sou · GQB367d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Förhoppningen var att detta bara skulle bli den första etappen i ett större projekt, att göra hela Dellenbanan till museijärnväg, helst i kombination med godstrafik. hade , med stöd från och , föreslagit att banan skulle byggnadsminnesförklaras. valls kommun var dock inte intresserade och verkade det som att hela projektet skulle rinna ut i sanden. För att väcka liv i projektet satte vi som mål att rusta åtminstone delen – Fredriksfors för museitrafik. Vi sökte därför bidrag från Delegationen och bad om ett nyttjan- derättsavtal. Det blev tvärstopp med en gång. Kommunen ville bygga en ny busstation mitt på spårområdet i , och mot den bakgrunden kunde inte ge oss tillträde till banan. Istället för att rusta banan och renovera tåg fick vi nu lägga all kraft på att försöka ändra kommunens planer. Busstationsförslaget var illa genomtänkt och flera av de remissvar som kommunen fick in var också kritiska. fick vi besked att vi beviljats av Delegatio- nen. Då vände allt. Kommunen drog tillbaka busstationsförslaget och när vi även fick från kunde vi sätta full fart med planeringen . I midsommarhelgen ordnade vi en Dellenbanans Dag i , med bl.a. det första svenska mästerskapet i cykeldressin. Evene- manget blev också startskottet när vi till- sammans med volontärer från hela , och med maskinell hjälp från spårbyggnadsföretaget i , bytte slipers och röjde sly. Det blev en mycket lyckad sommarsäsong på alla sätt. var vi äntligen igång! utarbetade vi en sjuårsplan för att visa hur vi ville gå vidare med projektet sen vi väl uppnått det första etappmålet, Fredriksfors (sjuårsplanen finns på vår hemsida på http//www.dellenbanan.nu). Vi presenterade den för och redovisade också vårt behov av pengar för vinterns verksamhet, . Dels behövde vi pengar till en projektledare som kunde planera för nästa sommars verksamhet, dels behövde vi pengar för att kunna transportera hem 3 000 slipers, som skänkt oss. Vi sökte därför från och lika mycket av Delegationen. För sommarens verksamhet sökte vi från den regionala fonden Mål 2 Norra. Pengarna från beviljades , vilket gjorde att vi kunde hämta våra slipers. Däremot fanns det inga pengar kvar hos Dele- gationen, men kanske kunde bidra istället? Inga pengar men mycket att förbereda var det mycket som måste förberedas . Vi kunde inte vänta med det arbetet till , när Mål 2 Norra skulle ta beslut. Då riskerade vi att ha pengar, men ingen planerad verksamhet att använda pengarna till. kunde inte föreningen anställa någon projektledare, eftersom vi inte visste om vi skulle få några pengar att avlöna denne. Resultatet blev att jag som föreningens ordförande ägnade större delen av vintern åt planerings- och förberedelsearbetet, i för- hoppning om att kunna avlönas . Dessutom lät det inte omöjligt att vi till slut skulle få de från Kultur- departementet, även om vi inte hade några löften om detta. Mot bakgrund av att vi fått slipers av (till ett värde av ) utgick vi ifrån att det inte skulle bli några problem att få ett nyttjanderättsavtal även . Därför kom det som en chock när meddelade att man inte var be- redda att skriva något avtal alls. Efter ett längre möte med Mellersta banregionen, och med stöttning från , fick vi till slut ett avtal, men bara . fick vi avslag på vår ansökan. För att gardera oss hade vi även lämnat in en ansökan till regional- ekonomiska enhet, men inte heller här var man beredd att säga ja. Man vågade inte satsa en större summa pengar i Dellenbanan, när det var osäkert om skulle acceptera någon verksamhet efter . Nästa steg kommer därför nu att bli ett möte mellan , och kommunen . har vår ekonomiska situation blivit alltmer ohållbar. arbete har vi inga egna medel att satsa, och har därför måst skjuta den planerade banupprustningen . Kvar av sommarens planerade verksamhet är Dellenbanans Dag, till vilken vi fått både Leadermedel och sponsring från , samt uthyrning av våra tre cykeldressiner. Även för mig personligen