sou · GQB367d2 · 2003-01-01 00:00:00 — För varje workshop planerades ämnesinriktningen i programmet och lokaliseringsorten så att det problemkomplex som skulle be- handlas också kunde åskådliggöras genom fältstudier. Programmen bestod således av föreläsningar, fältstudier och framför allt grupp- arbeten. I förväg hade sammanställts ett bakgrundsmaterial dels bestående av en lista på relevant litteratur och ett diskussions- underlag för att deltagarna skulle ha möjlighet att förbereda sig och vara förtrogna med de frågeställningar som skulle aktualiseras. Den första workshopen ägde rum i under , exemplet /Sju- häradsbygden. Avsikten var att diskutera konsekvenserna av ägar- skiften flyttningar av företag och produktion. Vad innebar den radikala minskningen av textilindustrin för ? Vilka alternativ och möjligheter finns för den uppväxande generationen och regionens fortsatta utveckling? Hur kan man i ett integrerat perspektiv studera globalisering? I det utarbetade diskussionsunderlaget finner man rubriker som Industriproduktionen och rummet och Avindustrialisering och globalisering i det fysiska landskapet. har en lång tradition av näringsverksamhet knuten till framför allt textil till- verkning. Saluslöjd, förlagsindustri, protoindustriell tillverkning och tidiga fabriksetableringar knutna till det rinnande vattnet samt koncentration av tillverkningen i stora fabriksanläggningar har alla avsatt sina fysiska strukturer i landskapet. Industrins framväxt och utveckling kan vi alltså läsa i landskapet. Även avindustrialiseringen syns genom att de tidigare fabrikerna, om de finns kvar, inte längre används för industriell verksamhet. Globaliseringen är det svårare att finna en fysisk struktur för eftersom den i sig innebär att stora delar av verksamheten försiggår någon annanstans. Avsaknaden av produktion blir då ett mönster som berättar om detta. Diskussionsunderlaget avslutas med föl- jande frågor: Vilka möjliga ingångar finns till att studera globalise- ring – avindustrialisering med /som exem- pel? Hur kan vi arbeta perspektiv- och metodintegrerat med studier av exempelvis bebyggelse, natur, arkivhandlingar, intervjuer, dag- böcker, fotografier och föremål? ägde rum i under rubriken kultur – ekonomi – politik – teknik: med strömming som utgångspunkt, exemplet . Här var frågeställningarna det småskaliga kustnära fisket och fiskesam- hällenas lokala konserveringsindustri kontra multinationella företag och ett industrifiske till havs. Det största hotet mot fiskenäringen är emellertid dåliga vattenmiljö. Hur kan vi öka våra kunskaper om industrisamhället genom att utforska förändringar och påverkan av en näringsverksamhet? Sill/strömming har nationalekonomiskt varit viktigaste fisk genom tiderna. var den så betydelse- full att den skattlades. I och med skogsindustrins utveckling längs kom strömmingsfisket att bli än mer viktigt för försörjningen i de tättbefolkade industrisamhällena. Under 1800- talet började det växa upp små konserverings- och berednings- industrier. är det kustnära fisket en svunnen epok konserve- ringsindustrin borta och fiskelägena har förvandlats till fritids- paradis. lever dock surströmmingsberedningen som en småskalig men viktig industri. Diskussionsunderlaget för workshopen tar upp flera frågeställ- ningar för diskussion. Hur har de fysiska strukturerna som en näringsgren avsatt, i det här fallet strömmingsfisket, förändrats genom tiderna? Hur påverkar olika företeelser – förändringar i samhället, dess service och infrastruktur samt naturen – de fysiska avtryck som näringsverksamheten ger upphov till? Vilka möjlig- heter har fiskerinäringen lokalt, regionalt och globalt? Vilka minnen skall vi bevara av näringen, produkterna, arbetslivet med mera? Hur kan vi dokumentera miljömässiga förändringar? Den sista workshopen ägde rum i den 22-24 okto- ber under rubriken komplexa industriella anläggningar och stora tekniska system: fallet . Frågorna här gällde arbets- processer, miljö, politik och