sou · GQB35d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Den yrkesinriktade rehabili- teringen är dock en viktig del i arbetsmarknadsmyndighetens upp- drag. Kommunernas socialtjänst har ansvar för bl.a. rehabili- tering av psykiskt funktionshindrade, personer med olika former av missbruk och andra sociala problem. är den myndighet på det lokala och regionala planet som samordnar och utövar tillsyn över de insatser som behövs för rehabiliteringsverk- samheten enligt AFL. Inte heller här utgör detta arbete en kärn- verksamhet. Enligt utredningen finns det argument för att på regional och lokal nivån skapa en ny organisation under Rehabiliteringsstyrelsen och därmed få en statlig myndighet som täcker hela landet, vilket emellertid kan bli svårt inom nuvarande strukturer. Det finns enligt utredningen därför argument som talar både för och emot att utnyttja någon av nuvarande strukturer. Mot att låta få detta uppdrag talar exempelvis enskilda individers totala beroende av sin försörjning av en och samma myndighet i livets olika skeden. För en ny statlig myndighet på lokalt och regional nivå talar behovet att komma tillrätta med de stora skillnaderna mellan olika regioner (ohälsotalet, utbud). Här kan enligt utredningen möjligen en ökad statlig styrning via en lokal statlig fältorganisation skillnader. Genom att skapa en helt ny organisation skulle också en nödvändig fokusering på rehabilitering till arbete komma tillstånd. Det som enligt utredningen talar för att utnyttja någon av nu- varande organisationer är att reformen snabbare kan få ett genom- slag. Att skapa en helt ny fältorganisation med rekrytering av flera tusen medarbetare är en omfattande och tidskrävande insats. Ytter- ligare något som talar för att utnyttja nuvarande organisation är möjligheten att ta tillvara den erfarenhet och kompetens som finns i nuvarande organisation lokalt och regionalt. Efter att ha vägt olika för och nackdelar med att skapa en helt ny statligt styrd fältorganisation har utredningen stannat för att det mest tilltalande alternativet är att utnyttja en befintlig organisation för uppdraget. Utredningen har kommit fram till att är den mest lämpliga organisationen att på uppdrag av rehabiliterings- styrelsen svara för administrationen av rehabilitering till arbete. Försäkringskassorna har fortfarande en relativt väl utvecklad orga- nisation med lokal förankring och på många håll pågår ett spännan- de utvecklingsarbete inom detta område. Vidare skulle det med detta alternativ bättre gå att ta tillvara de samordningsvinster som samtidig handläggning av arbetsskador, handikappersättning, vård- bidrag, bilstöd, och vissa förmåner inom föräldraförsäkringen kan ge. Ett annat argument för är att den redan har rehabiliteringshandläggare även om det krävs insatser för såväl kompetens som kvantitet. Den försäkringsmedicinska kompeten- sen har förstärkts. Av den kartläggning utredningen gjort kring arbetsgivares behov av stöd i rehabiliteringsarbetet framkom också att sågs som en naturlig part i detta arbete. Enligt utredningen behöver ny kompetens tillföras organisationen för att klara det föreslagna uppdraget. För att klara uppdraget krävs emellertid att det inom inrättas någon form av resultatenhet för detta uppdrag. är ett fristående offentligrättsligt organ som leds av en förtroendevald styrelse. Ledamöterna utses av regeringen på förslag av de politiska partierna som finns representerade inom . Varje försäkringskassa är en egen myndighet. Utred- ningens förslag innebär att regeringen ger Rehabiliteringsstyrelsen som central myndighet ett uppdrag som sedan ska utföras av för- säkringskassorna genom en ny lag om rehabiliteringsförsäkring, föreskrifter och särskilda avtal. Rehabiliteringsstyrelsen måste i syfte att skapa bättre förutsätt- ningar för likabehandling över landet ha ett inflytande över hur detta arbete utförs. För att åstadkomma en effektiv organisation regionalt föreslår föreslog utredningen att varje försäkringskassa genom fleråriga