sou · GQB392d3 · 2003-01-01 00:00:00 — nämner också de motiv som varit vägledande, nämligen att hålla reda på kommunisterna och därmed förhindra infiltration vilket visar att hans uppfattning är att Grupp B åtminstone ursprungligen var militärt säkerhetsinriktad. Dock, menar han, blev dessa motiv, med tiden alltmer självgenererande och efter att ha redovisat en rapport om en kommunist i Jönköping14 frågar han: Vem skulle ha intresse av den här typen av registrering av kommunis- ter och aktiviteter bland kommunister runt om i landet? Militären och dess säkerhetstjänst? Arten av uppgifterna och sättet att rapportera stämmer onekligen betydligt bättre in om man vet att uppgiftsinsam- 11Förhör med [FYRA] den [datum utelämnat]. 13Vinge (1988) s 42. 14Ibid, s 56-57. Andra förklaringar till Grupp B/IB:s ursprung lingen var en direkt fortsättning av den verksamhet som socialdemo- kratiska partiet igångsatte . En verksamhet som fortsatte för att slutligen inlemmas i den byrå IB, som administrativt inordnats i försvarsstaben.15 Ja, vem var intresserad av sådana uppgifter? Svaret är besvärande för . Rapporten gick nämligen till säkerhetspolisen där den förvaras bland ett stort antal Grupp B/IB-handlingar av samma karaktär, av vilka flera refereras i Vinges bok.16 En annan av de handlingar återger i boken rör ett antal kommunister i . Denna handling gick till såväl säkerhetspolisen som Fst/ Säk.17 För övrigt skall påpekas att Grupp B/IB:s rapporter inte skiljer sig från säkerhetspolisens egen rapportering rörande kom- munister vilket gör följande citat ur bok en smula märkligt: En del kanske rycker på axlarna över att sådant här registreras – det var oskyldigt och ofarligt. Jag vill hävda motsatsen: att även de mest oskyldiga företeelser rapporterades och bevarades – det är vad som skrämmer.18 Den poäng vill göra i boken går främst ut på att påtala det starka inslaget av socialdemokrater i verksamheten för att däri- genom bryta igenom den då rådande socialdemokratiska hållningen att det egentligen inte fanns någon koppling mellan IB och SAP. skriver bl.a. att han förfogade över en förteckning på alla de som 1964 var anställda vid /IB: 15Ibid, s 56. 16Rapporten, som handlar om en anställd vid Svenska Fläktfabriken i förvaras i 5/73:264, löpnummer 4. 17Rapporterna – tar upp den på s 48-55 - är följande. 1) Rapport daterad rörande kommunister i bl.a. (totalt 28 namn). Denna rapport gick till säkerhetspolisen – förvaras i 5:73/264, löpnummer 4 – samt till Fst/Säk:s kontraspionage- detalj, vilket framgår av detaljens diarium , se serie Ö IV diarium, volym 187. 2) Rapport daterad rörande kommunister i bl.a. , Hus- kvarna och (totalt 27 namn). Rapporten gick till säkerhetspolisen där den för- varas i 5:73/264, löpnummer 4. Rapport daterad rörande en anställd vid Svenska Tändsticksfabriken i . Rapporten har gått till säkerhetspolisen där den förvaras i 5:73/264 samt till Fst/Säk:s kontraspionagedetalj vilket framgår av detaljens diarium , se serie Ö IV diarium 1963. Volym nr 196. 18Vinge (1988) s 48. skriver detta efter att ha redovisat en rapport från Grupp B rörande en musikdirektör , hemmahörande i . I rapporten står: Vid ett tjeckiskt dirigentbesök i , diskuterades om inte någon annan svensk orkester var intresserad av ett framträdande hos den tjeckiske dirigenten. tackade ja, och resultatet slog så bra ut, enl. musikdir. (ordf. i och f.d. musikfanjunkare) att man beslutade om ett fortsatt utbyte. från utsågs till att resa till som gästdiri- gent, ett uppdrag som varit mycket stolt över. Evenemanget har varit omnämnt i orts- pressen. Andra förklaringar till Grupp B/IB:s ursprung Det gemensamma för de här sjutton var att de alla var lojala mot organisationen (vilket ju ter sig som ett totalt överflödigt påpekande - motsatsen hade varit uppseendeväckande, LOL:s anm). Bland hand- läggarna var de flesta socialdemokrater och de som hörde till den inre kretsen var mycket starka anhängare till partiet Den som efter detta tvivlar på att denna av