sou · GQB3120d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Enligt Gymnasiekommitténs uppfattning bör den framtida gymna- sieskolan ha en sådan struktur att ungdomarna redan i början av utbildningen möter något som de upplever som nytt och intressant. Ungdomarna skall märka att de kommit till en ny skolform, vilket också innefattar att de betraktas som mer vuxna och delaktiga i demokratiska processer. Det betyder bl.a. att ungdomar måste kunna ta ansvar för sin utbildning och att deras egen erfarenhet bör vara utgångspunkten. De flesta ungdomar vill ha en gymnasieutbildning som håller så många dörrar öppna . Utgångspunkter för en ny struktur för gymnasieskolan att strukturen bör gynna breda kompetensområden. skall det vara möjligt för den elev som redan tidigt bestämt sig för en viss intresseinriktning att få möta den. Ungdomars egna val skall kunna ges utrymme i gymnasieskolans struktur. De val som erbjuds skall också förverkligas. Ungdomars speciella intresseområden måste synas också i utbud och innehåll. Gymnasieskolan är enligt kommitténs mening viktig som social och kulturell mötesplats där gemensamma värderingar skapas. Därför måste det finnas tid för ungdomar bl.a. att diskutera värdegrunds- och värderingsfrågor. 8.3Slutsatser om gymnasieskolan utifrån arbetslivets framtida krav på kompetens anser att den framtida gymnasieskolan genom sin uppbyggnad måste tillgodose arbetslivets behov av bre- dare kompetens. Inom vissa områden måste gymnasieskolan även i fortsättningen kunna erbjuda en yrkesutbildning som leder till anställningsbarhet. Utbildningen i gymnasieskolan måste vara uppbyggd så att den kan fånga upp förändringar i arbetslivet som får konsekvenser för människors behov av kompetens. Gymnasieskolans struktur och innehåll måste kunna ha ett ut- rymme för lokala variationer. Det är enligt kommitténs mening viktigt att alla elever i gymnasieskolan oavsett studieväg får möjlighet att lära i arbetslivet genom arbetsplatsförlagd utbildning eller i andra former. Kunskaperna från gymnasieskolan måste vara påbyggbara och gymnasieskolan vara en del av ett livslångt lärande. 8.4Gymnasieskolans uppdrag enligt läroplanen och direktiv kan inte se någon motsättning mellan gym- nasieskolans olika uppdrag, dvs. att bidra till ungdomars personliga utveckling, att förbereda dem för rollen som samhällsmedborgare och för en roll i arbetslivet samt för fortsatt lärande antingen i formella utbildningar som högskolor eller i andra former. Utgångspunkter för en ny struktur för gymnasieskolan Dessa uppdrag kommer främst att påverka utformningen av innehållet i utbildningen, i mindre grad strukturen. Men arbets- formerna i gymnasieskolan måste också enligt kommitténs uppfatt- ning utvecklas som en konsekvens av uppdraget. Denna utveckling är till största delen ett ansvar för de lärare och skolledare som planerar undervisningen, men strukturen skall underlätta en sådan utveckling. 8.5Erfarenheter av dagens gymnasieskola slutsatser med anledning av de utvärderingar och den statistik som redovisats i föregående kapitel är följande: Gymnasieskolan är fortfarande starkt könsuppdelad. Endast några få program har en rimligt jämn fördelning på flickor och pojkar. Situationen har inte ändrat sig på något avgörande sätt sedan gymnasieskolans tillkomst . Gymnasieskolan har i stor utsträckning misslyckats med sitt kompensatoriska uppdrag att utjämna skillnader mellan elever som kommer från hem med olika studietradition. Eleverna uppfattar att det finns stora statusskillnader mellan de olika gymnasieprogrammen och uppdelningen mellan studieför- beredande och yrkesförberedande program uppfattas som tydlig, trots att regelverket inte längre drar tydliga gränser. Naturvetenskapligt program uppfattas av eleverna som mycket svårt och många väljer det inte av den anledningen. Ungefär var fjärde elev slutar skolan utan att få ut slutbetyg. Att komplettera sina betyg på komvux ingår i planerna för många elever . För få elever