sou · GQB391d2 · 2003-01-01 00:00:00 — I en PM framhölls att det förelåg en risk att det utkristalliseras en eller flera anarkistiska/autonoma grup- per, som inte bara har våld som medel, utan även har våldet som mål. Det hävdades vidare att anarkister upprättat kontakter inom det militära försvaret och den vägen möjligen kunde komma åt va- pen och annan materiel. Vidare påstods att det framkommit att personer som deltagit i kampanjen mot utomlands skulle ha kommit över automatvapen. Vapnen skulle också ha använts för väpnade rån i . Hur detta skulle ha framkommit angavs inte i PM:n.964 uppmärksammades att studenttidningen intervjuat tre företrädare för Anarkistiska Sällskap. En av dessa uppgav att vi tar inte avstånd från våld, det är rätt att använ- da våld, både mot föremål och mot människor i vissa situationer. Att på detta sätt öppet deklarera att man kunde tänka sig att an- vända våld mot människor var onekligen en nyhet. Säkerhetspoli- sen analyserade detta faktum på följande sätt: 962Nyanarkism bland ungdom. PM RPS/Säk 1/10 1987. Rapport gällande -01 - - 89 -03 -31. PM 25/5 1989. Akt 001301- 1846 löpnr 4. PM kontrasubversionsroteln 19/9 1989. Akt , löpnr 1. Att man nu öppet går ut och säger att det är rätt att använda våld emot människor, är en viktig strategi- förändring från anarkistisk/autonom sida. Utåt har man sagt att inga människor får komma till skada.965 Som nämnts tidigare ansågs anarkisterna omkring 1992-1993 hålla en låg profil utåt. Till viss del torde ha hänfört detta till in- terna taktiska diskussioner om våldsanvändning. I en halvårs- rapport daterad anfördes följande: Källinformation säger att rörelsen är upp- delad i två läger. De som har varit med i rörelsen se- dan 1985-86 företräder en mer militant linje, medan andra nytillkomna inte är lika radikala i sin upp- fattning. Beträffande de mer militanta så vill några an- vända väpnat våld.966 Vad som avsåg med väpnat våld utvecklades inte – veterligen har aldrig de svenska autonoma grupperna använt eller införskaffat skjutvapen. Som en särskild form av våldsanvändning kan nämnas den som explicit riktas mot meningsmotståndare. Framför allt har detta riktats mot personer inom olika nazistiska och rasistiska grupper. var huvudfienden och flera attacker genomfördes. överfölls och miss- handlades medlemmar i den nazistiska organisationen som i i sålde tidningen och delade ut flygblad. Enligt polisanmälan blev de sju nazisterna attackerade av ett 20-tal mer eller mindre maskerade personer beväpnade med järnrör, träpåkar och knogjärn. En person fördes till sjukhus efter att ha fått ett järnrör i bakhuvudet. Med telefonavlyssningens hjälp anser sig kunna identifiera sex av deltagarna. Veterligen har misshandeln inte fått någon rättslig efterföljd.967 attackerades på i . Sju aktivister från i åkte ned till i en hyrd Toyotabuss och kastade in smörsyra i lokalen där årsmötet hölls. Enligt vittnen var deltagarna maskerade med hjälp av kapuschonger och Palestinasjalar. Rapport gällande tiden - -. Författningsskyddet, 28/6 1990. Akt löpnr 5. 966Akt löpnr 7. 967Se handlingar i akt. tionen greps föraren medan övriga kom undan och fick ta tåget hem. En annan grupp från Stoppa Rasismen var också på plats i syf- te att kartlägga deltagarna i årsmötet. Flera inom denna grupp om- händertogs av polisen. kände till aktionen från i i förväg och kunde meddela kollegerna i att bussen med visst registreringsnummer var på väg mot . innan hade även den öppna polisen i upptäckt den vita som rekognoscerade utan- för . Veterligen gjordes dock inget för att förhindra attacken.968 Denna händelse samt incidenten i 1994 aktualiserar ett problem. Hur ska förfara när överskottsuppgifter in- kommer genom telefonavlyssning som antingen pekar ut vissa per- soner som förövare av visst brott, eller gör gällande att viss brotts- lig aktivitet kommer att äga rum? Om delger den öppna po- lisen uppgifter av detta slag, eller på egen hand agerar på ett sådant sätt att det framstår som klart att