sou · GQB393d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Även när det gäller det kommunistiska ungdomsförbundet (un- der perioden ) kan konstateras att polisen inte hade tillgång till någon centralt placerad meddelare. Däremot fanns flera källor med placering i organisationens utkanter som lämnade material till myndigheterna. Som redan framgått överlämnade en av medlemmarna i Toddy- kretsen, , material om kommunistiska ungdomsförbun- dets verksamhet. Huvuddelen av materialet består av matrikelut- drag (978 namn) och kopior av ifyllda anmälningsblanketter till ungdomsförbundet.294 Från meddelaren Fred inkom vid ett och samma tillfälle en mängd handlingar främst med anknytning till Fred- hälls kommunistiska ungdomsklubb. De 78 handlingar som på det- ta sätt kom polisen tillhanda hade alla den egenheten att de var gamla och härrörde . På detta sätt inflöt en mängd namn på personer som tre till haft olika för- troendeuppdrag inom det kommunistiska ungdomsförbundet. Sä- kerhetspolisen fick nu också uppgift på vilka som segrat i det kommunistiska partiets förbundsmästerskap i allmän idrott. Bland flickorna hade I sopat banan med konkurrenterna och vunnit inte och längdhopp utan även slungboll. Ge- nom Fred blev även namnen kända på dem som deltagit i Kungs- holmsklubbens gökotta i maj 1945.295 På lokal nivå hade säkerhetspolisen flera kontakter som kunde lämna uppgifter om ungkommunisterna. Det kunde vara personer i SSU eller med anknytning till Folkets Husrörelsen som informera- de om lokala kommunistiska aktiviteter. Ofta förlades möten och 293Protokoll ang besök vid den särskilda polisverksamhetens sektion i . HS 718/60. 2945:21/119. 295Källa Fred 5:73/82. kongresser just till ortens Folkets Hus varför kontakter där kunde vara värdefulla. Det finns vidare flera exempel på kontakter i skolor. Ett exem- pel är Brinellskolan i där en meddelare rapporterade om vänsteraktiviteter på skolan samt om gymnasister verksamma inom VUF, Clarté och FNL-rörelsen.296 I Gubbängens läroverk i hade säkerhetspolisen kontakt med en gymnasist som lämna- de uppgifter om en lokal DU-klubb.297 I fanns en med- delare som tillhörde ett ickekommunistiskt ungdomsförbund och dessutom ingick i det verkställande utskottet i den lokala Folk och . Säkerhetspolisen i hade kontakt med en person som enligt egen uppgift tillhörde oppositionen inom SKU. Källan, kal- lad X, lämnade en del uppgifter angående inre stridigheter inom ungdomsförbundet. De handlade att döma av redogörelsen från X om hur det kommunistiska ungdomsförbundet skulle byggas upp: som en bred massrörelse med kommunistisk ledning eller, som oppositionen ville, som ett litet helt igenom kommunistiskt ungdomsförbund. X lämnade ibland interna handlingar samt också rapporter från slutna möten där källan själv deltagit.298 Den kommunistiska ungdomsrörelsen var, främst genom den långvariga telefonkontrollen, en av de hårdast övervakade delarna av . Förutom obekräftade uppgifter om en sabo- tagering i förekom inget som pekade mot illegal verksamhet. Det inhämtade materialet har till största delen karaktär av personinformation och har säkerligen haft sin största betydelse som underlag för personalkontrollen. Redan när statspolisen återupptog registreringen av kommunister skaffade den sig kontakter på olika företag. Åtmin- stone på vissa orter fanns fackföreningsfolk med bland dessa kon- takter. genomfördes över 100 besök vid olika industrier av en kommissarie från , en aktuarie från försvarsstaben samt en representant från den lokala statspolisavdelningen. Vid be- söken informerades företagarna om det kommunistiska hotet och uppmanades att själva göra en kartläggning av kommunisterna 296Se handlingar i akt 15:1212/11a. 297PM 11/11 1964. Akt 15:1212/12a löpnr 2. 