sou · GQB3110 · 2003-01-01 00:00:00 — Om åklagaren har gett tillstånd skall skriftlig anmälan, med angivande av skälen, göras hos rätten, som skyndsamt skall ta upp ärendet till prövning. Förarbeten till reglerna i 5 § finns i prop. 1995/96:85, bet. 1995/96:JuU11 och rskr. 1995/96:125. Lagen är tidsbegränsad och har sedan tillkomsten upprepade gånger förlängts. Senast förlängdes giltighetstiden till utgången av (SFS 2002:15). Regeringen lämnar en redovisning till av hur lagen tillämpats. Några utgångspunkter för arbetet Rätten till skydd för den personliga integriteten vid andras behandling av ens personuppgifter ses som ett utflöde av rätten till skydd för privatlivet. Rätten till skydd för privatlivet ses i sin tur som en grundläggande mänsklig rättighet. Den rättigheten är skyddad bl.a. genom artikel 8.1 i den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grund- läggande friheterna (), som inkorporerats i svensk rätt. I artikel 8.1 föreskrivs att var och en har rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. Ett annat för bindande internationellt instrument om skydd för personuppgifter är dataskyddskonvention (konvention om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter). Inom har det också utarbetats en rad rekommendationer om skydd för personuppgifter. 2.6.2Europarådets projektgrupp för dataskyddsfrågor I projektgrupp för dataskyddsfrågor (CJ-PD) pågår arbete med att ta fram riktlinjer till skydd för personuppgifter vid videoövervakning. publicerade en rapport i ämnet. Rapporten bär titeln of personal data with regard to surveillance. Rapporten redogör för den tekniska utvecklingen på området och betonar särskilt att utvecklingen har lett till att mer sofistikerad och billigare utrustning har kommit i bruk. Detta har i sin tur lett till att användningen av kameraövervakning i samhället har ökat. Övervakning förekommer numera i stor utsträckning på allmänna platser för att förebygga brott, för trafikövervakning och för övervakning på arbetsplatser. Det ökade bruket av kamera- övervakning medför enligt rapporten att det blir allt viktigare att utforma rättsliga regler som sätter gränser för hur kameraöver- vakning får bedrivas. I rapporten diskuteras vilka krav som bör ställas på den som bedriver kameraövervakning. Särskilt innehåller rapporten över- väganden om regler för kameraövervakning som bör ingå i en Några utgångspunkter för arbetet eventuell framtida Europarådsrekommendation rörande behandling av personuppgifter vid kameraövervakning. Det framhålls därvid bl.a. att en rekommendation bör innehålla regler som säger att kameraövervakning får ske bara för tydligt angivna och berättigade ändamål och att det skall lämnas upplysning om att övervakning förekommer. Vidare nämns att det bör finnas regler om i vilken utsträckning inspelat material får bevaras och om säkerheten vid behandling av personuppgifter som härrör från kameraövervakning m.m. Regeringen beslutade att en särskild utredare skulle tillkallas med uppgift att se över behovet av lagstiftning eller andra åtgärder för att stärka skyddet för den enskildes personliga integritet i arbetslivet. Utredningen, som antog namnet , redovisade sitt uppdrag i betänkandet Personlig integritet i arbetslivet (SOU 2002:18). I betänkandet lämnas förslag till en lag om skydd för personlig integritet i arbetslivet. Den föreslagna lagen utgår från person- uppgiftslagen och innehåller bara de kompletterande bestämmelser som ansetts erforderliga. Det finns i lagförslaget särskilda bestämmelser om privat e-post och andra privata elektroniska uppgifter, loggning, personuppgifter om hälsa och droganvändning, hälsoundersökningar och drogtester, personlighetstester och personuppgifter om lagöverträdelser m.m. Betänkandet tar inte upp frågor om kameraövervakning. förslag bereds i Närings- 3 Den tekniska utvecklingen Lagen om allmän kameraövervakning tar sikte på utrustning som ofta är tekniskt avancerad. Teknikutvecklingen på området kan