socialdemokrater dominerade organisation inte var förankrad i den högsta partiledningen skall få mer fakta i det följande.19 Här skall vi ge rätt i det att han konstaterar förankringen i partiledningen. Han fick utstå hård kritik för detta i den debatt som följde på hans bok men på denna punkt fick han på sätt och vis upprättelse genom uttalanden samt FUN:s utredning senare . – och i någon mån också FUN – förbiser är dock att förankringen av Elmérs verksamhet inom försvarsstaben var än mer utpräglad. skriver i sina memoarer att den fråga som ound- gängligen inställer sig är om den organisation som växte fram under ledning i första hand registrerade kommunister för försvarets räkning. menar att frågan är motiverad av att IB tycktes utveckla sig till en rent socialdemokratisk organisation varefter han räknar upp några av de ombudsmän som var anställda hos . Då hans memoarer gavs ut hade knappt gått sedan /publicerade Kommunist- jägarna. hävdar att IB kom till på den socialdemokratiska partiledningens initiativ. Därom vet jag intet. Men att IB blev en socialdemokratisk angelägenhet råder väl numera ingen tvekan om: det var socialdemokrater som anställdes, kontaktmännen var i de flesta fall socialdemokrater, rapporterade direkt till försvars- ministern i den socialdemokratiska regeringen . Även om det inte fanns någon formell överenskommelse mellan partiet och IB tillgodogjorde sig naturligtvis partiet de uppgifter som med statliga medel – men utan parlamentarisk insyn – samlades in och kunde vara till nytta (kursivering i original, LOL:s anm).20 I likhet med redovisar sedan några interna Grupp B/IB-handlingar och påpekar att det här rör sig om mer en om- fattande kartläggning av det än en analys av militära säkerhetsrisker och att det var ren åsiktsregistrering. Problemet för är dock detsamma som för ; uppgifter om minst 7 500 kommunister översändes från Grupp B till säker- 19Ibid, s 44. 20Persson (1990) s 305. Andra förklaringar till Grupp B/IB:s ursprung hetspolisen första år och därutöver hade säker- hetspolisen en egen inhämtning som var betydligt mer omfattande än Grupp B/IB:s. Om vi går tillbaka till IB-avslöjandet 1973, kan vi inte heller där hitta några belägg för att IB kom till för att SAP ville bedriva kommunistövervakning under militär täckmantel. skriver exempelvis i IB och hotet mot vår säkerhet att IB tillkom 1964 genom en sammanslagning av . Så långt stämmer det någorlunda med vad som är känt. Problemet kommer då skall förklara vad Collector var. Han går då och menar att den registrering som återupptogs – och som berörde i sina memoarer – skedde inom ramen för en hemlig organisa- tion vid sidan av och Fst/Säk. Han skriver vidare att det var denna organisation som 1958 blev och som 1964 inrangerades i IB som avdelning 03. skriver sedan att den socialdemokratiska regeringen under beordrade mili- tären att bygga upp en hemlig spionorganisation som riktade sig mot politiskt radikala svenskar. Enligt tillkom alltså Collector (med vilken han avser Grupp B) på order 1948 och in- ordnades i försvarsstaben först . konstaterar att rege- ringen därmed var ytterst ansvarig för verksamheten och därför var det självklart att också SAP:s ledning skulle kritiseras. Självfallet är detta inte någon kritik av partiet i sig, eftersom så ytter- ligt få över huvud taget har känt till verksamheten.21 framhöll i stället att partistyrelsen var inblandad. Men ock- så här reserverade han sig: Men partistyrelsen består av ett 60-tal ledamöter och suppleanter plus ett antal anställda vid kansliet. Självfallet är det här bara ett fåtal som känt till verksamheten. Det gäller främst det verkställande utskottet, men även ett par andra personer.22 Sammanfattningsvis kan sägas att det saknas belägg för påståendet att SAP skapade IB för att där fortsättningsvis, med hjälp av stat- liga medel, bedriva kampen mot kommunismen med register och personal. Ingen person har någonsin trätt fram och sagt något liknande – åtminstone ingen som kan förväntas ha