symbolisering relaterade till kultur- arvsfrågor och bevarandeproblematik. Vilka tematiska och meto- diska utmaningar innebär det att dokumentera ett kärnkraftverk? Utgångspunkten var två angränsande problemkomplex som skall relateras till en dokumentationsuppgift. Dels gäller det som en del av ett stort, abstrakt, tekniskt system – energiförsörjningssystemet – samt beskrivningen och förståelsen av detta. Dels gäller det som symbol för kärnkraftens vara eller icke vara i . I det senare perspektivet ryms konflikterna mellan drömmen om en bättre, renare och varmare värld med billig energi i överflöd, med farhågorna kring miljöproblematik och energiförsörjning, ansvaret för kommande generationer och det långa tidsperspektivet. Frågan om dokumentation av det symboliska kring leder också in på frågan om bevarande. Skall vi bevara kärnkraftverk för framtiden, även när driften upphört, för att ha en plats att för- ankra berättelsen om kärnkraften i? Hur ställer vi oss till be- varande av sådant som är fult, svårt, riskfyllt och dessutom dyrt? Hur skulle ett kärnkraftverk kunna bevaras fysiskt? Hur skulle en eventuell insamling av till exempel nyckelverktyg, maskiner, rå- varor och avfall kunna göras och hur skulle det i så fall förvaras? Vem skulle ta ansvaret? Hur kan berättelser om kom- municeras med kommande generationer om anläggningen finns kvar respektive om den inte finns kvar? Projektet är starkt operativt inriktat och när det väl är publicerat kan det ge ett nödvändigt underlag för en inträngande debatt såväl inom kulturarvsforskningen som inte minst inom kulturarvsvården. De tre workshoparna belyser på ett grundligt sätt tre olika aspekter på industrisamhällets kulturarv som skiljer sig åt historiskt, meto- diskt och geografiskt. Inte minst viktigt är belysningen och pro- blematiseringen av det korta perspektivet i exemplet . Ett av kulturmiljövårdens stora problem är att vinna gehör för be- varandet av den råa nyttans miljöer från senare tid och en viktig uppgift är att kunna bedöma samtidens miljöer med framtidens ögon. Det är ju ett stort antal institutioner som står bakom projektet även om är projektägare. Detta har varit en fördel genom att det har givit en stor bredd när det gäller att behandla de olika problemställningarna, något som ju också var ett uttalat syfte. Delegationen tycker sig ha märkt att en öppen diskussion har ini- tierats och utvecklats genom detta och andra likartade projekt. Detta är också en nödvändighet för att vi skall kunna hantera frå- gorna kring industrisamhällets kulturarv på bästa sätt. På förslag av Delegationen för industrisamhällets kulturarv beslu- tade regeringen att anslå sammanlagt med vardera till fyra universitetsinstitutioner. Bidraget skall användas för en inledande undersökning om kultur- arvets konstruktion i praktiken på museer, inom kulturmiljövården och i arkiv. Projektet skall genomföras i enlighet med vad som i ansökan anförts av Delegationen för industrisamhällets kulturarv. De fyra institutionerna och och kulturvård vid , institu- tionen för Tema Historia vid och Etno- logiska institutionen vid skall var för sig lämna en redovisning av bidragets användning . Projektets syfte enligt ansökan Syftet med undersökningen är trefaldigt. För det första skall pro- duceras en översikt över den forskning som tidigare utförts och där begreppet kulturarv i praktisk eller teoretisk mening ingår som centralt begrepp. Denna översikt skall främst avse svensk forskning men också ge en orientering om relevant internationell forskning. En särskild tonvikt skall härvid läggas på hur forskningen har be- handlat perspektiven social representation, jämställdhet och demo- kratiska aspekter på kulturarvet. För det andra skall med utgångspunkt i jämställdhet, demokrati och social representation analyseras pågående praktiskt arbete med industrisamhällets kulturarv. Denna översikt skall genomföras parallellt genom tre pilotstudier som skall belysa kulturarvets praktiska tillämpning