sou · GQB3121d1 · 2003-01-01 00:00:00 — 18 § Betyg skall grundas på en bedömning av elevens kunskaper och färdigheter i förhållande till uppställda kunskapsmål i kurs- planer och betygskriterier. Eleverna skall informeras om på vilka grunder betygen sätts. 19 § Av 2 kap. 11 § följer att betyg endast får sättas av lärare som uppfyller kraven enligt 13 eller 14 § samma kapitel. Om den som undervisar när betyg skall sättas inte uppfyller detta krav, skall en lärare utses för betygsättningen. Betyg skall sättas av denna lärare efter samråd med den som undervisat eleverna. 20 § Om ett betyg beror av två eller flera lärares bedömning och dessa inte kan enas, skall betyget sättas av rektorn. 21 § Betyg skall utfärdas skriftligt. Den som satt betyget skall på begäran upplysa eleven och elevens vårdnadshavare om skälen för betyget. 22 § Ett betyg som är uppenbart felaktigt till följd av skrivfel eller liknande förbiseende får rättas av rektorn. Innan rättelse sker skall rektorn ge eleven och elevens vårdnadshavare tillfälle att yttra sig om detta inte är obehövligt. Vid rättelse skall ett nytt skriftligt betyg utfärdas och den felaktiga betygshandlingen om möjligt för- störas. 23 § En elev som anser sig ha fått ett felaktigt betyg på ett avslutat ämne, ämnesblock eller en avslutad kurs kan begära omprövning av betyget. Rätt till omprövning föreligger även då eleven anser sig ha felaktigt vägrats betyg. Begäran om omprövning skall göras hos rektorn inom från det att eleven har fått del av betyget eller beslutet om att betyg Eleven skall ange skälen för sin begäran. Huvudmannen skall utse en lärare från en annan skolenhet som tillsammans med rektor genomför omprövningen. Omprövningen skall grundas på tidigare studieresultat och skall handläggas skyndsamt. Rektorn och läraren skall vara eniga i sin bedömning för att ett nytt betyg skall kunna sättas. Omprövningen får inte resultera i ett lägre betyg. Skolplikt och motsvarande rätt till utbildning 1 § Barn som är bosatta i landet har skolplikt enligt föreskrifterna i detta kapitel. Skolplikt gäller dock inte i fråga om barn, som varaktigt vistas utomlands eller vars förhållanden är sådana att det uppenbarligen inte kan begäras att barnet skall gå i skola. Skolplikt gäller inte heller för barn som avses i 21 kap. 1 § andra stycket. Dessa barn har dock samma rätt till utbildning som skol- pliktiga barn. 2 § Av regeringsformen följer att skolplikten motsvaras av en rätt att få utbildning inom det offentliga skolväsendet. Av bestämmel- serna i 7 och 9 §§ i detta kapitel följer även en viss rätt till utbild- ning som inte motsvarar skolplikten. 3 § Skolplikt kan fullgöras på något av följande sätt 1.Barn skall gå i grundskola om inte sådana förhållanden som avses i 2–4 föreligger. 2.Barn som bedöms inte kunna nå upp till kun- skapsmål därför att de har en utvecklingsstörning skall gå i grund- särskola. 3.Barn som inte kan gå i eller grundsärskolan där- för att de är döva, dövblinda eller har en hörselskada skall gå i specialskola. 4.Barn till samer får gå i sameskolan i stället för . Detsamma gäller andra barn, om det finns särskilda skäl. Av 17 kap. framgår att skolplikten kan fullgöras på annat sätt än vad som anges i 1–4. 4 § Frågan om det föreligger sådan förhållanden som avses i 3 § 2– 4 prövas av barnets hemkommun, respektive Sameskolstyrelsen. 5 § Den som är elev i , grundsärskolan eller special- skolan kan på försök tas emot som elev i en annan av dessa skolformer, om de huvudmän som berörs är överens om detta och elevens vårdnadshavare lämnar sitt medgi- vande. En elev i kan få sin utbildning inom grundsärskolan (integrerad elev) om berörda skolhuvudmän är överens om detta och elevens vårdnadshavare medger det. En elev i grundsärskolan kan under samma förutsättningar få sin utbildning inom grund- skolan eller sameskolan. Rektorn för den skolenhet där eleven får sin undervisning får göra de undantag från de för eleven gällande bestämmelser om utbildningens omfattning och innehåll som krävs med hänsyn till undervisningens uppläggning. Skolpliktens inträde och skolstarten 6 § Skolplikten inträder höstterminen det kalenderår då barnet fyller . Om det finns särskilda skäl får barnet börja fullgöra sin skolplikt först höstterminen det kalenderår då barnet fyller . Frågan om uppskjuten skolplikt prövas på begäran av barnets vårdnadshavare av hemkommunen. 