sou · GQB3121d6 · 2003-01-01 00:00:00 — Bakgrunden till lag- förslaget var bland annat att elevarbete i stor utsträckning bör likställas med annat arbete och att skyddsbestämmelserna då bör vara desamma både i utbildningen och i näringslivet. God miljö är naturligtvis lika viktigt för de yngre som för de äldre eleverna. Utredaren erinrar om skolmyndighetens ansvar för skolmiljön för alla i skolan. Tillsyn av skolmiljön skedde redan enligt arbetar- skyddslagstiftningen med avseende på de anställda. Utredaren framhåller, att det är betydelsefullt som en förbere- delse för arbetslivet att eleverna redan i skolan blir vana att med- verka i skyddsarbetet, men att reglerna om skyddsombud och skyddskommitté inte utan vidare kan överföras till elevområdet. Man anser dock att den allmänna regeln (3 kap.1 §) som förordas i arbetsmiljölagen om att arbetsgivare och arbetstagare skall samverka för att åstadkomma en god arbetsmiljö också skall gälla för elever. När det gäller former för skyddsarbetet, går utredaren på förslag om att eleverna bland sig utser skyddsassistenter som kan adjungeras skyddskommittén. Utredaren finner det viktigt att hitta vägar som gör det möjligt att få in arbetet med arbetsmiljön som ett naturligt led i utbild- ningen. På elevområdet antog i allt väsentligt regerings förslag och arbetsmiljölagen trädde i kraft . 1987 tillsatte på regeringens uppdrag en arbetsgrupp för att se över vissa bestämmelser i arbetsmiljöla- gen. Därefter utsågs en arbetsgrupp för att utreda frågan om elevernas deltagande i det lokala arbetsmiljöarbetet. Denna arbets- grupp lade i ett betänkande (Ds 1989:5) fram förslag till lagregler- ing av elevmedverkan i arbetsmiljöarbetet. föreslog man en utvidgning av arbetsmiljölagen, när det gäller elever i grundsko- lans låg- och mellanstadier. Skälet till en lagreglering av elevmedverkan i arbetsmiljöarbetet var att garantera eleverna rätt att delta i det organiserade arbets- miljöarbetet och även skapa förutsättningar för ökad elevmedver- kan. Elevinflytandet hade under de år som gått sedan arbetsmiljöla- gen trädde i kraft (1978) utvecklats så att cirka hälften av högsta- dieenheterna och två tredjedelar av gymnasieenheterna hade elev- skyddsombud; allt enligt en enkät som arbetsgruppen genomfört. Innebörden av förslaget var att elever från högstadiet (årskurs 7 i ) och uppåt skulle ges tillfälle att i alla väsentliga avse- Bilaga 7 SOU 2002:121 enden medverka i arbetsmiljöarbetet på arbetsstället genom egna representanter utsedda av eleverna. Två elevrepresentanter från varje skyddskommittéområde skulle få vara närvarande och yttra sig. De skulle också delta i skyddsronder. Utbildningsansvariga myndigheter skulle ha uppdraget att meddela närmare föreskrifter om ledighet och extraundervisning i anslutning till ledighet samt om arbetsmiljöutbildning. Den som driver verksamheten där arbe- tet utförs skulle enligt förslaget se till att elevrepresentanterna får den ledighet och den utbildning som behövs för uppdraget. Elever på låg- och mellanstadiet (årskurs 1–6 i ) skulle endast omfattas av de samverkansregler som framgår av 3 kap. 1 § AML – inte den 6 kap. AML. Arbetsgruppen förutsåg begränsade kostnader för arbetsmiljöut- bildningen av elevrepresentanter samt för extra undervisning som ersättning för förlorad undervisningstid.. Förslaget genomfördes i allt väsentligt och trädde i kraft . 4.3Regler för elevernas medverkan i arbetsmiljöarbetet Elever likställs från första skolåret i allt väsentligt med arbetstagare. 6 kap. AML som rör samverkan mellan arbetsgivare och arbetsta- gare är dock undantaget och omfattar inte den som är i utbildning. Det finns emellertid i 6 kap. 17 och 18 §§ AML särskilda bestäm- melser om elevskyddsombud. 17 § Den som genomgår utbildning skall av huvudmannen för utbildningen ges tillfälle att genom elevskyddsombud medverka i skyddsverksamheten på arbetsstället, om det är rimligt med hänsyn till utbildningens längd. Elevmedverkan gäller dock inte elever i lägre årskurs än årskurs 7 i eller motsvarande ungdomsutbildning. 