sou · GQB387d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Samtalet rörde världsläget i stort. uppfattade som en opolitisk tjänsteman vid försvarsdepartementet som hade koll på världsbilden. har i stort sett bekräftat uppgifter med det tillägget att även deltagit. Han förstod att var chef för , som han tidigare hört talas om. Det är, enligt Carls- son, möjligt att man diskuterade SKP:s framtid men det var inte huvudfrågan. Säkerhetstjänsternas samarbete med partier, organisationer m.m. Det var Elmérs idé att utnyttja framför allt fackligt aktiva social- demokrater för kunskapsinhämtning om kommunister. Dessa per- soner fattade själva beslut om att ställa upp för IB när de tillfråga- des. Men vid rekryteringen använde sig värvarna av allt att döma av partilojalitet och LO:s ordförande hade gett grönt ljus för IB. bringades de som var ytterst ute i nätverken att tro att de uppgifter som de inhämtade var för partiets räkning.30 Denna bild stämmer väl överens med vad kommissionen kommit fram till. Dock kan inte idén att utnyttja de socialdemokratiska ar- betsplatsombuden entydigt knytas till . Den har sannolikt uppstått under kontakter mellan och företrädare för social- demokratin och regeringen. Vidare bör det framhållas att det torde ha funnits någon form av acceptans från partisekretariatet, som gjorde det möjligt för grupp B att hänvisa till partiet vid kontakter med arbetsplatsombuden. Hur känslig och från många synpunkter oönskad denna inblandning var illustreras av re- dogörelse för ett samtal, som han i egenskap av nyutnämnd sekre- terare i arbetarekommun hade med och . De förklarade varför deras verksamhet var nödvändig, vad den syftade till och att de behövde hjälp. De uppgav att de arbetade för regeringen och att det fanns en militär koppling. förklarade att det är er sak att hålla kontakt med fack- föreningarna, jag lägger mig inte i det operativa, för partiet skall inte dras in. Rapportörerna fick ställa upp som enskilda individer, inte som representanter för det socialdemokratiska partiet. 11.1.7Grupp B:s/IB:s betydelse för det socialdemokratiska partiet Den bild som Kokk förmedlat är emellertid ofullständig, vilket kan förklaras av att han, till skillnad från kommissionen, inte haft till- gång till myndigheternas hemliga arkiv och inte heller till möjlighe- ten att höra personer under sanningsplikt. Det är således numera oomtvistligt att socialdemokrater med le- dande partiföreträdares goda minne försåg grupp B/IB med infor- mation om kommunister på arbetsplatserna. Däremot har såväl le- dande företrädare för , främst , liksom för SAP förnekat att IB försett partiet med några uppgifter. Det har gjorts gällande att det var socialdemokraterna på arbetsplatserna och fackförening- arna som satt inne med kunskaperna. Tanken att grupp B/IB skulle 30 Kokk: a.a. s. 481 f. Säkerhetstjänsternas samarbete med partier, organisationer m.m. ha något att tillföra partiet har ansetts befängd; det skulle vara som att ösa vatten tillbaka i källan. Av kap. 9 framgår emellertid att informationsflödet mellan in- hämtarna vid grupp B/enhet 03 vid IB och deras kontaktmän på ar- betsplatserna inte var enkelriktat. Inhämtarna informerade i sin tur kontaktmännen om förhållanden som kunde vara till nytta för dem. Det kunde gälla kommunistisk utbildningsverksamhet eller på vil- ket sätt kommunister verkade på andra håll, t.ex. genom facklig agi- tation och strejker. Men det kunde också avse uppgifter om enskil- da. Om t.ex. en kommunist flyttat från en arbetsplats till en annan, orienterades kontaktmannen på den nya arbetsplatsen om detta och om hur personen uppträtt på sin tidigare arbetsplats. Kontaktmän- nen kunde också få uppgifter om vilka arbetskamrater som deltagit i utbildning i öststater eller deltagit i . Sådana uppgifter kunde vara av intresse för att kontaktmännen på ett bätt- re sätt skulle kunna fullgöra sin uppgift för säkerhetstjänsten. Men de kunde också utgöra användbar information i den