är läget nu prekärt. Jag har fått anstånd med preliminärskatten , men i maj – juni går skulden över till Kronofogden. Förutom de problem som detta innebär för mig och mina möjligheter att driva min rörelse vidare, innebär det också en belastning för föreningen. En organisation som har en ordförande som hamnat hos Kronofogden på grund av obetalda skatter riskerar att betraktas som oseriös. Mötet är förmodligen avgörande för oss och för projektet. För att det ska kunna fortsättas och fullföljas krävs att alla par- terna, , och kommunen är eniga. Säger någon av dem nej så innebär det nog slutet arbete. Å andra sidan kan det ju bli ett ja, och då har vi alla viktiga parter med på projektet. Tvekan är utan tvekan vårt största problem just . Det är ju tvekan som gör att inte törs ställa upp med ytterligare pengar. tvekar eftersom dom vet att åtminstone har motarbetat projektet. tvekar eftersom dom ser risken att kommunen till slut får ta på sig en kostsam rivning av banan, om lämnat scenen. Vi har fått ett mycket starkt stöd för idén att tillskapa en musei- järnväg med eldrift, från , Tekniska Högskolan, Järnvägsmuseum, , och inte minst från Delegationen. När det stödet manifesterade i form av ett bidrag i reda pengar ledde detta till att det låsta läget öppnades och vi kunde komma igång med projektet. riskerar tvekande hållning att sprida sig till flera, och leda till att processen avstannar helt. Ett uttalat stöd från staten, manifesterat i form av ett ekonomiskt bidrag, vore det bästa som kunde hända för att få parterna att känna det stöd, uppifrån, som gör att projektet kan rulla igång igen. Med vänliga hälsningar , ordf. 0650-301 40 Folkbiblioteken och det industriella kulturarvet, folkbibliotek Regionbibliotek har som ett av sina mål att låta en helhetssyn på ABM-området (samarbete mellan arkiv, bibliotek och museer) vara styrande i sitt arbete. Därför faller ett industri- historiskt projekt väl innanför ramarna för regionbibliotekets verk- samhet. oAtt en modell utarbetas för hur biblioteken kan vara lokala resurser i arbetet med det industriella samhällets kulturarv. oAtt lokal verksamhet med anknytning till industriminnes- området stärks. oAtt konkreta samverkansformer mellan arkiv, bibliotek och museer utformas. o Ett ökat samarbete mellan arkiv, bibliotek, museer och studieförbund i regionen. o Ökat folkbildningsarbete i kommunerna. oAtt nya samarbetsformer mellan kulturarvsinstitutioner, fack- föreningsrörelse och näringslivsföreträdare upprättas lokalt. o Ett ökat kommunalt intresse för frågor som rör det industriella samhällets kulturarv. o Nya nätverk mellan befintliga aktörer inom fältet. oEtt ökat synliggörande av intressant lokal verksamhet gent- emot regionen och nationen. En styrgrupp skapades . Den hade sitt första möte då förslagen till delprojekt presenterades. Delprojektens ansökningar behandlades vid ett styrgruppsmöte . Ett sista möte hålls . Ett gemensamt möte för de blivande delprojekten hölls 5 feb- ruari på . Vid mötet träffades de deltagande och gavs tillfälle till att presentera sina idéer och diskutera möjliga former för samverkan. Ytterligare ett möte hölls i Stenung- sund där projekten redovisade hur långt de kommit. som arbetar med Barnens bibliotek på Internet deltog för att diskutera att ett ABM-perspektiv läggs på Barnens Bibliotek *. Ett antal intressanta idéer väcktes. Projektledarna har deltagit i möten med det Industrihistoriska museinätverket i samt möten av ABM och industrihistorisk karaktär. På så sätt har vi bidragit till att förstärka det nätverk som bildats genom de olika delprojekten. Ytterligare ett möte mellan de deltagande planeras . Projekttiden skall avslutas med en konferens på Innovatum i men de flesta projekten fortsätter som ordinarie verksamhet. De 5 delprojekten: En dokumentation om textilindustrin genomförs i samverkan mellan skolan, , och hem- bygdsföreningen och hembygdsföreningen har förberett intervju- frågor som elever i årskurs åtta och nio ställer till personer