sou · GQB3121d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Det skulle vara en logisk följd av att fritidshemmet blir en utbildning och knyts till den huvudverksam- het där eleverna går dvs. förskoleklass och grundskola eller motsva- rande skolformer. är det sällsynt att en elev som önskar plats i fritidshem nekas detta. En sådan reform skulle emellertid formellt innebära ökade skyldigheter för kommunerna vilket medför kost- nader som kommunerna skall kompenseras för enligt finansie- ringsprincipen. Kommittén har därför avstått från att föreslå en sådan reform. Frågan behandlas i avsnitt 17. Kommitténs förslag i 2 kap. skall även gälla fritidshem, dvs. bestämmelserna om kvalitetssäkring, ledning av utbildningen, behörig personal, kompetensutveckling, registerkontroll. I fritidshemmet ingår också annan verksamhet än undervisande moment. Förslaget hindrar inte att annan personal än fritidspeda- goger t.ex. barnskötare anställs vid fritidshemmet för denna del av verksamheten. Det är en fråga för huvudmannen att bedöma rela- tionen mellan fritidspedagogerna och annan personal med hänsyn till verksamhetens art och innehåll. De allmänna föreskrifterna i 3 kap. gäller för all utbildning inom skolväsendet och skall således omfatta även fritidshemmet, t.ex. föreskrifter om lokaler, elevinflytande och särskilt stöd. Det förut- sätts samarbete mellan skolan och fritidshemmet när särskilt stöd utreds i skolan så att också förhållanden på fritidshemmet beaktas. När särskilt stöd sätts in i skolan kan åtgärder behövas även som eleven vistas på fritidshemmet. En elevs behov av särskilt stöd kan också uppmärksammas på fritidshemmet och initieras därifrån. I sammanhanget bör också noteras att läroplanen kan behöva anpassas till den föreslagna regleringen. För att markera fritidshemmets nära anknytning till skolverk- samheten placeras regleringen av fritidshemmet i respektive skol- formskapitel. Föräldrars och elevers önskemål om plats i familjedaghem i stäl- let för fritidshem kan kommunerna tillgodose även . Bestämmelser om öppen fritidsverksamhet finns i 17 kap., liksom regler om familjedaghem. Kommittén har i avsnitt 4 framhållit att den avreglering och regel- förenkling som blir en följd av kommitténs förslag i huvudsak inte kommer att återspeglas i själva lagen utan främst ger underlag för minskning av författningstexterna i nuvarande skolformsförord- ningar. Avregleringen och regelförenklingarna återspeglas i kom- mitténs förslag på två sätt. Båda har sin grund i en strävan att förstärka målstyrningen, minska regel- och detaljstyrningen samt harmonisera bestämmelserna mellan de olika skolformerna. Det första sättet är att reglering i nuvarande skollag – och skol- formsförordningar – helt enkelt tas bort. Kommitténs förslag innebär att från nuvarande skollag tas bort bl.a. bestämmelser om skolplan, om planering av personalens kompetensutveckling och om den undervisande personalens insikter i gällande föreskrifter. Bestämmelser om behörighetsbevis för lärare bör flyttas till högskolelagstiftningen. Lagförslagets nya struktur har också medfört förenklingar i det avseendet att ett antal regler om huvudmän och övergripande mål samlats på ett ställe i lagförslaget. Kommitténs förslag om kvalitetsarbetet innebär att bestämmel- ser om arbetsplan i skolformsförordningarna bör tas bort. Från skolformsförordningarna bör också rensas bort bestämmelser om lärotider, lov- och studiedagar och friluftsverksamhet samt samverkan mellan intressentgrupper. För , sameskolan och specialskolan preciseras i skolformsförordningarna krav på läromedel. Kravet innebär ingen skärpning av bestämmelsen i skollagen om fria läromedel utan Kommittén bedömer att bestämmelserna om läromedel i skolformsförordningarna kan tas bort. Kommitténs förslag om att elevvårdskonferensen, eller något motsvarande samrådsorgan, inte regleras centralt innebär att 16 paragrafer i skolformsförordningarna också bör tas bort. Det andra sättet att åstadkomma