avtal med Rehabiliteringsstyrelsen inrättar sär- skilda resultatenheter för detta uppdrag. Administrativa kostnader och försäkringskostnader måste tydligt hållas åtskild övrig verk- samhet inom . Tillfälliga behov för insatser inom området familjestöd och nya ålderspensionssystemet kan inte finansieras med personal som förs över från resultatenheten för rehabilitering till arbete. I ekonomisystem måste skapas en fristående resultatenhet med arbets- och delege- ringsordning samt med erforderliga administrativa rutiner för reha- biliteringsförsäkringen. Huvudsyftet med en särskild resultatenhet på är dels att skilja ekonomin mellan rehabilitering och övrig verk- samhet, dels att få till stånd den nödvändiga utveckling och fokuse- ring på verksamheten. skall i ett särskilt avtal med Rehabi- literingsstyrelsen ange hur detta arbete administrativt skall utföras . Som grund för avtalet skall försäkrings- kassan göra en analys av situationen i den egna regionen och utifrån denna analys beskriva planerade insatser. bör enligt förslaget parallellt med arbetet att träffa avtal med Rehabili- teringsstyrelsen träffa särskilda överenskommelser med varje kommun, hälso- och sjukvården, länsarbetsnämnden och yrkes- inspektionen om hur rehabilitering till arbete i regionen kan stärkas, samordnas och utvecklas i ett treårsperspektiv. Vad gäller förtroendemannainflytande har utredningen kommit fram till att det inte finns någon anledning att i detta sammanhang ändra nuvarande ordning. Det kan skapa vissa problem när sjukförsäkringen, nuvarande förtidspensionssystem m.m. bryts ut och läggs under en ny myn- dighet, rehabiliteringsstyrelsen. Försäkringskassorna då att få två myndigheter med normeringsrätt. Pågående utveckling och lag- stiftningsarbete inom socialförsäkringen underlättar emellertid den föreslagna delningen. Exempelvis kan det reformerade ålders- pensionssystemet ses som ett första steg till att delvis skapa en sammanhållen tydligt finansierad försäkring för de äldre. Integre- ringen med förtidspensionerna upphör. Utredningens bedömning är att de närmare avgränsningarna för organisation av Rehabiliteringsstyrelsen och de regionala/lokala försäkringskassorna med separata resultatenheter lämpligen klar- läggs av en särskild organisationskommitté när beslut fattats om en reform. Det kan även finnas skäl att till den nya reha- biliteringsstyrelsen knyta vissa andra socialförsäkringsersättningar som arbetsskadeförsäkring, handikappersättning, bilstöd m.fl. I ett första steg för att skapa en ny rehabiliteringsförsäkring bör dock enbart de grundläggande ersättningarna tas med. roll är att svara för att beskattningen och uppbörden av skatter och avgifter sker på ett rättssäkert och eko- nomiskt effektivt sätt. En annan av skatteförvaltningens uppgifter är att fastställa taxeringsvärden för fastigheter (RSV:s verksam- hetsberättelse 2000). är en samlingsbeteckning för Riksskatte- verket (RSV) och de tio regionala skattemyndigheterna i landet. (På samma sätt är exekutionsväsendet en samlingsbeteckning för RSV och de tio regionala kronofogdemyndigheterna.) De regionala skattemyndigheterna består i sin tur av ett antal lokala kontor inom respektive region. Enligt 1 kap. 2 § förordningen (1990:1293) med instruktion för skatteförvaltningen är RSV chefsmyndighet inom skatteförvalt- ningen. RSV är enligt 2 kap. 1 § central förvaltningsmyndighet för bl.a. frågor om skatter, socialavgifter, mervärdesskattebaserad avgift till EU-budgeten, registrering av bouppteckningar, folk- bokföring och brottsutredningar enligt lagen (1997:1024) om skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar. Vidare skall RSV meddela föreskrifter om verkställighet av lag enligt särskilda bemyndigande. RSV skall också genom allmänna råd och uttalanden verka för lagenlighet, följdriktighet och enhet- lighet vid rättstillämpningen inom verksamhetsområdet. Härtill kommer att RSV skall ange mål och riktlinjer för skattemyndig- heternas verksamhet samt följa upp och