18 § Elevskyddsombuden utses av eleverna. Huvudmannen för utbildningen skall se till att elevskyddsombuden får den utbildning och den ledighet som behövs för uppdraget. Elevskyddsombuden har rätt till den information som behövs för uppdraget med undantag av information om uppgifter som är föremål för tystnadsplikt enligt 7 kap. 13 § första stycket. I fråga om uppgifter som är föremål för sekretess i det allmännas verksamhet gäller sekre- tesslagen (1980:100). Enligt 6 kap. 17 § AML skall de som genomgår utbildning av huvudmannen ges tillfälle att genom elevskyddsombud medverka i skyddsverksamheten på arbetsstället. Elevskyddsombuden bör verka i samarbete inte bara med företrädare för utbildningsanord- naren, t.ex. en skolledare eller lärare, utan också med arbetstagarnas skyddsombud. Elevskyddsombuden skall beredas tillfälle att delta i skyddsarbetet i alla väsentliga avseenden. I detta ligger även att delta i planeringen av nya eller ändrade lokaler, arbetsmetoder eller arbetsförhållanden i övrigt. Elevskyddsombud är i arbetsmiljölagens mening inte likställda med skyddsombud. Enligt 6 kap. 2 AML skall skyddsombud utses av lokal arbetstagarorganisation som är bunden av kollektivavtal i förhål- lande till arbetsgivaren. Skyddsombudet är således en facklig för- troendeman. Bestämmelser i arbetsmiljölagen som har i huvudsak arbetsrättslig grund kan inte föras över till elevområdet. Det gäller i synnerhet bestämmelsen om stoppningsrätt i 6 kap. 7 § AML. Stoppningsrättens betydelse när det gäller arbetstagare ligger i att upphörande med arbetet inte arbetsrättsligt kan betraktas som arbetsvägran, när ett skyddsombud har stoppat arbetet. Benämningen elevskyddsombud har valts för att markera bety- delsen av elevernas medverkan. Eleverna skall vara med i de diskus- sioner om skolans arbetsmiljö som förs i skyddskommittén. Anta- let ledamöter i skyddskommittén regleras i avtal mellan arbets- marknadsparterna, varför denna möjlighet inte finns beträffande elevskyddsombuden. I stället regleras detta i 8 a § AMF. Två av de elevskyddsombud som utsetts enligt 6 kap. 17 § AML får närvara och yttra sig vid skyddskommittésammanträden. Elevskyddsom- buden inom varje skyddskommittéområde bestämmer själva vilken eller vilka som skall företräda dem vid sammanträdet. Frågor som gäller beslutsfattande i skyddskommittén och kom- mitténs arbetsformer regleras inte närmare i arbetsmiljölagen. En skyddskommitté har därför inte skyldighet att föra protokoll vid ett sammanträde om inte detta reglerats i avtal mellan parterna. Enligt motiven bör emellertid även yttranden av elevskyddsombud antecknas vid de tillfällen det förs protokoll över vad som förevarit vid ett skyddskommittésammanträde. Eleverna är att betrakta som adjungerade ledamöter i skydds- kommittén och har därför inte förslagsrätt där i formell mening. Elevskyddsombuden har givetvis rätt att föra fram idéer och önskemål i skyddskommittén. Det ligger i rätten att yttra sig. Elevskyddsombuden skall utses av eleverna och väljas bland eleverna. Hur valet skall gå till anges inte i arbetsmiljölagen. Enligt 6 a § AMF skall för varje årskurs på högstadium och för varje linje och specialkurs om i gymnasieskolan två företrädare för eleverna utses som elevskyddsombud. På utbild- ningsområdet i övrigt bestäms antalet elevskyddsombud med hän- syn till elevernas antal och arbetsförhållanden För uppfyllande av kraven på ledighet enligt 6 kap. 18 § AML anges i 18 a § AMF att föreskrifter om ledighet för att fullgöra uppdraget som elevskyddsombud enligt 6 kap. 17 § AML finns i 6 kap. grundskoleförordningen (1994:1194) 6 kap. gymnasieförordningen (1992:394) 7 kap. specialskoleförordningen (1995:401) 6 kap. särskoleförordningen (1995:206) 6 kap. förordningen (1994:741) om gymnasiesärskola. Huvudmannen för utbildningen skall se till att elevskyddsombuden får den utbildning som behövs för uppdraget. (6 kap. 18 § AML). Elevskyddsombuden har rätt till den