avreglering eller förenkling är att sakfrågor som regleras både i skollag och skolformsförordning, eller i flera skolformsförordningar, har sammanförts i förslaget till ny skollag. I samband därmed blir det möjligt att ta bort ett stort antal detaljbestämmelser, som reglerar medel snarare än mål och organisation snarare än resultat eller i största allmänhet uttrycker regelstyrning. Den totala textmassan kan därmed mins- kas betydligt. Detaljerade föreskrifter om rektor och rektors beslutsfattande ersätts med en regel om att rektor skall leda och samordna det pedagogiska arbetet och därvid också besluta om enhetens inre organisation. Härigenom blir ett stort antal bestämmelser av admi- nistrativ karaktär som riktar sig till rektor överflödiga t.ex. om schema, lästider, fördelning av elever på klasser och grupper, fördelning av timmar på ämnen, arbetsplatsförläggning av utbild- ning, etappläsning m.fl. Även avsnittet i läroplanerna om rektors uppgifter kan kortas ner betydligt. Reglering av skolans insatser för elever i behov av stöd i olika former är spridd i skollagen och skolformsförordningarna. Bestämmelserna formuleras på olika sätt och reglerna om vem som fattar beslut om särskilda stödåtgärder är inte enhetliga och uppfattas ofta som otydliga. är det olika organisatoriska lösningar och pedagogiska insatser som anvisas. För de verksam- heter som berör barn och ungdomar finns sex paragrafer i skollagen och ca 15 i skolformsförordningarna. Dessa paragrafer ersätts i förslaget av tre paragrafer som stärker elevens rätt till stöd. Sam- tidigt innebär förslaget att detaljerade organisatoriska och admi- nistrativa regler kan tas bort. Elevinflytande regleras i nuvarande skollag och skolformsförord- ningar i ca 25 paragrafer. Kommittén föreslår att dessa ersätts med två som ger en helt annan tyngd åt elevinflytandet än nuvarande regler. Med dessa sammanhållna och långtgående bestämmelser i skollagen stärks elevernas inflytande reellt medan ett antal bestämmelser om formerna och dubbelregleringar kan tas bort. Elevhälsans medicinska insatser får i kommitténs förslag tre paragrafer och motsvaras i nuvarande skollag huvudsakligen av skolhälsovården, som omfattas av åtta paragrafer i skollagen och sex i skolformsförordningarna. Bestämmelser som uttalar krav på att det för utbildningen skall finnas ändamålsenliga lokaler och utrustning för en tidsenlig utbild- ning finns i skolformsförordningarna för och obliga- toriska särskolan men saknas för förskoleklassen, sameskolan, specialskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan samt för hela vuxenutbildningen. För förskoleverksamheten och skolbarns- omsorgen anges att lokalerna skall vara ändamålsenliga. Kommit- téns förslag, som inte innebär någon materiell förändring i sak, omfattar en paragraf som gäller alla skolformerna. Ett antal preciserade processföreskrifter i skolformsförordning- arna rörande disciplinära åtgärder ersätts i kommitténs förslag av tre paragrafer under rubriken i 3 kap. Vissa grundläggande bestämmelser i skolformsförordningarna om betyg och betygsättning har samordnats och tagits in i den nya skollagen. Detta leder till färre bestämmelser och klarare regler. Detsamma gäller föreskrifterna om utvecklingssamtal och doku- mentationen av överenskommelser vid utvecklingssamtalen. Bestämmelser om skolpliktiga elevers ledighet för enskilda angelä- genhet, vilka nu finns i såväl skollag som skolformsförordningar, sammanförs och förenklas genom en paragraf i skollagen. Förslaget ersätter bestämmelserna i skolformsförordningarna. Kommitténs förslag förutsätter en översyn av skolformsförord- ningarna. Sammanfattningsvis innebär förslaget att drygt hälften av bestämmelserna i t.ex. grundskoleförordningen kan tas bort. Mot- svarande utrensning av regler bör också ske i övriga förordningar. Som kommittén har redovisat i bl.a. avsnitt 7 skall så långt möjligt det förenklade regelsystemet som kommittén föreslår gälla oberoende av huvudman. Genom förslaget uppnås ett enhet- ligt regelsystem och för elevernas skull skall samma rättssäkerhet gälla oavsett var eller hos vem eleven går i skolan. Förslaget innebär också att de bestämmelser som finns i 9 kap. skollagen och förordningen om fristående skolor tas bort och har inarbetats i de gemensamma bestämmelserna. 