uppnår grund- läggande behörighet till högskolan. De många små kurserna har lett till en fragmentisering av undervisningen och en fokusering på delarna i stället för på hel- heten. Övergångarna mellan grundskola och gymnasieskola respektive gymnasieskola och högskola vållar problem av olika slag. Det är viktigt att gymnasieskolan blir ett fungerande led i ett livslångt lärande. Trots dessa brister trivs de flesta elever under sin gymnasietid och anser att de fått lära sig något som de har nytta av senare i livet. Utgångspunkter för en ny struktur för gymnasieskolan 8.6Sammanfattning av utgångspunkter för en ny struktur Utifrån de fakta och erfarenheter som redovisats i tidigare kapitel formulerar kommittén följande utgångspunkter för sitt förslag om struktur för den framtida gymnasieskolan. Gymnasieskolans struktur skall underlätta ett förverkligande av gym- nasieskolans uppdrag Gymnasieskolan skall bidra till ungdomars personliga utveckling och förbereda dem för fortsatta studier, yrkesverksamhet och livet som medborgare. Så många ungdomar som möjligt – helst alla ungdomar skall finna utbildningen i gymnasieskolan utvecklande för dem som människor och tiden i gymnasieskolan som en stimulerande period i deras liv. Den framtida gymnasieskolans uppgift att förbereda för såväl studier som arbete och för livet som samhällsmedborgare skiljer sig i princip inte från den nuvarande gymnasieskolans. Ambitionen att alla elever skall få tillfälle att nå så långt i sin kunskapsutveckling som det är möjligt bör dock, enligt upp- fattning, vara mera uttalad i den framtida gymnasieskolan. Detta är utgångspunkten för övervägandena om de strukturella förutsätt- ningarna för arbetet i gymnasieskolan. Den struktur som väljs för den framtida gymnasieskolan skall således bidra till att utveckla kvaliteten i utbildningen. Den svenska gymnasieskolan når i internationella jämförelser mycket goda resultat. Det går dock inte att blunda för det för- hållandet att inte alla elever fullföljer sina studier i gymnasieskolan till slutbetyg. Den framtida gymnasieskolans struktur skall vara sådan att ungdomarna får bättre förutsättningar att med stärkt självkänsla nå målen för studierna. Ett av de allra viktigaste målen för skolan är att stimulera elever till lärande och till insikten att alla kan och behöver lära sig hela livet, för sin egen skull och för att samhälle och arbetsliv skall utvecklas. Skolan skall således också hjälpa eleverna att utveckla redskapen för fortsatt lärande, både för studier och för lärande i arbetet. Utgångspunkter för en ny struktur för gymnasieskolan Gymnasieskolan skall upplevas som något nytt Det är viktigt att gymnasieskolan kan motsvara elevernas förvänt- ningar på gymnasiestudierna och innebära något nytt. Skolorna bör därför planera alla utbildningar så att eleverna redan vid starten av sina gymnasiestudier får möta de ämnen som gjort att de valt en viss studieväg. Det finns exempel på att skolor planerar utbildningen så att den inleds huvudsakligen med kärnämnen. Eftersom dessa ämnen också förekommer i upplever eleverna ofta en sådan start på gymnasiestudierna som en förlängd grundskola. anser det vara viktigt att elever som siktar på en utbildning med yrkesämnen eller kanske rentav till ett visst yrkesområde får börja med den utbildningen när de kommer till gymnasieskolan. Det är också viktigt att elever som sett fram mot att fördjupa sig inom ett kunskapsområde som råkar vara kärnämne får göra det. är kommittén ange- lägen om att eleverna skall få möjlighet att göra väl underbyggda val av den fortsatta inriktningen av sina gymnasiestudier. Den i gymnasieskolan skall ge eleverna sådana möjligheter. ambition är att föreslå en struktur som kan förena dessa här nämnda syften med den i gym- nasieskolan. Avsikten är just att förena dessa, dvs. att genom strukturen stödja en samverkan mellan de olika delarna, både en grund och en översikt över valmöjligheterna, både kärnämnen och karaktärsämnen, både