sou · GQB375 · 2003-01-01 00:00:00 — Livsmedelsbistånd kan bland annat skapa en snedvriden prisbild på jordbruksprodukter. Frågan om livsmedelsbistånd är extra känslig när det ges i samband med utveck- lingsinsatser eller som betalningsbalansstöd. I båda dessa situa- tioner kan konsekvensen bli att inhemska odlare får svårt att få avsalu för sina produkter till rimliga priser. En sådan utveckling kan komma att hota den egna livsmedelsproduktionen. Det är därför viktigt att grundligt koppla livsmedelsbiståndet till existerande lokala institutioner så att dessa kan stärkas och bidra till långsiktig livsmedelsförsörjning. Flera hjälporganisationer strävar exempelvis efter att köpa livsmedel så lokalt som möjligt vid hungerkatastrofer. N Begreppet livsmedelssäkerhet måste ses ur ett brett perspektiv. Beroende på vilken nivå man talar om från individuell till glo- bal livsmedelssäkerhet har begreppet olika dimensioner, orsaker och lösningar. N produceras tillräckligt med livsmedel i världen för att föda jordens befolkning. I förhållande till var maten produ- ceras är dock fördelningen otillräcklig och detta, i kombina- 22 poverty report, Focus on the rural poor (2001). Vad är livsmedelssäkerhet? tion med en komplicerad kedja av orsaker till fattigdom, resulterar i att miljontals människor svälter. N Frågan om livsmedelssäkerhet är central när det gäller fattig- domsbekämpning. N Fattiga människors säkra tillgång till jord och vatten är en grundläggande förutsättning för livsmedelssäkerhet. Detta inne- bär bland annat satsningar på att motverka diskriminering av kvinnor vad gäller mark, krediter och andra resurser. N Det primära ansvaret för livsmedelsförsörjning ligger hos nationella regeringar. De har i uppgift att genom riktiga policy- beslut och fungerande institutioner främja ekonomisk tillväxt, en god fördelningspolitik och fattigdomsminskning. I och med att fattigdom och hunger är så nära sammanlänkade leder sådana insatser till ökad livsmedelssäkerhet. N Internationellt bistånd är ett viktigt komplement för att de fattiga länderna skall kunna bygga upp sin långsiktiga livs- medelsförsörjning. Biståndet måste öka, framför allt till de minst utvecklade länderna. Särskilt viktigt är att öka stödet till ländernas jordbrukssektorer. Det är dessa sektorer som kan fungera som motorer för utveckling och det är genom dem som en majoritet av de fattiga får sina inkomster. Biståndet bör ges främst till de länder där regeringar utövar ett gott styrelseskick då detta är en nödvändig förutsättning för att bibehålla och öka biståndets effektivitet. På kan dock livsmedelssäkerhet enbart säkerställas genom en bredare ekonomisk utvecklingsprocess som innefattar andra sektorer. I många länder behövs kompetens- och kunskapsuppbyggande åtgärder. N De metoder som används för framställningen av livsmedel måste vara långsiktigt hållbara ur miljö- och ekologisk syn- punkt och forskningen bör i ökad utsträckning inriktas härpå. N Modern teknik som bioteknik inklusive GMO:s, kan bidra till att öka livsmedelsproduktionen i utvecklingsländerna. Gen- tekniken har emellertid använts i mycket begränsad omfattning för att utveckla grödor som svarar mot fattiga små- bönders behov. Det finns dessutom många frågor kring använ- dandet av gentekniken. Vid utveckling och användning av bio- teknik måste försiktighetsprincipen gälla som fler studier om både teknikens potential och risker måste utföras. Det finns en risk att småbönderna förlorar kontrollen över produktionsprocessen, vilket kan leda till ny utslagning. Vad är livsmedelssäkerhet? N Livsmedelsbistånd är ett instrument som kan användas vid sär- skilda situationer då människors omedelbara överlevnad står på spel, till exempel i samband med naturkatastrofer eller konflikter. Livsmedelsbistånd skall dock ses som en tillfällig och kortsiktig insats som är inriktad på människors över- levnad. N För att uppnå målet om en halvering av antalet hungrande och ett utrotande av världshungern måste det internationella samfundet, såväl nationella som internationella aktörer enas om att utgångspunkten är ett bredare engagemang med övergripande fattigdomsbekämpning som mål. De insat- ser som görs av alla aktörer, nationella, internationella såväl som multilaterala måste samordnas och ökas om målet skall nås. Om detta är alla överens. Vad som krävs är att gå från ord till handling. 