sou · GQB387d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Från säkerhetspolisen har påpekats att uppgiften var en arbetsanteckning. När man fått fram tillräckligt mycket om en person för att registrera honom tar man för att få fram en bild av vad han har haft för sig med arbetsanteckningar från det första datumet. Registrering sker i allt fall inte numera endast för att någon har varit prenumerant.145 I den öppna versionen av sitt yttrande sade sig JK inte ha kunnat konstatera att någon förts in i säkerhetspolisens register endast på grund av att han prenumererat på någon tidning. Tydligtvis be- dömde JK att arbetsanteckningen inte utgjorde någon registrering. Stark har inför kommissionen uppgett att han utgått från att arbetsanteckningarna utgjort noteringar som förvarades hos den polisman som gjort dem. förklarade generaldirektören att han fann JK:s ståndpunkt att arbetsanteckningarna om perso- ners organisationstillhörighet inte var att bedöma som register nå- got överraskande. sade sig vara personligen ganska övertygad om att sådana arbetsanteckningar var att betrakta som register i grundlagens mening och alltså förbjudna. Trots detta skulle säkerhetspolisen, i avvaktan på att frågan klarades ut, fortsät- ta att föra arbetsanteckningar som . Däremot framhöll Bör- jesson att arbetsanteckningarna inte fick datoriseras. lät företa en intern utredning om de rättsliga aspek- terna på HT 19 arbetsanteckningar. Utredaren fann att arbetsan- teckningarna placerades under respektive persons namn och bilda- de en akt med det material som var känt om vederbörande. Akterna stod i bokstavsordning och var därför lätta att hitta. I den mån ar- betsanteckningarna på detta sätt var ordnade efter personnamn och därför sökbara, måste de enligt utredaren anses utgöra ett register. Och oavsett om anteckningarna var att bedöma som allmänna handlingar eller inte, stod de enligt hans uppfattning i strid med be- stämmelsen i regeringsformen 2 kap. 3 § första stycket om förbud mot åsiktsregistrering i ett allmänt register liksom med den special- reglering som gällde för säkerhetspolisens register. Resultatet av utredningen hindrade inte att författningsskydds- roteln fortsatte att samla information om personer som eventuellt 145 Ibid. s.84 skulle kvalificera sig för registrering på grund av anknytning till nå- gon av de s.k. HT 19-organisationerna i form av arbetsanteckningar som hölls centralt samlade i namnordning. Roteln fortsatte också att driva frågan om att i elektroniska undersökningsdatabaser (UBAS) få lägga in utredningsanteckningar, ett begrepp som om- fattade såväl arbetsanteckningar som spaningsanteckningar, dvs. sådana anteckningar som fördes för att följa upp tidigare okända personer och organisationer som kunde bedömas som potentiella säkerhetshot. Därigenom skulle det skapas möjlighet till en mer ef- fektiv bearbetning av materialet, eftersom en datorisering gav möj- lighet att sortera uppgifter på flera olika sätt. Rotelchefen hävdade att syftet med att samla in och bearbeta uppgifterna var att föra ut- redningarna framåt och inte att registrera enskildas politiska åsik- ter, varför registreringen inte kom i konflikt med förbudet mot åsiktsregistrering. beslöt en av huvudenhetscheferna att tre s.k. do- mäner rörande politiska rörelser skulle läggas upp i UBAS för upp- följning av vänsterextremistisk verksamhet, främst HT 19- organisationer (domän vänster), autonoma anarkister (domän an- arkism) respektive högerextremistisk verksamhet och brottslighet (domän höger). Och beslutade att författningsskyddsroteln skulle få använda sig av UBAS för att föra och bearbeta elektroniska arbetsanteckningar. Noteringar i de ma- nuella arbetsanteckningarna skulle antingen föras över till UBAS eller, i den mån de låg inom ramen för vad som fick registreras, till- föras centralregistret. De arbetsanteckningarna skulle därefter förstöras. arbetsordning reglerades införandet av uppgifter i UBAS på följande sätt. Om utredning erfordras för att