som arbetat inom textilindustrin. Svaren bearbetas och läggs in i den lokala databas som skapas inom projektet. Resultatet publiceras också på nätet. Informationshanteringen och tillgängliggörandet står för. En modell till databas har tagits fram i som gör den tillgänglig för användning i och andra bibliotek. arbetar tillsammans med bruk: En utställning på baserad på det material av äldre fotografier och texter som hämtas från och närliggande arkiv. Utställningen har aktualitet i samband med en avslutad industrihistorisk inventering i . samarbetar med Innovatum om att utarbeta en modell för en industrihistorisk webbportal. Den har sin ut- gångspunkt i det lokala , , men är tillämpbar för alla folkbibliotek i regionen. Grunden i portalen skall vara vägar in i material- samling varvid man så långt möjligt integrerar portalen med bib- liotekskatalogen och framförallt presenterar informationen på ett klart och överskådligt vis. Utifrån detta konstrueras en struktur för portalen vilken för- utom material skall inrymma teman som o pågående regionala industrihistoriska projekt I samarbete med varvshistoriska föreningen och Göteborgska tids- speglar har arbetat för att på olika sätt lyfta fram Lindholmenområdets och varvens histo- ria. andordnas fyra berättarkvällar, då människor som har eller haft anknytning till bostadsområdet och/eller varvet samlas i . Berättarna intervjuas senare och vårens träffar med ca 250 deltagare kommer att resultera i en CD-romskiva. Kulturarv - den nya mötesplatsen - är en webbaserad utställning kopplad till . Stenung- sundsprojektet är ett delprojekt inom Museums projekt field Girls. Petrokemisk industri i . I denna interaktiva utställning kommer de föremål, bilder och minnesmate- rial som har samlats in i projektet att exponeras. På så vis blir det insamlade materialet tillgängligt för Stenungsundsborna. (Något om samhällets korta tid som industrisamhälle – kom inte på nåt bra) En studiecirkel i ABF:s regi om bilklädselsömnad för och genomförs i . Cirkeldeltagarna har i projektet kunnat göra en studieresa till på i . I ett samarbete med har de fått utbildning i utställnings- och framföran- detekniker och om upphovsrättsfrågor helt enligt deras önskemål. Utställningen kommer att visas i . Projekten har avrapporterat under mötet i . I de flesta fall är projekten relativt nystartade och kommer ej att kunna slutföras . I något fall kan en mindre justering av projektinnehållet bli aktuell. Barnens bibliotek ABM –samarbete skapas Ansökan om utbildning i databaser – Regionbiblioteket Vi avser att skriva förslag till magisteruppsats i ämnesord för indu- strihistoria till i Utvecklat samarbete mellan bibliotek, folkhögskola, studieför- bund, arkiv och museer i medverkande kommuner. Människors möten i kommuner och mellan kommuner har stärkts. *Barnens bibliotek. är ett webbprojekt inom Regionbiblioteket som stöds av bl.a. . Drömmen om ett bättre liv, Arbetets museum Vi har fått bekräftelse och kännedom om vår egen historia här i . Gamla spännande händelser har kommit upp i dags- ljuset. Vi har börjat prata mer och minns om gamla tider Många finska invandrare har funderat verkligen högt: Vad har vi fått? Hur har vi anpassat oss egentligen i det nya hem- landet: språket, kulturen, den sociala gemenskapen? Ur utvärderingen av lokalt projekt. Utan invandringen, som pågått , skulle , ur många perspektiv, ha blivit ett betydligt fattigare land. Men i den nutida debatt som förs i media skildras invandrare och invandring som ett problem. Arbetets museum vill med samarbetsprojektet om ett bättre liv vända på begreppen och visa att invandrare och invandring alltid har varit, och är, en stor tillgång för . Projektet vill medverka till en minskad kategorisering av in- och utvandrare genom att ta hänsyn till genus, generation, regionalitet och nationalitet. Det fanns två huvudsyften med Drömmen om ett bättre liv. Det första var att öka kontaktytorna mellan svenskar och invandrare i samhället. Detta tänktes ske dels genom