fackligt- politiska verksamheten på arbetsplatsen, information som inte var tillgänglig på annat sätt. Det förefaller osannolikt att ledande per- soner inom partiet och fackföreningsrörelsen inte var medvetna om dessa förhållanden. Men informationsutbytet inskränkte sig inte till dessa kontakter på lokal nivå. Vid tidigare utredningar har befattningshavare vid grupp B/IB uppgett att de levererat handlingar till . Dessa uppgifter har förnekats från partihåll. Belägg för att SAP skulle ha mottagit någon skriftlig rapporte- ring från grupp B har inte framkommit. Från detta år finns emellertid ett antal handlingar i som emanerar från Elmér.31 I ett brev från denne till partiets internationelle sekre- terare tog upp den förestående ungdoms- festivalen i . Han hänvisade där till papper som [han] lämnat till , varmed torde ha avsetts partikassören . avslutade brevet med följande mening: Våra ung- domar är väl försiktiga???!!!!! I ett annat brev till , daterat , skrev : Slutligen vill jag ge dig diverse pap- per – dom har jag nu gett . Ytterligare ett bifogas.32 I anslut- 31Samtliga handlingar som nämns i detta stycke har återfunnits i F 15 D:07, , . 32I en rapport till Fst/In, dagtecknad , överlämnade grupp B sju PM rörande fin- ländska förhållanden, bl.a. om festivalen i och om kommunisterna och arbets- marknaden, Ö IV, vol. Säkerhetstjänsternas samarbete med partier, organisationer m.m. ning till breven finns i ytterligare ett antal handlingar märkta 68, vilket torde syfta på adressen för , i . En av dessa handlingar, SKP – revisionisterna, innehåller uppgifter om tre revisionister inom SKP. I de av MUST återfunna mikrofilmade registren finns en nästan likalydande anteckning, grundad på en rapport från grupp B. Rapporten finns antecknad i Fst/In:s diarium såsom inkommen . Också en annan av dessa handlingar, Läget i – Festivalen, finns antecknad i Fst/In:s diarium såsom inkommen . Andra handlingar märkta 68 , som förvaras på samma sätt, är rubricerade SKP och Skogsarbetarna, (daterad ), Fredsarbetet kommunis- ter – socialdemokrater (ett referat av en kongress i Ungdomens Fredsförbunds regi ) och Nya uppgifter om SKP (juni). Handlingarna är till sin utformning och sitt innehåll iden- tiska med rapporter från grupp B från . Även handlingar som finns kvar i men inte är märkta 68 kan knytas till grupp B genom att de återfunnits i MUST:s (och i ett par fall ) arkiv såsom rapporter från grupp B. Dessa rapporter rör utländska förhållanden.33 Rapporterna hemligstämplades genomgå- ende hos inrikesavdelningen. I ett par fall åsattes de t.o.m. en s.k. S- Und-stämpel (särskild underrättelse), vilket markerade att endast ett begränsat antal befattningshavare hade rätt att ta del av innehål- let. Förfrågan i det först omnämnda brevet till om våra ungdomar är intressant såtillvida att den kan tyda på att de social- demokratiska deltagarna i ungdomsfestivalen i hade någon form av uppdrag för grupp B. Det var dessa ungdomar, un- der ledning av SSU:s internationelle sekreterare , som under festivalen sammanträffat med de konservativa studenterna. Dessa var ju, sig själva ovetande, utsända av T-kontoret. Två svens- ka underrättelsetjänster tycks alltså ha varit parallellt verksamma i Helsingfors.34 Ett annat exempel på att försåg SAP med uppgifter har anknytning till frågan om bildandet av ett socia- listiskt i . I hade bildats Sosialis- tisk . Partiet hade samlat nära 150 000 röster i 1960 års Läget i , Sowjetische Öloffensive, , Världs- kommunism. Polsk-ryska försök att ena världskommunismen, (?) och Världs- kommunism FIR, . I återfinns dessa handlingar under beteckning- arna GU 62/52, GU 62/61, 63/71 och 63/83, Ö IV, vol. 34Gunnar har uppgett att avsikten med de socialdemokratiska ungdomarnas resa till var att störa festivalen. Säkerhetstjänsternas samarbete med partier, organisationer m.m. val, varav ett stort antal bedömdes komma från tidigare socialde- mokrater. Ett liknande parti bildades i och hade viss fram- gång val. Motsvarande