någon som helst kännedom om de faktiska förhållandena. Likaså har inga dokument 21Bratt (1973) s 11. Rörande Bratts uppgifter kan sägas att i stort sett samma uppgifter publicerades i FiB/Kulturfronts första nummer om IB (nr 9/1973) . Andra förklaringar till Grupp B/IB:s ursprung någonsin presenterats som ger belägg för påståendena. Däremot finns en mängd belägg, såväl muntliga som skriftliga, för att detta var ett militärt initiativ och att Grupp B/IB var en mycket välin- tegrerad del i försvarsstaben. var väl sedd inom försvars- staben och Elmérs kontakt med företrädare för initierades och utvecklades under tid som försvarsstabschef medan officerare som Per , chef för /In och framför allt Vingrens efterträdare plä- derade för verksamheten med som ansvarig. En av Elmérs främste beskyddare var för övrigt dåvarande för- svarsstabschefen , en person som ansågs alltför borgerlig för att han skulle få efterträda som ÖB 1970. Chefen för sektion II, , var också infor- merad om Grupp B:s verksamhet och den stora utredningen om den militära säkerhetstjänsten (MSU) – där ingick – ställde sig positiv till Elmérs arbete. Den ende som på högre nivå gav uttryck för negativ uppfattning rörande verksamheten var , som var försvarsstabschef 1957–1961. Dock var det alltså som Grupp B inrättades och hans motvilja mot verksamheten framträder i dokumenten först . En annan person som med tiden kom att ifrågasätta Elmérs verk- samhet var chefen för den hemliga underrättelsetjänsten ret, . Denne framför i en liten skrift om T-kontoret att före tillträdandet som chef för 1965 av staten beviljats avsevärda belopp för att bygga upp en säkerhetstjänst avsedd för hans politiska parti.23 Närmare än så beskrivs inte Elmérs verk- samhet och det finns anledning att sätta frågetecken rörande Palms till synes säkra uppfattning. Då 1974 samtalade med journalis- terna och historikerna nämnde han endast att inte hade någonting med T-kontoret att göra . sade också att (j)ag förstod ju att sysslade med någonting, men jag visste inte riktigt vad.24 Av framgår dock att han närde dessa misstankar redan i det tidigare men han framlägger inte några bevis för att så skulle varit fallet. träffades och chefen för /Sek- tion 2, . Man berörde då och hans Fin- landskontakter. Här märks i dagboken rörande och hans samröre med det social- demokratiska partiet. skriver att fått för sig att en särskild Finlandslinje skall läggas upp på det partipolitiska 23Palm (1999) s 52. 24Häger/, samtal med 1974. Andra förklaringar till Grupp B/IB:s ursprung planet och vill ha att resa ut i sådant syfte något fann oanständigt. ansåg att partiinställningen till underrättelse- tjänsten är orimlig och sade till att man hos mig förföljt folk därför att de tillhör , och jag är inte böjd att acceptera någon socialdemokratisk underrättelsetjänst utan jag anser att Fst:s underrättelsetjänst är en sak och partilinjen är en annan.25 Av olika skäl hade en konflikt med och skriver att han vill komma till botten av den Elmérska avdelningen såtillvida som den driver en verksamhet parallellt med min egen och som hinder för min egen.26 Tillfälle till detta gavs då de båda samman- träffade. Palms uppfattning efter samtalet var att gjort en rent politisk karriär och att försvarsstabschefen inte vågat förhindra detta.27 misstänker , med anledning av att Elmérs budgetäskanden började bli lika stora som T-kontorets, att det lägges upp en socialdemokratisk under- rättelsetjänst och att Fstchefen fått låna sig till detta.28 hade och hans andreman inbjudits till och för att dessa skulle redogöra för sitt arbete. Vad som föranledde detta och resultatet av redovisningen är dock okänt.29 ger alltså uttryck för att gjorde politisk karriär och byggde upp en partipolitisk underrättelsetjänst. Detta är en rimlig uppfattning med tanke på att ville att Elmérs ska hålla i partipolitiska kontakter med underrättelsemässig innebörd i . Det har ju också visat sig att och förmedlade uppgifter från den finska fackföreningsrörelsen till det norska . hade och diskuterat (det framgår av ) bl.a. de tyska under- rättelser, som kommer in till oss över socialdemokratiska vägar och som förmedlar. Jag accepterade att man i fortsättningen skulle skicka alltsamman till mig.30 Han uttryckte då ingen upp- rördhet över dessa kontakter. Emellertid finns det mycket som pekar på att och hans kontakter, inte minst på det inter- nationella planet, med tiden blev besvärande för vilket han ju också ger uttryck för. Det finns alltså en partipolitisk dimension av Elmérs arbete och det är denna som växer sig så främmande för 26Ibid., . 