7 § Om ett barns vårdnadshavare begär det, skall barnet redan höstterminen det kalenderår då barnet fyller jämställas med skolpliktiga barn i fråga om rätten att börja skolan. Skolpliktens upphörande och rätten att fullfölja skolgången 8 § Skolplikten upphör vid utgången av vårterminen det kalenderår då eleven fyller eller, om eleven går i specialskolan, . Om eleven uppnår kunskapsmålen för den skol- form där eleven fullgör sin skolplikt, upphör därmed denna. Frågan om skolpliktens upphörande enligt andra stycket prövas av hemkommunen. För elever som går i specialskolan prövas dock frågan av . 9 § En elev i , grundsärskolan eller specialskolan har rätt att slutföra högsta årskursen, även om skolplikten upphör . En elev i grundsärskolan har rätt att efter skolpliktens upphö- rande fullfölja utbildningen under . Detsamma gäller en elev i eller specialskolan om eleven inte har nått upp till kunskapsmålen för skolformen. Frågan om rätt till fortsatt utbildning enligt andra stycket prövas av hemkommunen. 10 § Varje elev som fullgör skolplikt skall delta i den verksamhet som anordnas för att ge den avsedda utbildningen, om eleven inte har giltigt skäl att utebli. Den obligatoriska verksamheten får omfatta per läsår och eller, i de två lägsta årskurserna, . Sådan verksamhet får inte förläggas till , eller helgdagar. 11 § En skolpliktig elev får beviljas kortare ledighet för enskilda angelägenheter. Rektorn, eller den rektorn bestämmer, beslutar om sådan ledig- het. 12 § På begäran av elevens vårdnadshavare kan en elev i grundsko- lan, grundsärskolan, specialskolan eller sameskolan befrias från skyldighet att delta i annars obligatoriska inslag i verksamheten, om det med hänsyn till särskilda omständigheter inte är rimligt att kräva att eleven deltar. Rektorn beslutar om sådan befrielse. Tillsynen över att skolplikten fullgörs 13 § Kommunen skall se till att eleverna i dess grundskola och grundsärskola fullgör sin skolgång. Hemkommunen skall se till att skolpliktiga barn som inte går i dess grundskola eller grundsärskola på något annat sätt får föreskriven utbildning. och Sameskolstyrelsen skall se till att elever i skolor under deras ledning fullgör sin skolgång. 14 § Om en elev som fullgör sin skolplikt i en enskild skola är frånvarande från obligatoriska inslag i stor utsträckning utan giltig orsak, skall huvudmannen anmäla detta till elevens hemkommun. 15 § Den som har vårdnaden om ett skolpliktigt barn skall se till att barnet fullgör sin skolplikt. 16 § Om en skolpliktig elev inte fullgör sin skolgång och detta beror på att elevens vårdnadshavare inte har gjort vad på denne ankommer för att så skall ske, får hemkommunen förelägga elevens vårdnadshavare att iaktta sina skyldigheter. För en elev i special- skolan eller i sameskolan ankommer det istället på Specialskole- myndigheten respektive Sameskolstyrelsen att förelägga elevens vårdnadshavare att fullgöra sina skyldigheter. Ett föreläggande enligt första stycket får förenas med vite. Vitet får inte förvandlas till fängelse. 1 § Förskolan skall stimulera varje barns utveckling och lärande. Den skall erbjuda barn undervisning och omsorg och förbereda dem för fortsatt utbildning. Verksamheten skall utformas utifrån en helhetssyn på barn och barns behov och utformas så att den främjar allsidiga kontakter och social gemenskap eleverna emellan. Förskolan skall bidra till att ge elever som har ett annat moders- mål än svenska tillfälle att utveckla såväl det svenska språket som sitt modersmål. 2 § Kommunen skall informera vårdnadshavarna om förskolan och syftet med denna. Den skall även verka för att barn som har rätt till förskola deltar i denna. 