tendenser fanns i , där sär- skilt Clarté utgjorde ett forum för diskussion om en ny partibild- ning. Såväl SAP som SKP fruktade en partisplittring. Också inom grupp B såg man risker härmed; tydligen betraktade man bildandet av socialistiska folkpartier i de nordiska länderna som en form av avancerad sovjetisk infiltration.35 Då den socialdemokratiska stu- dentklubben i omkring bjudit in ledaren för det danska Sosialistisk som talare, fick kännedom härom och underrättade SAP (enligt uppgift genom ). Denne skall i sin tur ha informerat SSU:s interna- tionelle sekreterare , som kontaktade personer inom studentklubbens högerfraktion. Dessa lyckades samla en majoritet för att återkalla inbjudan till Larsen.36 fullgjorde värnplikt vid grupp B åren 1962/63. Han har uppgett att en av hans huvuduppgifter var att följa utveck- lingen inom de nybildade socialistiska folkpartierna i och . var mycket intresserad av dessa partier, vars ledande personer ansågs ha starka kopplingar till öststatskommunismen. har nämnts att grupp B lade ned ett omfat- tande arbete på att kartlägga ett par ledande clartéister, vilka be- tecknade sig som socialdemokrater men bedömdes vara kommunis- ter. Dessa båda gick också över till SKP. Det fanns misstankar om sovjetisk styrning bakom (eller infiltration i) strävandena att skapa ett socialistiskt i stället för det mer eller mindre förbruka- de SKP. Det är därför inte möjligt att med säkerhet uttala sig om huruvida kartläggningen av dessa personer motiverats av partiin- tresse eller av hänsyn till rikets säkerhet. Arbetet med bildandet av ett nytt, vänstersocialistiskt parti i Sve- rige fortsatte. bildades Forum Vänster och följande år So- 35I en PM, Möjligheter att lämna indikationer på sovjetiskt anfall, upprättad av grupp B (och ) till chefen för /sekt II anfördes att kunde komma att använda andra angreppsformer mot än ett militärt anfall. En plan- lagd operationstid måste vara relativt lång. Hur lång var svårt att förutse men med hänsyn till den politiska aspekten knappast tidigare än efter andrakammarvalet , då ett svenskt folksocialistiskt parti kunde ha stabiliserat sig; se : Den militära underrättelse- tjänsten s. 196. 36Denne kom dock till , inbjuden av några enskilda klubbmedlemmar. Jfr FUN:s rapport s. 98 f och och : a.a. s. 106 f. I denna bok görs det också gällande att grupp B försåg SSU med uppgifter om vilka medlemmar som, utan att öp- pet redovisa det, även tillhörde Clarté. Medlemskap i ansågs nämligen enligt ett för- bundsstyrelsebeslut såsom oförenligt med medlemskap i . Några belägg för denna uppgift har kommissionen dock inte funnit. , som var en av de ledande inom vänsterfraktionen inom den socialdemokratiska studentklubben i , har uppgett att clartéisterna där ingalunda gjorde någon hemlighet av sitt medlemskap i . Säkerhetstjänsternas samarbete med partier, organisationer m.m. cialistiska Förbundet som var inriktat på att få till stånd en valsam- verkan mellan SAP och SKP/VPK. Utvecklingen tilldrog sig natur- ligt nog SAP:s intresse. Också IB rapporterade om händelseuteck- lingen till försvarsstaben och säkerhetspolisen. Det kan konstateras att en handling rubricerad Raggningslista, som upp- rättats inom Forum Vänster som underlag för ytterligare värv- ningsförsök, påträffats såväl i som i en nästan orda- grann avskrift hos säkerhetspolisen, dit den överlämnats av IB. Det förhållandet att nästan alla befattningshavare vid grupp B och senare vid IB:s enhet 03 var aktiva socialdemokrater torde ofrånkomligen ha satt sin prägel på verksamhetens inriktning. Såle- des rörde en inte obetydlig del av grupp B:s rapportering rent par- tipolitiska förhållanden utan omedelbar anknytning till säkerhets- hotande verksamhet. Om detta hade sin förklaring i medarbetarnas egna prioriteringar eller i ett uttalat eller tänkt informationsbehov från SAP:s sida, låter sig inte fastställas. Hur sammanblandade intressena kunde bli belyser ett fall , då en kommunistisk riksdagsman övervägde