information som behövs för uppdraget och som inte omfattas av tystnadsplikt eller sekretess- bestämmelser. Den praktiska avgränsningen av bestämmelsen om elevskydds- ombud skall göras i form av verkställighetsföreskrifter. I 18 b § AMF finns bemyndiganden för samt styrelserna för universitet och högskolor att meddela sådana föreskrifter för sina verksamhetsområden. har inte meddelat några sådana föreskrifter. I 6 kap. 17 § AML anges att elevmedverkan genom elevskydds- ombud inte gäller i lägre årskurs än årskurs 7 i . Det finns emellertid inget hinder för att man lokalt kommer överens om att utse elevskyddsombud även i lägre klasser. Den som är i utbildning har emellertid oavsett elevskyddsombud rätt till sam- verkan och delaktighet i arbetsmiljöarbetet enligt 3 kap. 1 a och 4 §§ AML. Dessa paragrafer gäller alla elever i utbildning obero- ende av utbildningens längd och omfattning. 1 a § Arbetsgivare och arbetstagare skall samverka för att åstad- komma en god arbetsmiljö. 4 § Arbetstagaren skall medverka i arbetsmiljöarbetet och delta i genomförandet av de åtgärder som behövs för att åstadkomma en god arbetsmiljö. Han skall följa givna föreskrifter samt använda de skyddsanordningar och iaktta den försiktighet som behövs för att före- bygga ohälsa och olycksfall. Om arbetstagaren finner att arbetet innebär omedelbar och allvarlig fara för liv eller hälsa, skall han underrätta arbetsgivaren eller skyddsombud. Arbetstagaren är fri från ersättningsskyldighet för skada som uppstår still följd av att han underlåter att utföra arbetet i avvaktan på besked om det skall fortsätta. 4.3.1Rätten att avbryta arbetet Skyddsombudens möjlighet att agera med stöd av arbetsmiljölagen om arbetsmiljön har sådana brister att det föreligger risk för olycksfall och ohälsa finns angiven i bland annat 6 a § och 7 § AML. 6 a § Om ett skyddsombud anser att åtgärder behöver vidtas för att uppnå en tillfredsställande arbetsmiljö, skall skyddsombudet vända sig till arbetsgivaren och begära sådana åtgärder. Skyddsombudet kan också begära att en viss undersökning skall göras för kontroll av för- hållandena inom skyddsområdet. På framställning skall arbetsgivaren genast lämna skyddsombudet en skriftlig bekräftelse på att han motta- git dennes begäran. Arbetsgivaren skall utan dröjsmål lämna besked i frågan. Gör han inte det eller beaktas inte begäran inom skälig tid, skall efter framställan av skyddsombudet pröva om föreläggande eller förbud enligt 7 kap. 7 § skall meddelas. finns, kan skyddsombud direkt påkalla kom- mitténs behandling av en arbetsmiljöfråga. 7 § Innebär visst arbete omedelbar och allvarlig fara för arbetsta- gares liv eller hälsa och kan rättelse icke genast uppnås genom hän- vändelse till arbetsgivaren kan skyddsombud bestämma att arbetet skall avbrytas i avvaktan på ställningstagande av Om det är påkallat från skyddssynpunkt och rättelse icke genast kan uppnås genom hänvändelse till arbetsgivaren, kan skyddsombud i avvaktan på ställningstagande avbryta arbete som arbetstagare utför ensam. Överträdes tillsynsmyndighets förbud, som har vunnit laga kraft eller som på grund av förordnande enligt 9 kap. 5 § skall lända till efterrättelse , kan skyddsombud avbryta arbete som avses med förbudet. För skada till följd av åtgärd som avses i denna paragraf är skydds- ombud fri från ersättningsskyldighet. Det som anges i 6 a § och 7 § AML gäller inte för elevskyddsom- bud. Om ett arbete innebär omedelbar och allvarlig fara för liv eller hälsa, kan personalens skyddsombud i skolan avbryta arbetet (7 § första stycket). Detta kan ske i situationer då det är förenat med överhängande fara att låta arbetet fortsätta tills hunnit ta ställning i frågan. Skolan är i arbetsmiljölagens mening en arbetsplats för både per- sonal och elever. Om det uppstår akuta situationer som innebär fara för elever torde det också innebära ett hot mot personalens liv och hälsa – fysiskt eller psykiskt. Skyddsombud och elevskydds- ombud skall samverka liksom skolledning, personal och