sou · GQB384 · 2003-01-01 00:00:00 — Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att undersöka de rättsliga förutsättningarna för att svenska kommuner skall kunna samarbeta med finska och andra utländska kommuner i gemensamma offentligrättsliga samarbetsorgan. förordnade statsrådet generaldirektören till särskild utredare. förordnades som sakkunniga i utredningen förbundsjuristen , utredaren och departementsrådet . Som experter i utredningen förordnades departementssekreteraren , numera kanslirådet , kommunchefen , rättsakkunniga , departementssekreteraren , kanslirådet , utvecklingschefen , numera ämnesrådet och departementssekreteraren . entledigades och förordnades departementssekreteraren som expert. Sekreterare åt utredningen har varit numera rådmannen fr.o.m. t.o.m. varefter han förordnades som expert. Han har fr.o.m. fungerat som huvudsekreterare. har hovrättsassessorn varit sekreterare åt utredningen. Utredningen, som har antagit namnet Gränskommun- utredningen, får härmed överlämna betänkandet Ett internationellt kommunalförbund (SOU 2002:84) med bilagedel (SOU 2002:85). Utredningsuppdraget är härmed slutfört. Förslag till internationell överenskommelse och författning..... Förslag till internationell överenskommelse mellan och om kommunalt samarbete över ........ Förslag till lag (2003:000) om gränskommunalt sam- arbete mellan och främmande stat ............................... Avgränsning och inriktning av uppdraget .............................. Kommunalt samarbete över den svenska gränsen.................. 2.2.1 Samarbete över den svensk-finska ........... 2.2.2 Andra exempel på samarbete över ........... Kan ett offentligrättsligt samarbetsorgan inrättas utan en grundlagsändring?.................................................. RF och förhållande till andra stater .......................... 3.1.1 Allmänt om 10 kap. RF................................................ 3.1.2 10 kap. 5 § fjärde stycket RF ....................................... 3.1.3 Begreppen rättskipning och förvaltning ..................... 3.1.4 Exempel på samarbete med tillämpning av 10 kap.5 § RF ................................................................ 3.2Uttrycket mellanfolklig organisation eller internationell inrättning eller samfällighet i 10 kap. 5 § fjärde stycket Principer för grundlagstolkning .................................. Begreppet mellanfolklig organisation ......................... Begreppet internationell inrättning eller Ett internationellt kommunalförbund - överväganden Ett internationellt kommunalförbund ................................... Närmare överväganden kring de olika Bildandet av ett internationellt kommunalförbund............... Innehållet i den internationella överenskommelsen.............. Den beslutande församlingen ...................................... Det internationella kommunalförbundets säte........... De grundläggande kraven på fri- och rättigheter Beslutsfattande i särskilda fall...................................... Val av tillämplig lag ...................................................... 4.5Innehållet i lagen om gränskommunalt samarbete mellan och främmande stat .................................................... Konsekvenser av utredningens förslag........................... Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen .................. Kommentar till internationell överenskommelse och 6.1Förslaget till internationell överenskommelse mellan om kommunalt samarbete över 6.2Förslaget till lag (2003:000) om gränskommunalt samarbete mellan och främmande stat Direktiven (dir. 2001:39) ......................................................... Nordiska och europeiska överenskommelser....................... Svensk och finsk kommunalrätt............................................ Utredningens uppgift har varit att undersöka de rättsliga förutsättningarna för att svenska och finska kommuner skall kunna samarbeta i gemensamma offentligrättsliga samarbetsorgan som så långt som möjligt motsvarar kommunalförbund enligt kommunal- lagen (1991:900). Det har också innefattat att överväga vilka befogenheter ett gemensamt samarbetsorgan bör ha. Vidare har det varit utredningens uppgift att utreda hur beslut skall fattas i ett samarbetsorgan, hur den medborgerliga insynen i samarbets- organets verksamhet skall regleras, vilken lagstiftning som skall tillämpas på verksamheten, hur tillsyn över den skall utövas och vad som skall gälla vid överklagande av beslut, hur samarbets- organets verksamhet skall finansieras samt de kommunal- ekonomiska för- och nackdelarna med den föreslagna samverkans- formen. I uppdraget har ingått att utarbeta förslag till en internationell överenskommelse, om utredningen skulle komma fram till att samarbetsorganet borde inrättas genom en sådan överenskommelse. De svenska kommunerna och landstingen har enligt dagens lagstiftning rätt att samarbeta med utländska kommuner, landsting eller liknande lokala eller regionala enheter genom olika privaträttsliga former såsom exempelvis aktiebolag och stiftelser. Någon möjlighet att samarbeta på det offentligrättsliga området genom ett samarbetsorgan liknande ett svenskt kommunalförbund finns emellertid inte. Utredningens överväganden och förslag är resultatet av dels utredningens eget arbete, dels arbete tillsammans med den parallella arbetsgrupp i som behandlar samma frågor. När det nedan talas om kommuner avses såväl primärkommuner som landstings- kommuner. Ett offentligrättsligt samarbetsorgan mellan svenska och finska kommuner kan utformas på olika sätt beroende på vilka krav som ställs på det. Genom att ge samarbetsorganet formen av en egen juridisk person kan flera fördelar uppnås såsom att det får möjlighet att söka EU-medel. Ett offentligrättsligt samarbetsorgan i form av ett internationellt kommunalförbund uppfyller detta krav. Det blir inte ett kommunalförbund enligt nationell lag- stiftning utan en internationell inrättning eller samfällighet. Men genom att göra nationell lagstiftning om kommunalförbunds organisation och arbetsformer tillämplig på det internationella kommunalförbundet kan man skapa ett samarbetsorgan som även ger goda förutsättningar för politiskt beslutsfattande och ansvars- utkrävande i demokratiska former. För att ett internationellt kommunalförbund skall kunna bildas krävs - med hänsyn till reglerna i 10 kap. regeringsformen, , och folkrättsliga principer - att det sker genom en internationell överenskommelse. Av samma hänsyn följer även att kommunal- förbundets befogenheter skall anges i överenskommelsen. Det nu sagda innebär att det krävs en ny internationell överenskommelse varje gång som ett nytt internationellt kommunalförbund skall bildas. Om en sådan överenskommelse sluts mellan staterna kan de kommuner som överenskommelsen avser inleda samarbete i ett internationellt kommunalförbund – om de så vill. kommun i och stad i har framfört önskemål om att kunna ingå i ett internationellt kommunalförbund. Utredningen föreslår därför att en inter- nationell överenskommelse träffas mellan och med syftet att ett internationellt kommunalförbund bildas mellan kommun och stad. Utredningen har utarbetat ett förslag till en sådan överenskommelse. Denna kan också bli modell för senare överenskommelser om internationella kommunalförbund mellan andra kommuner. En internationell överenskommelse om kommunalt samarbete över riksgräns Bestämmelserna i 10 kap. RF om överlåtelse av offentligrättsliga uppgifter till andra stater eller internationella organisationer och de folkrättsliga principerna innebär att flera frågor om det inter- nationella kommunalförbundet måste regleras i den internationella överenskommelsen. Det internationella kommunalförbundets befogenheter måste framgå av den internationella överenskommelsen. Med hänsyn till de synpunkter på lämpliga samarbetsområden som kommun har lämnat föreslår utredningen att det