3 § Barn som är bosatta i landet och som inte har börjat i förskole- klassen eller i någon utbildning för fullgörande av skolplikten skall erbjudas förskola enligt vad som anges i 4 och 5 § §. Förskola skall erbjudas måndag–fredag. 4 § Före skall barn som av fysiska, psykiska eller andra skäl behöver särskilt stöd för sin utveckling och som inte kan få behovet tillgodosett på något annat sätt erbjudas förskola i den omfattning som krävs för att täcka barnets behov. 5 § Från och med skall barn erbjudas förskola om barnet –har ett eget behov av plats eller –behöver plats därför att vårdnadshavarna förvärvsarbetar, studerar eller av någon annan anledning inte kan ta hand om barnet. Förskola skall erbjudas i den omfattning som behövs för att till- godose behovet. Barn vars föräldrar är arbetslösa eller föräldralediga enligt föräld- raledighetslagen (1995:584) för vård av annat barn skall erbjudas förskola i en omfattning om minst eller 15 tim- mar . Oavsett vad som anges i första och andra stycket skall barn från och med höstterminen det år barnet fyller erbjudas avgiftsfri förskola (allmän förskola). 6 § Hemkommunen skall svara för att barn erbjuds förskola i den omfattning som de har rätt till. Kommunen får komma överens med någon annan kommun att denna skall utföra kommunens uppgifter inom förskolan. 7 § En kommun är skyldig att, efter önskemål från vårdnads- havarna, ta emot ett barn från en annan kommun i sin förskola om det finns särskilda skäl med hänsyn till barnets förhållanden. I sådana fall har kommunen rätt till ersättning för sina kostnader från barnets hemkommun. 8 § När vårdnadshavaren har anmält önskemål om förskola skall kommunen erbjuda barnet en plats i sin förskola utan oskäligt dröjsmål. 9 § Plats i förskola skall erbjudas vid en skolenhet så nära barnets eget hem som möjligt. Skälig hänsyn skall tas till vårdnadshavarnas önskemål. 10 § Av 17 kap. 1 § framgår att kommunen skall sträva efter att i stället för förskola erbjuda ett barn familjedaghem, om vårdnads- havarna önskar det. 11 § För plats i förskola får en kommun ta ut skäliga avgifter enligt grunder som kommunen bestämmer. Från och med höstterminen det år barnet fyller får avgift tas ut bara för den del av verksamheten som överstiger eller . 12 § En enskild förskola skall vara öppen för alla som enligt 3 § har rätt till förskola, om inte den kommun där skolan är belägen med- ger undantag med hänsyn till skolans särskilda karaktär eller annat följer av andra stycket. Skolan är inte skyldig att ta emot eller ge fortsatt utbildning åt en elev, om det skulle medföra att betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för skolan. 13 § Om det inte finns plats för alla sökande till en enskild för- skola, skall urvalet ske efter grunder som är godkända av den kommun där skolan är belägen. 14 § En enskild förskola får ta ut avgifter enligt samma grunder som barnets hemkommun tillämpar i sin förskola. 15 § För varje barn i en enskild förskola lämnas bidrag av hem- kommunen. Bidraget skall bestämmas med hänsyn till skolans åtagande och barnets behov efter samma grunder som kommunen tillämpar vid fördelning av resurser till de egna förskolorna. Bidra- get minskas i förekommande fall med belopp som skolan får ta ut i avgift enligt 14 §. Kommunens bidragsskyldighet gäller endast i den omfattning som barnet har rätt till förskola enligt 3 §. Har ett barn ett omfat- tande behov av särskilt stöd är kommunen inte skyldig att lämna bidrag för det särskilda stödet, om ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen. Kommunen har rätt till insyn i skolans verksamhet. 1 § Utbildningen i förskoleklassen skall stimulera varje barns utveckling och lärande och förbereda dem för fortsatt utbildning. Verksamheten skall utformas så att den främjar allsidiga kontakter och social gemenskap eleverna emellan. Förskoleklassen skall bidra till att ge elever som har ett annat modersmål än svenska tillfälle att utveckla såväl det svenska språket som sitt modersmål. 