få konsekvenser för lagstiftningen. Som en bakgrund till utvärde- ringen av lagen redogör vi i det här kapitlet därför översiktligt för den tekniska utvecklingen på området. I betänkandet Optisk-elektronisk övervakning (SOU 1987:74) gjorde Utredningen om TV-övervakning m.m. en bred översikt över den teknik för övervakning av personer, föremål och händelser som fanns tillgänglig på marknaden , se s. 67 ff. i betänkandet. I sin översikt tog utredningen upp –kameror med fotografisk film som bildsensor, –kameror med elektroniska bildsensorer, –TV/videokameror med högspänningsrör, –mikroelektroniska kameror, –övrig optisk och elektronisk apparatur, I det här avsnittet (avsnitt 3.1) berörs endast en del av de tekniker som Utredningen om TV-övervakning m.m. ansåg vara av betydelse vid dess diskussion av möjligheterna att övervaka personer. Redovisningen bygger i huvudsak på vad som sägs i utredningens betänkande. Kameror med fotografisk film som bildsensor och TV/videokameror med högspänningsrör tillhör numera en äldre teknik som inte är intressant i detta sammanhang. står i stället mikroelektroniska kameror i fokus. I en sådan kamera används en mikroelektronisk bildsensor eller ett chips för upptagning av bil- derna i stället för fotografisk film eller högspänningsrör. En numera ofta förekommande mikroelektronisk bildsensor är den s.k. eller CCD-chipset. CCD är en förkortning av charged-coupled device. består av halvledarmaterial med ett stort antal elektroniskt laddade och ljuskänsliga celler – detektorelement – som inte är större än en hundradels millimeter eller mindre. Denna teknik kan beskrivas enligt följande. När ljuset från motivet träffar , belägen i kamerans filmplan, byggs en elektronisk bild upp av motivet på plattans detektorelement. Bilden är då indelad i lika många bildpunkter som detektorelement. Varje detektorelements elektriska laddning står i relation till den ljusstyrka (energi) med vilken elementet träffas. Efter att motivet har byggts upp på plattan töms den på sitt varierande laddnings- innehåll efter ett komplicerat mönster och överförs – vid stillbilds- upptagning – på en magnetisk skiva, som kan rymma 50 bilder. Bilderna kan via en särskild enhet visas direkt på en TV-monitor. Bildinformationen kan efter omvandling till digital form överföras till ett dataminne för eventuell bearbetning. Vanliga papperskopior kan också framkallas i speciell fotokopieringsapparatur. Beroende på materialsammansättningen i en CCD-sensor kan den förmås att registrera ljusenergi från kortvågig ultraviolett strålning till långvarig värmestrålning i det infraröda våglängdsområdet (280– ). var CCD-kameror av samma storlek som småbildskameror kommersiellt tillgängliga för avbildning inom det synliga ljusets våglängdsområde och dess närområden – ultraviolett och infrarött. CCD-sensorn kunde göras ljuskänsligare än den snabbaste fotografiska film och den kunde ta bilder i dagsljus och mörker. Alla föremål avger värmestrålning – IR-strålning. Med hjälp av en värmekamera kan föremål avbildas inom våglängdsområdet 1 000– . Sedan omvandling i kameran skett till våg- längdsområdet för synligt ljus kan föremål m.m. visas på en vanlig TV-monitor. På bilderna är det fullt möjligt att identifiera personer och föremål som bilar, båtar och hus. Detaljrikedomen i bilderna är dock inte lika stor som vid bildupptagning med TV-kamera. Bild- upptagningen är mindre beroende av vilka väderleks- och ljus- förhållanden som råder på platsen för upptagningen. Rök och dimma eller totalt mörker påverkar inte upptagningen. Regn och snö stoppar dock vanlig IR-strålning. Kameror som bygger på laserteknik Vid registrering av ljus med laserteknik ingår ett aktivt moment som saknas vid tidigare beskriven teknik. Från apparaturen sänds en laserstråle eller laserpuls, som reflekterar motivet. Efter reflek- tionen fångas delar av strålen eller pulsen upp av en detektor. Med denna metod kan man mäta hastighet, avstånd eller vibrationer. För