man har tillgång till exklusiv in- formation riskerar att avslöja sina arbetsmetoder. Om däremot inte delger den öppna polisen uppgifter av denna karaktär riskerar man att försvåra arbetet med att förhindra och be- ivra brott av dessa slag. Eftersom yttrande- och mötesfriheten är grundlagsskyddad är det också just sådan verksamhet som författ- ningsskyddet inom har till uppgift att skydda. Detta även om den bedrivs av grupper, t.ex. nazister, med åsikter som uppfat- tas som motbjudande av en mycket stor majoritet av be- folkning. I samband med valmöte i attackerades företrädarna från SD av ett tiotal maske- rade personer försedda med träkäppar. Som avledningsmanöver tå- gade ett demonstrationståg med ett 20-tal personer mot mötesplat- sen från en annan riktning. Avledningen lyckades i så måtto att po- lisinsatsen hade koncentrerats mot denna grupp. Aktionen kunde knytas till kretsarna kring i genom att fyra av akti- visterna greps.969 förekom i ägg- kastning mot företrädare för nya partiet. Det är emellertid inte bara politiska motståndare inom de nazis- tiska och främlingsfientliga kretsarna som angrips. invaderades i av ett 50-tal ungdomar. På hotellet hade och ungdo- 968PM 28/3 1995. Akt löpnr 1. 969AFA aktion mot valmöte i . V-SH 449-98, 4/9 1998. marna halade två moderata partiflaggor som fanns uppsatta utanför hotellet. När personal från hotellet försökte hindra ungdomarna blev de enligt polisanmälan utsatta för sparkar och slag från ett 20- tal ungdomar. Enligt uppgift skulle ungdomarna ha deltagit i ett Nordiskt möte mot nyliberalism som hölls i . Fem ungdomar i ålder greps och polisanmäldes för misshandel respektive ohörsamhet mot polis.970 I samband med en demonstration på arrangerad av SUF, och Autonomt motstånd drabbades en kvinnlig ridande polis av en fraktur på käkbenet orsakad av en kastad sten. Gär- ningsmannen dömdes senare i till 8 månaders fängelse samt i skadestånd. har hän- delser som husockupationen i samt kravallerna un- der i bidragit till att hålla hotbilden levande och aktuell. Hur stort hotet är kan dock ifrågasättas Enligt Brottslighet kopplad till rikets inre säkerhet ökade visserligen antalet anmälda brott med anknytning till antifascism/vänster- ideologi . Om man även beaktar kategorierna brott mot , brott med antisexistiskt motiv samt brott med koppling till djurrättsaktivism visar det sig att det totala antalet anmälda brott med anknytning till den autonoma sfären minskade från 2000 till 2001.971 Det avgjort vanligaste anmälda brottet var klotter. Av framgår också att antalet anmälda brott på vänstersidan är avsevärt mindre än antalet anmäl- da brott med koppling till vit makt-sfären och främlingsfientliga motiv. Det totala antalet anmälda brott med koppling till den autonoma gruppen (598) motsvarar ungefärligen antalet anmälda brott (541) i (32 218 invånare) under en månad (januari) år 2001.972 I har den utopiska, frihetliga socialismen funnits åtmin- stone . 970Angående demonstration och misshandel vid 2, 970614. S SH 537-97, 10/9 1997. 971Brottslighet kopplad till rikets säkerhet 2001. Rapport från säkerhetspolisen . I dessa siffror ingår inte de brott som anmäldes i samband med i 2001. 972Polismyndigheten i : Preliminär statistik från RAR-systemet. Det är emellertid först vi kan tala om organise- rad verksamhet med mer eller mindre klart uttryckt anarkistisk ideologisk prägel. Efter en livaktig period kom verksamheten efter att anta mer blygsamma former. Parallellt med den organiserade anarkismen växte i även fram en syndikalistisk fackföreningsrörelse, samlad inom Arbetares (). var under de första decennierna efter inte något som säkerhetspolisen intresserade sig för. SAC uppfattades som pålitligt antikommunistisk och utgjorde därmed inget direkt övervakningsobjekt. intresserade sig säkerhetspolisen i viss mån för det samarbete mel- lan syndikalister och anarkister som kunde iakttas på en del orter i . bildades vid SAC:s 21:a kongress en antimilitaris- tisk kommitté och var det främst denna