analyser resultatet av denna. RSV skall också fördela de ekonomiska och andra resurser som ställs till skatteförvaltningens förfogande samt följa upp skattemyndigheternas ekonomi- och personalredovisning. Inom skatteförvaltningens verksamhetsområde företräder RSV staten vid domstol om det inte särskilt föreskrivs att detta ankommer på skattemyndigheten. RSV får dock bestämma att en SKM skall företräda staten i ett visst ärende eller en viss grupp av ärenden. Med stöd av bestämmelser i taxeringslagen är det emeller- tid vanligen skattemyndigheten som företräder staten i taxerings- mål i allmän förvaltningsdomstol (2 kap. 3 § instruktionen jämfört med 6 kap. 11 § taxeringslagen [1990:324]). RSV leder och ansvarar för skatteförvaltningens verksamhet. Även om RSV lyder under regeringen, , utgör verket en från regeringen fristående myndighet. Detta innebär att RSV och skatteförvaltningen i likhet med andra förvaltningsmyn- digheter styrs genom lagar och förordningar samt generella direktiv och tilldelning av anslag. RSV lämnar anslagsframställan och årsredovisning för hela skatteförvaltningen på basis av skattemyndigheternas underlag. Verket ansvarar för fördelningen av medel liksom specificering av prestationskrav för de enskilda skattemyndigheterna. Vidare svarar RSV för uppföljning och utvärdering inom skatteförvaltningen liksom återrapportering till regering och riksdag. (SOU 1996:64 s. 75) Chef för RSV är dess generaldirektör, som anställs genom beslut av regeringen för en bestämd tid. Överdirektören, som är general- direktörens ställföreträdare, samt kanslichefen vid nämnden och vid anställs genom beslut av regeringen efter anmälan av generaldirektören. Andra arbetstagare anställs av RSV. består av högst tio personer och generaldirektö- ren är dess ordförande. Styrelseledamöterna utses av regeringen för en bestämd tid (33 § verksförordningen [1995:1322]). hade RSV cirka 1075 anställda varav 660 ingår i en särskild , RSV IT-avdelningen. På regional nivå finns tio skattemyndigheter (SKM) som under RSV:s ledning är ansvarig för beskattningsverksamheten i respek- tive region. Vid varje skattemyndighet finns det ett eller flera skattekontor. Huvuddelen av SKM:s verksamhet drivs inom skattekontoren i regionerna. Dessutom har SKM specialenheter för hantering av större företag samt för rättsligt och administrativt stöd. Vidare finns i varje SKM en skattebrottsenhet, som på upp- drag av allmän åklagare skall göra förundersökning i skatte- brottsmål. Enligt 3 kap. 1 § instruktionen för skatteförvaltningen är skattemyndigheten regional förvaltningsmyndighet för frågor om skatter, socialavgifter, pensionsgrundande inkomst, registrering av bouppteckningar och folkbokföring samt brottsutredningar i vissa fall. Enligt 3 kap. 4 § är regionskattechefen chef för skattemy n- digheten. Regionskattechefen anställs genom beslut av regeringen efter anmälan av RSV och får anställas tills vidare. Anställningen får dock begränsas att gälla längst till en viss tidpunkt. Chefen för en avdelning, ett skattekontor eller en enhet anställs genom beslut av RSV efter förslag av skattemyndigheten. RSV får uppdra åt en skattemyndighet att anställa chefer för ett skattekontor eller en enhet. Andra arbetstagare anställs av skattemyndigheten. (3 kap. 15 §) av högst tio personer och region- skattechefen är dess ordförande. Styrelseledamöterna utses av regeringen för en bestämd tid (33 § verksförordningen [1995:1322]). I 2 kap. taxeringslagen finns bestämmelser om taxeringsorgani- sationen. Varje skattekontor har en skattenämnd, som skall fatta beslut för skattemyndighetens räkning i taxeringsärenden där ett behov av lekmannainflytande gör sig gällande, t.ex. i viktigare skälighets- och bedömningsfrågor (2 kap. 4 § taxeringslagen). I taxeringslagen (1990:324) och mervärdesskattelagen (1994:200) finns bestämmelser om skattenämnden. hade skattemyndigheterna cirka 9 500 anställda. omfattar () och en länsarbetsnämnd i varje län. Uppgifterna för () finns i instruktio- nen (SFS 1999:1423), som ersätts av för- ordningen (2001:623) med instruktion för . I såväl den hittillsvarande som den nya instruktionen anges att verket har de uppgifter som framgår av förordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Enligt 3 § sist- nämnda förordning består den arbetsmarknadspolitiska verksam- hetens huvuduppgifter i – att effektivt sammanföra den som söker arbete med den som söker arbetskraft, – att främja sysselsättning och kompetensutveckling för arbetslösa personer på en effektiv och flexibel arbetsmarknad, – att underlätta för personer med svag ställning på arbetsmarknaden att få arbete och förhindra utslagning från arbetsmarknaden, – att motverka långa tider utan reguljärt arbete, samt – att motverka en könsuppdelad arbetsmarknad och på andra sätt bidra till ökad jämställdhet mellan kvinnor och män samt till ökad mångfald i arbetslivet. och regeringens styrning på kort sikt sker genom den statliga budgetprocessen där inriktning, verksamhetsmål och medelstilldelning normalt fastslås för ett budgetår i taget. I regle- ringsbrevet anges hur de olika anslagen får användas och vilka begränsningar som finns för rätt att fatta beslut om användningen. () styrelse beslutar om inriktning och mål för länsarbetsnämndernas verksamhet. Rikt- linjerna bygger på riksdagsbeslut om de mål och den inriktning som regeringen har angivit i propositioner och regleringsbrev. Målen har kompletterats med uppgifter om vilka resultatindika- torer som AMS kommer att använda för att mäta måluppfyllelsen samt formerna för länsarbetsnämndernas kvartalsvisa återrappor- tering till AMS. Organisationen regleras genom förordningen (1999:1423) med instruktion för . Verket är organiserat i två nivåer. Enligt 1 § förordningen (2001:623) med instruktion för arbetsmarknadsverket omfattar Arbets- marknadsstyrelsen (AMS) och länsarbetsnämnderna i vilka ingår bl.a. den offentliga arbetsförmedlingen. AMS är den centrala förvaltningsmyndigheten för allmänna arbetsmarknadsfrågor och är chefsmyndighet för länsarbetsnämn- derna. I varje län finns en länsarbetsnämnd. Vid AMS och länsarbetsnämnderna finns styrelser som beslutar i övergripande frågor. AMS ger riktlinjer och uppdrag till länsarbetsnämnderna, fördelar resurser och följer upp verksam- heten i länen. har motsvarande ansvar för arbetsförmedlingarna i det egna länet. AMS leds av en styrelse som ansvara för verksamheten. Styrelsen består av en ordförande och generaldirektören samt högst nio andra ledamöter. Bland ledamöterna skall det finnas personer med särskild insikt i förhållandena på arbetsmarknaden. Andra styrelse- ledamöter än generaldirektören utses av regeringen för en bestämd tid. Generaldirektören är under styrelsen chef för och ansvarar för och leder den löpande verksamheten enligt styrelsens direktiv och riktlinjer. En överdirektör är generaldirektörens ställföreträ- dare. Generaldirektören anställs genom beslut av regeringen för en bestämd tid. Även överdirektören anställs genom beslut av rege- ringen. Andra anställningar beslutas av AMS. Inom AMS finns dessutom en rådgivande nämnd, en personal- ansvarsnämnd, Arbetslöshetsförsäkringsdelegationen, Delegation för yrkesinriktad rehabilitering och Kulturarbetsdelegationen. Den rådgivande nämnden skall samverka med representanter för arbets- givare och arbetstagare i frågor om den offentliga arbetsförmed- lingen organisation och verksamhet samt vid utarbetande av rikt- linjer för dess fortsatta utveckling. är enligt 26 § instruktion länsmyndighet för allmänna arbetsmarknadsfrågor. Den skall leda, samordna och utveckla den arbetsmarknadspolitiska verksamheten i länet och se till att den bedrivs effektivt. Nämnden skall enligt AMS före- skrifter hjälpa AMS i dess verksamhet i totalförsvaret. leds av en styrelse. Denna består av landshövdingen, som är ordförande, länsarbetsdirektören, som är chef för myndigheten och högst nio andra ledamöter. Bland ledamöterna skall finnas per- soner med särskild insikt i förhållandena på arbetsmarknaden. Nuvarande ordning med lönebidrag och vissa anställningsfrämjande åtgärder I denna bilaga lämnas en redogörelse för nuvarande bestämmelser om lönebidrag och skyddat arbete hos offentlig arbetsgivare. Vidare lämnas en redogörelse för lagen (1974:13) om vissa anställ- ningsfrämjande åtgärder, den s.k. främjandelagen. I sistnämnda lag ges vissa möjligheter till s.k. arbetsförmedlingstvång, vilket innebär att AMS i vissa fall kan förordna att en arbetsgivare inte får anställa andra arbetstagare än dem som den offentliga arbetsförmedlingen har anvisat eller godtagit. 