elever generellt för att åstadkomma en bra arbetsmiljö. Arbetet skall vara förebyggande, men när det trots allt uppstår situationer med ökade risker skall det finnas beredskap för att hantera detta. Av föregående avsnitt framgår att 6 kap. arbetsmiljölagen reglerar samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare m.m. Detta regle- rade samarbete har vuxit fram med stöd av såväl lagstiftning som överenskommelser mellan arbetsmarknadens huvudorganisationer. Regler för formerna i detta samarbete har funnits alltsedan 1912 års lag om arbetarskydd. Reglerna arbetarskyddslag och arbetarskyddskungö- relse om samverkan i det lokala arbetarskyddet utformades väsent- ligen på grundval av en partsöverenskommelse och erfarenheterna av denna. 1967 träffade SAF och LO nya överenskommelser om arbetarskyddsverksamheten och om företagshälsovården. På andra områden kom det till stånd liknande överenskommelser. Ändrade lagregler om bland annat skyddsombudens och skyddskommitté- ernas ställning kom , och detta lade grunden för nya centrala avtal på arbetsmarknaden om samverkan i arbets- miljöfrågor. gjordes ytterligare överenskommel- ser mellan parterna, vilket skedde med hänvisning till arbetsmiljö- lagstiftningen. har ett antal lokala samverkans- avtal ersatt de stora centrala. Arbetsmiljölagens regler i 6 kap. om samverkan avser således parternas organisation av arbetsmiljöverksamheten. I samband med att arbetsmiljölagen 1990 ändrades så att alla som är i utbildning skall omfattas av arbetsmiljölagen i allt väsentligt från första skolåret tillkom, som tidigare nämnts, också 6 kap. 17 och 18 §§ om elevskyddsombud, vilka i arbetsmiljölagens mening inte är likställda med skyddsombud. De är inte partsrepresentanter. I arbetsmiljölagens förarbeten talar man om elevrepresentanter och skyddsassistenter. enades man om benämningen elevskyddsombud för att markera betydelsen av elevernas medver- kan i skyddsarbetet. Det framhölls att det som en förberedelse för arbetslivet är betydelsefullt, att eleverna redan i skolan blir vana att medverka i skyddsarbetet. Det underströks som mycket angeläget, att den allmänna regeln (3 kap.1a § AML) om samverkan förs ut i praktisk tillämpning också på elevområdet. Reglerna om utseende av skyddsombud och skyddskommittéledamöter ansågs inte kunna utan vidare föras över till elevområdet, bland annat beroende på det partsförhållande som råder i dessa bestämmelser. Bestämmelserna ger eleverna på det som tidigare betecknades som högstadium, i gymnasieskolan och studerande på högre utbildningsnivåer och i vuxenutbildningen tillfälle att medverka i arbetsmiljöarbetet genom elevskyddsombud. Syftet är att dessa skall känna ett särskilt ansvar och vara aktiva, när det gäller att vara observanta och driva arbetsmiljöfrågor. Allmänt gäller att elevskyddsombuden skall beredas tillfälle att delta i skyddsarbetet i alla väsentliga avseenden. I detta ligger även att delta i planering av nya eller ändrade lokaler, arbetsmetoder eller arbetsförhållanden i övrigt. Elevskyddsombuden bör verka i samar- bete inte bara med företrädare för utbildningsanordnaren, t. ex. skolledare eller lärare, utan också med arbetstagarnas skyddsom- bud. Bestämmelser i arbetsmiljölagen som har i huvudsak arbetsrätts- lig grund kan inte föras över till elevområdet. Det gäller i synnerhet bestämmelsen om rätt att stoppa arbetet i 6 kap. 7 § arbetsmiljö- lagen. I bestämmelserna om elevskyddsombud hänvisas till vad som är rimligt med hänsyn till utbildningens art och utbildningsperiodens längd. Därmed görs klart att bestämmelsen inte omfattar fritids- betonade aktiviteter även om utbildningsmoment ingår. När det gäller tidsfaktorn sägs i motiven att det i allmänhet inte kan vara rimligt att välja elevskyddsombud, när det gäller utbild- ningar som är kortare än cirka en termin eller cirka . Avsikten är dock att det skall finnas en betydande flexibilitet. 