verksam- het som intresserade säkerhetspolisen. konstaterade att SAC som organi- sation uppträtt återhållsamt och knappast mer re- volutionärt än den reformistiska fackföreningsrörelsen. Någon uppföljning av organisationen hade därför inte bedömts nödvändig. Intresset kring SAC har varit knutet till organisa- tionens eventuella medverkan i utomparlamentariska aktioner i an- slutning till ordförandeskap i EU. De svenska anarkisterna var inte något som säkerhetspolisen högprioriterade . Först mot mit- ten och slutet av började en yngre generation anarkister göra sig hörda. I skuggan av den maoistiska vänstern började grup- per med en mer frihetlig socialistisk inriktning växa fram. Den al- ternativkultur, t.ex. i form av Alternativt samhälle och Internatio- nal Harvester, som framträdde upplevdes av säkerhetspolisen som ett potentiellt hot eller rent av som en del av det subversiva . Någon reell övervakning av dessa grupper var det emellertid inte frågan om. När den hemliga tjänsteföreskriften HT 16 trädde i kraft fanns i förteckningen över organisationer som säker- hetspolisen skulle ägna särskild uppmärksamhet fyra anarkistiska organisationer upptagna. Bakgrunden till detta torde ha varit de oroligheter som ägde rum i . ockuperade några personer ett av rummen i barnavårdsnämndens allaktivitetshus och i anslutning till detta förekom flera demonstrationer med anarkistiska inslag. Samtliga fyra anarkistiska organisationer torde ha varit mycket små och ett par av dem knappt, om ens alls existerande. Säker- hetspolisen kom heller inte att lägga några större resurser på över- vakning av dessa grupper. Något reellt hot mot rikets säkerhet kan de knappast ha utgjort. utfärdade regeringen nya tilläggsföreskrifter till personalkontrollkungörelsen. De anarkistiska organisationerna ströks nu för gott från listan. var säkerhets- polisens rapportering rörande anarkister i det närmaste obefintlig. Associationer till anarkism kunde dock göras då säkerhetspolisen intresserade sig för radikal kulturverksamhet av olika slag. ingrep den svenska polisen mot en grupp under led- ning av som planerat och agerat i syfte att kidnappa det tidigare statsrådet . I samband med utredningen visade det sig att flertalet av de in- blandade svenskarna tillhörde de anarkistiska kretsarna. I samband med säkerhetspolisens kartläggning av denna grupp upptäcktes att de använde en källarlokal på i som disponerades av den anarkistiska organisationen . Denna organisation kom nu att övervakas, dels från en fast observationslokal, dels genom telefonavlyssning. Överskottsinformationen från avlyssningen av sparades av säkerhetspolisen i en akt som fick täcknamnet . övervakades vidare anarkister tillhörande gruppen An- arkokommunistisk Organisation (AKO) i samt lika- sinnade inom bokgille. Ytterligare en organisation som i viss utsträckning övervakades var det rådssocialis- tiska Förbundet med förankring i och Gö- teborg. Den hotbild som motiverade övervakningen av de svenska anar- kisterna var att de kunde tänkas använda våld för att nå politiska syften. En särskild fara bedömdes kopplingar till den internationel- la terrorismen utgöra. Erfarenheter från och Kröche- rärendet ansågs visa att rekryteringsbasen för terrorgrupper ofta utgjordes av lösliga anarkistiska nätverk. Från säkerhetspolisens sida ansågs 1979 att anarkisterna borde tas in i . Detta kom dock inte att ske, sannolikt med hänvisning till anarkisternas obenägenhet att organi- sera sig i fasta och bestående organisationer. var anarkisterna en för säker- hetspolisen tämligen ointressant företeelse. Detta torde ha sin för- i att anarkisterna var övervägande inriktade på icke-våld, höll en tämligen låg profil samt var organisatoriskt splitt- rade. började dock hotbilden skärpas bl.a. genom ett flertal husockupationer varav några fick ett våldsamt för- lopp med kraftiga polisingripanden. En organisation som särskilt uppmärksammades var Commando Coca Cola som genomförde el- ler tog på sig ansvaret för några spektakulära aktioner . 