klarlägga, huruvida förutsätt- ningar för registrering i CR är uppfyllda, får anteckningar om personerna registreras i domän i författningsskyddets UBAS. Sådana registreringar i domänen (elektroniska arbetsanteck- ningar) ersätter systemet med arbetsanteckningar. Elektroniska arbetsanteckningar skall gallras så snart de inte längre behövs och senast om nya uppgifter inte tillförts beträffande personen under tiden.146 146 Gallringsfristen motiverades av författningsskyddets önskemål om att kunde följa upp årsvisa aktiviteter som t ex 30 novemberfirandet, årsmöten etc., PM , SAK , löpnr 1, s.78, cit. beslöts att anarkisterna inte skulle antecknas i en egen domän utan ingå i domän vänster. Enligt instruktionerna fick domän vänster innehålla uppgifter som kunde hänföras till väns- terextremism, miljö-, freds- eller djurbefrielseextremism samt and- ra former av politiskt extrema yttringar som kan kopplas till det vänsterpolitiska området. Högerextremism, rasism, främlingsfi- entlighet, revisionism och andra yttringar som kunde kopplas till det högerextrema området fick antecknas i domän höger. Vid an- teckningar om en persons tillhörighet till VAM, KPML(r) och Di- rektdemokratiska sällskapet skulle personens status anges, t.ex. le- dare, styrelsemedlem, aktivist, medlem eller sympatisör. Löst sam- manhållna grupper skulle delas in i huvudområden under beteck- ningar som Fred, Miljö, Antifa och Djur. I domän Sakob- jekt skulle antecknas förhållanden som det fanns anledning att be- vaka men inte tillräckliga skäl att registrera i centralregistret. I UBAS infördes alla uppgifter som kunde antas vara relevanta: namn, adress, personnummer, organisationstillhörighet samt status inom organisationen liksom i förekommande fall personuppgifter om make (eller motsvarande). Det fanns även plats för längre text- avsnitt där uppgifter om karaktär, personprofil, internationella kontakter eller adresser där personen ifråga brukade uppehålla sig kunde införas. Uppgifterna i UBAS var sökbara på kriterier som namn, bostadsort eller tillhörighet till ett visst parti eller en viss miljö som fred eller djur. Behöriga att göra anteckningar och sökningar i domän vänster och höger var samtliga handläggare av författningsskyddsfrågor. Några säkra belägg för att uppgifter som enbart rörde en persons politiska åskådning antecknades i UBAS har inte påträffats, men frågans fortsatta hantering ger anledning att anta att så kan ha varit fallet. uppgick antalet anteckningar i UBAS till ca 1 400 i domän höger, ca 370 i domän vänster och knappt 200 i sakdomä- nen. Följande år hade det totala antalet anteckningar minskat, främst i domän höger (till ca 900). , som inrättades (se nedan) kom tidigt att intressera sig för UBAS. Den nytillträdde chefen för säkerhets- polisen beslöt dels att det åsiktsre- gistreringsförbud som gällde för centralregistret även skulle gälla för UBAS, dels att förbjuda förandet av elektroniska eller register över personer, i fall där förutsättningarna för registrering i centralregistret inte var uppfyllda. Och med- delade han att författningsskyddets användande av UBAS skulle upphöra . Det arbetsmaterial som fanns inlagt hade skrivits ut på papper och överlämnats till respektive sektion för vi- dare bearbetning. För framtida förvaring av arbetsanteckningar skulle fortsättningsvis gälla följande: -individbaserad information på kvarvarande dokument från UBAS-en samt nytillkommande sådan information skall förva- ras av ansvarig handläggare för berört ämnesområde. -Informationen/uppgifterna om en person får förvaras samlat i mapp el. -Nämnda mappar el. dyl. får hållas sorterade i alfabetisk ord- ning eller på annat liknande sätt. Någon form av kortregister eller löpande sammanställ- ning av uppgifter om en individ på en särskild handling får ej fö- rekomma.147 berörde i sin utredning av personalkontrollen arbetsanteckningarna. Nämnden konstaterade att det är svårt att fastställa tidpunkten för när en person första gången registreras i centralregistret, vilket