teori och praktisk erfarenhet. Det bör vara en självklar utgångspunkt att gymnasieskolan skall stimulera eleverna till fortsatt lärande. Detta innebär att gymnasie- skolan skall knyta an till de kunskaper som eleverna har med sig från . Starten av gymnasiestudierna får således inte innebära att elever tvingas repetera det de redan lärt sig i grund- skolan. Gymnasieskolan måste utgå från den kunskapsnivå där eleverna befinner sig. Det gäller också om de saknar kunskaper som normalt skulle ha inhämtats i . anser att och gymnasie- skolans kunskapsuppdrag måste haka i varandra. I ämnen som finns i både och gymnasieskolan och är etappindelade på sådant sätt att etapperna bygger på varandra borde gränsen mellan och gymnasieskolan för den enskilde eleven kunna vara mindre kategorisk. De kursplaner som gäller för under- visningen i moderna språk erbjuder en modell som innebär att Utgångspunkter för en ny struktur för gymnasieskolan elever i skulle kunna nå en bit in på gymnasieskolans kurs och att elever i gymnasieskolan skulle kunna inhämta det som fattas i kurs. Härigenom kan stu- dierna bli en positiv utmaning för alla elever. konstaterar att gränsen mellan grund- skolan och gymnasieskolan för vissa elever är en svårforcerad barriär genom de krav på godkända betyg från i svenska, engelska och matematik som gäller för intagning till nationella och specialutformade program. Elever som inte fyller dessa förutsättningar får börja sina gymnasiestudier på det individuella programmet. Detta har växlande kvalitet. I vissa fall är verksamheten uppbyggd kring aktiviteter som på ett utmärkt sätt utvecklar elevernas kunskaper och stärker deras självkänsla. I andra fall får eleverna undervisning på grundskolenivå endast i det eller de ämnen av de tre som fattas för behörigheten. Kommitténs utgångspunkt för den framtida gymnasieskolan är att alla elever under hela sin studietid i gymnasieskolan skall ha rätt att utveckla sina kunskaper så långt och inom så många ämnen som de förmår. Principen bör vara den att gymnasieskolan skall inkludera och inte exkludera elever. Alla studievägar i den framtida gymnasieskolan skall ha utrymme för en gemensam kärna av kunskaper och för karaktärsämnen Den framtida gymnasieskolan skall ge alla elever gymnasiekom- petens, dvs. det som kommittén angett under kapitlet Gymnasie- skolans uppdrag. Kärnämnena och de kunskaper eleverna får genom dem spelar en avgörande roll för att eleverna skall kunna delta i samhälls- och arbetsliv och för att få den allmänbildning som berikar människors liv och samvaron med andra. I kommitténs direktiv anger regeringen t.o.m. att den gemensamma kärnan av baskunskaper, som främst består av kärnämnen, troligen kommer att behöva vidgas. Regeringen har i den senaste utveck- lingsplanen1 angett att alla elever behöver ha historiska kunskaper och perspektiv, vilket inte alla får . Det ingår i kommitténs uppdrag att lägga ett förslag om vilka ämnen som skall tillhöra den gemensamma kärnan och att i förslaget avväga hur stor del av det totala studieprogrammet som dessa skall motsvara. 1 Regeringens skrivelse 2001/02:188 Utbildning för kunskap och jämlikhet regeringens ut- vecklingsplan för kvalitetsarbetet i förskola, skola och vuxenutbildning. Utgångspunkter för en ny struktur för gymnasieskolan kommitténs utgångspunkt är att de gemensamma kärnämnes- kurserna, som omfattar en tredjedel av gymnasieelevernas studieprogram, skall ha ungefär lika stor omfattning i den framtida gymnasieskolan. Kommittén eftersträvar därutöver att finna en struktur som ännu mera än uppmuntrar till en utveckling av elevernas generella kompetenser som de lär sig ett ämnes- innehåll. Härigenom blir utbildningen inte bara mera effektiv utan leder också till att den gemensamma baskompetensen ökar. Eleverna skall ha möjlighet att göra individuella val. I dagens gymnasieskola har eleverna ett relativt stort utrymme för egna val. De väljer program, inriktning och har inom ramen för sin inriktning