298Se rapport m m i Akt 15:1212/4A, SKU i . En kontaktman utsågs och denne uppmanades att inom en månad lämna över en lista över kommunister anställda vid företaget till den lokala statspolisavdelningen. Uppenbarligen har kontaktmännen i sin tur ofta samarbetat med personer inom den lokala fackavdelningen eller fackklubben.299 Bland säkerhetspolisens meddelarakter finns ett antal som av allt att döma lades upp i samband med denna industrikampanj. lämnade en av dessa en lista över medlemmar i den kommu- nistiska fackklubben vid Diesels verkstäder. Andra lämnade enstaka rapporter om fackligt aktiva kommunister, om partitillhö- righet bland arbetarna vid AB de och om kommunister vid vissa företag i . Åter andra läm- nade motsvarande rapporter från Vabis och LM . Materialet består i stort sett enbart av namnlistor. I tiden sträcker det sig från 1951 till 1955.300 framkom inom statspolisen vissa in- vändningar mot denna ordning. I en PM undertecknad framhölls att kontaktpersonerna ofta hade dåliga kunskaper om de politiska förhållandena på arbetsplatserna och därför lämna- de ofullständiga eller missvisande uppgifter. En möjlig lösning som anfördes var att utbilda kontaktpersonerna. Några tecken på att sådan utbildning kommit till stånd saknas. En annan lösning på problemet var att mer systematiskt vända sig till socialdemokratis- ka fackföreningsmän eller partiombud och utnyttja deras kunska- per om den lokala kommunismen. Det var den vägen organisation inom försvarsstaben (Grupp B) skulle slå in på.301 De olika föreningar som syftade till att odla vänskapen med de so- cialistiska staterna betraktades av polisen som viktiga övervak- ningsobjekt, eftersom de erbjöd en mötesplats mellan agenter och agentvärvare och samarbetsvilliga svenskar. Detta gäll- de till en början även för . Sedan anti- sovjetiska marxist-leninister med i spetsen tagit över makten i föreningen tycks den ha uppfattats som ett all- mänt oroselement präglat av en revolutionär våldsideologi.302 Vida- 299Ulf , Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969. 3005:73/110, 117, 130, 133, 134, 135, 136. 301Ulf , Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969. 302Ang Mercury se, Odat. rapport, blyertspåskrift Mercury, 5:73/156, vol. re har man intresserat sig för hur föreningarna finansierades och i vilken mån de stöddes av respektive utländska makter.303 Rörlig observation har spelat en ganska stor roll i övervakningen av vänskapsföreningarna. De var lätta att penetrera eftersom deras möten i princip var öppna för alla. Det innebar att när det gällde den yttre spaningen så kunde ofta säkerhetspoliserna själva besöka sällskapens sammankomster och rapportera vad som förevarit. Bordsplaceringar, närvarande sovjetiska diplomater, ankomsttider, nya ansikten noterades nogsamt. Listor på supédeltagare gicks sys- tematiskt igenom i registreringsarbetet.304 Telefonövervakning har använts mot Förbundet – Sov- jetunionen. Dess sekretariat på var under stora delar av avlyssnat. Två av polisens flitiga meddelare, Mercury och läm- nade rapporter från olika vänskapsförbund inklusive de tre här ak- tuella. inkom genom en meddelares försorg ett rikhaltigt material (3 vol.) med bl.a. adressförteckningar. var enligt polisen en trovärdig person som hade personlig kontakt med både svenska kommunister och östdiplomater. lämnade han enstaka rapporter om den Svensk-tjeckoslovakiska vänskapsföreningen.305 infiltrerade för säkerhetspolisens räkning.306 Grupp B bidrog med kopior av föreningens Sveri- ge-DDR namnplåtsregister. I en första omgång inkom 23 sidor med namn. Enligt en ingress var dessa sannolikt inte bara medlem- mar utan även andra som haft kontakt med föreningen och tillsän- des dess propaganda. Denna del av förteckningen omfattade endast adresser från , med omgivningar och Göte- borgsområdet. I en andra omgång inkom 22 sidor med namn från andra delar av landet.307 1980 gjorde Säkerhetspolisen en samlad genomgång av de olika vänskapsförbundens verksamhet. Sektionerna bidrog med material om förbundens regionala verksamhet. Resultatet blev att övervak- ningen av förbunden nedprioriterades. 303Som nämnts var det sovjetiska stödet till den öppet. 