att bygga upp en bild av motivet sveps en skiktad laserstråle över motivet. Detta, personer eller föremål, framträder då som en silhuettbild. Ljus kan transportera information i en fiberoptisk kabel. Med denna metod kan mycket stora mängder information transporteras. I motsats till meddelanden som sänds via telefonledningar och radiovåg, som lätt påverkas av atmosfäriska störningar, kan ljussignaler i optiska fibrer varken störas av omgivningen eller avlyssnas utan att detta upptäcks. Den optiska fiberns mycket goda förmåga att leda ljus gör att den väl lämpar sig också för bildupptagning med exempelvis en CCD-sensor. Övrig optisk och elektronisk apparatur När det gäller övrig apparatur bör särskilt så kallade linjesensorer eller linjedetektorer nämnas. De används för att automatiskt kunna starta en fjärrstyrd TV-kamera när något inträffar inom kamerans bildupptagningsområde. En linjesensor sänder ut en ljusstråle – oftast inom det osynliga ljusets våglängdsområde – till en mottaga- re. På så sätt erhålls en sluten krets. När något eller någon korsar ljusstrålen bryts kretsen. En signal går till den mekanism som startar och riktar in kameran mot den plats där ljusstrålen bröts. Sensorerna kan avpassas för att indikera rörelser, vibrationer, ljud, ljus, värme, rök m.m. Det finns också sensorer som passivt registrerar ljusstrålning i olika våglängder. Ett helt system med olika sorters sensorer kan byggas upp för automatisk övervakning. Med datorers hjälp och speciella bildbehandlingsprogram kan man i allt större omfattning använda metoder för att lagra, bearbeta och manipulera bilder. Även Utredningen om användningen av övervakningskameror redogjorde i sitt betänkande för den tekniska utvecklingen på om- rådet (SOU 1996:88 s. 54 ff.). Sammanfattningsvis konstaterade utredningen att utvecklingen hade gått mycket snabbt sedan Utredningen om TV-övervakning m.m. gjorde sin tekniska översikt. Nedan i detta avsnitt (avsnitt 3.2) återges i huvudsak den redogörelse för den tekniska utvecklingen fram till mitten av 1990- talet som Utredningen om användningen av övervakningskameror lämnade i sitt betänkande. Övervakningsutrustningarna har blivit mindre och kraftfullare. Då Utredningen om TV-övervakning m.m. lämnade sitt betänkan- de , hade kamerorna på marknaden kommit ned i ett format som småbildskamera. kan de göras så små att de är svåra att upptäcka. En lins i en övervakningskamera kan göras med en diameter av endast och kameran kan i övrigt göras mycket liten eftersom den i princip bara består av några chips. En sådan utrustning kan placeras osynlig i en dörr- Endast linsen blir synlig. Resten fälls in i panelen. Andra vanliga, närmast osynliga placeringar är någonstans i en urtavla till ett väggur, i en spegel eller i en högtalare. Sådana utrustningar är obetydligt dyrare än större utrustningar. Kostnaden varierar bl.a. med kraven på linsens kapacitet att teckna detaljer. Det finns ytterligare några drag i utvecklingen som särskilt bör framhållas. Till att börja med kan sägas att flertalet kameror gav svartvita bilder medan färgbildskameror numera är förhärskande. Sensorer för IR, rörelser, ljud m.m. är nu relativt vanliga i de utrustningar som finns på marknaden. Utrustningarna har också blivit mycket billigare. Dagens utrustningar kännetecknas även av att datortekniken utvecklats i dem. Det gäller möjligheterna att lagra och bearbeta data men kanske i ännu högre grad kommunikationstekniken. I sitt betänkande redovisar Utredningen om användningen av övervakningskameror skissartat några vanliga utrustningsalternativ med fasta kameror (SOU 1996:88 s. 54 ff.) enligt följande. Den enklaste lösningen består i en enda kamera som är kopplad till en monitor. Om man vill bevara de bilder som visas på monitorn behöver dessutom en inspelningsutrustning anslutas till kameran och monitorn. Väljer man ett övervakningssystem med flera kameror i stället för en enda kamera måste man också koppla in en växel mellan