång 1988 av ARMÉMATERIEL samarbetsavtal med , , ASYST H A915:6203/88, . Samverkan med andra länder ihop dessa två sistnämnda annex, något som formellt genomfördes i slutet av september 1988.30 Ett flertal avtal om nya annex var under- tecknade på amerikansk sida men väntade på den svenska rege- ringens underskrift. Här fanns informationsutbyte om fortifika- tion, förplägnad samt inom området verkan och sårbarhet (under FOA:s ledning). Ett nytt annex rörande artillerisystem, som ännu inte undertecknats från svensk sida, var också tänkt att skapas genom en sammanslagning av tre tidigare annex. Detta avtals- område var ett av de mest aktiva på armésidan, där bl.a. lånade ut ljudmätningsutrustning till . Regeringsbeslut om att underteckna de ovan nämnda förslagen till avtal gavs . Slutligen fanns ett annex rörande testteknik som förhandlats fram mellan FMV och AMC. Här väntades snart underteckna avtalet och på svensk sida stod man beredd att skriva under så snart handlingarna erhållits från andra sidan . Från svenskt håll fanns även förslag på att skapa ett annex rörande miljöteknologi och ärendet handlades inom FMV. Idéer till flera nya områden för militärtekniskt informationsutbyte hade också lagts fram från amerikansk sida, varav vissa enligt svenska representanter kunde vara av intresse alternativt inarbetas i redan tidigare avtalade samarbetsområden.31 fanns således elva annex på armésidan och ytterligare en handfull nya annex låg på den bord för undertecknande. Vidare fanns planer på att slå ihop ett antal annex, vilket försvårar fastställandet av det exakta antalet mot slutet av den period som utredningen behandlar. var marinen den försvarsgren som fick ut klart minst av annexsamarbetet. Anledningarna till detta var bland annat att den amerikanska marinstaben var föga entusiastisk till militär- tekniskt samarbete med andra länder. Detta inkluderade också . Ett problem var även att det område som särskilt intres- serade svenskarna, ubåtsmaterielområdet, konsekvent skyddades av amerikanerna av sekretesskäl och farhågor för spridning av data till Se också Regeringsbeslut, Militärtekniskt informationsutbyte med Fören- ta Stater, , dnr. H 75/88, ASYST H A915:6667/88, . Samverkan med andra länder fienden i öst. kunde därför Marinmateriel- förvaltningen vid FMV, konstatera att endast informationsutbytet inom torpedannexet bedrevs med någon större intensitet och att man även där hade stött på problem. Den amerikanska marinen hade till exempel utlovat information på området som trots påstötningar från marinattachén ännu inte hade erhållits. Detta annex ansågs dock vara av värde, enligt FMV:M, och man rekommenderade att det borde behållas. Informationsutbytet inom andra områden, t.ex. vad gällde skyddsrum och befästnings- konstruktioner, motorkanonbåtar/motortorpedbåtar, bränsleceller, armerade material och marin anpassning av robotsystem, ansågs som ringa. Slutsatsen var således att utbytet på den sidan var begränsat.32 Ett försök att bryta detta dödläge på ubåtssidan gjordes då FMV:M planerade att bjuda in chefen för ubåtsbyrån i Naval Ships Systems Command33. Under de som besöket skulle pågå, planerade man en visning av en ubåt av typen under gång, samt en ubåt av typen i stillaliggande läge. Vidare tänkte man sig att tämligen utförligt presentera allmän ubåtsutveckling och bränslecellutveckling dock utan att röja hemliga uppgifter. Försvarsministern och ÖB hade vidtalats och godkänt besöket. Bakgrunden till besöket var således en önskan från svensk sida att utöka samarbetet inom ubåtsmaterielområdet, där endast ett annex fanns med , avseende bränslecellutveck- ling. Svenskarna var nu intresserade av att skapa nya samarbets- områden rörande ubåtshydrodynamik och ubåtsakustik. Dessa områden hade dock blivit omgärdade av allt strängare sekretess på den amerikanska sidan. Detta hade inte bara drabbat , utan också amerikanska allierade inom Nato. Tanken var att bygga vidare på redan goda förbindelser med delar av i syfte att möjliggöra utbyte av information också inom denna mer känsliga verksamhet.34 Men samarbetet på ubåtssidan gick trögt. kon- staterades i ett brev till FMV:M att en amerikansk delegation från US Naval Ships Systems Command som blivit inbjuden till , tyvärr inte kunde komma och man skyllde på budgetrestriktioner. Därefter påpekades att även om det var många områden ifråga om 32Promemoria av övlt SP , Planeringen, , , , PM Marinannex, HP24/, doss. 30, UD:s Arkiv. 