internationella kommunalförbundet mellan och får ha hand om kommunala angelägenheter inom följande områden: samhälls- planering, kultur- och fritidsverksamhet, undervisning och utbild- ning samt uppsökande verksamhet, dagverksamhet, rehabiliterande insatser, missbruksvård, familjerådgivning och social jour inom område. har inte tagits med eftersom de båda kommunernas formella beslutsbefogenheter vad gäller samarbete på det området är begränsade. Hur långt samarbetet mellan och inom förbundets ram kan sträcka sig bestäms i övrigt av den nationella lagstiftningen i och . Enligt en princip om minsta gemensamma nämnare sätts gränsen för samarbetet inom de olika områdena av det lands lagstiftning som är mest restriktiv när det gäller den kommunala kompetensen på det aktuella området. I ett internationellt kommunalförbund måste det finnas en beslutande församling. Med hänsyn till respektive lands suveränitetskrav är det angeläget att kommunerna har lika många ledamöter och ersättare i en sådan församling samt att personerna väljs i enlighet med respektive lands kommunala mandatperiod. Utredningen föreslår att detta slås fast i den internationella överenskommelsen. Det internationella kommunalförbundet måste ha en sätesort i en av medlemskommunerna. Utredningen föreslår att kommunerna själva får bestämma i vilket land och i vilken ort förbundet skall ha sitt säte. De grundläggande fri- och rättigheterna, rättsskyddet och andra krav på god förvaltning enligt och grundlagar bör upprätthållas av det internationella kommunalförbundet och dess medlemskommuner. Vidare bör rätten för medlemmarna i kommunerna att i sina kontakter med förbundet få använda språken svenska, finska eller meänkieli tydligt skyddas. Ett krav på oförändrade rättigheter för medlemmarna i de kommuner som ingår i förbundet bör slås fast i den internationella överens- kommelsen. Genom detta säkerställs att kommunmedlemmarna inte kommer i ett sämre läge av den anledningen att det bildas ett internationellt kommunalförbund som handhar viss verksamhet. Beslut som fattas av det internationella kommunalförbundet kommer i regel enligt såväl svensk som finsk lagstiftning att avgöras genom enkel majoritet. För den händelse förbundet skulle komma att fatta beslut som ingriper i enskilda personers grundläggande fri- och rättigheter och som därmed kan sägas innebära utövande av betydande offentlig makt har den finska arbetsgruppen framfört önskemål om att sådana beslut skall fattas med två tredjedelars majoritet. Begreppet betydande offentlig makt motsvarar väsentligen det svenska begreppet myndighetsutövning. Eftersom det är angeläget att inte inskränka det internationella kommunalförbundets möjligheter till samarbete bör denna regel skrivas in i den internationella överenskommelsen. Det blir det internationella kommunalförbundets sak att se till att regeln tillämpas i de enskilda fallen. Den internationella överenskommelsen bör innehålla regler om vilken lagstiftning som skall tillämpas på det internationella kommunalförbundets verksamhet – den inre såväl som den yttre. Utredningen har strävat efter att utforma dessa regler om lagval så att de ger klara besked om vilken lag som skall tillämpas, beaktar kommunmedlemmarnas intressen av att behålla sina rättigheter och tar hänsyn till svenska och finska suveränitetsintressen. Vad gäller kommunalförbundets inre verksamhet, dvs. organiseringen av dess förvaltning, dess inre arbete, revision och granskning av förvaltning och ekonomi, finansiering, personalens ställning, tjänsteansvar samt därmed sammanhängande frågor stannar utredningen för det förslaget att lagen i det land där sätesorten är belägen skall gälla. Eftersom den svenska och den finska lagstiftningen om kommunalförbund har det mesta gemensamt, blir resultatet av denna lösning att reglerna om förbundets inre verksamhet blir i stort sett desamma oberoende av om förbundet har sitt säte i eller . I fråga om det internationella