förklarades med att säkerhetspolisen tidi- gare arbetade på det sättet att man gjorde arbetsanteckningar om personer innan dessa registrerades. Nämnden uttalade vidare att sådana anteckningar, som alltså inte uppfyllde kraven för en förstagångsregistrering, kunde göras och behållas . I de fall senare erhöll uppgifter som tillät att personen regi- strerades fördes dessa in i registret tillsammans med de tidigare gjorda arbetsanteckningarna, utan att det noterades vilken eller vilka av uppgifterna som låg till grund för förstagångsregistre- ringen. Ordföranden för Registernämnden har för kom- missionen förklarat att nämnden inte känt till att arbetsanteckning- arna förvarats på ett sätt som gjort dem enkelt sökbara. förs arbetsanteckningar i säkerhetspolisens s.k. analysdatabaser, vilka betraktas som fristående register. Analysda- tabaserna innehåller underrättelser som är avsedda att bearbetas. Underrättelserna i analysdatabaserna inhämtas genom uppgifter från källor, genom spaning samt genom tvångsmedel. 147 PM 10.12.1997 Handläggning av information från Författningsskyddets avslutade UBAS-domäner; se även PM 4.12.1997 Nedläggning av Författningsskyddets UBAS- domäner Höger, Vänster och SAK . P 55, SAK , löpnr 1, ; cit ef- ter , 148 : Personalkontroll, s. 36 gifter antecknas, om uppgifterna behövs för behandlingens ända- mål. Bearbetad och bedömd information förs över till centralre- gistret, medan uppgifter som inte är nödvändiga gallras under ut- redningens gång. Uppgifter i en analysdatabas är tillgängliga för de befattningshavare som är behöriga att arbeta med det aktuella ären- det. En analysdatabas får inrättas först efter beslut av personupp- giftsombudet hos säkerhetspolisen. konstaterade i en skrivelse till justitieministern att det beträffande systemet för hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning samt de fristående analysdatabaserna inte finns någon särskild beslutsordning för behandling av känsliga personuppgifter, motsvarande vad som gäller för centralregistret. Enligt Registernämndens uppfattning uppfyller de rutiner som är förknippade med användning av fristående analysdatabaser inom säkerhetspolisen de krav som personuppgiftslagen uppställer men de tillämpade arbetsrutinerna är enligt nämnden sådana att det finns anledning att utgå från att bestämmelserna i 5 § polisdatala- gen kan åsidosättas. Detta angavs delvis vara en följd av den teknis- ka utvecklingen. Från personuppgiftslagens synpunkter fann inte heller anledning att invända mot systemet för hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning men framhöll att det inom detta system finns ännu sämre möjligheter att iaktta före- skrifterna i 5 § polisdatalagen.149 Skrivelsen har behandlats av som i sitt be- tänkande föreslagit att en ny polisdatalag införes. Enligt utredning- en blir synpunkter tillräckligt beaktade genom de föreslagna bestämmelserna om behandling av personuppgifter. Dessa innebär bl.a. att den personuppgiftsansvarige skall vidta alla rimliga åtgärder för att rätta, blockera eller utplåna sådana person- uppgifter som är felaktiga med hänsyn till ändamålet med behand- lingen.150 I vart fall förde säkerhetspolisen även andra former av personanknutna anteckningar, t.ex. förteckningar över lokala sympatisörer och medlemmar till någon organisation eller idérikt- ning. 149Skrivelse 4.10.2000, 136/00, bilaga 2 i SOU 2001:92 150SOU 2001:92 s. 236 f. lade säkerhetspolisen inte ned något större arbete på beredskapsförteckningen. I verksamhetsplanering- en angavs dock att sektionerna hade till uppgift att i sam- band med uppföljningen av de i respektive region boende, partisko- lade kommunisterna och de HT 19 registrerade personerna också hålla krigsfallsförteckningen aktuell. Och i en intern PM påpekades att säkerhetspolisen borde utarbeta en plan för att omhändertaga medborgare som på grund av sin politiska aktivitet eller på annan grund bedöms utgöra ett hot mot rikets säkerhet. Liksom var det personer tillhörande A- kategorin