13Särskilda utbildningsformer och annan pedagogisk verksamhet Kommitténs förslag: Skollagen bör, i likhet med den nu gällande, innehålla ett kapitel där bestämmelser samlas för verksamheter som i något avseende ersätter eller kompletterar sådana delar av skolvä- sendet som får sin reglering i skollagen. I 17 kap. i kommitténs för- slag till ny skollag finns sålunda bestämmelser om familjedaghem, öppen förskola och öppen fritidsverksamhet, vissa verksamheter för barn på sjukhus, särskild undervisning (på sjukhus eller motsva- rande), utbildning vid särskilda resurscenter, utbildning vid sär- skilda ungdomshem, annat sätt att fullgöra skolplikten (s.k. hem- undervisning) samt slutligen bestämmelser om internationella skolor och fristående skolor som inte med stöd av skollagen upp- bär bidrag från det allmänna men där skolplikten kan fullgöras. Kommitténs förslag innebär att skollagen kommer att innehålla ett särskilt kapitel, 17 kap., som behandlar sådana verksamheter som inte utgör egna skolformer men som ändå skall ges viss egen lagreg- lering. Jämfört med dagens bestämmelser som finns i 10 kap. skollagen kommer vissa verksamheter att även fortsättningsvis få sin lagreg- lering i ett motsvarande kapitel. Vissa nya verksamheter kommer att föras dit som regleringen för en av de nuvarande sär- skilda utbildningsformerna förs till andra kapitel i lagen. Den verk- samhet som får sin reglering flyttad är riksinternatskolorna. Kvar i kapitlet blir bestämmelserna om undervisning vid särskilda ung- domshem, om särskild undervisning (på sjukhus eller motsva- rande), om fullgörande av skolplikt i särskilda resurscenter och om fullgörande av skolplikt på annat sätt än som annars anges i skolla- gen. Särskilda utbildningsformer och annan pedagogisk verksamhet Till 17 kap. förs inledningsvis nya bestämmelser om familjedag- hem, öppen förskola och öppen fritidsverksamhet. Hit förs vidare bestämmelser om verksamhet som motsvarar förskola, förskole- klass och fritidshem och som anordnas för barn som vårdas på sjukhus. Slutligen ges förslag om bestämmelser för internationella skolor och för fristående skolor som inte med stöd av skollagen uppbär bidrag från det allmänna men där skolplikten kan fullgöras. 13.2Nya bestämmelser och kommitténs överväganden om dessa Familjedaghem är en verksamhetsform som ingår i samlings- begreppen förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg i 2 a kap. skolla- gen. Därmed berörs familjedaghemmen av alla bestämmelser som behandlar förskoleverksamhet respektive skolbarnsomsorg. Denna konstruktion togs oförändrad in i skollagen från socialtjänstlagen . I förslag används inte de nämnda samlingsbegreppen utan ingående verksamheter behandlas var för sig och förskola behandlas som en egen skolform. Familje- daghem som alternativ till förskola och till fritidshem föreslås inte ingå i skolväsendet. Kommittén har i avsnitt 12.5 föreslagit att kommunerna skall vara skyldiga att erbjuda barn förskola eller fritidshem om förut- sättningarna för detta är uppfyllda. Om vårdnadshavarna hellre önskar familjedaghem för sitt barn skall kommunen se till att öns- kemålet tillgodoses om det inte finns praktiska hinder, t.ex. att det inte finns något familjedaghem att tillgå. Lagförslaget har utfor- mats på så sätt att en kommun skall sträva efter att i stället för för- skola erbjuda ett barn familjedaghem, om vårdnadshavarna hellre önskar den omsorgsformen för sina barn. Därutöver skall finnas möjlighet för kommunen under en fem- årig övergångsperiod att erbjuda familjedaghem istället för förskola om det skulle medföra betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter för kommunen att bereda barnet plats i förskola. Familjedaghemmens uppgift att genom pedagogisk verksamhet och omsorg stimulera barns utveckling och lärande skall framgå av Särskilda utbildningsformer och annan pedagogisk verksamhet Av lagen skall även framgå att verksamheten i familje- daghem skall utgå från varje barns speciella behov. Genom att ta in grundläggande bestämmelser för familjedaghem i skollagen kan lagens bestämmelser om s.k. registerkontroll och om krav på lokaler göras tillämpliga på familjedaghemmen. Lagbestämmelser för familjedaghem föreslås bli placerade i 17 kap. Bestämmelserna bör liksom kompletteras med allmänna råd från . 13.2.2Öppen förskola och öppen fritidsverksamhet Öppen förskola respektive öppen fritidsverksamhet är verksamhe- ter som liksom familjedaghem ingår i samlingsbegreppen förskole- verksamhet och skolbarnsomsorg i 2 a kap. skollagen. De öppna verksamheterna berörs därmed av alla bestämmelser där samlings- begreppen förekommer. I kommitténs förslag används inte sam- lingsbegreppen och de öppna verksamheterna föreslås inte utgöra eller ingå i skolformerna. Därmed behöver grundläggande bestäm- melser för de öppna verksamhetsformerna redovisas i 17 kap. Kommittén föreslår att en kommun liksom kan anordna pe- dagogisk verksamhet och omsorg i form av öppen förskola och öppen fritidsverksamhet. För dem som skall anställas för sådan öppen verksamhet skall bestämmelserna om registerkontroll til- lämpas. Av skollagen skall framgå att lokalerna där verksamheterna skall bedrivas skall vara ändamålsenliga. Av lagen skall även framgå att en huvudman för en enskild grundskola eller grundsärskola får erbjuda öppen fritidsverksamhet för sina elever till och med vårterminen det år ele- ven fyller . Kommittén utgår från att det även fortsättningsvis skall finnas allmänna råd för verksamheterna. Särskilda utbildningsformer och annan pedagogisk verksamhet 13.3Nuvarande bestämmelser och kommitténs överväganden utifrån dessa Riksinternatskolor behandlas i nuvarande 10 kap. 1–1 c §§ skolla- gen. De kan anordnas av kommun eller enskilda och har till uppgift att ge utbildning som motsvarar och gymnasieskolan, för i första hand utlandssvenska elever. I kommitténs förslag defi- nieras inte skolformerna utifrån vem som är huvudman. Riksinter- natskolorna blir därmed grundskolor respektive gymnasieskolor och inte som utbildningar som motsvarar dessa. Kommittén föreslår att riksinternatskolorna ingår i respektive gymnasieskolan. Riksinternatskolorna kommer därmed att tillhöra skolformerna och ingå i skolväsendet. Särskilda bestämmelser kan behövas avseende mottagande och urval till riksinternatskolor. Bemyndigande för regeringen att meddela sådana bestämmelser bör tas in i skollagen. De speciella bestämmelserna om bidrag och villkor för stats- bidrag till riksinternatskolor regleras som i förordningen om riksinternatskolor. 13.3.2Utbildning vid särskilda ungdomshem Utbildning vid särskilda hem som avses i 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga torde i viss mån kunna sägas vara särskilda utbildningar. I den del sådan utbildningsverk- samhet riktar sig till skolpliktiga skall den, visserligen med nödvän- diga avvikelser, motsvara utbildningen i . Det är således med nu gällande bestämmelser fråga om ett komplement till grund- skolan och det är aldrig fråga om en hel nioårig egen utbildning. Bestämmelserna om utbildning för barn och ungdom vid särskilda ungdomshem är främst inriktad på skolpliktiga barn och hänvisar då till utbildningen i . Icke längre skolpliktiga som vistas vid särskilda ungdomshem skall genom huvudman försorg ges möjlighet att få sådan utbild- ning som de behöver och inte lämpligen kan få på annat sätt. Kommittén föreslår att bestämmelser om undervisning vid särskilda ungdomshem placeras i 17 kap. För de barn vid särskilda ungdomshem som annars skulle ha deltagit i utbildning i grundsärskolan eller specialskolan bör Särskilda utbildningsformer