2Lönebidrag och skyddat arbete hos offentlig arbetsgivare () En arbetsgivare som anställer en person med nedsatt arbetsför- måga, som anvisas av Arbetsförmedlingen, kan kompenseras eko- nomiskt genom lönebidrag för bortfallet i arbetsförmågan. Bestämmelser om lönebidrag finns i förordningen (2000:630) om särskilda insatser för personer med arbetshandikapp. Utöver lönebidrag förekommer enligt nämnda förordning enskilda insatser i form av stöd till hjälpmedel på arbetsplatsen, särskilda insatser för syn- och hörselskadade, stöd till personligt biträde, särskild stödperson för introduktion och uppföljning () och särskilt stöd vid start av näringsverksamhet samt skyddat arbete. Insatsen skyddat arbete förekommer i två former, dels hos efter överenskommelse mellan länsarbetsnämnden och , dels hos offentlig arbetsgivare när länsarbetsnämnden anvisar personer med svåra arbetshandikapp och lämnar ekono- miskt stöd till lönekostnaden. Enligt 8 § får länsarbetsnämnden anvisa någon en anställning med lönebidrag eller skyddat arbete endast om arbetsuppgifterna och arbetsförhållandena är lämpliga för arbetstagaren, samt lön och andra anställningsförmåner följer av kollektivavtal eller är likvär- diga med förmåner enligt kollektivavtal inom branschen. Stöd och andra insatser enligt nämnda förordning lämnas till eller omfattar personer, med arbetshandikapp, som är , och som uppfyller de särskilda villkor som gäller för de olika enskilda insatserna. Som en ytterligare förutsättning gäller att insatserna skall vara arbetsmarknadspolitiskt motiverade. Det betyder att insatserna får göras endast när de framstår som lämpliga både för den enskilde och ur ett övergripande arbetsmarknads- politiskt perspektiv. Med att en person har arbetshandikapp avses i detta samman- hang att personen på grund av funktionshinder har nedsatt arbets- förmåga och därför har eller kan förväntas få svårigheter att få eller behålla ett reguljärt arbete. Syftet med lönebidrag är att underlätta för personer med arbets- handikapp att få en anställning där den enskildes kompetens och färdigheter tas tillvara och där funktionshinder och nedsättning i arbetsförmåga beaktas. Lönebidraget utgör ett stöd till den som är arbetsgivare åt en person med arbetshandikapp som anvisats anställning hos arbets- givaren. Stödet är ett bidrag till arbetsgivarens lönekostnad för den anställde och utgör en kompensation för bortfallet i arbetsför- mågan. Enligt 26 § får lönebidrag lämnas om en person med arbets- handikapp bedöms inte kunna få eller behålla ett arbete om inte stödet lämnas och personens behov inte kan tillgodoses genom andra insatser än lönebidrag eller skyddat arbete. Bidraget får lämnas i följande fall: ?när en anställd återgår till arbetet efter att ha haft helt sjuk- bidrag enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, ?när en arbetstagare som tidigare haft en anställning med löne- bidrag får sin arbetsförmåga försämrad från det att lönebidrag senast lämnades och det finns behov av att löne- bidrag på nytt lämnas. Lönebidrag får lämnas även för en arbetstagare som övergår från skyddat arbete hos en offentlig arbetsgivare till en annan anställ- ning hos arbetsgivaren. Bidragets storlek påverkas av två faktorer: ?lönekostnaden för den anställde Lönebidraget lämnas med ett bestämt belopp per arbetsdag, dock endast för dagar som ingår i den normala veckoarbetstiden hos arbetsgivaren och för vilka