i arkiv, kulturmiljövård och museer. Det tredje momentet innebär att med hänsyn till resultaten i de två första momenten formulera ett forskningsprogram för fram- tiden. Projektledare har varit professor och fil.dr . Ansvariga för genomförandet har varit fyra universi- tetsinstitutioner, nämligen vid universitet genom fil.kand. , Tema Historia vid genom docent , fil.dr och fil.kand. , vid genom fil.kand. samt och kulturvård vid genom fil.kand. Arbetet har genomförts i de två första momenten medan det tredje momentet, ett forskningsprogram återstår. Under arbetets gång gjordes en viss justering i den ursprungliga planen. Det var meningen att moment 2 skulle omfatta genom- gångar av arkivens, kulturmiljövårdens och museernas arbete med Museernas verksamhet belyses emellertid i andra av delegationen stöttade projekt medan kultur- miljövårdens förutsättningar att arbeta med industrisamhällets kulturarv har behandlats i ringa omfattning. Man valde därför att låta museirapporten utgå och istället satsa på två delprojekt av- seende kulturmiljövården. Beskrivning av de fyra delprojekten Kulturarv i teori och praktik – en forskningsöversikt av inleder sin rapport med ett avsnitt som redo- visar syfte, avgränsning, kulturarv i generell betydelse, kulturarv och industrisamhället samt genomförandet. Undersökningen har utgått från fyra grundläggande frågor när det gäller kulturarvet nämligen: Hur definieras begreppet och företeelsen kulturarv? Vilka engagerar sig i frågor om kulturarv? Vilken position och värde har kulturarv i dagens samhälle? Finns det några hot mot kulturarv som motiverar handling av något slag? Beträffande kul- turarv och industrisamhälle definieras industrisamhället brett som industrialismens samhälle som präglas av det industriella produk- tionssättet och där kulturarvet består både av materiella och immateriella värden. Att sätta en bakre tidsgräns för industrialismen kan vara proble- matiskt eftersom den varierar på olika håll i och världen men för svenska förhållanden kan 1800-talets mitt vara relevant. Däremot kan man inte sätta någon främre gräns för industri- samhället. Även om vi talar om begrepp som det postindustriella samhället och informationssamhället så är det snarare en fråga om förändringsprocesser än ett epokskifte. Vi lever således fortfarande i industrisamhället. Forskningsöversikten bygger på ett material som redovisas i 14 bilagor. Det är dels litteraturförteckningar i relevanta ämnen men också förteckningar över forsknings- och utbildningsinstitutioner samt projektverksamheter som hanterar kulturarvet och forsk- ningen kring det. Översikten bygger på en inledande webbplats- undersökning som utgått från en uttalad användning av kulturarv som begrepp och företeelse. I denna första fas har universitet, hög- skolor samt några centrala kulturarvsinstitutioner undersökts. Där- efter har skett en genomgång av ett antal översikter, utredningar och inventeringar i syfte att skapa en bild av vad som anses vara viktiga frågor i förhållande till kulturarv, kulturarvssektor och kulturvetenskaplig forskning. När det gäller synliggörandet av det industriella samhällets kul- turarv konstaterar att kulturarvssektorn framför allt har lagt industrihistoriska perspektiv, arbetslivsstudier, arkitektur, bebyggelse- och stadsplanehistoria. När det gäller den institutionaliserade kulturarvsvården har arbetslivet främst varit ett fält för och SAMDOK där ju dock en stor del av landets kulturhistoriska museer är involverade. Det föreligger här en klar intressegemenskap mellan universiteten och museisektorn. Till detta fält kommer också den så kallade Gräv där du står – rörel- sen inspirerad av och . För det industrihistoriska fältet domineras litteraturlistorna av ett intresse för byggnader, avgränsade miljöer och större landskap. Det är framför allt som under en lång rad av år varit mest aktivt när det gäller undersökningar av industrihisto- riska lämningar. Här finns emellertid också andra aktörer inte