3041:301/1 löpnr 1:55/2 Svensk-ryska sällskapets sammankomst i 3055:73/232, 5:73/275, 5:73/230. 3065:73/312. 3077/11 och 18/12 1963, 5:73/288, vol. Att hålla uppsikt över vilka svenska medborgare som reste till soci- alistländerna har betraktats som en viktig uppgift för de överva- kande myndigheterna. De som hade utbildats utomlands ansågs spela en nyckelroll i partiets illegala verksamhet. Dessutom ansågs de, liksom de som bara åkte på kortare resor, vara utsatta för försök till agentvärvning från den östtyska underrättelsetjänstens sida. Med hjälp av pass- och tullkontrollanter har sektionerna i och samlat in namn på personer som reste med båt eller flyg till eller . Upplysningarna från gränskontrollerna kompletterades med material från telefonkon- trollen och resultatet blev att polisen fick tämligen kompletta listor både över dem som reste till och dem som deltog i de olika kurserna i Bad Doberan. Från olika meddelare samt från öppna källor inkom upplysning- ar om kursprogram och en del detaljer om undervisningens bedri- vande. Grupp B bidrog med diverse studieplaner och med en dra- matisk, sannolikt överdriven, skildring av verksamhetens konspira- tiva sidor och deltagarnas förpliktelser som rapportörer efter hem- komsten till Sverige.308 En ännu bredare ström av resenärer bildade de som deltog i de olika Världsungdomsfestivalerna och Östersjöveckan. Dessa eve- nemang var också av stort intresse för de svenska underrättelse- och säkerhetstjänsterna. Östersjöveckan var en stor kultur- och propagandauppvisning från DDR:s sida och ägde rum i eller nära . Under devisen - ett fredens hav samlades tusentals människor, många av dem ungdomar, från samtliga utom . De svenska underrät- telse- och säkerhetstjänsternas uppfattning om Östersjöveckan framgår tydligt i en av säkerhetspolisen omskriven rapport från T- kontoret daterad : Östersjöveckans syften är i korthet att utöva propagandaverkan på skandinaviska besökare och att skapa kontakter, som kan ut- 308 PM ang Utbildning av svenska kommunister i ,, ink. Statspolisen 20/3 1961, (grön stämpel: Utdrag ur 5:73/264 (där märkt 61/150)), 15:0120, vol 3, . Från Grupp B kom också en studieplan för en tvåveckors kurs i ämnena Teater- teknik och Moderna möten. Dag för dag redogjordes där för vilka ämnen som skulle avhand- las, från Hur en teaterföreställning kommer till till FDJ:s kulturarbete. (, grön stämpel: Utdrag ur 5:73/264, sid 13/52-54, dat 26.11.62, 15:0120, vol 4, .) För en mer positiv värdering av Grupp B:s bidrag se : PM med förslag ang. bearbetning, registrering och arkivering av uppgifter från källan , u. , . , 5:73/264, vol. nyttjas av den östtyska underrättelsetjänsten. Den politiska propagandan syftar främst till att vinna ökad prestige åt Öst- på bekostnad och har på som huvudändamål att skapa förutsättningar för erkännan- den av från de skandinaviska ländernas sida.309 Säkerhetspolisens övervakning av Östersjöveckan handlade framför allt om att försöka åstadkomma så kompletta listor över deltagare som möjligt. finns också omfattande listor med namn på deltagare vilka erhållits med hjälp av passkontrollen. På de svenska färjor som lämnade för färden mot fanns sektionen i på plats och skrev av namn och pass- nummer samt noterade uppgifter om visum och eventuella delta- garkort. 1961 fick man hjälp av den danska polisen som fotografe- rade alla pass för dem som reste via till DDR. Ett problem kunde vara att Östersjöveckan ibland sammanföll med andra svenskars semesterfirande på sydligare breddgrader. Frågan, som kom upp 1962, var helt enkelt hur man skulle skilja ut deltagarna i Östersjöveckan från de andra resenärerna. Lösningen blev att i stället övervaka hemresan och då skriva av uppgifterna i passen. Namnuppgifterna användes sedan för att regi- strera deltagarna i säkerhetspolisens centralregister. Härvid regi- strerades inte enbart personer som med säkerhet deltagit utan även sådana som troligen varit med eller som det heter på en