4.3.4Grundskolans låg- och mellanstadier eller deras motsvarigheter Reglerna om organiserad elevmedverkan gäller inte för elever i års- kurserna 0–6 i . I motiven betonas dock att de yngre eleverna takt med sin mognad bör få möjlighet att delta i skolans arbetsmiljöarbete i olika former vid sidan av det organiserade skyddsarbetet. Detta kan som tidigare nämnts ske med stöd av de allmänna samverkansreglerna (3 kap. 1 a § AML) Vuxna som genom att delta i vuxenutbildning studerar på en nivå, som motsvarar årskurs 6 i eller lägre, skall kunna medverka i skolans arbetsmiljöarbete på samma sätt som gäller för elever på högre utbildningsnivåer. Sättet för hur elevskyddsombud väljs varierar. I ungdomsskolan och vuxenutbildning förekommer val genom elevråd, elevorganisationen eller på annat sätt. Inom högskolan, där det finns ett kårobligatorium, sker valen genom studentkårer eller elevkårer. Den enda bestämmelse som finns i arbetsmiljölagen är att elev- skyddsombuden skall väljas av eleverna (6 kap. 18 § AML). Direkt- val är alltid en möjlighet. Elevskyddsombuden skall självfallet väljas bland eleverna. I 6 a § AMF regleras antalet elevskyddsombud på gymnasiesko- lan och högstadium. 6 a § För varje årskurs i högstadium och för varje linje och specialkurs om i gymnasieskolan skall två före- trädare för eleverna utses att medverka i skolans skyddsverksamhet såsom elevskyddsombud enligt 6 kap. 17 § arbetsmiljölagen (1977:1160). På utbildningsområdet i övrigt bestäms antalet elev- skyddsombud med hänsyn till elevernas antal och arbetsförhållanden. Med elevskyddsombud avses även de ombud i skyddsfrågor som representerar de studerande i högskola och vuxenutbildning. Det finns när det gäller elevskyddsombud ingen motsvarighet till bestämmelsen att skyddsombud skall utses på arbetsställen med normalt minst fem arbetstagare. Det ligger emellertid i sakens natur att en förutsättning för att elevskyddsombud utses är att detta är meningsfullt med hänsyn till antalet elever. Eleverna skall vara med i de diskussioner om skolans arbetsmiljö som förs i skyddskommittéerna. Antalet ledamöter i skyddskom- mittéerna regleras i avtal mellan arbetsmarknadsparterna. Den möjligheten finns inte, när det gäller elevskyddsombud. I stället föreskrivs i 8a § AMF att två elevskyddsombud får närvara och yttra sig vid skyddskommittésammanträdet. Elevskyddsombuden inom varje skyddskommittéområde bestämmer själva vilka som skall företräda dem vid sammanträdet. 8 a § En skyddskommitté bör sammanträda minst en gång . Vid skyddskommitténs sammanträden bör även företrädare för företagshälsovården vara närvarande. Två av de elevskyddsombud, som har utsetts enligt 6 kap. 17 § arbetsmiljölagen (1977:1160), får närvara och yttra sig vid skydds- kommittésammanträden. Elevskyddsombuden inom varje skydds- kommittéområde bestämmer själva vilken eller vilka som skall före- träda dem vid sammanträdet. Frågor som gäller beslutsfattande i skyddskommittén och kommitténs arbetsformer regleras inte närmare i arbetsmiljölagen. En skyddskommitté har därför inte skyldighet att föra protokoll vid ett sammanträde, om inte detta reglerats i avtal mellan parterna. Enligt motiven bör emellertid även yttranden av elevskyddsombud antecknas vid de tillfällen det förs protokoll över vad som förevarit vid ett skyddskommittésammanträde. Elevskyddsombuden är att betrakta som adjungerade ledamöter i skyddskommittén och har därför inte förslagsrätt där i formell mening. Givetvis har elevskyddsombuden rätt att föra fram idéer och önskemål i skyddskommittén. Det ligger i rätten att yttra sig. 4.3.7Rätt till ledighet och utbildning Frågan om ledighet för elevskyddsombuden har en annan innebörd för elever än för arbetstagare med arbetsskyldighet och rätt till lön. När det gäller elever blir det i stället fråga om överväganden som utgår från bestämmelser om skolplikt eller om rätt till utbildnings- bidrag. Huvudmannen för utbildningen har ansvaret för att elevskydds- ombuden får den ledighet som de behöver för uppdraget. För det offentliga skolväsendet finns, såsom förut nämnts, i skolförfatt- ningarna