och annan pedagogisk verksamhet bestämmelserna om utbildningen vid ungdomshem hänvisa till dessa skolformer. Icke längre skolpliktiga som vistas vid särskilda ungdomshem skall ges möjlighet att delta i kompletterande utbildning på grund- skolenivå eller motsvarande eller i sådan utbildning som erbjuds i gymnasieskolan eller i gymnasiesärskolan. För sådana elever i , särskolan, specialskolan och same- skolan som på grund av sjukdom eller av liknande skäl inte kan delta i vanligt skolarbete anordnas enligt 10 kap. 3 § skollagen särskild undervisning på sjukhus eller motsvarande, i ele- vens hem eller på annan lämplig plats. Sådan undervisning ingår inte i det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Däremot behandlar skolformsförordningarna särskild undervisning som en del av det offentliga skolväsendet. Enligt de olika förordningarna är särskild undervisning en form av särskilt stöd inom respektive skolform. Lagtext och förordningstext överensstämmer därför inte i detta avseende, något som bör tillrättaläggas i en ny lagstiftning. Särskild undervisning för skolpliktiga skall enligt 10 kap. 3 § skollagen anordnas av skolhuvudmannen, som får överlåta åt sjuk- vårdshuvudmannen eller någon annan att anordna sådan undervis- ning enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Motsvarande undervisning för elever i gymnasieskolan och gym- nasiesärskolan skall enligt respektive skolformsförordning anord- nas, men förordningarna anger inte av vem. Möjlighet att överlåta åt sjukvårdshuvudman eller annan att anordna den särskilda under- visningen finns inte på gymnasienivå. Kommittén föreslår att särskild undervisning alltjämt är ett alter- nativt sätt att temporärt anordna och erbjuda undervisning inom olika skolformer som eleverna redan tillhör. Bestämmelser för sär- skild undervisning kan utformas enhetligt för de olika skolfor- merna. Med tanke på bl.a. det särskilda anordnaransvar som nedan föreslås för den kommun där sjukhuset eller motsvarande institu- tion är beläget föreslår kommittén att bestämmelserna placeras i 17 kap. Särskilda utbildningsformer och annan pedagogisk verksamhet Kommitténs förslag innebär att nuvarande bestämmelser om sär- skild undervisning i skolformsförordningarna kan tas bort. Ansvaret för att anordna särskild undervisning En central fråga när det gäller särskild undervisning är frågan om anordnaransvaret. När nuvarande bestämmelser i 10 kap. 3 § skol- lagen lägger detta ansvar på skolhuvudmannen avses skolhuvud- mannen i det offentliga skolväsendet, närmare bestämt elevens skolhuvudman. Om samma begrepp skulle användas i en ny skollag skulle detta - med kommitténs förslag till reglering oavsett huvud- man - innebära att anordnaransvaret för särskild undervisning på exempelvis ett större sjukhus skulle kunna komma att ligga på ett stort antal huvudmän, såväl offentliga som enskilda, allt beroende på var eleverna annars går i skolan. En sådan ordning leder inte till en effektiv och överblickbar verksamhet. Kommittén föreslår att anordnaransvaret för särskild undervis- ning på sjukhus eller annan institution läggs på den kommun där sjukhuset eller motsvarande institution är beläget. Sjukhuset behö- ver därmed bara en part att samverka med för att eleverna skall få den undervisning de har rätt till. Kommunen, dvs. den kommun där sjukhuset ligger, skall få ersättning för sina kostnader från elevens skolhuvudman. Om den särskilda undervisningen skall ges i elevens hem ligger anordnaran- svaret på elevens skolhuvudman. Förskola, förskoleklass och fritidshem för elever på sjukhus En motsvarighet till särskild undervisning finns i nuvarande 2 a kap. 4 § och 2 b kap. 4 §. I den först nämnda bestämmelsen föreskrivs att om ett barn vårdas på sjukhus eller i någon annan institution, skall huvudmannen för institutionen sörja för att barnet får tillfälle att delta i verksamhet som motsvarar den som erbjuds i förskola eller fritidshem. I den senare bestämmelsen ges en likalydande