2Hiv/aids och epidemins inverkan på jordbruk och livsmedelsförsörjning Det här avsnittet ger en översikt av de effekter som hiv/aids får på tillgång till mat och framför allt fullgod och näringsrik sådan. För att vända utvecklingen behövs strategier för hur olika delar av sam- hället ska förändras. Texten avslutas med förslag på punkter som en sådan strategi bör innehålla. Där understryks vikten av att sprida kunskap om de ödesdigra effekterna för jordbruk och livsmedel. För att säkra livsmedelstillgången behövs bland annat en kraftfull satsning på jordbruksutveckling och stöd för att utveckla nya, mindre arbetsintensiva jordbruksmetoder. Det krävs nya resurser till de fattigaste och kraftfulla åtgärder inom hela utbildningsområdet. Det behövs en förändring av maktförhållandet mellan könen, bland annat genom en förändrad lagstiftning på vitala områden. Ett effektivt och strategiskt hiv- förebyggande arbete är nödvändigt och det krävs ett mångfacet- terat stöd till barn vars föräldrar har insjuknat eller dött. 2.2Några data om hiv-situationen i världen Hiv/aids slår hårt mot hela samhället på alla nivåer. Det är en global epidemi med centrum i de allra fattigaste regionerna i världen. infekteras 16 000 människor med hiv. Hälften av alla som ny- smittas är . är utan jämförelse värst drabbat. I söder om bor bara en tiondel av världens befolkning, men av alla människor som dör till följd av hiv/aids bor där. I dör tio gånger fler människor i aids än i krig. I söder om finns 28,1 miljoner hiv-positiva vuxna och barn (UNADIS 2001). är den region där man mest påtagligt lever med konsekven- serna av hiv och där man kunnat studera effekterna av epidemin på Hiv/aids och epidemins inverkan på jordbruk och livsmedelsförsörjning De skrämmande erfarenheter som de afri- kanska länderna gjort måste tas tillvara för att sprida kunskap och hejda en liknande katastrofal utveckling i andra länder. Hiv/aids-epidemin är global och i till exempel finns fyra miljoner hiv-positiva (2001). I är siffrorna höga, i varierar prevalensen (förekomsten) men är hög i till exempel . är också hårt drabbat. Den absoluta majoriteten hiv-positiva har smittats sexuellt. Men även mor-till- barn-smitta, drogmissbruk och blodsmitta är vanligt förekomman- de. I nio av länderna i söder om är av den vuxna befolkningen hiv-positiv. Detta är ett mycket högt tal och det är en oerhörd utmaning att hejda ytterligare spridning. I , , och lever 20–av dem som är i åldern 15–med hiv/aids. I åtta länder i regionen har den förväntade livslängden fallit med . I och har den fallit med omkring . Dessa båda länder såg tidigare ljust . 2.3HIV påverkar hela samhället Hiv/aids påverkar inte enstaka och avgränsade delar av samhället eller jordbruket, utan epidemin påverkar hela samhället negativt, både direkt och indirekt. Till skillnad från andra allvarliga sjuk- domar infekteras och dör människor i hiv/aids i sin mest produk- tiva ålder, från 15 till . Hiv slår sönder en rad verksamheter. Människor får allt mindre tid till det gemensamma. Informella institutioner, seder och bruk påverkas, vilket medför att traditio- nella trygghetsnät urholkas och omvårdnaden av barn och äldre åsidosätts. Hiv/aids underminerar samhällets överlevnadsförmåga. Kunskap, värderingar och föreställningar överförs i varje samhälle från