kamerorna och den övriga utrustningen. Det går även att koppla sensorer för ljud och vibrationer m.m. till en växel. Att ansluta sensorer som larmar för ljud och vibrationer m.m. vid dörrar, fönster och grindar o.dyl. är inte sär- skilt komplicerat. En sådan anslutning ger en god övervakning utan att en operatör ständigt behöver följa vad som händer på en monitor. Bland mer avancerade övervakningssystem bör nämnas system som innehåller en anslutning av övervakningsutrustningen till en larmcentral. Rörliga bilder kan numera överföras med relativt god kvalitet och med relativt många bilder . Sensorerna gör det möjligt för dem som svarar för bevakningen att begränsa sin kontroll till tillfällen då sensorerna larmar. behöver inte en operatör ständigt bevaka monitorn. Utredningen om användningen av övervakningskameror hänvisade också till att olika organisationer arbetar inom i syfte att åstadkomma standarder i fråga om TV- övervakningssystem (SOU 1996:88 s. 59 f.). Arbetet har initierats inom EU. Det äger rum inom en av de elva arbetsgrupper som finns inom CENLEC – . Arbetsgruppen har beteckningen TC 79 Security. TC 79 ser på frågor som gäller standardisering av säkerhets- utrustningar av olika slag. Anläggningar för kameraövervakning hör dit. TC 79 har lagt fram en handbok med riktlinjer för installation m.m. av en TV-övervakningsanläggning (Application guidelines for CCTV). Dessa riktlinjer utgör en del i standardiseringsarbetet. Övriga punkter i arbetet gäller främst tekniska krav beträffande olika slag av utrustningar som ingår i en anläggning. Riktlinjerna syftar till att –ge ramen för arbetet med att assistera kunder, installatörer och användare vid installation, –hjälpa dem som skall specificera en anläggning och kunden att bestämma vad som behövs i anläggningen, –ge ledning för en objektiv utvärdering av en installerad kamera- övervakningsanläggning. 3.3.1Synpunkter från projektgrupp för dataskyddsfrågor Ovan nämnda betänkande från Utredningen om användningen av övervakningskameror innehåller en relativt utförlig redovisning av den tekniska utvecklingen . Vad som sägs i betänkandet gäller i stort sett fortfarande. Det finns dock anled- ning att här återge vissa synpunkter från om teknik- utvecklingen beträffande kameraövervakning. Vi har i avsnitt 2.6.2 nämnt publicerade rapport of personal data with regard to surveillance. Rapporten innehåller en kort översikt över tillgänglig teknik för kameraövervakning. Inledningsvis betonas att utveck- lingen på det tekniska området går hastigt och att varje översikt därför snabbt riskerar att bli föråldrad. Nedan följer en redogörelse för vad rapporten säger om den tekniska utvecklingen. Genom den tekniska utvecklingen har det i allt större utsträck- ning blivit möjligt att –snabbt överföra bilder till larmcentraler eller liknande centraler, –spela in bilder som tidigare bara kunde ses på en monitor, –ta bilder med högre upplösningsgrad och få bilder i färg, –spela in både bild och ljud tillsammans, –öka bildupptagningsområdet till , –använda mycket små kameror och rörliga anläggningar för kameraövervakning, –kraftigt förstora hela eller delar av en övervakningskameras bild- upptagningsområde. Sammanfattningsvis kan det hävdas att den viktigaste föränd- ringen avser uppkomsten av intelligenta system. Som exempel kan nämnas datorstöd vid förande av fordon. Det finns datorsystem som klarar av viss bilkörning. Sammankopplade med radarsystem kan de styra ett fordon eller lämna trafikinformation om t.ex. vägförhållanden till föraren av ett fordon. Som nämnts ovan kan man i ett system för kameraövervakning ansluta kameror till en larmcentral, varifrån man på monitorer kan se vad som händer på en övervakad plats och vidta erforderliga åtgärder när något inträffar. finns det även system för kameraövervakning som är utrustade med bildminnen. Systemen kan bl.a. användas för att identifiera personer vid ingångar till idrottsarenor eller i parkeringsgarage. Det kan ske