27Ibid., . 28Ibid., . 29Ibid., . 30Ibid., . Andra förklaringar till Grupp B/IB:s ursprung och som leder till hans tankar på en socialdemokratisk underrättelsetjänst. Vad som sedan hände då fick lämna T- kontoret i samband med sammanslagningen med kan knappast ha inneburit annat än att hans uppfattning cementerades. Men egentligen borde kanske ha haft viss förståelse för att man som utomstående kan skapa sig en sådan uppfattning. Han blev ju nämligen själv föremål för sådana misstankar. hade 1955 låtit anställa ordföranden i , . Behjälplig vid rekryte- ringen hade varit professorn och högerpolitikern hade avancerat från aktuarie till byrå- direktör.32 En annan anställd vid T-kontoret, , hade samtalat med och försvarsminister om Palms verksamhet.33 Han hade bl.a., med som färskt exempel, fram- fört att knöt till sig högerpolitiker. I Några studier till T- kontorets historia skriver att och inte tålde varandra och att detta huvudsakligen var den senares fel. anger att Rydström var orolig för att skulle bli Palms andre man och därmed en möjlig efterträdare till denne, något som han själv önskade bli. Då Rydström förstod att så inte skulle ske, började han enligt driva fram en befordran på politisk väg 34: Det kan räcka här med att säga att han gick inte bara till försvars- ministern utan också till statsminister för att tala om att jag bara tog in högerfolk i min tjänst. tog aldrig upp något sådant med mig.35 Denne skulle snart, till skillnad mot , få tillfälle att ta upp saken med . hade genom en protestnote avslöjat att T-kontoret skickat agenter till Baltikum.36 Kritik riktades från bl.a. UD mot Palms verksamhet. 32Fst/Chefsexpeditionen, Hemliga handlingar . Fst/Adj 29/1 1957 nr H 105:4. 33Uppgiften bygger på en kombination av flera källor. Av försvarsminister möteskalender framgår att han sammanträffade med Rydström , 3 samt . Av bl.a. framgår på flera ställen att Rydström hade talat med och . 34Thede (1999) s 49. Varken eller Rydström stod särskilt högt upp på listan över tänkbara efterträdare till . Detta framgår av anteckningar i där Rydström först nämns som sjunde namn. nämns inte alls. 35Thede (1999) s 50. 36Se mer om detta i /makter (1991) s 171–183 och sammansvurna (1999). Andra förklaringar till Grupp B/IB:s ursprung träffade försvarsstabschefen varvid den förre framförde att var nere och tagen av vad som hänt ett faktum som säkerligen aktualiserade Rydströms oro för att skulle kunna bli Palms efterträdare. Rydström an- märkte inför att är farlig. Särskilt tagen skulle ha varit eftersom han inte fått förklara sig inför försvars- ministern.37 funderade på om möjligen skulle bytas ut. Av överbefälhavaren arbetsanteckningar från framgår också att försvarsstabschefen övervägde åtgärder mot . En knapp vecka senare träffades Swedlund och . De talade bl.a. om och Swed- lund skriver att sade sig inte veta någonting alls om T- kontoret men att ville undersöka verksamheten. Swedlund reagerade mycket starkt på detta och undrade (s)kall bindas? Är rädd för ry?. Han påpekade att åtminstone skulle få en orientering av själv. träffade försvarsministern för en första föredragning. Vid tillfället tog upp att det i Palms organisation fanns flera högermän, åtskilliga folkpartister och inga socialdemokrater. skriver i sin dagbok att han visserligen upplevde att hade förtroende för honom men att man misstänker att högern spelat in JML (, LOL) på platsen.38 