minst inom kulturmiljövården men också enskilda föreningar och organisationer. I ett avsnitt tar översikten upp kulturarvets samhällsvärden och utgår härvid från några dokument nämligen FoU-program för kulturmiljöområdet 2001-2005, Kulturutred- ningens slutbetänkande (SOU 1995:84) och Unesco-programmet Vår skapande mångfald (1996). Gemensamt för de tre dokumenten är att de betonar kulturarvet som en tillgång för det kollektiva minnet samt att det kan stärka identitetskänslan. En näraliggande betoning på kulturarvets demokratiska funktioner görs i utred- ningen Frågor till det industriella samhället (SOU 1999:18). Litte- ratursökningen visar också att turismen blivit en etablerad del av kulturarvssektorn. Begreppet kulturarv blir vanligt på 1990- talet och kom då att även innefatta begreppet kulturmiljö som i sin tur hade ersatt beteckningen kulturminne. påpekar att begreppsutvecklingen under 90- talet har lett till en allt starkare etablering av det antropologiska kulturbegreppet och kulturrelativistiska perspektiv. Detta får framför allt sitt genomslag i (SOU 1995:84) där kulturarvet ingår i en bred definition av begreppet kultur. Enligt utredningen kan kulturarven vara både materiella och immateriella. Som immateriellt kulturarv räknas religion, språk, historia, traditioner, livsformer, idéer och samhällsstrukturer. De materiella kulturarven består av konstverk, litteratur, film, foto, föremål, byggnader, fornlämningar, anläggningar och kulturland- skap. Denna kultursyn får konsekvenser också för industriminnes- vården där utredningen understryker att industriminnesvård inte handlar om kartläggning och säkerställande av ett representativt urval av byggnader och större komplex utan att bevara och levan- degöra helhetsbilden. I det längsta avsnittet av översikten under rubriken kunskapsvärden görs en genomgång av den aktuella forskningen kring industrisamhällets kulturarv, såväl den institutionella sek- torsforskningen och universitetsforskningen. Här påpekar att kulturarvsforskningen är ett fält statt under föränd- ring. Delvis sammanhänger det med ett ökat intresse för utbild- nings- och kompetensfrågor som har medfört många nya utbild- ningslinjer. Intresset har också väckts hos utomstående tunga aktö- rer som regering och riksdag, EU, , jubi- leumsfond m.fl. I den pågående debatten har skett en begreppsförskjutning från en industrihistorisk forskning inriktad på större företag och bran- scher i ett ekonomiskt historiskt perspektiv mot en tvärvetenskap- lig inriktning. Översikten exemplifierar denna förskjutning utifrån ett antal arbeten som Bebyggelsehistorisk tidskrifts temanummer Industriarvet i fokus (1983:36) och skriften Industriarvet i sam- tiden utgiven av och SAMDOK (1999). Framför allt i den senare skriften visas att det industriella samhällets kultur- arv även finns utanför verkstadsgolvet. Detta betyder dock inte att det tidigare intresset för industriella verksamheter har försvunnit. Det har snarare utvecklats till att bli en del av en bredare kulturell kontext. I ett avsnitt om efterfrågan på utvärderingar och nya kompeten- ser refereras två betänkanden (SOU 1995:85). I dessa två utredningar framförs önskemål om en ökad forskningsanknytning inom kultursektorn. Problemet tacklas från två sidor. Dels handlar det om att öka och utveckla kompetensen och forskningsaktualiteten i verksamheten, dels handlar det om att utveckla metoder för att kunna utvärdera det som faktiskt görs inom sektorn. Man talar om att museologi och museivetenskap är i behov att ett eget ämne och det skrivs och om etablerandet av ett ämne kallat kulturvetenskap som skulle vara självständigt, tvär- vetenskapligt och bedriva forskning. I sin slutrapport om sektorsforskningen inom kulturområdet i Brytpunkt har pekat ut ett antal generellt giltiga pro- blemområden som berör forskningen inom sektorn. framhålls att variationen är stor så kännetecknas situationen av att forskning har låg status och det speciellt när den ska finansieras