kommunalförbundets yttre verksamhet, dvs. beslut och åtgärder som gäller tillhandahållande av tjänster och service m.m. och som riktar sig till medlemmarna i de kommuner som ingår i förbundet, gör utredningen den bedöm- ningen att sådan verksamhet i största möjliga mån bör regleras av svensk lag vad gäller svenska kommunmedlemmar och finsk lag vad gäller finska kommunmedlemmar. För att nå detta mål föreslår utredningen att lagen i det land där den som berörs av beslutet eller åtgärden har sitt hemvist eller säte skall tillämpas på sådan för- bundsverksamhet som riktar sig till enskilda kommunmedlemmar. Vid valet av vilken domstol som är behörig att pröva ett överklagande av det internationella kommunalförbundets beslut finner utredningen att den lämpligaste lösningen är att låta den sökandes hemvist eller säte avgöra var så skall ske. Detta innebär i princip att svenska kommunmedlemmar överklagar förbundsbeslut hos svenska domstolar som tillämpar svensk lag medan finska kommunmedlemmar överklagar besluten hos finska domstolar som tillämpar finsk lag. Vad gäller rätten att ta del av allmänna handlingar hos det internationella kommunalförbundet föreslår utredningen som huvudregel att svensk och finsk lagstiftning om allmänna handlingars offentlighet skall gälla för svenska respektive finska medborgare. För det fall en person saknar hemvist eller säte i medlems- kommun föreslår utredningen att val av tillämplig lag eller domstol bedöms utifrån nuvarande eller tidigare vistelse i medlemskommun. Med hänsyn till att det internationella kommunalförbundet kommer att bedriva verksamhet enligt såväl svensk som finsk lagstiftning anser utredningen att respektive lands tillsyns- myndigheter bör ha rätt att utöva tillsyn över förbundets verk- samhet oavsett var denna bedrivs. Svenska tillsynsmyndigheter skall utöva tillsyn över förbundsverksamhet som bedrivs enligt svensk lag och finska tillsynsmyndigheter tillsyn över den finska delen av verksamheten. En lag om gränskommunalt samarbete För att det internationella kommunalförbundet skall kunna påbörja sin verksamhet kräver reglerna i 8 och 10 kap. RF att behörigheten för den svenska kommunen att ingå och verka i det internationella kommunalförbundet regleras genom lag. Utredningen föreslår därför en lag som innehåller uppgifter om tillämplig internationell överenskommelse, vilka kommuner som ingår i det internationella kommunalförbundet samt de samarbetsområden på vilka förbundet får samarbeta. Lagen har utformats så att den nu aktuella överens- kommelsen - och ev. framtida överenskommelser om inter- nationella kommunalförbund - anges i en bilaga till lagen. I bilagan anges också på vilka områden samarbete får ske. Selvityksen tarkoituksena on ollut tutkia ruotsalaisten ja suomalaisten kuntien oikeudelliset edellytykset tehdä yhteistyötä yhteisissä julkisoikeudellisissa yhteistyöelimissä, jotka niin pitkälle kuin mahdollista vastaavat kunnallislain (1991:900) mukaisia kuntayhtymiä. Selvityksen tehtävänä on ollut myös pohtia, mitä valtuuksia yhteisellä yhteistyöelimellä tulee olla. Edelleen on selvityksen tehtävänä ollut selvittää, miten yhteistyöelimen päätökset tehdään, miten kansalaisten mahdollisuus valvoa yhteistyöelimen toimintaa säädetään, mitä lainsäädäntöä toimintaan sovelletaan, miten sitä valvotaan ja mikä on voimassa päätöksistä valitettaessa, miten yhteistyöelimen toiminta rahoitetaan sekä ehdotetun yhteistyömuodon kunnallistaloudelliset hyödyt ja haitat. Tehtävään on sisältynyt valtioiden välisen kansainvälisen yhteistyösopimuksen laatiminen siinä tapauksessa, että selvitys päätyy lopputulokseen, että yhteistyöelin pitäisi perustaa tällaisella sopimuksella. Ruotsalaisilla kunnilla ja maakäräjillä on nykyisen lainsäädännön mukaan oikeus olla yhteistyössä ulkomaisten kuntien, maakäräjien ja vastaavien paikallisten ja alueellisten yksiköiden kanssa yksityisoikeudellisten käytäntöjen kuten osakeyhtiöiden ja rahastojen kautta. Mahdollisuutta