34Skrivelse till marinattachén i från FMV:M, , dnr. H1-130-29:3:1, , Fst/Sek2, Serie F2:1, , 1968, Vol. Samverkan med andra länder ubåtsutveckling där de båda marinerna trots stora skillnader i stor- lek och drivsystem, hade gemensamma intressen35, det av sekretess- skäl fanns begränsningar avseende vilken information som kunde utbytas. Ljudreduktion och stötuppdämpning [noise reduction and shock resistance] var två sådana områden där sekretessen var hög. Från amerikanskt håll gjordes rekommendationen att om framtida informationsutbyte skulle bli möjlig rörande fartygskonstruktioner och liknande krävdes klart definierade avtal om vilken typ av infor- mation som skulle utbytas och vilket sekretessgrad som gällde. Ett sådant arrangemang kunde organiseras med hjälp av den svenska försvarsavdelningen i , i samråd med Office of the Chief of Naval Operations. Om budgetmedlen tillät en resa till skulle ett sådant program utgöra en grund för ett meningsfullt informationsutbyte.36 Som synes var den amerikanska flottan inte särskilt benägen att utbyta militärteknisk information med , spe- ciellt inte inom ubåtsområdet, och det var inte förrän den nye amerikanske marinchefen besökte som- maren 1971 som annexverksamheten mellan de båda länderna flottor tog fart på allvar. Som en konsekvens av de goda relationer som uppstod mellan Zumwalt och den svenske marinchefen , men också på grund av en ökad medvetenhet på den amerikanska sidan rörande stigande utvecklingskostnader, inleddes förhandlingar mellan svenska och amerikanska myndigheter om annex rörande ubåtsfrågor men även andra marintekniska områden. Tanken var att eventuella annex skulle diskuteras vid stundande svarsbesök i . På som- maren godkände Försvarsdepartementet en omformu- lering, på amerikanskt förslag, av två marinannex rörande anpass- ning av robotsystem och motorkanonbåtar/motortorpedbåtar. Ramarna för dessa samarbetsområden breddades medan informa- tionens sekretessgrad sänktes. Vidare bemyndigade man FMV, med tillstyrkan av ÖB, att lämna ut hemliga uppgifter inom ramen för fem nya marinannex avseende konventionella ubåtars magnet- minskydd, konstruktion, framdrivning och styrning, räddning av 35USA satsade främst på stora atomdrivna ubåtar medan fokuserade på små diesel- drivna ubåtar som passade för förhållandena i . 36Skrivelse från till Härlin, , dnr. H 9600:4:2, , Fst/Sek2, Serie F2:1, , 1971, vol. Samverkan med andra länder personal samt bärgning av sjunkna ubåtar samt säkerhetsåtgärder för konventionella ubåtar.37 Det lyckade samarbetet inom torpedannexet skulle fortsätta även efter den amerikanske marinchefen hade vitaliserat samarbetet inom de övriga annexen. gjorde en förfrågan om möjligheterna för fyra svenska torpedexperter att inom ramen för torpedannexet genomföra ett antal besök i . Bland annat var det tänkt att fyramannagruppen skulle besöka en lång rad institutioner och underavdelningar inom (åtta stycken), med anknytning till nämnda samarbetsområde. Det svenska besöket var tydligen lyckat gjorde en ame- rikansk grupp med kompetens på torpedområdet ett besök vilket i sin tur resulterade i en ny svensk resa , då svenska torpedexperter återigen reste till . Också på ubåtssidan blev samarbetet efterhand mer frekvent och kon- taktade den amerikanska marinstaben den svenska marinen med förfrågan om huruvida en tidigare svensk inbjudan kvarstod till amerikanska ubåtsexperter att besöka . Syftet med resan var att studera svensk kompetens på området acoustic coating on submarines, ett forskningsfält som varit tabu i dessa sammanhang. Slutligen pågick även en viss aktivitet rörande planer på ett inom annexet för marin anpassning av taktiska robotsystem genomföra ett svenskt besök från FOA och flygvapnet i . Syftet var att informera den amerikanska marinen om den svenska utvecklingen av aktiva stridssystem för sjömålsrobotar. Inom annexet hade svensk infor- mation om dessa frågor tidigare delgivits amerikanerna, vilket lett till ett antal tester utförda av . Diskussionerna under detta besök var tänkt att behandla vidare utveckling av dessa vapen.38 37Skrivelse från Dag Arvas (FKE) till FMV, ; FöD till FMV, , dnr. H 97/72; samt FöD till FMV, , dnr. H 98/72, HP24/, doss. 31, UD:s Arkiv. Den svenske flygattachén