inom givna institutionsramar. Andra genomgående drag är otill- fredsställande redovisning av forskningsresultat som arbetas fram, att samverkan med universitetsforskningen kan utvecklas mer samt att forskningens finansiering saknar enhetliga former. Utredningen ringar vidare in ett antal områden där den anser att det behövs forskning och vetenskaplig kompetens . Slutligen görs den bedömningen att det just nu håller på att växa fram ett kultur- vetenskapligt fält som intresserar sig för kulturarv. redovisar också synpunkter kring kultur- arvsforskningen som kommer fram i skapade mångfald (1996) samt i FoU-dokument . Han redovisar den tänkta inriktningen inom den planerade forsknings- och utbildningsinstitutionen Q vid och för slutligen en diskussion kring frågan om vad som kan kallas forskning. Han påpekar här att det finns en diskrepans mellan vad som definieras som forskning inom musei- världen och universitetsvärlden. Översikten avslutas med ett antal förslag till inriktningar och frågor för ett forskningsprogram. De samlas under fyra rubriker nämligen Vardagslivet i fokus, Utvärdering av kulturarvsverksam- heter, Institutionaliserade gränser och Användning av förankring och begrepp. Det som göms i snö – Arkiven och det industriella kulturarvet av , och Avsikten med denna delrapport i projektet är att undersöka och redovisa den kunskapspotential som finns i de svenska arkiven vad avser industrisamhällets kulturarv. Rapporten inleds med en kort- fattad översikt av det svenska arkivväsendet. Liksom flera andra centrala statliga verk har mycket gamla anor. Det skapades som ett led i den märkliga organisationsomvand- ling av till en ämbetsstat som ägde rum stormaktstid. är chefsmyndighet för de sju landsarkiven (, , , , , och Öster- sund), de två stadsarkiven (och ), de centrala myndigheterna samt de myndigheter som sorterar under försvaret. Det offentliga arkivväsendet regleras enligt statliga förordningar och är också skyldigt att hålla arkivalierna tillgängliga för allmän- heten enligt offentlighetsprincipen. Undantag görs dock för vissa sekretessbelagda handlingar. Det måste dock påpekas att reglering- arna när det gäller arkivbildning inte gäller de enskilda arkiven. Företag, föreningar och organisationer är endast skyldiga att bevara material . Studien bygger på exempel samtliga hämtade från där man har tillgång till en stor variation på arkivbildare från offentliga arkiv till kommunala arkiv, bruksarkiv och hembygds- föreningsarkiv. Ur detta material har man försökt göra ett repre- sentativt urval. Dessa arkiv presenteras mer eller mindre utförligt i en bilaga. På regional nivå behandlas i , läns förenings- och företagsarkiv, , Folklivscentrum i , i samt relevanta digitaliserade arkivdatabaser. På lokal nivå behandlas företagsarkiv som bruksarkivet från Baroniet Adelswärd och de moderna storföretagen bruk. De kommunala arkiven i och får illu- strera likheter i större och mindre kommuner. Slutligen represen- terar det lilla föreningsarkivet. Det yttersta syftet har varit att utifrån exemplet diskutera relevansen och nyttan av arkivväsendet för konstruktionen av det industriella kulturarvet ur både ett allmänbildande perspektiv och ur forskningssynpunkt. Arkivvärlden presenterar sig med rätta som en del av vårt kultur- arv. Detta konstaterande är dock inte förbehållslöst eftersom arkivbildningen sker på olika sätt beroende på arkivbildaren. Ett objektivt insamlande av kulturarvet är en omöjlighet. På ett allmänt plan kan det skiljas mellan organiserad och spontan insamling av arkivalier. Alltsedan tidigmodern tid har arkivering ingått som en naturlig del av myndigheternas arbete. tillkomst senare följt av landsarkiven och en framväxande laglig reglering av verksamheten har ytterligare stramat upp det organiserade insam- landet. Motsatsen till de offentliga arkiven kan sägas var de enskilda/privata arkiven som saknar en relevant styrande lagstift- ning och som är beroende av enskilda personers välvilja