att lämna SKP och gå över till den socialdemokratiska riksdagsgruppen. Från soci- aldemokratiskt håll sökte man givetvis understödja riksdagsmannen i ett beslut i denna riktning. och partikassören var aktiva i detta sammanhang. , som var ordföran- de i en socialdemokratisk lokalförening, säger sig ha deltagit både som partiman och för IB:s räkning. Med Elmérs samtycke skall han ha rapporterat till säkerhetspolisen om de möten som han hade med den presumtive avhopparen. uppträdde således här i tre roller, dels som gammal partiman, dels som IB-man och dels slutli- gen som uppgiftslämnare till säkerhetspolisen. Konflikten i malmfälten /70 riktades inte endast mot arbetsgivaren, det statliga , utan även mot de lokala fackföre- ningarna, som inte ansågs ha företrätt medlemmarna på ett till- fredsställande sätt. Konflikten skall ha inneburit en chock för SAP och LO och det är omvittnat att statsminister person- ligen tog mycket illa vid sig. Han och andra ledande socialdemokra- ter uppfattade i vart fall inledningsvis strejkerna som ett verk av svenska och utländska kommunister. Som nämnts förekommer uppgifter om att konflikten bidragit till återupptagandet av IB:s in- rikesverksamhet. Säkerhetstjänsternas samarbete med partier, organisationer m.m. Inom SAP:s ledning var man mycket uppmärksam på extrem- vänsterns verksamhet. Partisekreteraren har upp- gett att ledande socialdemokrater inledningsvis såg KFML(r):arna som revolutionsromantiker men att denna inställning under 1970- talets första år ändrades. Själv bedömde han partiets välutbildade och välorganiserade medlemmar som farliga, dels för att de kunde ta makten i fackliga organisationer och initiera vilda strejker och liknande aktioner, dels för att de i samband med ett allvarligt tryck utifrån inte skulle tveka att undanröja en massa svenskar. som var SAP:s facklige sekreterare fram sammanställde flera rapporter om vilda strejker, KFML och KFML(r). Dessa rapporter förmedlades sedan av källa AC till sä- kerhetspolisen. utarbetade också ett formu- lär för partidistriktens rapportering om vilda strejker. Enligt , som efterträdde som facklig sekretare vid , utgjorde extrem- vänstern inte ett hot mot rikets säkerhet men väl mot stabiliteten i fackföreningarna. De underminerade fackföreningarnas auktoritet exempelvis genom vilda strejker. Gruvfacket i , varven i och i var särskilt utsatta. Detsamma gällde , där såväl vårdsektorn som lokaltrafiken anställde mycket ny personal. Han medverkade därför till att arrangera veckoslutskurser och seminari- er i syfte att informera om extremvänstern och dess metoder. Till dessa kurser handplockades deltagarna bland pålitliga socialdemo- krater. Denna verksamhet hade alltså nära likheter med den som bedrev på IB:s uppdrag. behandlades KFML(r) vid ett sammanträde med SAP:s verkställande utskott. Partisekreteraren framhöll vikten av att partiet och fackföreningsrörelsen aktivt och bestämt tog itu med KFML(r). Annars riskerade man att drabbas av en rad vilda strejker. Ledamoten av koncernstyrelsen för i redovisade erfarenheter från strejken vid Arendalsvarvet . Han uttryckte också oro över att KFML(r) skulle göra inbrytningar i de fackliga organisationerna vid på socialdemokraternas bekostnad. Vidare berättade han om KFML(r):ares agerande, bl.a. om hur de förföljde och förtalade socialdemokratiska fackliga förtroendemän. Mötet resulterade i att i ett tal vid ett socialdemokratiskt valupptaktsmöte i gick till en frän attack mot extrem- vänstern. Säkerhetstjänsternas samarbete med partier, organisationer m.m. har uppgett att det är högst troligt att SAP ef- ter fick information från IB rörande vänsterextremisters in- filtration av arbetsplatser och fackföreningar. Särskilt partiets in- ternationelle sekreterare och fackliga ombudsmän försågs med visst material från IB.37 Också han själv träffade IB-företrädare varvid dryftades frågor av gemensamt intresse. Det var dock inte fråga om någon ordergivning eller ömsesidiga