1990-talets anarkistiska eller autonoma verksamhet har främst kretsat kring antifascism och miljöaktivism. bil- dades Antifascistisk Aktion som ett landsomfattande nätverk. Bak- grunden var de sammanstötningar som ägt rum i samband med de årliga 30 novemberdemonstrationerna samt den ökning av nazis- tiskt och invandrarfientligt våld som kunnat iakttas åren innan. har utvecklat en effektiv apparat för att övervaka och kartlägga sina meningsmotståndare. Vid sidan av den antifascistiska rörelsen kom i början av 1990- talet en ny radikal och aktivistisk miljörörelse att växa fram med Socialekologisk Aktion om mest framträdande organisation. Säkerhetspolisens övervakning av de autonoma/anarkistiska grupperna har bedrivits med gängse metoder - yttre och inre spa- ning, källdrivning och telefonavlyssning. Hotbilden har i hög grad handlat om risken för utomparlamen- tariska aktioner av olika slag. var det risken för sabotageaktioner mot som utgjorde den mest framträdan- de komponenten i hotbilden. Sabotagen mot kulminerade runt decennieskiftet 1990. Säkerhetspolisens uppfattning var att gärningsmännen huvudsakligen stod att finna i autonoma kretsar men i viss mån även bland yngre kommunister. Vid mitten av 1990- talet inleddes en ny våg av angrepp mot . Ytterligare en del i hotbilden var motståndet mot som började märkas i sista år. Frågan om våldsanvändning från anarkistiskt håll framträder som en central fråga för hotbilden. Med början 1987 tyckte sig sä- kerhetspolisen kunna iaktta en ökad grad av våldsanvändning från anarkistiskt håll. I en PM framhölls att det fö- relåg en risk att det skulle växa fram anarkistiska/autonoma grup- per som inte bara använde våld som medel, utan även hade våldet som ett mål i sig. Som en särskild form av våldsanvändning kan nämnas den som explicit riktas mot meningsmotståndare. Framför allt, men inte enbart, har detta riktats mot personer inom olika na- zistiska och rasistiska grupper. I likhet med vad som framhållits i tidigare kapitel kom säker- hetspolisen i flera fall att ägna uppmärksamhet åt verksamhet med mycket begränsad betydelse för rikets säkerhet. Den alternativkul- tur som frodades under vänstervågen kan knappast ha utgjort något hot mot rikets säkerhet. I andra fall framstår säkerhetspolisens intresse som välmotive- rat. Det har då främst handlat om att kartlägga svenska gruppers kopplingar till internationell terrorism. Den hotbild som kan urskiljas beträffande de anarkistis- ka/autonoma grupperna är i mångt och mycket väsensskild från den hotbild som den revolutionära 1970-talsvänstern utgjorde. Det hot som anses föreligga anses egentligen inte riktat mot rikets säkerhet utan mot enskilda människor och mot egendom. Möjligen är dock hotet inte så stort. Det sammanlagda antalet anmälda brott med anknytning till den autonoma sfären minskade . Den anmälda brottsligheten är också av avsevärt mindre omfattning än den som kan knytas till nazistiska kretsar. Det avgjort vanligaste anmälda brottet var klotter. Det totala antalet anmälda brott med koppling till den autonoma gruppen motsvarar ungefärligen antalet anmälda brott i (32 218 invånare) under månaden januari år 2001.973 973 i : Preliminär statistik från RAR-systemet. I de föregående fem kapitlen har undersökts de senaste 35 årens övervakning av den svenska vänstern. I detta kapitel kommer kort- fattat, några av undersökningens resultat att lyftas fram. En hel del av den verksamhet som bedrevs av den svenska 1970- talsvänstern var ägnad att skapa stor oro hos politiker, arbetsgivare, fackliga företrädare samt naturligtvis även hos dem som var satta att ansvara för rikets säkerhet: Anslutningen till idén om en våld- sam revolution, soldatarbete i syfte att stå förberedd inför en revo- lutionär situation, kontakter med utländska grupper som kunde an- tas begå terrorhandlingar samt nära kontakter med den kinesiska ambassaden (SKP). Att säkerhetspolisen ägnade sig åt att kartlägga sådan verksamhet är naturligt och