så att systemen ger larm (exempelvis till ordningsvakter) om en misstänkt person eller en viss händelse uppmärksammas. Larm utlöses om det händer något som stämmer överens med ett på förhand fastställt kriterium. Sådana kriterier kan avse signalement på en person (fysiskt utseende eller klädsel) eller avse vissa händelser (t.ex. plötsliga rörelser, brandrök eller öppnande av dörrar). De mest avancerade övervakningskamerorna kan tillsammans med bilder spela in röster och tal av personer. Det är också möjligt att inrätta sökbara dataregister med röster och bilder från personer. Ett testsystem som skapades kunde t.ex. kontrollera drygt 1 000 bilder i syfte att i ett register finna en bild som avbildade en viss persons ansikte. Systemet hittade en bild på den aktuella personen trots att denne hade anlagt skägg sedan bilden i sökregistret togs. Det finns också övervakningssystem som genom jämförelser med bildregister kan identifiera personer som regel- bundet vistas på en viss plats. Ovan nämnda typer av system kan uppenbarligen användas för att bekämpa brott, men även för andra angelägna ändamål. Sådana ändamål kan bestå i att söka efter försvunna personer, som man befarar har råkat ut för olyckor. har därför rekommenderat att sådana avancerade system ibland bör användas. Det sägs nämligen i Recommendation No. R(96)6 of to Member States on the Protection of the Cultural Heritage against Unlawful Acts (antagen ) att brottsförebyggande metoder beträffande skyddet av muséer och kyrkor m.m. bör innefatta även elektronisk övervakning. Med sådan övervakning avses bl.a. system för kameraövervakning. Utöver vad som framgår av ovannämnda rapport finns det ett par ytterligare tendenser i den tekniska utvecklingen som förtjänar att omnämnas. Synpunkterna avser kamerautrust- ning, bildöverföring och lagring av bilder. I används nästan uteslutande färgkameror vid övervakning av säkerhets- och bevakningsanläggningar. Vanligen är kamerorna inställda för att ta färgbilder och svartvita bilder . De kameror som används är lika ljuskänsliga som ljusförstärkarkamerorna var för 10–. IR-kamerorna har dock inte utvecklats lika mycket som man hade hoppats på. Sådana kameror används endast i speciella sammanhang, t.ex. på sopstationer för att övervaka att det inte fattar eld någonstans i en sophög. Marknaden för IR-belysning som tilläggsbelysning till svartvita kameror är mycket liten. Skälet till det är att färgkamerorna numera har en mycket hög ljuskänslighet. Tekniken för att överföra bilder, eller data över huvud taget, har förbättrats avsevärt. Att överföra bilder har tills helt varit svårt och dyrbart och tekniken har haft stora brister. Den digitala tekniken med möjlighet till datakommunikation har här inneburit ett avgörande framsteg när det gäller att sända rörliga bilder av god kvalitet över långa avstånd. Med datakommunikation menas överföring av data mellan två eller flera stationer (datorer, terminaler etc.). Den enklaste formen av datakommunikation är då två stationer kommunicerar via en direkt uppkopplad förbindelse. Oftare sker datakommunikation mellan två stationer över speciellt inrättade nät eller över det allmänna telenätet, vilket hanterar tjänster för såväl tal som bild. ISDN () utgör världsstandard för det allmänna telefonnätet. ISDN bygger på den digitala teknik för integrerad transmission och koppling som introducerades och som i huvudsak är genomförd. är ISDN en kommersiell telekommunikations- tjänst. Ur abonnentens synpunkt är ISDN ett digitalt telenät som nås via ett standardiserat användargränssnitt och som kan bära tjänster för tal-, data-, text- och bildöverföringar. Abonnenterna kan ansluta olika typer av terminaler till en ISDN-anslutning. pågår ett omfattande arbete med att introducera bredbands-ISDN, så kallat B-ISDN, som ger användarna ännu snabbare förbindelser än med ISDN. Kommunikation med hjälp av ISDN eller B-ISDN kan t.ex. avse överföring av bilder från en övervakningskamera till en