beslut. och upprätthöll i början av 1970- talet kontakter med ett nätverk av ledande socialdemokrater i Gö- teborg. När de träffades, kanske , skall huvud- sakligen ha diskuterats förhållandena vid olika arbetsplatser med hänsyn till extremvänsterns agerande, t.ex. om hur det gick i de fackliga valen, vilda strejker, cellbildningar och eventuella kontak- ter mellan inhemska extremister och utländska terroristgrupper. Särskilt KFML(r) var föremål för diskussion. Det socialdemokra- tiska nätverket hade även kontakter med säkerhetspolisens sektion i . Detta kan ses i samband med att , som skall ha ingått i nätverket, vid mötet med SAP:s verkställande ut- skott kunde berätta att den främsta anledningen till att KFML(r):arna misslyckades med aktionen vid Arendalsvarvet var att varvsledningen hade vetskap om de- ras planer.38 Det har förnekats att det fanns en samordning mellan kontakterna med IB respektive med säkerhetspolisen. Samtliga tre personer som deltog i kursen i ingick i nätverket. , som var partisekreterare i det norska , kom omkring i kontakt med och Pa- ues. De träffades sedan . Svenskarna var särskilt intresserade av Sosialistisk och . Hans intryck var att de båda rapporterade dels till ÖB, dels till den socialdemokratiska ledningen representerad främst av , , , och, i mindre mån, . Däremot hade han inte intrycket att var inblandad i dessa sammanhang. , som arbetade vid IB , har upprepade gånger gjort gällande att han överlämnat pärmar från till partikansliet. Mottagare skall ha varit partiets inter- 37PM om SAP och IB-frågan, upprättad av . Förvaras på SAP:s par- tikansli. Utlånad till genom . 38En numera avliden, socialdemokratisk säkerhetspolis i har vid samtal med uppgett att han bistod någon inom ledning med informationer om var och när KFML(r) tänkte sätta in vissa aktioner. har dock vid förhör inför kommissionen förnekat kontakt med denne säkerhetspolis. Jfr även Kokk a.a. s. 275 Säkerhetstjänsternas samarbete med partier, organisationer m.m. Pärmarna skall ha innehållit uppgifter om internationella förhållanden och personuppgifter. In- för kommissionen har han uppgett att innehållet i pärmarna troli- gen var eget och hade lånats av . Även andra anställda vid skall, enligt vad Isacson uppgett inför FUN, regelbundet ha lämnat material till partikansliet.39 har förklarat att han gissar att förtroliga reserapporter som han i egenskap av partiets interna- tionelle sekreterare skrev till partiets verkställande utskott kom till del, men han vet inte hur. Vid ett tiotal tillfällen träffade han , varvid de diskuterade internationella frågor. Mot denna bakgrund anser sig kommissionen sakna anledning att betvivla att Isacson och en annan anställd vid IB lämnat handlingar till partikansliet. Det kan mycket väl ha rört sig om handlingar som fått låna. Som tidigare redovisats har ingen rapportering som säkert kan hänföras till den och återupptagna inrikesverksam- heten påträffats i säkerhetstjänsternas arkiv. Frågan inställer sig på vems uppdrag och då egentligen arbetade. Uppenbar- ligen hade ett intresse av underrättelser från och . Han skall också ha gett i uppdrag att svara för förberedandet av viss underrättelseinhämtning i krig. Men underrättelseinhämtningen avseende svenska vänsterextremister (stalinister inom VPK och de nya marxist-leninistiska och trotskis- tiska rörelserna) liksom utbildningen av socialdemokrater för att kunna stå upp mot sådana grupperingar tycks Synnergren vara okunnig om. Enligt kommissionens mening talar omständigheterna för att verksamheten i dessa delar initierats av försvarsminister . Det finns också skäl att anta att inte endast rapporterade till utan att även höga företrädare för det socialdemokratiska partiet fick del av vad han inhämtat och hans värderingar därav. Dessa partiföreträdare torde också ha varit in- tresserade av vad kunde berätta om förhållanden i och . SAP kunde därigenom tillgodogöra sig de underrättel- ser som inhämtats av statligt betalda personer. Statliga medel har också använts för att bekosta utbildning av socialdemokrater för kamp mot vänsterextremister. 