rimligt. Undersökningen har emellertid också visat att övervaknings- systemet var behäftat med en del problem. I ett flertal fall har kon- staterats att systemet led brist på en rimlig grad av förutsägbarhet. Detta gäller för det första då övervakningen utsträcktes till att om- fatta en rad organisationer och företeelser som inte hade våldsam revolution på programmet, som inte infiltrerade försvaret eller hade kontakter av tvivelaktig karaktär med främmande makt eller ut- ländska befrielseorganisationer. Som exempel kan nämnas Ord- front , det fackliga Dalauppropet och Enhetsinitiativet . Att sådan verksamhet skulle över- vakas eller följas av säkerhetspolisen kunde knappast förutses av dem som engagerade sig i dessa organisationer och aktioner. Brist på rimlig grad av förutsägbarhet kan också sägas gälla en hel del av registreringsverksamheten. Genom uttalanden av reger- ingen 1968 och 1972, genom kungliga brev, genom regler- na personalkontrollkungörelse och () i reger- ingsformen kunde allmänhet och aktivister bibringas uppfattningen att enbart medlemskap i organisation eller på annat sätt uttryckt politisk uppfattning inte kunde leda till registrering. Detta var fel. Problemet skärps om man också väger in säkerhetspolisens arbets- register där ytterligt triviala uppgifter kunde vara registrerings- grundande. Ett annat problemkomplex avser användningen av telefonav- lyssning. Telefonavlyssning har använts som en allmän spaningsme- tod snarare än som ett led i en förundersökning. Insamlandet av överskottsinformation framstår i flertalet fall som avlyssningens huvudändamål. I många fall förefaller det beslutsunderlag som till- ställdes domstolarna ha varit väl tunt och det synes ofta inte ha krävts särskilt mycket för att få tillstånd till telefonavlyssning. Till- stånden att avlyssna förlängdes i många fall på ett, som det förefal- ler, rutinmässigt sätt. De personer som avlyssningen hängdes upp på var ofta inte personligen av intresse utan det var personens funk- tion inom en viss organisation som var intressant att avlyssna. Vidare har analysen och bearbetningen varit klart eftersatt inom säkerhetspolisen. Frånvaron av en kontinuerlig och relevant analys har sannolikt bidragit till eftersläpning i hotbilderna och försvårat bedömningen av källor och källuppgifter. Detta gäller även 1990- talet. Att analysen varit eftersatt är troligen också en delförklaring till att övervakningen kom att riktas mot verksamhet av begränsad betydelse för rikets säkerhet. En annan förklaring till detta ligger i verksamhetens natur. Det kan vara svårt att på förhand avgöra vilka uppgifter som saknar intresse för en viss utredning varför alla iakttagelser med anknytning till det som ska övervakas tenderar att tillmätas åtminstone något värde. Ytterligare en förklaring torde stå att finna i säkerhetspolisens slutenhet samt avsaknaden av oberoende kontrollinstanser. Det har helt enkelt va- rit ont om tillfällen då säkerhetspolisens författningsskyddande verksamhet har kunnat skärskådas och diskuteras annat än i över- gripande termer. De föreskrifter som reglerade säkerhetspolisens verksamhet på den inre säkerhetens område medgav en mycket bred och omfat- tande inhämtning av säkerhetsunderrättelser. De interna föreskrif- terna, t.ex. avseende hur rapporteringen från sektionerna skulle se ut, närmast påbjöd detta Säkerhetspolisen (), Göteborgssektionens arkiv, JWK-handlingar HSC 64/69 HSC nr 578/1968 H 46/70 510 1970 Vol 5, Serie C, korrespondens Personakter (enligt notapparat) RPS/Säk Serie A I 1966-79 vol 1 Sakakter (enligt notapparat) SK 1/77 SK 17/92 SK 7/94 SK 16/94 SK 12/96 Säkerhetspolisen, serie F III Bc P, 1968, vol 5 arbetspapper serie Ö III, vol 6 blå böcker Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten (MUST), Serie Ö IV, vol 464. Serie Ö VIII, vol 1. Specialorientering nr 7/87. för vissa organisationer - politiska ytterhetsrörelser. ÖB operationsledningen 11/8 1987. Säk H 901:7852. F I vol 261, MUST. Specialorientering nr 1/86. Säk H 901:6340, 13/3 1986. Aktuellt från säk 2/86. Specialorientering nr 7/1987. Promemoria angående vissa händelser vid sjukvårdsförvaltningen och i m.m. Justi- tiedepartementet/30/10 1975. (polis- och åklagarenheten) PM angående vissa svenska organisationer. 