föreskrift, men där för verksamhet som motsvarar den som erbjuds i förskoleklassen. Medan bestämmelserna om särskild undervisning för barn och ungdomar på grundskole- och gymnasieskolnivå omfattar dem som är elever riktar sig bestämmelserna i 2 a och 2 b kap. inte enbart Särskilda utbildningsformer och annan pedagogisk verksamhet till barn som deltar i förskola, fritidshem och förskoleklass utan till alla barn. Bestämmelserna i dessa kapitel omfattar således alla barn som vårdas på sjukhus eller i någon institution, alltså helt obero- ende av om barnet i vanliga fall går i förskola eller förskoleklass eller är inskrivet vid ett fritidshem. Anordnaransvaret ligger på huvudmannen för institutionen och inte på skolhuvudmannen som fallet är vid särskild undervisning. Kommittén föreslår att nuvarande bestämmelser i 2 a och 2 b kap. om verksamhet som närmast motsvarar särskild undervisning överförs till en ny skollag och placeras där i 17 kap. Motiven för att dessa verksamheter på sjukhus eller motsvarande inte föreslås få sin reglering i respektive kapitel för de olika skolformerna utan istället här i 17 kap. är följande: Verksamheten anordnas av sjukvårdshuvudmannen eller motsva- rande, alltså en huvudman som är främmande som anordnare av förskola, fritidshem och förskoleklass. Det saknas anledning att ändra på sjukvårdshuvudmannens ansvar. Verksamheten riktar sig till alla barn, alltså inte endast till dem som är inskrivna i förskola, förskoleklass eller fritidshem. Verksamheten föreslås inte ingå i skolväsendet. 13.3.4Utbildning vid särskilda resurscenter Utbildning enligt 10 kap. 3 a § vid särskilda resurscenter riktar sig till barn som är synskadade eller gravt språkstörda. 10 kap. 3 a § första stycket har följande lydelse: Barn som är synskadade eller gravt språkstörda får fullgöra sin skol- plikt i särskilda resurscenter. Utbildningen skall med nödvändiga avvi- kelser motsvara utbildningen i respektive särskolan. Ur ett skollagsperspektiv är utbildning vid resurscenter en ny verk- samhetsform fr.o.m. 2000-07-01. ingick motsvarande undervisning i specialskolan. Staten är genom huvudman. Till nuvarande lagreglering finns kopplat övergångsbestämmelser. Även här handlar det om att anordna utbildning som motsvarar i skollagen reglerade skolformer, i detta fall respektive särskolan (grundsärskolan enligt kommitténs terminologi). Det är således inte fråga om särskilda utbildningar i egentlig mening utan om särskilda eller alternativa sätt att dels anordna och erbjuda Särskilda utbildningsformer och annan pedagogisk verksamhet undervisning inom skolformer som ingår i skolväsendet, dels sättet att fullgöra skolplikten. De elever som undervisas vid resurscenter är fortfarande elever i sina respektive hemkommuner. Regeringen tillsatte en särskild utredare med uppgift att vidareutveckla formerna för visstidsplaceringar vid resurscenter. I direktivens bakgrundsbeskrivning sägs bl.a. En placering vid resurscentret avses ingå som ett led i det åtgärdspro- gram som hemkommunens skola upprättat för eleven och bygger på att resurscentret, kommunen, eleven och dennes vårdnadshavare är överens om syftet med vistelsen. Vistelsens längd skall styras av de behov eleven har. har utredningsuppdraget redovisats i betänkandet Visstidsutbildning vid statliga resurscenter (SOU 2002:106). I betänkandet lämnas förslag till vissa ändringar i 10 kap. 3 a § skol- lagen innebärande bl.a. att målgruppen vad gäller synskadade begränsas. Kommittén föreslår, mot bakgrund av att betänkandet om utbild- ning vid resurscenter lämnats och för att inte föregripa den fortsatta beredningen av detta betänkande, att nuvarande över- gripande bestämmelser om resurscenter överförs oförändrade till kommitténs förslag till ett nytt 17 kap. 13.3.5Fullgörande av skolplikt på annat sätt än som annars anges i skollagen, hemundervisning En verksamhet som inte ingår i skolväsendet är den som regleras i nuvarande 10 kap. 4–6 §§, s.k. hemundervisning.