2 § Utbildningen i förskoleklassen är avsedd för barn som ännu inte har börjat någon utbildning för fullgörande av skolplikten. Hemkommunen skall informera vårdnadshavarna om verksam- heten och syftet med denna samt verka för att barnen deltar i utbildningen. 3 § Barn som är bosatta i landet har rätt till utbildning i förskole- klass från och med höstterminen det år de fyller . Barn får tas emot tidigare. Utbildningen i förskoleklassen skall omfatta minst under ett läsår. 4 § Utbildningen i förskoleklassen skall vara avgiftsfri. 5 § Hemkommunen skall svara för att utbildning i förskoleklass kommer till stånd för alla barn i kommunen som önskar utnyttja sin rätt till sådan utbildning. Denna skyldighet skall normalt fullgöras genom att hemkom- munen anordnar förskoleklass i den omfattning som krävs för att bereda utbildning för samtliga i kommunen som avses i första stycket. Om det finns särskilda skäl får hemkommunen komma överens med någon annan kommun om att denna i sin förskoleklass skall ta emot barn vars utbildning hemkommunen har att svara för. 6 § Ett barn har rätt att bli mottaget i den offentliga förskoleklas- sen i en annan kommun än den som skall svara för barnets utbild- ning om, barnet med hänsyn till sina personliga förhållanden har särskilda skäl att få gå i den kommunens förskoleklass. Efter önskemål av vårdnadshavare får en kommun även i annat fall i sin förskoleklass ta emot en elev från en annan kommun. 7 § En elev som har tagits emot i en kommuns förskoleklass ett visst läsår har rätt att gå kvar hela läsåret, även om de förhållanden som låg till grund för mottagandet ändras under läsårets gång. 8 § Ett barn har rätt att gå i den av kommunens skolenheter där vårdnadshavarna önskar att barnen skall gå. Kommunen får dock frångå vårdnadshavarnas önskemål och placera barnet vid en annan skolenhet om 1.den önskade placeringen skulle medföra att ett annat barns berättigade krav på placering i en skolenhet nära hemmet åsido- sätts, 2.den önskade placeringen skulle medföra att betydande organi- satoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen, eller 3.det finns andra särskilda skäl. 9 § En kommun som i sin förskoleklass har en elev från en annan kommun skall ersättas för sina kostnader för elevens utbildning av elevens hemkommun om elevens skolgång grundar sig på 6 § första stycket. Även i situationer som avses i 6 § andra stycket har kommunen rätt till ersättning. Om inte de berörda kommunerna kommer överens om annat skall ersättningen bestämmas med hänsyn till kommunens åtagande och elevens behov efter samma grunder som hemkommunen tillämpar vid fördelning av resurser till de egna för- skoleklasserna. Om en elev har ett omfattande behov av särskilt stöd, är hemkommunen inte skyldig att lämna bidrag för det sär- skilda stödet, om betydande ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen. 10 § En enskild förskoleklass skall vara öppen för alla som enligt 3 § har rätt till utbildning i förskoleklassen, om inte annat följer av andra eller tredje stycket. En enskild förskoleklass får begränsa verksamheten till att avse barn som är i behov av särskilt stöd för sin utveckling. En enskild förskoleklass är inte skyldig att ta emot eller ge fort- satt utbildning åt ett barn, om det skulle medföra att betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för skolan. 11 § Om det inte finns plats för alla sökande till en enskild för- skoleklass, skall urvalet ske efter grunder som är godkända av Skol- verket. 12 § För varje elev i en enskild förskoleklass lämnas bidrag av hemkommunen. Bidraget skall bestämmas med hänsyn till skolans åtagande och elevens behov efter samma grunder som kommunen tillämpar vid fördelning av resurser till de egna förskoleklasserna. Om en elev har ett omfattande behov av särskilt stöd är kommunen inte skyldig att lämna bidrag för det särskilda stödet, om betydande ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen. Kommunen har rätt till insyn i skolans verksamhet. Om bidraget avser en asylsökande elev eller annan elev som vistas i under liknande omständigheter, skall kommunen betala det belopp som regeringen har föreskrivit särskilt. 