som skulle ägnas särskild uppmärksamhet i händelse av krig.151 Till följd av att krigshotet dramatiskt minskade under 1990- talet blev frågan efter hand mindre aktuell. företogs vissa ändringar i personalkontrollkungörelsen.152 Tre skyddsklasser (1 A, 1 B och 2) infördes mot tidigare två.153 Kommunikationsregeln ändrades så att den enskilde hädanefter, oberoende av för vilken skyddsklass personalkontrollen gjordes, skulle ges möjlighet att kommentera registeruppgifterna innan de lämnades ut. Undantag från denna regel medgavs dels om personen därigenom skulle få kännedom om en uppgift för vilken sekretess gällde enligt någon annan bestämmelse än den om sekretess för po- lisregister, dels om myndigheten med regeringens tillåtelse un- derlåtit att underrätta denne om att han/hon var föremål för perso- nalkontroll (främst ärenden rörande krigsplacering). Vidare ersat- tes bestämmelsen om arbetsmarknadsorganisationernas medverkan i vissa ärenden med en regel om att frågor som rörde omplacering 151PM ang. krigsfallsförteckning , SK 7/93, 153Skyddsklass 1 A, om befattningshavaren i stor omfattning får del av sådana sekretess- belagda uppgifter av synnerlig betydelse för rikets säkerhet som berör en större eller särskilt väsentlig del av totalförsvaret, skyddsklass 1 B, om befattningshavaren annars i en omfatt- ning som inte är obetydlig får del av sekretessbelagda uppgifter av synnerlig betydelse för ri- kets säkerhet, skyddsklass 2, om befattningshavaren antingen i obetydlig omfattning får del av sekretessbelagda uppgifter av synnerlig betydelse för rikets säkerhet eller i en omfattning som inte är ringa får del av andra sekretessbelagda uppgifter av betydelse för rikets säkerhet. och avskedande skulle avgöras i förhandlingar mellan den personal- kontrollerande myndigheten och företrädare för den berörda orga- nisationen. gjordes en ytterligare ändring i personalkontrollkungö- relsen som innebar en förstärkning av den enskildes rätt till kom- municering av registeruppgifter.154 Även om sekretess förelåg, skul- le den som uppgiften avsåg ges tillfälle att yttra sig över uppgiften innan denna lämnades ut, om hans intresse av att få yttra sig skäli- gen borde ha företräde framför det intresse som sekretessen skulle skydda. Genom säkerhetsskyddslagen (1996:627), som trädde i kraft , upphävdes bl.a. personalkontrollkungörelsen.155 I sak in- nebär lagen bl.a. att bestämmelserna om personalkontroll skall om- fatta anställda även vid kommunerna och landstingen, de offentligt ägda företagen och, i ökad omfattning, enskilda företag. Under vis- sa förutsättningar får registerkontroll göras efter framställning från en annan stat eller en mellanfolklig organisation i vilken är medlem. Vissa benämningar har ändrats. Så har begreppet infiltra- tionsskydd ersatts med säkerhetsprövning, personalkontroll med registerkontroll och skyddsklass med säkerhetsklass. Säkerhetsprövning skall göras innan en person genom anställ- ning eller på annat sätt deltar i verksamhet som har betydelse för rikets säkerhet eller anlitas för sysslor som är viktiga för skyddet mot terrorism. Prövningen skall klarlägga om personen kan antas vara lojal mot de intressen som skyddas genom lagen och även i öv- rigt är pålitlig från säkerhetssynpunkt. Säkerhetsprövningen skall bestå i en allsidig bedömning, varvid man i möjligaste mån bör skaffa sig en bild av personens allmänna livssituation och levnads- bakgrund, bl.a. genom referenser och merithandlingar. Säkerhets- prövningen skall i vissa fall även omfatta registerkontroll. Antalet säkerhetsklasser är oförändrat tre men betecknade 1, 2 och 3. Säkerhetsklasserna 1 och 2 överensstämmer i huvudsak med skyddsklasserna 1A och 1B medan förutsättningarna för säkerhets- klass 3 getts en annan utformning än den tidigare skyddsklass 2 i syfte att minska antalet kontrollerade.156 Med undantag för den re- gisterkontroll som utförs för riksdagsförvaltningen bestämmer re- geringen om säkerhetsklassplacering av tjänster. I