i konstaterade exempelvis rörande det intensifierade samarbetet att Zumwalt tycks äga en ovanlig förmåga att sätta sin stab i rörelse. Skrivelse från till , , dnr. H 960 F, , Fst/Sek2, Serie F2:1, , 1971, vol.17. Även besöket av amiralen bidrog till att förbättra samarbetet på den sidan. Se Skrivelse från till Grandin, , dnr. H 1430-60:4M, , Fst/Sek2, Serie F2:1, , 1971, vol. 38Skrivelse från till Project Officer, (N) , , dnr. H 1430-60:88 M, , Fst/Sek2, Serie F2:1, Försvarsattaché- arkiven, 1974, vol. 34; och Skrivelse till , , dnr. H809 A/M., Krigs- arkivet, Fst/Sek2, Serie F2:1, , 1977, vol. Se vidare Skrivelse från till , emottaget , dnr. H 809 M/O, , Fst/Sek2, Serie F2:1, , 1974, vol. 34; och Skrivelse från Härlin till , Samverkan med andra länder Förslag på nya annex var också vanligt förekommande . överlämnade den tjänsteförrättande marin- attachén ett förslag på nytt annex rörande telekrigföring, vilket var tänkt att omfatta information med anknytning till såväl fartygs- buren som luftburen materiel samt mark- och undervattensbaserad materiel. Högsta sekretessgrad var hemlig [SECRET]. gav regeringen, efter samråd med marinchefen och yttrande från ÖB, marinattachén i tillåtelse att inleda förhand- lingar med amerikanska myndigheter rörande ännu ett samarbets- avtal (annex) om utbyte av teknisk information inom underhålls- området (fartygsmateriel och annan marin materiel).39 fanns elva rena marinannex, majoriteten av dessa på ubåtsområdet, medan tre stycken mer eller mindre drevs gemensamt med flygsidan. Bland de elva marinannexen fanns sam- arbete inom magnetiska fält vilket främst handlade om att kon- struera energisnålare och eventuellt bättre avmagnetiserings- anläggningar. En annan fråga inom detta område var hur fältet av växelström m.m. påverkades. Annexet rörande konventionella ubåtskonstruktioner koncentrerade sig på frågan om hur man gjorde ubåtar både billigare och effektivare. Intressant här var energilagring, dieselinstallationer, mastarrangemang samt under- hållsfrågor. Frågor om ekoreducerande beläggning på ubåtsskrov var också av intresse. Inom samarbetsområdet rörande konven- ubåtar fokuserade man sig på automatisering av ubåts- driften och underhåll. Annexet om ubåtsräddning och bärgning ägnades information om undervattensräddningsfarkoster (URF) och telebojar, medan ubåtssäkerhetsannexet behandlade problem med luftrening och brandsläckning.40 godkändes fyra nya annex av regeringen. Det första gällde minröjning och omfattade tekniskt informations- utbyte rörande minjakt- och minsökningssystem, minsvepnings- emottaget , ej diariefört, , Fst/Sek2, Serie F2:1, Försvarsattaché- arkiven, 1974, vol.34. Svar på tidigare frågor, delgivet , rörande R-beläggning på svenska ubåtar enligt H809 överlämnades till . Se även Skrivelse från P-A till , , dnr. H809 J/M., , Fst/Sek2, Serie F2:1, , 1977, vol. 39Skrivelse från till C Huvudavd för , , dnr. H 809 M/R, , Fst/Sek2, Serie F2:1, , 1974, vol. 34; och Skrivelse från Fö till FMV, , Utbyte av teknisk information med Förenta Stater inom underhållsområdet, dnr. 174/75, HP24/, doss.33, . 40Skrivelse ställd till , emottagen , dnr. H 809 O/M, , Fst/Sek2, Serie F2:1, , 1976, vol. 40; samt Bilagor till skrivelse från Chief of till Swedish Embassy, , dnr.H400XX/I., , Fst/Sek2, Serie F2:1, , 1976, vol. Samverkan med andra länder system, oskadliggörande, integrering mellan minförstöringsladd- ning och minjakt samt minjaktfartyg. Det andra gällde minerings- system och inkluderade informationsutbyte beträffande system- analys, försök och utvärdering av sjöminor, avfyringsmekanism och tändrör, fällningsmetoder samt utveckling av hanteringsmateriel och övningsminor. Det tredje annexet, handlade om utvärdering och framtagning av konventionella ubåtar och inkluderade infor- mationsutbyte rörande skrovmaterial och -konstruktion, kraft- och energikällor, hjälpmaskineri, samt hydrodynamiska beräkningar och försök. Det fjärde annexet slutligen avsåg materielsystem för räddning av personal från sjunken ubåt och omfattade tekniskt informationsutbyte angående ömsesidig hjälp med räddningsubåt samt information rörande djupdykmateriel. Annexet omfattade även metoder för sökning och lokalisering samt räddningsorga- nisation och ledningsproblem vid räddning. Totalt fanns nu 16 annex.41 inleddes förhandlingar med rörande utvidgat