möten mellan arbetslivs- museernas och invandrarföreningarnas medlemmar då utställningen växer fram och dels genom mötet mellan utställningarnas olika besökskategorier. Människorna i projektet ser numera museet som sitt och tar med sig vänner och sin familj för att visa det. Museet står för någonting annat ännu – även deras historia. Ur utvärderingen av lokalt projektet. Vårt andra syfte gällde de ideella föreningarna. Vi ville med sats- ningen fortsätta att bygga nätverk mellan arbetslivsmuseer och invandrarföreningar på regional och nationell nivå och ge de som vill utveckla sin verksamhet en chans att förverkliga sina planer. Vi ville också visa lokala och regionala myndigheter och företag att de ideella föreningar som väljer att delta i projektet har en stor poten- tial i det lokala kulturarbetet och därför är värda ett ökat stöd och uppmärksamhet. En viss osäkerhet kändes mellan invandrarna och oss svenskar. Öppenheten var svår i början, vi hade en känsla av att dom inte vågade lita på oss. Initiativförmågan från dom saknades i början. Ur utvärderingen av lokalt projektet. Tyvärr kan ovanstående mål inte beskyllas för att vara lätta att mäta men med tanke på vad vi genomfört i projektet så känner vi oss glada och stolta över vad projektet åstadkommit och anser oss till stor del ha nått våra mål. Målgruppen för Drömmen om ett bättre liv var lokala arbetslivs- museer och invandrarföreningar runt om i landet. De forsknings- projekt som genomförts och de utställningar som byggdes av de lokala projekten kom att ha mycket varierade samarbetsgrupper. Nedan uppräknade föreningar är inte en fullständig uppräkning av de som deltagit i projektet utan syftar mer till att beskriva projek- tets mångfald; (lokalt och centralt), (lokalt och centralt), finska förening, i , , , Finska före- ningen, , Flyktingmottagningen i Ale, jugoslaviska förening, finska förening, Mångkulturellt forum, Komvux (SFI), i , Romerna i , Lantarbetarna, , , finska förening, generalkonsulat, folkhög- skola, Industrifacket avd 10, Finska pingstkyrkan i , Stads- teatern i , , Östgöta vallongille, Vänorstföre- ningen – Yvoir, samt alla deltagande arbetslivsmuseer. I de lokala gruppernas arbete har ca 340 personer deltagit. Av dessa var ca 230 personer invandrare. Tillsammans med de lokala projek- ten har Arbetets museum genomfört 11 seminarier på olika platser i där sammanlagt 270 personer deltagit. Grupperna har till- sammans producerat 17 utställningar som ur olika perspektiv berättar om invandring till . Dessa utställningar har besökts av ca 40 000 personer under tre hektiska sommarmånader juni – . I har man i stället för utställning valt att skriva en bok, i spelade man in en video, i har arbetat med en film och i har arbetat med en minnesinsamling Kvinnor som följde med Hults bruk, Norr- Om finsk invandring ur ett Vi som kom till Vi skulle ju inte stanna Tänk vad man kan drömma Balter, betor, brytningstid Vallonerna hade också en dröm De kom över havet Invandrarnas kamp om arbete Invandrarnas betydelse för. För mer information om de olika projekten se hemsidan När ansökan skrevs /2000 sattes målet att starta 25 projekt runt landet. fanns 26 orter med i för- handlingarna kring projektet men på grund av olika anledningar valde några grupper att inte delta i projektet och 21 lokala projekt kom att delta i Drömmen om ett bättre liv. Bland de som valt att inte delta har det funnits en rad olika orsaker bakom deras ställ- ningstaganden. bruk var exempelvis på väg in i projektet men när kommun drog in alla bidrag till museet och musei- chefen blev uppsagd kunde man av förståliga orsaker inte delta i projektet. I har man haft problem med projektets titel och inriktningen på arbete. Vad är det för dröm att fly till ett land där man inte får något arbete! Hos andra har glöden falnat, ibland kanske för att vi inte träffat rätt människor. Det finns även det motsatta förloppet där man tveksamt gått med i projektet men sedan genomfört storverk. Sedan projektet startat