13 § Fritidshemmet kompletterar utbildningen i förskoleklassen och skall erbjuda eleverna en meningsfull fritid och stöd i utveck- lingen. En elev skall erbjudas utbildning i fritidshem i den omfattning som behövs med hänsyn till elevens eget behov eller vårdnads- havarnas förvärvsarbete eller studier. Fritidshem skall tillhanda- hållas eleverna den del av dagen då de inte går i förskoleklassen och under lov. Plats i fritidshem skall erbjudas vid eller så nära elevens förskole- klass som möjligt. En elev har dock alltid rätt att gå i ett fritidshem som anordnas av hemkommunen. 14 § För plats i fritidshem får en kommun ta ut skäliga avgifter enligt grunder som kommunen bestämmer. En kommun som i sitt fritidshem har en elev från en annan kommun har rätt till ersättning på motsvarande sätt som anges i 9 §. Ett enskilt fritidshem får ta ut avgifter enligt samma grunder som barnets hemkommun tillämpar i sina fritidshem. För varje elev i ett sådant fritidshem skall bidrag lämnas av hemkommunen enligt de grunder som anges i 12 §. Bidraget minskas i förekommande fall med det belopp som huvudmannen får ta ut i avgift. 15 § Bestämmelser om familjedaghem finns i 17 kap. 1 § Utbildningen i skall ge eleverna kunskaper och färdigheter och förbereda dem för aktiva livsval. Den skall också ligga till grund för fortsatt utbildning. Skolgången skall utformas så att den främjar allsidiga kontakter och social gemenskap eleverna emellan och ger en god grund för ett aktivt deltagande i samhällslivet. 2 § skall ha nio årskurser. Utbildningen i varje årskurs skall bedrivas under ett läsår, vilket består av en hösttermin och en vårtermin. 3 § Undervisningen skall omfatta följande ämnen: bild, biologi, engelska, fysik, geografi, hem- och konsumentkunskap, historia, idrott och hälsa, kemi, matematik, musik, religionskunskap, samhällskunskap, slöjd, svenska eller svenska som andra språk och teknik. Härutöver skall det finnas språkval och elevens val. Under- visningstiden skall för varje elev vara minst . Därav utgör skolans val. För den offentliga gäller därutöver den timplan som framgår av bilaga 1. I skolans val kan också ingå ämnen som huvudmannen bestäm- mer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om undervisningens omfattning. Därvid får för särskilda utbildningar avvikelse göras från den ämnesindelning som anges i första stycket. 4 § För varje ämne gäller en kursplan. Regeringen meddelar närmare föreskrifter om kursplaner. 5 § Tester och prov får inte utgöra villkor för antagning eller urval till en skolenhet eller för fortsatt skolgång vid en skolenhet. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får dock meddela föreskrifter om färdighetsprov vid antagning till utbild- ning som kräver att sökanden har speciella färdigheter. 6 § Utbildningen i skall vara avgiftsfri. Det får dock förekomma enstaka inslag som kan föranleda en obetydlig kostnad för eleverna. Eleverna skall utan kostnad ha tillgång till böcker, skrivmateriel, verktyg och andra hjälpmedel som behövs för en tidsenlig utbild- ning. Huvudmannen skall vidare erbjuda eleverna kostnadsfria skolmåltider. 7 § För var och en som enligt denna lag har rätt att gå i grund- skolan, och som inte fullgör sin skolgång på annat sätt, skall hem- kommunen svara för att sådan utbildning kommer till stånd. Denna skyldighet skall normalt fullgöras genom att hemkom- munen anordnar grundskola i den omfattning som krävs för att bereda utbildning för samtliga i kommunen som avses i första stycket. Om det finns särskilda skäl får hemkommunen komma överens med någon annan kommun om att denna i sin grundskola skall ta emot elever vars grundskoleutbildning hemkommunen har att svara för. 8 § En elev har rätt att bli mottagen i den offentliga i en annan kommun än den som skall svara för elevens utbildning, om eleven med hänsyn till sina personliga förhållanden har sär- skilda skäl att få gå i den kommunens grundskola. Om en kommun enligt beslut av regeringen anordnar en särskild utbildning i sin grundskola, får regeringen föreskriva att elever från hela landet har rätt att i mån av plats tas emot på utbildningen. I samband härmed får regeringen även föreskriva ytterligare behö- righetsvillkor för utbildningen samt hur urval skall göras om det finns fler behöriga sökande än platser. 