ett antal kurser att välja mellan. Inom vissa program finns det ett mycket stort antal valbara kurser. Alla elever har dess- utom 300 gymnasiepoäng avsatta för individuella val. ambition är att skapa en struktur som förenar en fasthet i strukturen med ett stort utrymme för elevernas val. Erfarenheterna av tidigare gymnasiestrukturer visar att det finns flera lösningar som innebär att vissa delar i en elevs utbild- ningsgång är givna och andra delar är valbara. Linjegymnasiet, som fanns till , kan karak- täriseras som en låst studievägsstruktur. När eleven väl valt en av de 25 linjerna hade han eller hon att följa den fasta studiegång som linjen innebar. På några linjer kunde man dock välja mellan olika grenar i årskurs 2 och mellan olika tillvalsämnen – såvida respektive skola hade flera grenar eller tillvalsämnen inom linjen i fråga. Dagens program är uppbyggda av kurser. Utrymmet för elever- nas möjligheter att välja mellan olika inriktningar och valbara kurser skiftar mellan kommunerna beroende på bl.a. kommunens utbildningspolitiska ambitioner, resurser och elevunderlag. Pro- gramgymnasiet kan därför i den ena ytterligheten likna linje- gymnasiets mera enhetliga studiegång och inte lämna särskilt stort utrymme för elevers val. Den andra ytterligheten av programgym- nasiet representeras av en helt kursutformad gymnasieskola som ger eleverna ytterligt stora möjligheter till val och omval av kurser både inom ett program och mellan program. Den fordrar stora vägledningsinsatser för att eleverna skall få en lämplig kombination av kurser inom en fullständig utbildning. Denna form är sällsynt bl.a. beroende på de organisatoriska och schematekniska Utgångspunkter för en ny struktur för gymnasieskolan problem som en total kursutformning innebär. Kritiker menar också att den mest konsekventa formen av kursutformning gör det svårare för eleverna att etablera en social gemenskap. Mot det hävdas att elevers sociala förmåga utvecklas genom möten i många grupperingar. Det är viktigt att i den framtida gymnasieskolan behålla möjlig- heter för eleverna att välja utbildning och att därigenom kunna skapa sin egen profil på utbildningen. Det innebär att eleverna inte bara skall kunna välja ingång utan också ha valmöjligheter under utbildningens gång. I ett samhällsperspektiv är det viktigt att den framtida gymna- sieskolan dels ger en bredare utbildning än men också att det finns ett utrymme för specialisering. Det bör finnas flera alternativa specialiseringsmöjligheter för eleverna att välja mellan. Ur elevernas synvinkel bör för det första valmöjligheterna vara reella, dvs. det som eleverna valt bör också komma till stånd. har i sina externa kontakter erfarit att eleverna är kritiska till valmöjligheterna i dagens gymnasieskola i de kommu- ner och skolor som erbjuder ett mycket stort antal inriktningar och kurser men som av ekonomiska skäl inte kan anordna alla som erbjudits. Detta leder till besvikelse. De elever, som går i skolor med avsevärt färre valmöjligheter men där dessa verkligen kommer till stånd, ser inte detta som någon större nackdel enligt en rapport som kommittén låtit utarbeta.2 Det finns alltså inte något klart samband mellan skolans storlek och dess förmåga att tillfredsställa elevernas val. I en framtida struktur handlar det om att förena de från elever- nas synpunkt bästa delarna ur flera tänkbara sätt att strukturera gymnasieskolan. Det måste finnas ett stort utrymme för elevers val men det måste också finnas garantier att det som eleverna väljer verkligen kommer till stånd. Ur samhällets synvinkel bör det finnas vissa garantier för att utbildning av betydelse för landet också kommer till stånd. Denna fråga rör framför allt samverkan mellan kommuner och elevers rätt att gå utbildning i andra kommuner. Gymnasieskolan bör enligt mening ha en fast yttre struktur som ger stadga i studiegången och underlättar 2 Elevers möjlighet till val av utbildning och utbildningens kvalitet en jämförelse