registre- ringsblankett, kan ha deltagit i Östersjöveckan. På liknande sätt noterades uppgifter i passen antingen av säker- hetspolisen i eller av passpolisen fram till och med 1967.310 beslutades emellertid att registrering av resenärer till Östersjöveckan inte längre skulle äga rum. Någon motivering för beslutet har inte kunnat återfinnas.311 De återstående åren ägnade säkerhetspolisen Östersjöveckan ett alltmer förstrött intresse och det är tydligt att andra företeelser kommit att dominera hotbilden. breddades deltagandet från svensk sida och 1970 deltog nio riksdagsmän representerande samtliga fem riksdagspartier.312 Också Grupp B visade stort intresse för resenärer till Östtysk- land. Den första handlingen i handlar om svenskar som deltagit Östersjövecka samt i en arbetarkonferens 309Rapport nr 3096, 26/8 1964. Akt 15:025 löpnr 29. 310Se handlingar i Akt 15:025 löpnr 23, 25, 27a, 29, 30, 32 och 35. 311Se anteckningar på skrivelse RPS/säk till RPS/säk 5/12 1967. Akt 15:025 löpnr 35. 312Ett fåtal handlingar rörande 1967-1970 finns i akt 15:025 löpnr 36 re- spektive 38. som ägde rum i anslutning till denna i Rostock.313 Också 1961 och 1962 deltog Grupp B:s observatörer i Östersjöveckorna.314 Rapporterna om utlandsresenärerna har, liksom de om vänskaps- förbunden, i hög grad karaktär av namnlistor. 6.6Uppgifter om illegal verksamhet Den underliggande premissen för övervakningen av SKP var att partiet på något sätt var inblandat i illegal, säkerhetshotande verk- samhet av typ spioneri, sabotage eller förberedelse för femteko- lonnverksamhet i händelse av krig med . Att det för- höll sig på det sättet var en i den allmänna debatten spridd uppfatt- ning, som också understöddes och utvecklades i rapporter från och om den internationella kommunismen. Uppfattningen att också de svenska kommunisterna på något sätt var delaktiga i denna världsomspännande subversion fick när- ing av de spionaffärer som avslöjades - Hil- ding och . skrev i en PM att rättegångarna med stor tydlighet visade att funktionärer inom den kommunistiska miljön villigt medverkat i det sovjetiska spionaget mot Sverige.315 Men misstankarna byggde också i hög grad på erfarenheter och upplysningar som gällde Komintern-tiden. I de berömda 21 teserna som antogs vid Kommunistiska Internationalens andra kongress 1920 heter det i den tredje tesen att illegala organisationer måste bildas parallellt med de legala. I Kominterns stadgar för- klarades att de kommunistiska partierna måste vara förberedda på att fortsätta sin verksamhet illegalt. Så löd alltså de programmatiska direktiven, och inom polisen ansåg man länge att SKP verkligen följt dem.316 3135:73/264, vol. 314Lars P. konstaterade att levererat uppgifter om bl.a. vän- skapsveckor och internationella kongresser och annat liknande. Se PM med förslag ang. bear- betning, registrering och arkivering av uppgifter från källan (Grupp B), u. , . , 5:73/264, vol. 315PM, u. 2/7 1952, P 4968, C 11. , Den farliga fredsrö- relsen, s. 44. 316I en rapport som inkom till polisen i pågick då en omorganisering av partiet efter två linjer, en legal och en illegal. Den senare skulle bl.a. arbeta med cellbild- ning inom statliga verk och institutioner. Se , För svensk arbetarklass eller sov- Den utförligaste redogörelsen för illegal verksamhet under mel- lankrigstiden gav författaren och förre kommunisten i boken på som utkom . Säkerhetspoli- sen uppfattade uppenbarligen boken som en värdefull källa, inte minst sedan den kompletterats med uppföljningssamtal med förfat- taren. Excerpter från boken och samtalen skrevs ut och placerades i olika sakakter. En av dessa excerpter handlar om det illegala arbetet inom SKP. skrev att SKP hade både en legal och en illegal orga- nisation och att de två hölls strängt isär. Den illegala hade två upp- gifter: att sköta de konspirativa förberedelserna för maktöverta- gandet och att förbereda övertagandet av partiets arbete om det skulle förbjudas och tvingas under jorden. Han