har vi även mött reaktionen - Men oh att vi inte visste detta, vi hade också velat vara med! Ett att projektets resultat är att vi samlat in ett omfattande material och berättelser om invandrares upplevelser av att flytta till . På så sätt har vi synliggjort invandrarna och dess erfarenheter. För- hoppningsvis kommer detta insamlade material andra till gagn i sitt arbete att berätta om det mångkulturella . Man kunde inte handla när man kom till affärerna och inte kunde svenska... Vi visste ju inte vad det hette, så vi lyssnade på varandra Jag hade lärt mig att säga en limpa, så jag köpte en limpa . Jag hade torrt bröd överallt hemma. Bara för att jag inte kunde säga en halv limpa så var jag tvungen att köpa en hel limpa varje gång. Efter det att utställningarna visats på respektive ort var det tänkt att projektet skulle avslutas . Men alla involve- rade ville på något sätt ha en fortsättning på projektet. Arbetets museum har därför beslutat att genom en stor utställning lyfta fram gruppernas arbete. kommer Arbetets museum att inviga om ett bättre liv. Utställningen blir till viss del en redovisning av det arbete som genomförts av grupperna runt . Fyra utställningar kommer att visas i sin helhet och de andra kommer att representeras i text och bild. Vidare får vi då chansen att visa upp boken från Troll- och Judiska museets film. Till utställningen kommer Arbetets museum att producera en bok som kortfattat redovisar arbetet i grupperna. Denna bok kommer att publiceras i museets rapportserie. Arbetets museum deltar i Culture projektet , Work and Identity. I detta projekt samarbetar museer från Köpen- hamn, , , Steyr och . Museerna skall genomföra egna nationella projekt samt tillsam- mans producera en internationell vandringsutställning. Arbetets museums bidrag till den internationella utställning blir material som tagits fram i , och . För denna rapport ansvarar: 011 – 23 17 26 Wooden culture, Timmerdraget Wooden Constructions in Premodern and Methods Projektet har sin utgångspunkt i kampanj Europé, a common heritage. Projektet vill genom tvåveckors workshops i vart och ett av de sju deltagande länderna uppmärksamma och öka kunskapen om förindustriella, traditionella träkonstruktioner, metoder och tekniker. Utgångspunkten är att denna kunskap till övervägande del inte kommuniceras eller utvecklas med moderna vetenskapliga metoder, t.ex. i skrift, utan att den utvecklas i prak- tiskt hantverk och överförs i fysiska möten mellan människor. Sådan kunskapsproduktion skiljer sig i grunden från vår tids vetenskapliga metoder. Detta är viktigt att beakta då träbyggandet hör till de folkligt överförda traditionerna och att det i sådana traditioner finns få övriga historiska källor. Byggnaden i sig blir en mycket viktig källa för att utveckla och återvinna kunskap och hantverkarens närvaro är nödvändig för att uttolka dessa källor. Genom att lyfta frågorna om traditionellt träbyggnadshantverk till en europeisk nivå vill vi sprida och utveckla den kunskap som pro- duceras inom nationella ramar, men också öka förutsättningarna att ta tillvara de ännu tillämpade tekniker och tillvägagångssätt som, utifrån vårt moderna sätt att se, kan kalla traditionella och som är levande i många europeiska regioner. Man skulle här till stora delar fånga in kunskaper, som till en del handlar om äldre träbyggnadskunskaper, men också ger möjlighet för hantverkare och människor med lokalt kunnande att vara med i tolkningen och berättandet v sin egen historia. Förutom planeringsmöten i och har projektet genomfört två av de planerade sju workshoparna. hålls den svenska workshopen och är det respektive tur. kommer de av- slutande workshoparna att anordnas i och . Förutom kontakterna på basplanet med deltagande, professionella hant- verkarna och arkitekterna/etnologerna har kontakter också knutits med kulturarvsinstitutionerna i , , , , och . Det kanske mest positiva med projektet är att, troligtvis p.g.a. ämnesvalet, vi har fått se väldigt undanskymda