gene- ration till generation. När hiv/aids dödar vuxna innan de har överfört sin kunskap till yngre generationer, brister en viktig länk i det överförandet, eller blir så skör att den sociala organisationen undermineras. Förlusten av många vuxna påverkar därmed sam- hällets möjligheter att reproducera sig själv. Hiv/aids och epidemins inverkan på jordbruk och livsmedelsförsörjning 2.4Effekterna för jordbruket i stort Mer än två tredjedelar av befolkningen i de 25 mest berörda länderna bor på landsbygden. Mer än en tredjedel av bruttonational- produkten i de mest drabbade länderna kommer från jordbruket. För jordbruket betyder de vuxnas för tidiga död till exempel att barn inte längre ser sina föräldrar bruka jorden. De får inte på ett självklart sätt viktiga kunskaper om metoder och teknik för ett bra jordbruk. Traditionell kunskap dör ut liksom ursprungsbefolkning- ars kunskap om odling, om hur och vilka växter man samlar och hur man använder dem för mat eller medicin. Det är kunskap om vilka växter som klarar sig var och hur och som människor har utvecklat under århundraden. Hiv/aids slår hårt mot jordbruket på familje-, lokal och nationell nivå. Sjukdom och död inverkar på vad man förmår och hinner med i jordbruket. När arbetskraften blir sjuk och dör hotas även den biologiska mångfalden och odlingen blir mer ensidig. Åkrar som ligger långt borta får ofta växa igen, vilket ger en mindre produk- tion totalt sett. Minskningen av odlad mark medför också ändring av vilka grödor som odlas. Man går från att odla grödor för försälj- ning till att odla för familjens omedelbara konsumtion. Odlingen av potatis och casawa ökar till exempel på bekostnad av bananer och kaffe. Jordbruket i fattiga länder, inte minst i , har få traktorer och jordbruksmaskiner. Det är därför en näring som är helt beroende av mänskliga händer för att producera tillräckliga skördar näringsriktig mat. Aids har dödat omkring 7 miljoner jordbruksarbetare och kan döda ytterligare 16 miljoner . Odling och jordbruk i fattiga länder med hög hiv/aids-prevalens kräver både tid och arbetskraft. Men den tid som människor arbe- tar i jordbruket minskar nu drastiskt. Kvinnor, som normalt har en central roll (som arbetskraft) i jordbruket, deltar mindre i arbetet när de blir sjuka eller alltmer vårdar andra sjuka. I fann till exempel forskare att kvinnor använder mindre tid på arbete med jorden, sedan deras män blivit sjuka. Det reducerar produktiviteten och som en följd av det minskas hushållens möjlig- heter att skaffa mat. FAO har i studier visat att i använder Hiv/aids och epidemins inverkan på jordbruk och livsmedelsförsörjning hiv/aids-drabbade hushåll 50–i jordbruket än andra hushåll. Inkubationstiden från hiv-smitta till aids-diagnos är lång. Därför blir de långsiktiga effekterna allvarliga, även om det förebyggande arbetet skulle effektiviseras . Mot den bakgrunden är det synnerligen allvarligt att av jordbruksarbets- kraften i t.ex. , , och enligt beräkningar kan komma att dö i aids fram . Hotet mot arbetskraften gäller inte bara jordbruket. Hiv/aids har också en oproportionerligt stor inverkan på andra sektorer, som transporter och gruvnäring. Dessa har liksom jordbruket stort behov av arbetskraft – ofta är det arbetare som rest långa vägar för att få arbete och många är säsongsarbetare. När dessa arbetare, vanligen män, är hemifrån har de också nya sexpartners och oskyddade sexuella förbindelser. Resultatet blir att hiv sprids vidare till de kvinnor som väntar hemma. Också kvinnor- na som stannar hemma kan ha andra män, ofta i syfte att skaffa pengar till hushållet. På landsbygden är tillgången till information, kunskap och preven- tivmedel inklusive kondomer väsentligt lägre än i städerna. Sjuk- och hälsovården är sämre och mer svårtillgänglig. En följd av detta är att landsbygdens befolkning har sämre möjligheter