marint samarbete på ubåtsjaktsområdet, i syfte att förbättra den svenska kapaciteten på området. Två förslag på annex presenterades, ett vad gällde tillämpad oceanografi (Applied Oceanography) samt ett om undervattensbevakning i grunda vatten och undervattensvapen (Shallow Water Surveillance and Underwater Weapons). Avtalen stipulerade att hemlig information fick utlämnas till vederbörliga myndigheter i , dock ej uppgifter av operativ natur.42 föreslog FMV:M de amerikanska myndigheterna att avtalstexterna skulle omformuleras i fyra av de fem tidigare existerande annex på ubåtsområdet. Avtalen hade ursprungligen undertecknats och täckte bl.a. frågor som reducering av magnetiska fält, ubåtsdesign, konstruk- tion och framdrivning, samt ubåtssäkerhet. Med hänvisning till Agreement , konstaterade den svenske representanten att utbytet av information hade varit fruktbart [fruitful] och synnerligen värdefulla [very valuable] för den svenska marinen. Vissa smärre problem hade dock uppstått i samband med detta utbyte på grund av de begränsningar till kon- ventionella ubåtar som fanns i avtalen. Den svenska sidan önskade 41Fö till FMV, , Utbyte av teknisk information med Förenta Stater, dnr. 114/80; och Fö till FMV, , Utbyte av teknisk information med Förenta Stater , dnr. 109/80, HP24/, doss.39, . 42Promemoria av J. Wetterstrand, Utbyte av teknisk information med inom under- vattensvapenområdet, , MSYST H A915:3925/86, . Samverkan med andra länder göra vissa korrigeringar som gjorde avtalstexterna mer detaljerade och specifika. Man förväntade sig inte att få detaljerade uppgifter om ubåtarna i sig utan snarare information rörande olika filosofier för design, konstruktion och allmänna erfarenheter.43 Som synes dominerades det militärtekniska samarbetet på den sidan av svenska försök att genom informationsutbyte med amerikanerna förbättra sin kapacitet på ubåtsjaktområdet. Annexsamarbetet på flygvapensidan var redan tidigt det mest omfattande av alla försvarsgrenarna. Den svenska utvecklingen av flygplan 37 () skedde i stor utsträckning med hjälp av amerikansk expertis och olika former av robotbeväpning för attack- och jaktversionerna blev en fråga som sysselsatte annexfolket på flygsidan . fanns två annex på flygsidan, nämligen krigsflygplan med utrustningar (8202) och attackrobotsystem (8204). Det förstnämnda hade tecknats med såväl det amerikanska flygvapnet som marinen och medan det andra gällde enbart mellan de båda ländernas flygvapen. Utbytet av information inom annexet krigsflygplan med utrustningar som avsåg flygplan 37 hade varit omfattande. hade visat stort intresse" för annexet och var angeläget om att följa upp utvecklingen av samtliga versioner av detta stridsflyg- plan. De amerikanska projektofficerarna besökte regel- mässigt varje eller och orienterades då om utvecklings- läget, samt diskuterade uppkomna problem och gjorda erfaren- heter. Utbytet hade för svensk del varit störst med det amerikanska flygvapnet () och mindre med marinen. hade genom sin projektofficer visat stor generositet vad gällde att förbereda svar på frågor, arrangera kontakter med experter vid svenska besök i samt att underlätta frisläppning av information etc. Utbytet avsåg materiel med confidential som högsta sekretessgrad, vilket motsvarade svensk enkelhemlig information. Marinen var mer restriktiv i sin hållning, vilket medförde obalans i utbytet och beskrevs av FMV:F som kännbart. Den svenska oron grundades 43 Skrivelse från Gunnar-Bo Ericson till marinattachén i , , MSYST H A914:5387/86, . Samverkan med andra länder främst på att den amerikanska marinen hade information av särskilt värde för svensk flygplansutveckling, speciellt inom . Den amerikanska marinstaben hade till och med antytt att de övervägde att lägga ner annexverksamheten, inte bara med utan också med andra länder. Slutsatsen från FMV:F var att i förhållande till amerikanska marinen gav mer information än vad man fick ta emot.44 Beträffande utbytet inom attackrobotannexet hade detta främst berört information rörande robot 04 respektive elektrooptisk styrning av attackrobot. Relativt ringa materiel hade erhållits på detta område och den intressantaste informationen fanns inom amerikanska marinen som av ovan nämnda skäl försvårade utbytet. Bedömningar var att inom detta annex fått avsevärt mera robotinformation än vad vi fått av .