mellan nya och etablerade gymnasieskolor; Rapport utarbetad på uppdrag av 2000 av Bo Schreiber . Utgångspunkter för en ny struktur för gymnasieskolan valprocessen men som inåt ger incitament till valfrihet, förändring och nya kombinationsmöjligheter. I den framtida gymnasieskolan skall fokuseringen på delar tonas ner till förmån för helheten Utvärderingar av vilka effekter reformering av gymnasie- skolan fått3 visar entydigt att skolorna lyckats väl med att förändra organisationen men att utvecklingen av det inre arbetet blivit efter- satt. Mål- och resultatstyrningen av skolan som infördes har inte heller utvecklats i den avsedda omfattningen. För gymna- sieskolans del var dessa båda förändringar mycket omfattande. Resultatet blev att kommuner och skolor koncentrerade ansträng- ningarna på införandet av programgymnasiet och att lärarna ägnade de minsta beståndsdelarna, kurser och betygskriterier, större upp- märksamhet än läroplanen och programmålen. är angelägen att dra lärdom av dessa erfarenheter och vill för det första sträva efter att bygga vidare på det strukturella tänkandet i den nuvarande gymnasieskolans orga- nisation. För det andra vill kommittén tona ner uppmärksamheten på delar och hellre betona det som motsvaras av läroplanen och programmålen. Gymnasieutbildningen skall ge grunden för bredare kompetens- områden Enligt regeringens direktiv skall den framtida gymnasieskolan ha ett innehåll som ger grunden för bredare yrkesområden, ha färre än de 17 program som finns , och ha utgångar som är mera specialiserade än ingångarna men ändock så breda och allsidiga att ungdomarnas kompetens inte blir för snäv. Antalet utgångar skall noga övervägas efter samråd med arbetsmarknadens parter, branschorganisationer, företrädare för högskolan och för andra eftergymnasiala utbildningar. I allmänhet ställer dagens arbetsplatser/branscher krav på ett bredare spektrum av kunskaper än . Inte sällan behöver man därutöver ha specialiserad kunskap inom ett område i synnerhet 3 Den nya gymnasieskolan – problem och möjligheter, SOU 1997:107 samt Reformeringen av gymnasieskolan, En sammanfattande analys. 187 (2000). Utgångspunkter för en ny struktur för gymnasieskolan för att kunna ha förståelse för och kunna arbeta tillsammans med personer som har kunskaper inom andra specialområden. Ofta är de smalaste specialistkunskaperna en färskvara som erövras och vidareutvecklas i en arbetssituation. Forskningen om arbetslivets utveckling pekar i stort sett en- tydigt på ökade kunskapskrav. Allt oftare poängteras dessutom behovet av att varje medarbetare har förmåga att lära om och lära nytt, något som i sig förutsätter en grundläggande utbildning av hög kvalitet. Platsannonsernas beskrivning av önskvärda kompe- tenser, exempelvis initiativkraft, helhetstänkande, kommunikation och kvalitetsmedvetande, är en följd av att arbetsuppgifterna blivit mindre rutinstyrda och mer självständiga. Utvecklingen mot att arbetet i allt högre utsträckning organiseras i team och projekt bidrar också till att ytterligare höja kraven på medarbetarnas sam- arbetsförmåga. Kommitténs möten med olika branschföreträdare har visat en bred uppslutning kring färre men bredare ingångar till gymnasie- skolan. Detta beror delvis på branschernas intresse av att få fler sökande till just sin bransch, något som man hoppas skall under- lättas av att flera elever går in i en bred ingång och först därefter gör det val som riktas mot en viss bransch. Detta är emellertid inte det enda argumentet. Som många branscher har utvecklats måste de blivande medarbetarna ha en bred kännedom om sektorn samt en kunskap om hela processkedjan, t.ex. förloppet från idé till färdig produkt, försäljning, distribution och service. Att finna en struktur som ger eleverna en bredare utbildning än vad dagens ungdomar får, är inte enbart en fråga om antalet ingångar utan är också en innehållslig fråga. ingångar ger möjlighet för eleverna att successivt välja och välja om, t.ex. att