delar av de del- tagande länderna. Man kan säga att projektet uteslutande genom- förs på landsbygd. Det mest negativa är att vi som svens- kar är van en annan form av organisation av den här typen av pro- jekt. En kunskapsöverföring över yrkesgränserna har skett. Mest fram- trädande är att se hur arkitekterna upptäckt vilken kun- skapsresurs som hantverkskunskapen utgör. För hantverkarnas del är det ännu trevande på sina håll, men vi har strävat efter att visa på ett konkret vi satt deras kunnande har betydelse både avseende tolkningen av kulturarvet och därmed också hur det ska vårdas. Att de ska ta det som självklart att delta i diskussionen är en process som påbörjats och redan har gjort framsteg. Förutom ovannämnda dialog över de professionella gränserna som kommer att utvecklas ytterligare, har de genomförda workshoparna rönt stor uppmärksamhet i det lokala samhället. Dessutom genomförs vid varje workshop ett Gästprogram där vi visar upp projektet för sponsorer och representanter för kulturarvsinstitu- tioner regionalt och centralt. Projektet har arbetat med en hemsida som informationskanal. Hemsidan produceras av Timmerdraget och har fram till sista haft närmare 3 500 besök. Vidare har en videofilm ifrån den rumänska workshopen producerats. Projektet har fått ytterligare från för att fort- sätta videodokumentationen av projektet. 2 artiklar ifrån de genomförda workshoparna publiceras i kom- mande numret av Byggnadskultur 8 artiklar om träbyggnadskulturen i de deltagande länderna publice- rade på projektets hemsida 1 svensk artikel publicerad i rumänsk tidskrift 4 artiklar, varav 2 från , från projektet publicerade i Europa- rådets tidskrift 10 artiklar levererade till en bok som publiceras av 2002. Artiklarna (2 från ) belyser hela projektets hittillsva- rande resultat. Projektet i praktiken - en kort beskrivning Ett informationsutskick gjordes , där vi beskrev vilka vi på Företagens Arkiv är och vad vi vill med projektet. Vi talade där också om vad projektet skulle innebära i praktiken, d.v.s. telefonkontakt längre fram och ett eventuellt besök med en kortare intervju samt en diskussion om intresset av en eventuell deponering av arkiv hos oss. Projektet har också fått uppmärksamhet genom artiklar i lokalpressen. arbetar vi nu med att kontakta företag per telefon samt att besöka dem. Redan efter de två första telefonsam- talen märkte vi att det sista man ville ha kontakt med var ännu en telefonförsäljare. Därför blev det naturligt att vi fortsättningsvis framhävde intervjumomentet som orsak till besöket – utan att för den skull dölja huvudorsaken. Det har också visat sig fungera bra, nästan samtliga företag har ställt sig positiva till detta. En del före- tagare har kanske varit tveksamma till en början, men när intervjun kommit igång tar de allra flesta betydligt på sig för be- söket än de själva bokat in från början. Och mängden extrainfor- mation vi får på köpet vid intervjuerna är inte obetydlig. Man får inte glömma att de företag vi söker upp ofta är enmansföretag där bevarande av arkiv inte är något som prioriteras i verksamheten. har man helt enkelt inga handlingar kvar, förutom räkenskapshandlingar inom bokföringslagens tioårsgräns. Andra enmansföretagare månar däremot väldigt mycket om sitt företags historia och i dessa fall kan det vara svårt att lämna ifrån sig hand- lingar som kanske följt ägarfamiljen i flera släktled. Därför fyller intervjuerna det tomrum som annars skulle uppstå i de fall inget arkiv levereras till Företagens Arkiv. När det gäller vissa branscher, där ofta ingen fast adress eller telefonnummer finns att tillgå, har vi valt att gå andra vägar för att nå de rätta kontakterna. Detta gäller inte minst dansband och orkestrar. Här har vi fått tillgång till en del material via en lokaltid- ning som följer ett antal äldre dansband i en artikel- serie. Tillsammans med journalisten bakom artiklarna planerar arkivet att besöka fler dansband för intervju och eventuellt insam- lande av arkivmaterial.