Endast noterar att skall sluta och ersättas med en militär, Per . var uppe hos och berättade att han nu upptäckt att Rydström bakom hans rygg går till . ville nu bli av med Rydström.39 I ett samtal 1959 med chefen för sektion II, , framförde miss- tanken att Elmérs då Grupp B höll på att utvecklas till en socialdemokratisk underrättelsetjänst. Han påpekade detta särskilt eftersom man hos mig har förföljt folk därför att de tillhör . Då avvecklades som chef för , ersattes han av . förklarade då bl.a. för – enligt dennes dagbok – att detta gick tillbaka , då sprang till och med diverse uppgifter om mig....40 hävdar i samtal med SÄKO att Rydströms påståenden att T-kontoret rekry- Andra förklaringar till Grupp B/IB:s ursprung terade högerkrafter är felaktiga. De enda personerna inom organi- sationen med sådan bakgrund var själv och ytterligare en person. I övrigt bestod T-kontoret av folk inom handelsflottan och pensionerade officerare.41 Det är emellertid ett faktum att det i miljön runt fanns ett flertal högermän. utgör ett exempel liksom ledaren för unghögern . 15.2Bo Westins uppgifter 1975 Ett annan indikation på en start utgörs av en ut- redning om den militära underrättelse- och säkerhetstjänsten som förre försvarsstabschefen sammanställde 1975 troligen direkt underrättelseutrednings räkning.42 Av det avsnitt som handlar om Elmérs verksamhet framgår följande: inrättades en bearbetningsgrupp (Grp B) vid inrikesavdel- ningen. Dess uppgift var att inhämta och bearbeta säkerhetsunder- rättelser. Prioritering av inhämtningen skedde geografiskt med hänsyn till krigsfallsplaneringen. Bearbetningen ledde till att vissa viktiga funktioner prioriterades. Skyddet av järnvägen och hamnar samt transportrörelserna i de senare är exempel härpå. Gruppens arbete ledde till ett stort antal personinformationer. För att bibehålla sekre- tessen kring denna verksamhet hölls delar av personalen vid Grp B skild från inrikesavdelningen såväl lokalt som i personförteckningar ... skildes Grp B helt och hållet från inrikesavdelningen och erhöll självständig ställning. Gruppen redovisades på hemlig personal- förteckning. Denna redogörelse kom sedan att ligga till grund för slutsatserna underrättelseutredning (UU 74) i det korta avsnitt man där ägnar IB:s ursprung. Detta sammanfattas på följande sätt: Vid den dåvarande inrikesavdelningen i försvarsstaben (numera för- svarsstabens säkerhetsavdelning) inrättades en enhet med upp- gift att i och vissa andra länder inhämta och bearbeta säker- hetsunderrättelser, d.v.s. underrättelser om säkerhetshotande verksam- het. För att sekretessen kring verksamheten skulle kunna bibehållas, hölls delar av personalen skild från inrikesavdelningen, både lokal- mässigt och i personalförteckningar. skildes denna enhet helt från inrikesavdelningen och fick en självständig ställning. 42Underrättelsetjänsten inom försvarsmakten –1973 med synpunkter på utvecklingen av daterad . Förvaras underrättelseutrednings arkiv, YK 2866, volym 7. Andra förklaringar till Grupp B/IB:s ursprung Som synes modifierades beskrivning något i denna version. Uppgifterna om att Grp B bildades som en bearbetningsenhet inom inrikesavdelningen togs inte med. I stället har helt enkelt 1953 bytts ut mot 1957. Skälet skulle kunna vara att helt enkelt tagit fel eftersom det inte finns några uppgifter i övrigt som talar för att man inrättade en bearbetningsgrupp vid inrikes- avdelningen . Däremot är det allmänt känt att den bearbetande kapaciteten ökades vid utrikesavdelningen , genom ny- anställningarna av , samt ytterligare sju personer. Det finns dock inget som stöder uppgiften om att en formell grupp kallad Grupp B inrättades . Detta understryks också av SÄKOs samtal med som – 1954 var chef för detalj I vid Fst/In. Han hävdar med bestämdhet att någon bearbetningsgrupp av det slag beskriver inte inrättades vid inrikesavdelningen under tid som detaljchef där.43 Tillfrågad om vad grundar sin skrivning på hävdar han endast att Grupp B uppstod runt då