att skydda sig mot sexuellt överförbara sjukdomar. När de blir sjuka söker de vård mer sällan och framför allt senare, än man gör i städerna. Det ökade behovet av omvårdnad av de aids-sjuka leder till för- seningar i och bristande planering av olika moment i odlingsarbetet – något som försämrar produktionsresultaten både kvalitativt och kvantitativt. I flera av de länder som drabbats hårdast av hiv/aids kan man se en kraftig nedgång i produktionen av mer arbets- krävande grödor. Produktionen av majs, bomull, solrosor och jord- nötter har minskat särskilt mycket . Landsbygdsbefolkningen är särskilt sårbar för de effekter som orsakas av hiv/aids. Detta beror på att gruppen måste prioritera den egna familjens omedelbara överlevnad före till exempel det tids- ödande arbetet med jordförbättring. Traditionella metoder för att bekämpa pest och insektsangrepp kräver mycket arbete. När hiv/aids får fäste blir resultatet ofta att den traditionella insekts- Hiv/aids och epidemins inverkan på jordbruk och livsmedelsförsörjning bekämpningen görs halvdant, helt uteblir eller görs med kemiska medel. Det har bl.a. konstaterats i studier av FAO i , att användningen av kemiska bekämpningsmedel ökar när färre männi- skor hjälper till med brukandet av jorden. Maten blir sämre och onyttigare. Bananodling är ett exempel på att traditionella metoder för att få en god skörd är alltför arbets- intensiva. Den kemiska bekämpningen av sjukdoms- och insekts- angrepp ökar. När odlingen blir ensidig ökar risken för att den växtgenetiska mångfalden utarmas. Mångfald av rika grödor är av stor vikt för framtidens jordbruk och behövs för att öka dess produktivitet i takt med att världens befolkning ökar. Det är mot den bakgrunden nödvändigt med satsningar på utbildning och forskning i fler näringsrika och lättodlade grödor. Djurhållningen påverkas också av hiv/aids. Djuren ger kött, gödsel, mjölk och ost samt genererar inkomster vid försäljning av dessa produkter. Djur och jord representerar ett kapital för ägarna men många tvingas sälja jord för att betala begravningsavgifter eller slakta djur, eftersom det ingår i begravningsceremonin att bjuda alla gäster på kött. Slakten av husdjur är förödande och kan hota framtidens husdjurshållning och därmed också minska mat- säkerheten. Detta har man funnit i studier i bland annat . Förutsättningarna för att klara sig bättre ökar när man har satsat på djurhållning av mindre djur som höns och ankor. I Gwanda i (FAO-studie från ) har man sökt nya inkomst- möjligheter för den unga generationen och lyckats intressera unga män för biodling. Det har lett till att de kan sälja honung till ett bra pris. Lån och krediter som ges för att utveckla jordbruket används i stället ofta till vård av sjuka familjemedlemmar eller för begravnings- kostnader och mat. Möjligheter att ta hand om och lagra jordbruksprodukter och utsäde påverkas av tidsbrist och ökad fattigdom. Detta resulterar i att färre åkrar brukas och att familjeinkomster minskar. För jordbruk som är något större och kräver mer arbetskraft än en familj kan uppbåda, uppstår problem när arbetskraften blir sjuk eller dör. Det påverkar också nödvändiga arbetsuppgifter som är knutna till jordbruket, till exempel transporter. Hiv/aids och epidemins inverkan på jordbruk och livsmedelsförsörjning produktionen på små gårdar påverkas både av brist på kontanta medel och av brist på arbetskraft. Förlusten av säsongsarbetare som dör blir ett hot mot de jordbrukare som har plantageodlingar. Anställdas sjukdom och död kostar mycket, både socialt, ekono- miskt och i försäljningsledet. Särskilt allvarligt blir det när det hand- lar om utbildad och erfaren arbetskraft. Minskad produktivitet och konkurrenskraft minskar också möjligheterna till arbetstillfällen och ger färre spin off-effekter för lokalsamhället. Detta visar tydligt