att ställa sitt material till arkivens förfogande. Om således de offentliga arkiven styrs av lagar och förordningar tycks andra arkiv i studien exemplifierade med länsmuseums arkiv och de östgötska folkrörelsearkiven i sin insamling styrda av slumpen, möjligheten att förvärva material och personalens intresseinriktning. En annan typ av medvetenhet blir tydlig när det gäller upp- komsten av i form av Baroniet Adelswärd och . Här finner man indirekt en tydlig strävan att skapa en identitet kring respektive företag. I Baroniet Adelswärds arkiv för- varas arkivalier som inte bara kopparverkets företagsmässiga ut- veckling utan även stora delar av hela brukssamhällets och om- landets historia under perioden 1760 till 1920-talet. I finns en kontinuerligt uppbyggd samling av material i syfte att framhäva den historiska traditionen. Till bilden hör att man vill ge bilden av det lyckliga samhället där konflikterna undertrycks. Efter en genomgång av arkivinstitutionernas tillgänglighet där det påpekas att de offentliga arkiven i princip skall vara tillgängliga för allmänheten medan den kan inskränkas eller villkoras i före- nings- och företagsarkiv diskuterar man arkivens innehållsmässiga problem. Här tas upp frågan om vilkas kulturarv som bevaras i arkiven. Hos både företag och folkrörelser tycks det som om det industriella kulturarvet tillhör företagarna och de manliga arbe- tarna. Kvinnorna och barnen i industrisamhället är bortglömda grupper. Förekommer kvinnorna är det som understödtagare. För en grupp manliga löntagare, tjänstemännen, tycks osynliggörandet vara delvis lika påtagligt. I ett avsnitt diskuterar rapporten hur olika definitioner av begreppet industriellt kulturarv styr arkivens urvalsprocesser. På samma sätt påverkar olika ekotyper insamlingen. Brukets och god- sets arkivbildning påverkas av en patriarkalisk tankefigur. Industri- stadens kulturarv blir beroende av en stark industritradition men här finns också en negativ faktor i samband med företagsnedlägg- ningar som kan spoliera arkiv. Denna negativa effekt och det därav följande bristfälliga företagsmaterialet kan delvis kompenseras av stadsarkiv och folkrörelsearkiv. Detsamma gäller de regionala arkivbildarna. Projektredovisningen avslutas med ett antal tänkbara förslag till fortsatt forskning: S Konstruktionen av vårt industriella kulturarv ur ett användar- perspektiv. Vem konstruerar industrisamhällets kulturarv? Vilka är villkoren för en sådan konstruktion? Vad betyder eventuella gallringsprocesser för denna konstruktion? S Vems industriella kulturarv konstrueras? Vad bevaras inte i arkiven? Vilken betydelse får bortfallsprocesserna för förståelsen av kulturarvets frågor? S Relationen mellan offentliga och enskilda arkiv behöver ytter- ligare problematisering. De olika arkivinstitutionerna styrs ut- ifrån olika logiker. Hur skall dessa förstås och vilka problem reses därvidlag avseende vår förståelse av kulturarvet? S En fördjupad problematisering av det svenska industrisam- hällets kulturarv utifrån dikotomin fysisk artefakt (byggnader och maskiner) och människor (exempelvis minnesmaterial), som den gestaltas i arkiven. S Professionaliseringen (eller likväl av professionaliseringen) av arkivinstitutionen och dess betydelse för samtidens/framtidens förståelse för kulturarvet? – en utmaning för kulturmiljövården? Detta delprojekt har haft till syfte att granska och utvärdera genomförandet av det så kallade som ingick som en del i Storstadspropositionen och som delvis medförde en ny roll för kulturmiljövården. Bakgrunden till Storstadspropositionen (1997/98:165) Utveckling och rättvisa – en politik för storstaden är de speciella problem som är förknippade med miljön i landets tre storstäder , och . I propositionen framförs två övergripande mål: 6.Tillväxtmålet: att ge storstadsregionerna goda förutsättningar för en långsiktigt hållbar tillväxt för att därmed kunna bidra till att nya jobb skapas såväl inom regionerna som i övriga delar av landet.