denne verkade vid utrikesavdelningen. Han skulle således ha tagit fel på inrikes- och utrikesavdelningen. Vad som dock kvarstår som mindre sannolikt är beskrivningen av verksamhetens art som inte alls ligger i linje med det arbete som bedrevs inom utrikesavdel- ningen vid den aktuella tidpunkten. , som tillhörde dem som tillsammans med bl.a. och anställdes vid Fst/U bl.a. i syfte att utöka bearbetningskapaciteten, tillbakavisar bestämt att det fanns någon Grp B och han säger också att hans och Palmes arbetsuppgifter över huvud taget inte berörde säkerhetsfrågor. Däremot, menar han, är det säkerligen så att med tiden fick arbetsuppgifter av säkerhetskaraktär, vilket Stiernstedt bl.a. fick klart för sig omkring 1956 då gav uttryck för intresse av ungerska flyktinggrupper.44 Den enda möjliga slutsatsen av ovanstående är att beskrivning av Grupp B:s tillkomst 1953 är felaktig och bygger på sammanblandning av uppgifter. hävdar i samtal med /rörande till- komsten av IB: Andra förklaringar till Grupp B/IB:s ursprung började välutbildade kommunister från DDR och att söka sig till ... Jag var själv i DDR och kollade utbildningen. Den svenska säpo kunde inte klara den här uppgiften. Den var splittrad och länspolischeferna inte alltid lätta att ha att göra med. Det visade sig att det satt överallt i ammunitionsförråden i , på viktiga poster i etc. , ombudsman i Norr- botten var en av mina viktigaste kontaktmän. Det har i de senaste årens debatt om IB från flera håll framhållits att den finska invandringen utgjorde en viktig faktor rörande Grupp B:s tillkomst. Uppgifterna har främst torgförts av . Det finns dock inget som visar att Grupp B ägnade Sirolautbildade finländare särskilt stor uppmärksamhet. Visserligen fick genom sina finska kontakter tag i en broschyr innehållande uppgifter om personer som åren 1946–1958 studerat vid men i övrigt saknas dokumentation som kan ligga till grund för påståenden om att detta var av större vikt i Grupp B:s utveckling.45 Däremot finns uppgifter som tyder på att man hade ett visst intresse av detta strax efter att Synnergren tillträtt som ÖB 1970. En LO-man, , som under IB-tiden upp- rätthöll kontakt med , har berättat att han, i egenskap av IB-man tog fram och förfogade över några elevmatriklar som innehöll uppgifter om finska medborgare som utbildats på . lämnade matrikeln till som sade att han väntat på den och att var angelägen om att få den.46 , som då var ÖB, har bekräftat att försåg IB med en matrikel över dem som hade genom- gått längre eller kortare utbildning på Sirolainstitutet.47 menar att Synnergren hade uppfattningen att Sirolainsti- tutet spelade en viktig roll i , något som han dock helt fått om bakfoten. Institutet bedrevs som en vanlig folkhög- skola med statsbidrag. Enligt de många tidigare elever som Ranta- nen talat med avsåg utbildningen endast ideologiska basfrågor, nationalekonomi, matematik och språk.48 I förhör med SÄKO har Synnergren lämnat uppgift om att 1972 fick Fst/Säks och/eller försvarsstabschefen uppdrag att hålla kontakt med företagsledningar och fackföreningar knutna till LO vid krigs- viktiga arbetsplatser i syfte att se till att där inte anställdes 45 Broschyren återfinns i i en särskild akt om (P 5549, löpnummer 2). 46Kokk (2001) s 158f. 47Ibid, s 470. Andra förklaringar till Grupp B/IB:s ursprung olämpliga personer från LO-sidan. I stället fick sådana personer anställning i företag av mycket ringa värde ur försvarets synvinkel, så att man visste var man hade dem. Synnergren menar att därigenom fortsatte den verksamhet som han tidigare bedrivit. och samarbetade men Synnergren upplevde inte att förde något befäl över Paues.49 Det finns dock stor osäker- het i Synnergrens uppgifter. Såväl som har tillbaka- visat uppgifterna. Det troligaste är att Synnergren här helt enkelt blandar ihop med . 15.4Det amerikanska kravet och trepartsöverenskommelsen ÖB-LO-SAF uppgav följande inför Neutralitetspolitikkommis- sionen 1993: Och kommer vi in på det här med IB-affären också.