säkerhetsskydds- förordningen (1996:633) har regeringen delegerat denna beslutan- derätt till ett stort antal myndigheter. Vid registerkontroll för säkerhetsklass 1 och 2 får varje uppgift som finns tillgänglig i polisregister om den kontrollerade och, om det är oundgängligen nödvändigt, om dennes make eller sambo lämnas ut. Vidare skall en särskild personutredning genomföras, omfattande bl.a. en undersökning av den kontrollerades ekonomis- ka förhållanden. Vid registerkontroll för säkerhetsklass 3 får – efter en lagändring – lämnas ut uppgifter i belastningsregistret, misstankeregistret, och uppgifter som annars be- handlas hos säkerhetspolisen.157 Om det finns synnerliga skäl, får regeringen i ett enskilt fall besluta om utlämnande även av andra uppgifter. Särskilda bestämmelser gäller för registerkontroll som motiveras av intresset av skydd mot terrorism. En förutsättning för att en uppgift skall få lämnas ut är att den kan antas ha betydelse för prövningen av den kontrollerades pålitlighet från säkerhetssyn- punkt. Denna relevansprövning innebär bl.a. att uppgifter om baga- tellartade förseelser och brott inte skall lämnas ut. I propositionen anges också att äldre uppgifter om någons politiska hemvist alltid bör bedömas med särskild försiktighet.158 Varken registerkontroll eller särskild personutredning får genomföras utan att den som är föremål för säkerhetsprövning har gett sitt samtycke till detta. RPS är dessutom ålagd att hålla ett per- sonligt samtal med samtliga personer som är avsedda för en anställ- ning som har placerats i säkerhetsklass 1, om det behövs gäller detta även för anställningar som är placerade i säkerhetsklass 2.159 Bestämmelsen om kommunicering av uppgifter som är aktuella att lämnas ut har getts en vidare tillämpning. Även om sekretess gäller enligt någon annan bestämmelse i sekretesslagen än 7 kap. 17 §, skall den som uppgiften avser ges tillfälle att yttra sig om hans in- tresse av att få yttra sig skäligen bör ha företräde framför det in- tresse som sekretessen skall skydda. 156 Säkerhetsklass 3 avser befattningar där den anställde i övrigt får del av uppgifter som omfattas av sekretess och som är av betydelse för rikets säkerhet, om ett röjande av uppgif- terna kan antas medföra men för rikets säkerhet som inte endast är ringa; jfr a. prop. 157 SFS 1998:625. 1995/96:129 s. 58. En sådan ordning torde ha tillämpats . 159 För anställda i säkerhetsklass 1 gäller att de skall vara föremål för förnyad registerkontroll minst . Ett samtycke till registerkontroll och särskild personutredning anses gälla också förnyade kontroller och utredningar så länge som den kontrollerade skall inneha samma anställning. Polisiär säkerhetstjänst SOU 2002:87 Utlämnandet av spontanuppgifter regleras i säkerhetsskyddsför- ordningen. För att pröva frågor om utlämnande av uppgifter från polisre- gistren och uppgifter som framkommit genom särskild personut- redning inrättades en särskild myndighet, . Nämn- den har också till uppgift att följa säkerhetspolisens registrering av uppgifter i polisregister. Ledamöterna utses av regeringen. Nämn- den består f.n. av en ordförande och en vice ordförande, som är ju- rister, samt ytterligare tre ledamöter. För att nämnden skall kunna besluta i registerkontrollärenden krävs att minst fyra ledamöter (inklusive ordföranden) är närvarande och eniga om beslutet. Om det råder oenighet i ett ärende kan ordföranden - om han anser att den aktuella uppgiften bör lämnas ut - hänskjuta beslutet till reger- ingen för avgörande.160 Alltjämt gäller att det är den myndighet eller det företag som be- gärt registerkontrollen som självständigt beslutar om vederbörande skall anlitas för den verksamhet som föranlett kontrollen. Utläm- nande av uppgifter vid registerkontroll skall alltså inte automatiskt innebära att en person diskvalificeras för den tilltänkta tjänsten. När ett ärende är avgjort är myndigheten ålagd att återlämna hand- lingar som tillsänts myndigheten från RPS. Om det vid en statlig myndighet framkommer att