arbetsgivaren betalar lön eller sjuklön. Vid deltidsarbete minskas stödet i förhållande till arbetstiden. När stödet beslutas skall dess storlek i kronor per dag fastställas för hela stödperioden. Lönebidragets storlek fastställs med hänsyn till graden av ned- sättning i arbetsförmågan hos arbetstagaren till högst av arbetsgivarens bidragsgrundande lönekostnad. Beträffande arbetsförmågan måste, ett enligt faktablad från AMS, arbetsgivare, arbetstagare och arbetsförmedling tillsammans komma fram till i vilken omfattning den är nedsatt så att bidrags- nivån kan fastställas. Det är viktigt att arbetsförmåga och funk- tionsnedsättning relateras till arbetets krav när bedömningen görs. Den bidragsgrundande lönekostnaden utgörs enligt 28 § av kontant bruttolön inklusive sjuklön och semesterlön, avgifter som ska betalas enligt lagen om sociala avgifter samt för avtals- enliga arbetsmarknadsförsäkringar eller motsvarande försäkringar. Om den anställde har högre lön än (heltid) får inte den överstigande delen ligga till grund för bidraget. Särskilda regler gäller enligt 29 § för vissa allmännyttiga organi- sationer. Vidare får lönebidrag lämnas med högst hela den bidrags- grundande lönekostnaden om arbetstagaren ?är berättigad till insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, ?på grund av långvarig och svår psykisk sjukdom inte tidigare haft kontakt med arbetslivet eller varit borta från arbetslivet , eller ?har mer än ett svårare funktionshinder. Enligt 30 § får lönebidrag lämnas under längst . Stödet får förlängas därutöver endast om det efter en särskild prövning bedöms motiverat med hänsyn till arbetstagarens arbetsförmåga. När länsarbetsnämnden tar ställning till en förlängning av löne- bidrag utöver det fjärde anställningsåret skall den särskilt pröva bidragets storlek. skall enligt 31 § verka för att arbetstagaren övergår till en anställning utan lönebidrag. För att underlätta en sådan övergång skall en individuell handlingsplan upprättas när den enskilde anvisas anställningen. Enligt faktablad från AMS skall arbetsgivaren tillsammans med arbetsförmedlingen, den anställde och den fackliga organisationen lägga upp en individuell handlingsplan. Handlingsplanen skall ha sådana inslag att den anställdes arbetsförmåga ges möjlighet att öka och innebära att lönebidraget inte behövs. Kompletterande utbildning, kamratstöd, arbetshjälpmedel är exempel på sådana inslag. Så länge lönebidrag lämnas skall Arbetsförmedlingen med- verka till att handlingsplanen regelbundet följs upp. Arbetsgivaren lämnar underlag för beräkning av lönebidraget till Arbetsförmedlingen som fattar beslut om stödets storlek. AMS Ekonomitjänster betalar ut lönebidraget efter rekvisition av arbets- givaren i efterskott. Rekvisitionen måste vara inlämnad från arbetsmånadens slut. Enligt 43 § får länsarbetsnämndens beslut om återbetalning av stöd och återkallelser av anvisningar får överklagas till AMS. AMS beslut får inte överklagas. Övriga beslut får inte överklagas. skall dock ompröva beslut om den som berörs av beslutet begär det. AMS får enligt 44 § meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för verkställigheten av denna förordning. 2.2Skyddat arbete hos offentlig arbetsgivare () OSA syftar till att ge vissa grupper av arbetshandikappade möjlig- het till anställning med rehabiliterande inslag. ska anställ- ningen leda till ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Skyddat arbete innebär enligt 32 § arbete för personer med arbetshandikapp vars arbetsförmåga är så nedsatt att de inte kan få annat arbete och vars behov inte kan tillgodoses genom andra insatser. Av 1 § lagen (1982:80) om anställningsskydd framgår att den som anvisats skyddat arbete undantas från den lagens tillämp- ning. Stöd kan lämnas till offentliga arbetsgivare som anordnar skyddat arbete. Det är Arbetsförmedlingen som anvisar den arbets- sökande till anställningen och målgruppen för OSA omfattar enligt 34 §: ?arbetslösa med socialmedicinskt arbetshandikapp,