sade dock inte mycket om hur denna illegala organisation såg ut och hur den fun- gerade. Texten handlar mest om löjeväckande möten med personer som blivit illegala och därför låtsas att de inte känner igen gamla bekanta.317 bok granskades av meddelaren Mercury. Han me- nade att det inte fanns någon skarp gräns mellan den legala och den illegala organisationen och han satte frågetecken i kanten när Hall- ström påstod att han själv ingått i den illegala verksamheten. Han ställde sig över huvud taget ganska kritisk till uppgifterna om en kommunistisk illegal organisation. Han menade att den illegala kommunistiska verksamheten skildrades på ett sätt som lämnar läsaren i absolut ovisshet om, vari det olagliga i verksamheten be- stått.318 Mercury förnekade inte att det kunde finnas en illegal verksamhet inom SKP men han ansåg uppenbarligen inte att Hall- ström kastat något nämnvärt ljus över frågan. Vad gäller erfarenheterna från hade onekligen ett flertal personer med anknytning till SKP dömts för olovlig un- derrättelseverksamhet och några för spioneri och sabotage. Woll- webers internationella sabotageliga som enligt direktiv från försökt oskadliggöra strategiska detaljer i det nazistiska krigsma- skineriet hade haft medhjälpare också i . Det fanns också anledning att tro att ännu fler på olika sätt hade försökt bidra till de sovjetiska (och allierade) krigsansträngningarna. Den kommunistiska rörelsen i och förbindelserna med 1920-1970. i och , red. 317Excerpt ur trodde på , stämplad . 1958, 15:61, . 318Björn ; Jag trodde på , u. 5/11 1952, DN 5:73/156, vol. Om Mercurys syn på partiets förmåga till illegalitet se äv. PM utan titel, från Mercury 28/5 1952, 15:111, vol. En viktig hypotes i övervakningen av var att de som varit aktiva som t.ex. underrättelseagenter under kriget fortfa- rande var aktiva eller åtminstone utgjorde en vilande resurs för den sovjetiska underrättelsetjänsten. Därför ansågs information om agentverksamhet under kriget fortfarande vara av stort intresse och man gick igenom gamla akter i jakt på tips och man tog kontakt med nya informanter som berättade om Komintern-tiden.319 Också i den allmänna debatten framfördes uppfattningen att SKP byggt upp en underjordisk organisation under andra världs- kriget. Enligt en artikel i , var det den illegala orga- nisationen som sett till att partiets press effektivt distribuerats över hela landet som den inte fick fraktas med statliga transportmedel. Deras underjordiska distributionsapparat funge- rade nämligen så perfekt, att partimedlemmarna över hela landet fick sin Flamman och sin Ny Dag, kunde tidningen berätta.320 Det var ju också så att även om partiet aldrig förbjudits hade krävt ett sådant förbud . hade hårda strider förts i frågan inom samlings- regeringen. Det hade funnits anledning att förbereda sig för illegali- tet. Detta är utgångspunkten för en upplysning från meddelaren , inkommen : 319Se ovan ang. , m.fl. källor (61) som 1948 berättade om illegala kommunistisk verksamhet , främst i . lämnade även uppgifter om illegal verksamhet . Uppgifterna gällde kommunistiska partidistrikt men även SKP centralt. berättade 1950 hur polisens razzia mot upplevts inifrån. Man hade i förväg vetat vad som skulle hända och gömt det viktigaste materialet med hjälp av en vaktmästare. Inga som uppgavs ha varit en av Kominterns förtrogna lämnade en utförlig rapport om medlemmar i svenska , som varit illegalt verksamma 1939-40 och . var en före detta kommunist, numera högerman, som 1956 berättade om illegal kommunistisk verksamhet och under . Av sina kontaktmän beskrevs han dels som tillförlitlig, dels som fantasirik. (5:73/61, 96, 105, 219, 224. För omdömen om , se 5:73/ 224, aktens omslag - tillförlitlig -, resp. s. 5 - fantasirik - .) 