39 FUN:s rapport s. 66. Inför FöU uppgav Isacson 1973 att han tillsammans med ett par andra IB-anställda lämnat handlingar till partikansliet och att det bland dessa funnits rapporter om sammanträffanden med olika utlänningar. Uppgiften om be- söken verifierades av en av de andra IB-anställda, FöU 1973:25. Säkerhetstjänsternas samarbete med partier, organisationer m.m. 11.2Säkerhetstjänsternas samarbete med andra partier40 Som framgått har säkerhetstjänsterna haft meddelare inom de partier och organisationer som övervakats. Detta har själv- fallet inte inneburit att partierna eller organisationerna som sådana samarbetat med säkerhetstjänsterna. Säkerhetstjänsterna torde även haft meddelare med anknytning till samtliga de borgerliga partierna. Men inget har framkommit som tyder på att dessa partier som sådana skulle ha samarbetat med säkerhetstjänsterna. Det skall dock nämnas att framträdande med- lemmar i och det konservativa studentförbundet un- der 1950- talet och första samverkade med T- kontoret. Den underrättelseinhämtning som skedde i dessa sam- manhang tycks, med undantag för bevakningen av ungdomsfestiva- len i , helt ha inriktats på utrikes förhållanden. En av partiets riksdagsmän var även knuten till IB:s utrikesverksamhet. Såväl som ledande företrädare för har gjort gällande att grupp B/IB skulle ha åtnjutit parlamentarisk förankring. Enligt vad bl.a. uppgett skall ledaren för ha varit införstådd med och utgjort någon form av re- surs för verksamheten. På vilket sätt skall ha varit in- blandad har inte framgått och inte heller ; det kan således röra sig om tiden efter det att han lämnat partiledarskapet och övergått i diplomatisk tjänst. Också en av efterträ- dare som partiledare, , har utpekats som införstådd. Enligt vad själv uppgivit skall han av på 1960- eller ha informerats om att det byggts upp en organisation för att hålla kommunisterna på mat- tan. Han skall då ha pekat på risken för att en sådan organisation missbrukades. Det har även uppgetts att ledaren för , som var inrikesminister i koalitionsregeringen med soci- aldemokraterna , skall ha varit informerad om grupp B. skall även två ledamöter försvarsutredning, folkpartisten och högerpartisten varit väl informerade om grupp B:s verksamhet. Några belägg för att de, i den mån så var fallet, spritt denna kun- skap inom sina respektive partier har inte framkommit. 40 Detta avsnitt bygger på : Det grå (SOU 2002:92). Säkerhetstjänsternas samarbete med partier, organisationer m.m. partiledarna (h) och () har såle- des förnekat att de haft kännedom om IB före avslöjandet . En annan sak är att , i egenskap av generaldirektör för rets fabriksverk , hjälpte IB med att ordna täckanställ- ningar för personalen. har uppgett att en tidigare arbetskamrat vid försvarssta- bens utrikesavdelning, , ar- betade för jordbrukskasserörelsen. ordnade så att fick undervisa de bankanställda i kundtjänst och försäljningsteknik vid centerrörelsens kursgård . skall ha utnyttjat dessa tillfällen till att rekrytera personal till grupp B:s fältorganisa- tion. Också uppgifter om att bett ho- nom rekommendera personer inom de borgerliga partiernas ung- domsförbund tyder på att var angelägen om att ha ett brett kontaktnät. Det står emellertid enligt kommissionens mening klart att inget av de borgerliga partierna haft kontakter med någon säkerhetstjänst som på något sätt motsvarar det täta samarbetet mellan grupp B/IB och SAP. En förklaring hätrill är att SAP under hela den aktuella tiden ensamt hade regeringsansvaret, en annan att på basplanet so- cialdemokrater generellt sett hade långt bättre insyn i kommunis- tiska förhållanden än borgerligt sinnade personer. inrättades en industriskyddsdetalj vid för- svarsstabens inrikesavdelning. Dess uppgift tycks ha varit att mot- verka sabotage inom krigsviktig industri. bi- drog väsentligt till detaljens finansiering.