9 § Efter önskemål av vårdnadshavare får en kommun även i andra fall än som avses i 7 § tredje stycket och 8 § i sin grundskola ta emot en elev från en annan kommun. 10 § En elev som har tagits emot i en kommuns grundskola ett visst läsår har rätt att gå kvar hela läsåret, även om de förhållanden som låg till grund för mottagandet ändras under läsårets gång. Om det för eleven endast återstår ytterligare en årskurs har eleven också rätt att gå kvar denna. 11 § Varje kommun är skyldig att vid utformningen av sin grund- skola beakta vad som för eleverna är ändamålsenligt ur kommuni- kationssynpunkt. Varje kommun skall vidare organisera sin grundskola så att ingen elev på grund av skolgången behöver bo utanför det egna hemmet. Avsteg härifrån får dock göras om förhållandena är så speciella att det framstår som orimligt att kommunen anordnar skolgång på sådant sätt att eleven kan bo kvar i hemmet under skolgången. Vid denna bedömning skall särskild vikt fästas vid elevens ålder. En elev i den offentliga som till följd av sin skol- gång måste bo utanför det egna hemmet har rätt till tillfredsstäl- lande förhållanden. Hemkommunen skall svara för detta utan extra kostnader för eleven. Hemkommunens skyldighet omfattar dock inte elever som med stöd av 8, 9 eller10 § går i en annan kommuns grundskola eller elever som väljer att gå i en annan skolenhet än den där de annars skulle ha placerats. 12 § En elev har rätt att gå i den av kommunens skolenheter där vårdnadshavarna önskar att eleven skall gå. Kommunen får dock frångå vårdnadshavarnas önskemål och placera eleven vid en annan skolenhet inom sin grundskola om 1. den önskade placeringen skulle medföra att en annan elevs berättigade krav på placering i en skolenhet nära hemmet åsido- sätts, 2.den önskade placeringen skulle medföra att betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för kommu- nen, eller 3.det finns andra särskilda skäl. Den som har blivit placerad på en viss skolenhet skall ha rätt att gå kvar där om inte något annat följer av första stycket 2 eller 3. Detsamma skall gälla den som tagits emot i en förskoleklass och som skall fortsätta sin utbildning i . 13 § Elever i den offentliga har rätt till kostnadsfri skolskjuts från den plats där eleven är bosatt till den plats där utbildningen bedrivs om sådan skjuts behövs med hänsyn till färd- vägens längd, trafikförhållandena, funktionshinder hos eleven eller någon annan särskild omständighet. Denna rätt gäller dock inte elever som 1.väljer att gå i en annan skolenhet än den där kommunen annars skulle ha placerat dem, eller 2.går i en annan kommuns grundskola med stöd av 8, 9 eller Elevens hemkommun skall ombesörja att skolskjuts anordnas enligt första stycket. En elev som med stöd av 8 § går i en annan kommuns grund- skola och som på grund av skolgången måste övernatta i den kommunen har rätt till skolskjuts mellan den tillfälliga bostaden och den plats där utbildningen bedrivs under samma förutsätt- ningar som gäller för elever som är hemmahörande i kommunen. Den kommun som anordnar utbildningen skall ombesörja att sådan skolskjuts kommer till stånd. Kommunens kostnader för detta skall ersättas av elevens hemkommun. 14 § En kommun som i sin grundskola har en elev från en annan kommun skall ersättas för sina kostnader för elevens utbildning av elevens hemkommun om elevens skolgång i kommunen grundar sig på 8 eller 10 § andra stycket. Även i situationer som avses i 9 § har kommunen rätt till ersätt- ning.