tehdä yhteistyötä julkisoikeudellisella alueella ruotsalaisen kuntayhtymätyyppisen yhteistyöelimen kautta ei kuitenkaan ole. Selvityksen mietinnöt ja ehdotukset ovat osaksi oman työn, osaksi samoja asioita pohtivan rinnakkaisen suomalaisen työryhmän kanssa käydyn yhteistyön tulosta. Kun alla olevassa puhutaan kunnista, sillä tarkoitetaan sekä peruskuntia että maakäräjäkuntia. Ruotsin ja Suomen kuntien välinen julkisoikeudellinen yhteistyöelin voidaan muodostaa eri tavoin riippuen siitä, mitä vaatimuksia sille asetetaan. Antamalla yhteistyöelimelle juridisen henkilön asema, saavutetaan useita etuja, se voi esimerkiksi anoa EU-rahoitusta. Julkisoikeudellinen yhteistyöelin kansainvälisen kuntayhtymän muodossa täyttää tämän vaatimuksen. Siitä ei tule kansallisen lainsäädännön mukaista kuntayhtymää vaan kansainvälinen laitos tai yhteisö. Mutta tekemällä kansallisen kuntayhtymän organisaatiota ja toimintamuotoja koskeva lainsäädäntö sovellettavaksi kansainvälisessä kuntayhtymässä voidaan luoda yhteistyöelin, jolla on hyvät edellytykset myös poliittiseen päätöksentekoon ja demokratiakäytännön mukaiseen vastuuvaatimukseen. Kansainvälisen kuntayhtymän perustaminen vaatii – hallitusmuodon, RF, 10 kpl:n säännökset ja kansainvälisoikeudelliset periaatteet huomioon ottaen – kansainvälistä sopimusta. Samasta syystä seuraa, että kuntayhtymän valtuudet on määriteltävä sopimuksessa. Edellisen noudattaminen merkitsee, että joka kerta kun uusi kansainvälinen kuntayhtymä perustetaan, vaaditaan uusi kansainvälinen sopimus. tällainen sopimus solmitaan kahden valtion välillä, voivat ne kunnat, joita sopimus koskee aloittaa yhteistyön kansainvälisessä kuntayhtymässä – jos ne sitä haluavat. Haaparannan kunta Ruotsissa ja Tornion kaupunki Suomessa ovat esittäneet toivomuksen kansainväliseen kuntayhtymään kuulumisesta. Selvitys ehdottaa siksi, että Ruotsi ja solmivat sopimuksen, jonka tarkoituksena on, että Haaparannan kunta ja Tornion kaupunki muodostavat kansainvälisen kuntayhtymän. Selvitys on laatinut ehdotuksen tällaiseksi sopimukseksi. Tästä voi samalla tulla malli muiden kuntien välisiä kansainvälisiä kuntayhtymiä koskeville sopimuksille. Kansainvälinen sopimus valtakunnan rajan yli tapahtuvasta Hallitusmuodon 10 kpl:n määräykset julkisoikeudellisten tehtävien luovuttamisesta muille valtioille tai kansainvälisille organisaatioille ja kansainvälisoikeudelliset periaatteet merkitsevät, että useista kansainvälisen kuntayhtymän asioista on säädettävä kansainvälisellä sopimuksella. Kansainvälisen kuntayhtymän valtuuksien on käytävä ilmi kansainvälisestä sopimuksesta. Sen perusteella, mitä Haaparannan kunta on esittänyt sopivista yhteistyöalueista, selvitys ehdottaa, että Haaparannan ja Tornion välinen kansainvälinen kuntayhtymä saa toimia seuraavien kunnallisten toimintojen puitteissa: yhdyskuntasuunnittelu, kulttuuri- ja vapaa-ajantoimi, opetus ja koulutus sekä etsivä sosiaalityö, päiväkeskustyö, kuntoutustoimenpiteet, päihdetyö, perheneuvonta ja sosiaalitoimen sosiaalipäivystys. Pelastustointa ei ole otettu mukaan, koska kuntien muodolliset päätöksentekovaltuudet yhteistyötä ajatellen tällä alueella ovat rajoitetut. Kuinka pitkälle Haaparannan ja Tornion yhteistyö kuntayhtymässä voi edetä, riippuu muilta osin kansallisesta ruotsalaisesta ja suomalaisesta lainsäädännöstä. Pienimmän yhteisen nimittäjän periaatteen mukaisesti yhteistyön raja eri alueilla asetetaan sen maan lain mukaiseksi, joka on tiukempi kunnallisen kompetenssin suhteen kyseessä olevassa asiassa. Kansainvälisessä kuntayhtymässä on oltava yksi päättävä elin. Molempien suvereniteettivaatimuksen huomioon ottaen on tärkeää, että molemmilla kunnilla on yhtä monta jäsentä ja varajäsentä tässä elimessä ja että nämä henkilöt valitaan kummankin maan kunnallisen vaalikauden voimasuhteiden mukaisesti. Selvitys esittää, että tämä määrätään kansainvälisessä sopimuksessa. Kansainvälisellä kuntayhtymällä on oltava kotipaikka jommassakummassa