föreskrifter om ledighet. En hänvisning till dessa finns i 18a § AMF. 18 a § Föreskrifter om ledighet för att fullgöra uppdraget som elevskyddsombud enligt 6 kap. 17 § arbetsmiljölagen (1977:1160) finns i –6 kap. grundskoleförordningen (1994:1194), –6 kap. gymnasieförordningen (1992:394) –7 kap. specialskoleförordningen (1995:401), –6 kap. särskoleförordningen (1995:206) samt –6 kap. förordningen (1994:741) om gymnasiesärskola. Huvudmannen svarar även för att de valda elevskyddsombuden får adekvat utbildning för uppdraget. När det gäller utbildningens längd nämns i motiven en dags utbildning som en riktlinje. Elevskyddsombuden har rätt till den information som behövs för uppdraget och som inte är hemlig. Hemlig information kan vara t.ex. personuppgifter i anpassningsärenden eller företagshemlig- heter. Meningen med de praktiska avgränsningarna av bestämmelsen om elevskyddsombud skall göras i form av verkställighetsföreskrifter. I 18b § AMF finns bemyndiganden för Statens skolverks och styrel- serna för universitet och högskolor att meddela sådana föreskrifter för sina verksamhetsområden. Sådana föreskrifter har inte medde- lats. 18 b § och styrelserna för universitet och högskolor bemyndigas att för sina verksamhetsområden meddela föreskrifter för verkställighet av 6 kap. 17 § första stycket arbetsmiljölagen (1977:1160). I föreskrifterna om systematiskt arbetsmiljöarbete (AFS 2001:1) utgör skrivningen i 4 § en konkret uppräkning av arbetstagarna företrädare. 4 § Arbetsgivaren skall ge arbetstagarna, skyddsombuden och elevskyddsombuden möjlighet att medverka i det systematiska arbets- miljöarbetet. Elevskyddsombudens roll i skolans systematiska arbetsmiljö- arbete har på detta sätt lyfts fram och gjorts konkret. Arbetsgiva- ren har skyldighet att ta med elevskyddsombuden i arbetsmiljöar- betet. 4.4Utser skolorna elevskyddsombud? Det finns ingen nationell statistik som talar om i vilken utsträck- ning elevskyddsombud utses på skolorna. Elevskyddsombuden finns inte representerade i det skyddsombudsregister som förs av . Den organisation eller de arbetstagare som utsett skyddsombud skall lämna en skriftlig uppgift om valet till . Regler för tillsättande av skyddsombud som ansluter till författningsbestämmelserna finns i avtal mellan parterna. Eleverna är inte avtalsslutande part och inte skyddsom- bud i egentlig mening. 4.4.1Skolans arbetsmiljö – jämförelsestudier –1997 Arbetarskyddsstyrelsen/gjorde enkäter till alla rektorer i hela landet. Svarsfrekvensen var mycket hög. Frågorna som ställdes till rektorerna gällde vilka fysiska respektive psykosociala arbetsmiljöproblem som påtalats i skydds- rondsprotokoll. Rektorerna fick också ange de mest angelägna arbetsmiljöförbättringarna vad gäller såväl fysiska som psykosociala faktorer. Undersökningen genomfördes första gången i sam- band med Skolans arbetsmiljöår, därefter 1993 och 1997. Vid de tre tillfällena gjordes också enkäter till yrkesinspektionsdistrikten som fick ge sin syn på skolans arbetsmiljö. Det ställdes också frågor om prioriteringar, registrering och utredning av sjukdomar och olycksfall bland elever och personal m.m. Rektorerna fick i den sista enkäten även svara på frågor om elev- och föräldraengagemang i skolans arbetsmiljöarbete. Resultatet av undersökningarna publicerades av Arbetar- skyddsstyrelsen/i Skolans arbetsmiljö – jämfö- relsestudier –1997. Av enkätsvaren som rör elevernas engagemang kan man utläsa att av rektorerna anger att elevskyddsombudet deltar i sko- lans organiserade arbetsmiljöarbete. svarar nej på samma fråga. uppger att elevskyddsombud saknas. Variationen är emellertid mycket stor mellan olika län. Som mest saknade av skolorna i ett län elevskyddsombud medan det län som var bäst uppgav att av skolorna saknade elevskyddsombud. 4.4.2Elevskyddsombudens betydelse för skolans arbetsmiljö Huvudskyddsombud för () i gjorde en undersökning av förekomsten av elevskyddsombud. Enkäter gick till rektorerna för grundskolor i F-län med årskur- serna 7, 8 och 9.