hur hiv/aids påverkar alla sam- hällsinvånare oavsett om de är hivpositiva eller inte. Fisket – en bild från Fiske är en annan del av matproduktionen som påverkas starkt av hiv/aids. Många fiskare är ute länge i sina båtar. När de kommer i hamn söker de sexualpartners och i hamnen väntar kvinnor som byter sexuella tjänster mot fisk. utanför i ligger en insjö. Till fiskelägren runt sjön kommer fiskarna in med sin fångst. Unga kvinnor från närliggande byar skickas dit av sina föräldrar för att köpa fisk men de kommer utan pengar. Det är underförstått att de ska betala med sin kropp och sin sexualitet. Också kvinnor från kommer dit utan pengar. De tillbringar eller mer där och tar sig sedan tillbaka till stan med fisk som de säljer. Fattigdom och att sälja sex för pengar hör alltså nära samman. När kvinnor bara har sex att sälja för att försörja barn och familj, så gör de det. Konsekvensen är en mycket hög hiv-prevalens i fiskebyarna och regionen omkring. Samma händelseförlopp kan man se också runt . Många jordbruksministerier har stora problem med att genomföra en policy för hiv-prevention och nya jordbruksprogram. Utan det nödvändiga lokala och regionala stödet för genomförande av skogs- och jordbruksprogram kommer utvecklingen av lands- bygden att hejdas eller kraftigt försenas. Det lokala stödet är i sin tur beroende av att det finns människor som kan arbeta. FAO har tillsammans med andra gjort flera studier av detta. En studie i visar att av dödsfallen Hiv/aids och epidemins inverkan på jordbruk och livsmedelsförsörjning bland den egna personalen beror på hiv/aids. I jordbruks- ministerium har av personalen hiv/aids. En studie visar att i söder om föll hälften av jordbruks- personalens tid för utåtriktat arbete bort av hiv/aids-relaterade skäl. Det leder till att administration och genomförande av det stöd som människor behöver försenas eller uteblir. Den tid och kraft som skulle användas för genomförande går i stället åt till att leva med och hantera konsekvenserna av hiv/aids på individnivå. 2.5Den direkta påverkan på de enskilda hushållen Hiv/aids underminerar jordbrukssystemet, påverkar näringssituatio- nen och tillgången på mat för familjerna på landsbygden. Hiv medför att sociala nätverk och traditionell kunskap bryts ned. När hushåll och familjer i de mest berörda länderna insjuknar i aids, startar en neråtgående spiral. När flera vuxna i familjen, ofta i den utvidgade storfamiljen, blir sjuka minskar inkomsterna och mat- produktionen direkt och dramatiskt. Den eller de som är sjuka behöver allt mer omvårdnad och det tar mycket av den tid som annars skulle används till att odla jorden. Många familjer tar hand om föräldralösa barn och sjuka släktingar. Familjen blir därmed större och den mängd mat som finns för var och en i hushållet minskar. Ekonomin urholkas snabbt när sjukdomen får grepp om familjen. Förlusten av familjemedlemmar i produktiv ålder påverkar allvarligt möjligheterna att producera både för eget bruk och för försäljning. Hushållet och familjen kommer , sedan hiv kommit in i familjen, att använda mer av sina små ekonomiska resurser för hälso- vård och medicinering. Det är, i varje fall i , vanligen mannen och därmed familjens överhuvud som infekteras först. Detta är en följd av att han är den som har flera oskyddade sexuella kontakter. Infektionen överförs sedan till kvinnan. Även om kvinnan insjuk- nar före eller med mannen så är det vanligt att han i första hand får den medicinering och den omvårdnad som finns till- gänglig. Kostnaden för detta är ofta högre än vad familjen egentli- gen har råd med. Men familjens överhuvud prioriteras först. Hiv/aids och epidemins inverkan på jordbruk och livsmedelsförsörjning och FAO har särskilt studerat vissa områden i och funnit att av dödligheten i dessa områden är en följd av aids. De visar också att av de som