senare välja ett block som ger särskild behörighet till en hög- skoleutbildning även om man inte tänkt så från början. Under arbetets gång har kommittén erfarit att det finns många olika tolkningar av vad som avses med en bred utbildning. Det måste därför klargöras vad kommittén egentligen menar med mål- sättningen att åstadkomma breda utbildningar i gymnasieskolan. En fråga som inledningsvis bör ställas är exempelvis i förhållande till vad utbildningen är bredare. Det naturliga svaret är att utbildningen skall vara bredare än . Då bör också frågan om vad som är en smal utbildning besvaras och om någon/några av dagens utbildningar i så fall kan anses vara för smal/a. Utgångspunkter för en ny struktur för gymnasieskolan Kommittén anser att beteckningen smal bör reserveras för utbildningar som leder till ett utpekat yrke som de erhållna kunskaperna är så specialiserade att det är svårt att utan omfattande kompletteringsstudier söka ett annat jobb. Så smala utbildningar finns knappast i dagens gymnasieskola. De omfattande kärnämnena och programmålens betoning av generella kompe- tenser för att alla elever får en viss bredd i sin utbildning. Att en rätt stor andel av gymnasieskolans elever får jobb inom något annat yrkesområde än det som är deras målområde för utbildningen visar enligt kommitténs uppfattning att utbildningen har en viss bredd. Några av dagens program med yrkesämnen kritiseras ibland för att de på det lokala planet är alltför branschanpassade och därmed riskerar att bli smala. I sin utvärdering av byggprogrammet4 konsta- terar bl.a. att även om byggprogrammet utifrån sin formella konstruktion erbjuder både bredd och flexibilitet, kan man konstatera att programmet i det lokala genomförandet har fått en relativt låst struktur. Låsningen är i första hand ett resultat av att branscherna lämnat rekommendationer för utbildningens utform- ning på lokal nivå. Programmets bredd utnyttjas således inte fullt ut. Man skall komma ihåg att branschens rekommen- dationer garanterar att programmet fungerar som en för den praktiska färdigutbildning som sedan sker i arbetslivet. Bredd i gymnasieutbildningen kan ses såväl utifrån ett demo- kratiskt bildningsperspektiv som från ett arbetsmarknadsperspek- tiv. Utifrån ett traditionellt bildningsperspektiv kan man argumen- tera för ett ökat utrymme för de allmänna ämnena (kärnämnena) i gymnasieskolan och därmed uppnå en ökad teoretisk bredd för alla i gymnasieskolan. En utökning av utrymmet för mer teoretiska eller akademiska ämnen på studievägar med yrkesämnen måste dock vägas mot risken att utbildningen inte kommer att fylla arbetsmarknadens krav på anställningsbarhet. I sämsta fall accepte- rar inte arbetsgivarna den kompetens som den framtida yrkes- utbildningen ger, med ökande utsatthet och osäkra jobb som följd för ungdomarna. Å andra sidan kan en alltför stark betoning på dagens branschspecifika krav leda till att eleverna får en utbildning som inte står sig på framtidens arbetsmarknad. Kommittén har förstått att många av de efterfrågade kompe- tenserna går tvärs över dagens branschgränser, dvs. att de i många 4 Utvärdering av fem gymnasieprogram 1999, nr 182. Utgångspunkter för en ny struktur för gymnasieskolan avseenden är allmängiltiga. Som exempel kan nämnas de krav som många, men från varandra skilda, branscher framför vad gäller behovet av teknisk baskompetens, kunskap om att arbeta i projektform, samarbetsförmåga, kommunikativ kompetens och goda IT-kunskaper. Sådana baskompetenser är också värdefulla för att bedriva framgångsrika högre studier. Kan man säga att de traditionellt studieförberedande utbild- ningarna i gymnasieskolan, naturvetenskapsprogrammet och sam- hällsvetenskapsprogrammet uppvisar en bredd? Av utvärdering av naturvetenskapsprogrammet framgår att eleverna uppfattar utbildningen som ett sätt att hålla så många portar som möjligt öppna för framtiden. Programmet ses som möjligheternas program, något som i viss mening indikerar bredd.