320SvD 19/3 1948 (15:61, ). Jämför , Svensk dagspress 1900-1967: Ny Dag jämte övriga kommunistiska tidningar transportförbjöds av under , . spreds tidningen illegalt i nästan samma utsträckning som före transportförbudet, upplagan uppges ha ökat och ekonomin på tid- ningen varit bättre än någonsin, kanske sammanhängande med att tidningen blev så begärlig att lösnummerpriset, som varit kunde höjas till . För Ny Dags spridning i Värm- land under , se. har omtalat ..., u. (Kopia från 5:73/96), 15:61, . Den vanligaste berättelsen om saken går ut på att tidningens medarbetare i helt enkelt gick ner till Centralen och ställde in väskor med tidningen i ett tåg som just skulle avgå. Väskorna hämtades sedan av partivänner på orterna längs linjen. Tidningen kunde på så sätt spridas som tidigare, fast billigare. Denna metod har alltsedan dess använts av aktivister med tunna plånböcker. Inom kommunistiska parti är den illegala verksamheten helt skild från den legala. Då under senaste världskriget frågan om partiets illegalisering var aktuell, planlades partiets omorga- nisation till illegalt parti på så sätt, att partiet skall fortleva i tremannagrupper. Inom varje sådan grupp skulle två av perso- nerna hålla kontakt med var sin sidogrupp under det att den tredje personen icke skulle hava kontakt med någon annan än tremannagruppens medlemmar.321 Det är viktigt att ha klart för sig att innebörden i begreppet ille- gal ofta var vag och undanglidande. I citatet ovan är det tydligt att det syftar på en politisk verksamhet som i lag förbjudits. Också när det talas om illegal verksamhet under leds tan- ken mot något brottsligt, framför allt olovlig underrättelseverk- samhet Men begreppet användes också om beteenden som inte alls var olagliga. I en PM avsedd att ligga till grund för ansökan om tele- fonavlyssning förklarades om en person i att han fått ett brev från på illegal väg. Vad som hänt var att brevskrivaren, , som befann sig i hade bett en hemresande vän ta med sig brevet till adressaten.322 Det fö- rekom också att oannonserade förtroliga möten mellan en mindre grupp kommunister karakteriserades som illegala. Språkbruket bi- drog till det allmänna misstänkliggörandet av kommunisterna. Helt vanlig politisk verksamhet kunde leda till antydningar om kriminell belastning, vilka i sin tur var grund för att registrera och kanske även spana på vederbörande.323 Men var det inte så att partiets befattning med brottslig verk- samhet bekräftades av efterkrigstidens spionaffärer? Svaret kan knappast bli jakande. När det gäller var det 321Leif, 21.4.48 (Försvarsstaben), 15:61, . 322Brevets väg till beskrivs i 5:73/203 Focus, , u. 30/11 1957, N. Hammerby, 15:0120, vol. G 1, ; karaktäristiken illegal finns i utdrag ur TK- ärende betr. , stämplat Statspolisen, , ink. 1958, 15:0120, vol. G 1, . 323Begreppet illegalist användes ibland om svenska kommunister som misstänks för brottslig verksamhet. användes det främst om utländska medbor- gare som uppehöll sig i under falsk identitet. Dessa blev före- mål för en särskild utredning, illegalistutredning 80, med följande inriktning:: Utredningen är en undersökning av identiteter hos ett antal i boende personer av utländsk här- komst. Målsättningen var att försöka utröna om någon av identiteterna kunde vara falsk.Avsikten var att kunna finna någon person som kunde misstänkas för att befinna sig i under en antagen identitet och verksam som illegalist eller perspektiv- agent. Detta torde inbegripa det vi kallar illegalister, illegala agenter, specialagenter, agenter, självständig illegal agent samt illegal agentresident. PM Illegalistutredning 80, , , illegalistutr 80, vol. en som gjorde gällande att partiet på något sätt skulle ha beställt eller uppmuntrat hans verksamhet. hade däremot medverkat i Norrskensflamman och i viss mån i Ny Dag och , som dömdes till livstids straffarbete för spioneri och grovt spioneri uppgav under rättegången att han handlat på upp- drag av partiet. Enboms tillförlitlighet har dock i efterhand ifråga- satts och Gjersvold uppgav i olika sammanhang att hans försvars- advokat övertalat honom att hänvisa till partiets uppdrag för att därigenom få mildare straff.