monitor vid en larmcentral. har dessutom det vanliga telefonnätet utnyttjats. Via modem som anpassar datorers eller terminalers digitala signaler till telefonkanalen, kopplar man då upp en förbindelse mellan två stationer över telefonnätet. Bilder från övervakningskameror förmedlas inte bara genom telefonnätet, ISDN och bredband. Överföring sker även genom koaxialkabel, tvåtrådsvideo, fiberoptik, globala datanät (ofta kallade som är en förkortning för wide area networks) eller lokala datanät (ofta kallade som är en förkortning för local area networks). Man avgör i varje enskilt fall vilket som är det bästa sättet att överföra bilderna. Resultatet av utvecklingen av kommunikationstekniken har blivit att överföringen av bilder från kameraövervakning numera kan ske snabbt även över mycket stora avstånd. Bilderna överförs också med full rörlighet (25 bilder ). kan därför en larm- central vara belägen hur långt som helst från den plats som över- vakas. Lagring av bilder från övervakningskameror sker i allt större utsträckning på hårddisk i datorer, som är uppkopplade mot övervakningskameror. Detta underlättar bildhanteringen på olika sätt. Livebilder kan t.ex. spridas till många olika bildskärmar via nätverk som intranät. All produktutveckling sker beträffande digital övervaknings- utrustning. Någon utveckling av analogt uppbyggt utrustning förekommer inte. Inom en relativt snar framtid kommer därför den digitala tekniken av allt att döma att helt dominera marknaden för övervakningsutrustning. En fördel med digital teknik avser kommunikationen mellan kamera, monitor och eventuella övriga komponenter i ett över- vakningssystem. Ett vanligt standardiserat datornätverk kan använ- das för kommunikationen. Några särskilda installationer för kommunikationen inom övervakningssystemet behövs därför inte om användaren redan har ett datornätverk. Teknikutvecklingen kan väntas leda till att minneskapaciteten i kamerorna ökar ytterligare. Det kommer troligen att bli vanligare med kameror som känner igen beteendemönster och ansikten. Bredbandstekniken kommer sannolikt att utvecklas med följd att möjligheterna att snabbt överföra information kommer att bli ännu bättre. Omfattningen av händelsestyrd kameraövervakning från larm- centraler kommer sannolikt att öka. Tanken med sådan över- vakning är att bilder inte skall visas kontinuerligt på en monitor hos larmcentralen utan bara då vissa förprogrammerade typer av händelser inträffar. Sådana händelser kan t.ex. vara att en människa rör sig inom det övervakade området, att en dörr öppnas eller att det börjar brinna. Övervakningssystem av detta slag sparar resurser genom att det inte krävs att någon person vid larmcentralen kontinuerligt tittar på monitorn. 4 En internationell jämförelse Som underlag för våra överväganden har vi inhämtat upplysningar om vilka regler som gäller i , , och beträffande kameraövervakning. I det här kapitlet redovisas översiktligt vad som framkommit vid denna jämförelse. Vi inleder redovisningen med den danska författningsregleringen. har liksom en särskild lag om kamera- övervakning, nämligen loven om forbud mod tv-overvågning mv. Dessutom finns i loven om anlæg af fast forbindelse over Øresund särskilda bestämmelser om kameraövervakning på Öresunds- förbindelsen. Därutöver innehåller straffeloven vissa bestämmelser av betydelse EG:s dataskyddsdirektiv har genomförts i . Detta har skett genom antagandet av loven om behandling av personoplys- ninger (personoplysningsloven). På motsvarande sätt som i har personoplysningslovens regler betydelse vid kameraövervak- ning i . Straffeloven innehåller en bestämmelse om förbud mot oberättigad fotografering och iakttagande med hjälp av kikare eller annan apparatur av personer som befinner sig på en plats som inte är fritt tillgänglig. Med inte fritt tillgängliga platser avses sådana områden som är skyddade enligt bestämmelserna om hemfridsbrott. Därunder faller platser som lägenheter och privata bostadshus,