3/1 1973. Sekretariatsrapporter och –PM. , : Telefonavlyssningen mot 1968- 1975. , : PM ang telefonavlyssning av personer inom autono- ma/anarkistiska kretsar och djurrättsaktivister. , : och djurrättsaktivisterna. , och Lampers, : Buggning och andra former av teknisk avlyssning. , : Några kommentarer till genomgång av post- och telefonkontrollärenden. Anteckningar från samtal och förhör , 14/10 2002. Appelqvist, (telefonsamtal) 15/1 2002. Baude, 26/3 2001. , 15/1 2002. , (förhör) 3/5 2000. , 22/2 2002. , 22/1 2001. , 10/6 2002. Näss, P.G. 4/4 2002. Ruthström, Boa (telefonsamtal) 8/5 2002. Samtalsuppteckning nr 7. F.d. säkerhetspolisen20/11 2000. Samtalsuppteckning nr 359. Förhör medden 3/5 2000 Samtalsuppteckning nr 261. F.d. säkerhetspolisen 17/1 2001. Samtalsuppteckning nr 363. F.d. översten24/3 2000. Samtalsuppteckning nr 408. F.d. säkerhetspolisen14/11 2000. Samtalsuppteckning nr 421. F.d. säkerhetspolisen7/6 2000. Anteckningar från bandupptagning av samtal nr 209 med f.d. sä- kerhetspolisenden 26/8 2002. (handlingar angående soldatarbetet, F6:1) (handlingar angående /Offensiv) Baude, : Mot strömmen i svensk politik under . , : Anarkisten. , : Världen mitt fosterland. : Säpochef 1962-70 . , pamfletter, program, flygblad m.m Baude, : Leve de vilda strejkerna. om KFML(r):s fackliga linje. Proletärtryck, 1972. Det kommunistiska partiets program. Antaget vid KPML(r):s femte kongress. KPML(r), 1977. Det kommunistiska partiets program. Antaget vid KPML(r):s nionde kongress 5-7 januari 1990. Det kommunistiska partiets program. Antaget på KPML(r):s tionde kongress 2-4 januari 1993. KPML(r), 1993. Den nödvändiga demokratin. En kommunistisk syn på demokrati. Dokument från Förbundet . Dokument från KPS första kongress. Verksamhetsberättelse – resolu- tioner – program – stadgar. 2-3 april 1982. Ett väpnat folk. Försvaret mot supermakterna. För ett socialistiskt . Valprogram för kommunistiska parti (SKP). SKP dokument nr 3. , Bo: Reservation – ställd till SKP:s programkommission med anledning av förslaget till nytt partiprogram. KFML dokument 1972. Handlingsprogram för marxist- leninisterna. Antaget vid KFML:s andra kongress, . KFML dokument 1972. Hickory: Party for your right to fight. , : Vart går kommunistiska parti? En strids- skrift. , 1965 s. 57-58. Instruktion för driftcellsarbetet. HS-Offset , 1975. Instruktion för kommunistiska soldater. KFML(r):s Centralkommit- tés . KFML(r). 1-5 januari 1972. CK:s rapport, politisk plattform, stadgar, resolutioner och uttalanden. Proletärkultur, 1972. Krigsmakten under kapitalismen – en soldatbroschyr. Utarbetad av KFML, 1972. , : Vänsterns väg. Behöver ett revolutionärt parti en säkerhetspolitik? nr 4/1997 , och Ek, : . Förtryck och aggression i socialismens namn. Motkraft Nyhetsbrev # 36 15/1 1999. , : Lika lön. Tjänar du mindre än 47.000 är du utsu- gen! Partistyrelsens politiska rapport till SKP:s 3:e kongress 1980. Partiprogram, antaget på KPML(r):s 12:e kongress 3-5 jan 1999. ((r).o.se/Program/Komprog.html). Plattform och stadgar för för Kommunistiska Parti (m-l). Stadgar antagna på . Antaget vid SKP:s tredje kongress 1980. Rösta på KFML! Flygblad inför valet . , : EAP deltar i EU-valet. SEA – motståndshistorik: . till attack mot Ekologisten. Telefonavlyssning används i kampen mot tidningen. Ekologisten nummer 6, . Till revolutionära arbetare, ungdom och intellektuella. Upp- rop från konferenskommittén för bildande ett marxist-leninistiskt förbund [1967]. Ur det stiger en borgerlig arbetarpolitiker fram – en polemik mot . SKP, , 1977. Utveckla en kommunistisk försvarspolitik.. SKP:s studiebrev nr 2 ja- nuari 1980. Vad gäller valet? Vad har hänt egentligen? Ekologisten nummer 8, . Vad vill KFML? Vad vill Solidaritetspartiet?