jäsenkunnassa. Selvitys ehdottaa, että kunnat itse päättävät, missä maassa ja missä paikassa yhtymän kotipaikka on. Kansainvälisen kuntayhtymän ja sen jäsenkuntien on pidettävä huolta siitä, että Ruotsin ja Suomen perustuslakien mukaisia perusvapauksia ja -oikeuksia, oikeusturvaa ja muita hyvän hallintotavan mukaisia vaatimuksia noudatetaan. Edelleen on kuntalaisten oikeus käyttää ruotsin, suomen ja meänkieltä ottaessaan yhteyttä kuntayhtymään turvattava selkeästi. Kuntayhtymässä mukana olevien kuntien jäsenten oikeuksien pysyminen muuttumattomina on säädettävä kansainvälisessä sopimuksessa. Täten taataan, että kuntalaiset näissä kunnissa eivät joudu huonompaan asemaan siitä syystä, että perustetaan kansainvälinen kuntayhtymä, joka huolehtii tietyistä toiminnoista. Kansainvälisen kuntayhtymän tekemät päätökset ratkaistaan yleensä niin ruotsalaisen kuin suomalaisenkin lainsäädännön mukaisesti yksinkertaisella enemmistöllä. Siinä tapauksessa, että yhtymä päättäisi asioista, jotka vaikuttavat yksittäisen henkilön perusvapauksiin ja -oikeuksiin ja jotka siten merkitsisivät merkittävää julkisen käyttöä on työryhmä ehdottanut, että tällaiset päätökset tehtäisiin kahden kolmasosan enemmistöllä. Käsite merkittävä julkinen valta vastaa oleellisesti ruotsalaista käsitettä viranomaisen vallankäyttö. Koska on tärkeää, että kansainvälisen kuntayhtymän mahdollisuuksia tehdä yhteistyötä, ei rajoiteta, on tämä sääntö kirjoitettava kansainväliseen sopimukseen. Kansainvälisen kuntayhtymän vastuulle jää huolehtia siitä, että sääntöä sovelletaan yksittäisissä tapauksissa. Kansainvälisessä sopimuksessa on oltava säännöt siitä, mitä lainsäädäntöä sovelletaan kansainvälisen kuntayhtymän toimintaan – sekä sisäiseen että ulkoiseen. Selvityksessä on pyritty muotoilemaan nämä lakivalintaa koskevat säännöt niin, että ne sanovat selvästi mitä lakia sovelletaan, ja että ne vaalivat kuntalaisten etua säilyttää omat oikeutensa sekä huomioivat ruotsalaiset ja suomalaiset suvereniteettiedut. Mitä kuntayhtymän sisäiseen toimintaan, ts. sen hallinnon järjestämiseen, omaan toimintaan, tilintarkastukseen ja hallinnon ja taloudenpidon tarkastamiseen, rahoitukseen, henkilöstön asemaan, virkamiesvastuuseen sekä näihin liittyviin asioihin tulee, päätyy selvitys siihen lopputulokseen, että sen maan lakia, missä yhtymän kotipaikka on, noudatetaan. Koska Suomen ja Ruotsin kuntayhtymiä koskevissa laissa suurin osa on yhteistä, tämä ratkaisu johtaa siihen, että säännöt sisäisestä toiminnasta ovat suurin piirtein samat riippumatta siitä, onko kotipaikka Suomessa vai Ruotsissa. Mitä kansainvälisen kuntayhtymän ulkoiseen toimintaan tulee, ts. niihin päätöksiin ja toimenpiteisiin, jotka koskevat palvelujen ynnä muun sellaisen tarjoamista kuntayhtymän kuntien jäsenille, todetaan selvityksessä, että sellainen toiminta on niin pitkälle kuin mahdollista, säädettävä Ruotsin lain mukaan silloin kun kyseessä on ruotsalaisen kunnan jäsen ja Suomen lain mukaan silloin kun on kyse suomalaisen kunnan jäsenestä. päästäisiin, selvitys ehdottaa, että yksittäiseen kuntalaiseen kohdistuvan kuntayhtymätoiminnan osalta noudatetaan lakia siinä maassa, jossa sillä, jota päätös tai toimenpide koskee on asuin- tai toimipaikka. Mitä tulee tuomioistuimeen, jolle annetaan valtuudet käsitellä kansainvälisen kuntayhtymän päätöksestä tehtyä valitusta, on sopivin ratkaisu antaa hakijan kotipaikkakunnan tai toimipaikkakunnan ratkaista, missä se käsitellään. Tämä tarkoittaa käytännössä, että ruotsalaisen kunnan jäsenet valittavat kuntayhtymän päätöksistä ruotsalaisiin tuomioistuimiin, jotka soveltavat Ruotsin lakia kun taas suomalaisen kunnan jäsenet valittavat päätöksistä suomalaisiin, Suomen lakia soveltaviin tuomioistuimiin. Mitä tulee kansalaisten kansainvälisen kuntayhtymän asiakirjojen saatavuutta koskevaan oikeuteen, ehdottaa selvitys pääsäännöksi, että ja laki yleisten asiakirjojen julkisuudesta on voimassa Ruotsin ja vastaavasti Suomen kansalaisille.