en redan an- ställd måste anses olämplig från säkerhetssynpunkt för sin befatt- ning åligger det enligt säkerhetsskyddsförordningen myndigheten att anmäla detta till regeringen. Antalet skyddsklassade tjänster har uppskattats till 411 000 st. Av dessa tillhörde 1000 tjänster skyddsklass 1 A och 10 000 tjänster skyddsklass 1 B. Övriga 400 000 tjänster hänfördes till skyddsklass 2.161 Bland skyddsklass 2-befattningarna dominera- de de militära krigsplaceringarna. Ambassadören , som utredde säkerhetspolisens arbetsmetoder, häv- dade att många myndigheter använt personalkontrollen som ett urvalsinstrument vid tjänstetillsättning och att detta medfört att dessa personalkontrollerar betydligt fler personer än vad reglerna egentligen medger. Han ansåg att antalet tjänster i skyddsklass 2 borde kunna minskas.162 gick på samma linje och 160Förordning (1996:730) med instruktion för 161SOU 1990:51, s.236. (SOU 1994:149, s. 86). 162SOU 1989:18, s. 95. uppmärksammades det att det statliga dataföretaget hade placerat alla sina tjänster i skyddsklass och att en person avskedats trots att han i tjäns- ten inte hade tillgång till känsligt material. Fallet diskuterades i , Riksdagsprotokoll 1988/89:36, s. 42-44. har sedermera funnit att det inte fanns skäl till att ha den aktuella tjänsten placerad i skyddsklass, Personalkontroll II s. 120 ff. föreslog att myndigheterna, under regeringens överinseende, kri- tiskt skulle granska sina i skyddsklass 2 placerade befattningar för att om möjligt minska antalet.163 Antalet sådana befattningar mins- kade också , men då huvudsakligen som en följd av neddragningar inom försvarets krigsorganisation.164 kom det svenska personalkontrollsystemet åter att debatteras i massmedierna med anledning av de följder som en personalkontroll fått i ett enskilt fall. Det rörde som hade fått arbete som vikarierande museitekniker på seet i , som ligger i anslutning till flottbasen där. Kort tid efter anställningen hade han ombetts att lämna arbetsplatsen i avvaktan på resultatet av personalkontrollen. Han blev sedermera upplyst om att utfallet av kontrollen utgjorde hinder mot att han anställdes. fall togs upp av sedermera professorn i rättsve- tenskap som skarpt kritiserade säkerhetspolisens övervakning av politiska extremister. informerades vid flera sammanträden om de vänsterextremistiska partierna och diskuterade rådande registreringspraxis. Möjligen ledde diskussio- nerna till en något mer restriktiv praxis vid utlämnande av register- uppgifter för personalkontrollen såvitt avsåg kårvalskandidater. Antalet fall i vilka uppgifter rörande vänsterextremister lämnades ut vid personalkontroll varierade från som lägst 32 () till som mest 190 (, då en omkontroll skedde av krigsorganisationen) och första hälft mellan som lägst nio (/1994) och som mest 17 (). Motsvarande årliga antal beträffande utlämning av uppgifter rörande högerex- tremister låg mellan som lägst två () och som mest sju () och första hälft mellan som lägst ett () och som mest nio (/94 och ). Då det saknas statistiska uppgifter går det inte ange någon exakt siffra på hur många vänster- respektive högerärenden som blev föremål för utlämnande . I runda tal torde det emellertid röra sig om ungefär 2 500 ärenden rörande vänsterextremister och ungefär 150 ärenden rörande högerextremister. Ungefär en fjärdedel av dessa ärenden (680 stycken) har varit föremål för granskning i 163SOU 1990:51 s. 239. 164SOU 1994:149 s. 86 har det totala antalet utlämnade uppgifter vid registerkontroll uppgått till mellan nio och 46, varav endast en mindre del innefattar politisk belastning.165 Kommissionen har funnit det vara av intresse att detaljgranska den utlämnandepraxis som tillämpades av . Som ex- empel har valts ett sammanträde med styrelsen . Av de 17 ärenden som avsåg uppgifter om politisk aktivitet har 12 åter- funnits i säkerhetspolisens arkiv. I flertalet av dessa fall avsåg regis- teruppgifterna att den kontrollerade varit upptagen som kandidat i val för SKP eller KPML(r).