dör är män. Det första som går åt är familjens eventuella besparingar och därefter försöker man låna pengar av släkt och vänner. Detta är något som ofta är lönlöst för de fattigaste. De har sällan rika släktingar och vänner. måste de därför sälja delar av det kapital de har: djuren, jorden, verktygen och eventuella jord- bruksmaskiner. Försäljningen av produktionsresurser för att få pengar till vård av sjuka och döende och för att betala begravningar, förbrukar de sparmedel som annars skulle ha använts för lång- siktiga behov och investeringar. En studie från , gjord av FAO, visar att av de aidsdrabbade hushållen har tvingats sälja egendom för att bekosta aidssjukvård. Migration för arbete, pengar och drömmar Det är vanligt att aidsdrabbade familjer på landsbygden försöker att hitta inkomstkällor utanför jordbruket, som ju blir för tungt att klara ensam eller på färre vuxna. Många söker sig då till handel i liten skala. Kvinnor säljer till exempel samozas (ett slags piroger) på torget eller arbetar med service i andras hushåll. Detta är arbete som framför allt utförs i förstäder och i stora städer. Resvägarna bli långa och arbetsdagarna blir tunga. Det medför lätt att den lilla odling man eventuellt har för hushållet åsidosätts, med sämre skörd som följd. Migrationen till städer och tätorter är en konsekvens av fattig- dom och arbetsbrist. Den som på landsbygden inte längre förmår att bruka jorden har inte många andra möjligheter än att flytta. Människor lämnar sina hembyar för att söka arbete och inkomst. Många söker det de hoppas ska vara lättförtjänta pengar, men priset är högt för de snabba pengarna, som huvudsakligen finns i prostitu- tion och droger. Där finns också hiv/aids. Den som är ensam i stor- staden, långt ifrån sin hemby och sin familj är ofta mer benägen att ta risker. Trots migrationen till storstäderna får en stor del av kostnaderna för hiv/aids bäras av landsbygdsområden, dess familjer och byar. Ett växande antal infekterade människor, som tidigare flyttat till städerna för att söka arbete och tjäna pengar, återvänder hem då de blir sjuka och döende till följd av hiv/aids. Hiv/aids och epidemins inverkan på jordbruk och livsmedelsförsörjning Begravning innebär både sorg och stora utgifter När sjuka familjemedlemmar dör är kostnaderna för begravningen mycket höga. Ofta varar den obligatoriska sorgetiden i samband med begravningar i två, eller . Men den kan också som på vissa håll i vara i upp till trettio, . Under de dagar som begravningsceremonin och sorgperio- den pågår kan familjen och släkten inte göra något annat än att sörja den döde. Jordbruk och annat arbete avstannar. Begravnings- ceremonin medför också höga direkta utgifter. Det är många släk- tingar och vänner som ska komma till sorgehuset för att bo och äta. De som inte kan komma under själva sorgetiden får komma senare och måste då tas väl omhand. Detta gör att familjernas ekonomi urholkas ännu mer, både av direkta utgifter och av utebliven inkomst. Sorgeperioden innebär ofta att olika arbetsuppgifter i jordbruket försenas vilket kan leda till utebliven, mindre eller för- senad skörd. När t.ex. insektsbekämpningen inte utförs får det allvarliga konsekvenser för produktionen. För de länder som drabbats hårdast av hiv innebär det stora antalet begravningar ett avbräck även på nationell nivå, för ekono- mi och produktion – inte minst inom jordbrukssektorn. Även om man kan se en viss uppluckring av de traditionella begravnings- ritualerna så påverkar de fortfarande i hög grad både familjens ekonomi och jordbruk negativt. 2.6Barnens liv blir tungt och otryggt Barn som ser sina föräldrar insjukna och sedan dö långsamt far mycket illa av den erfarenheten, oavsett om de växer upp i rika eller fattiga familjer. Som alltid drabbas de fattigaste värst. De som far mest illa är de som inte kan köpa bromsmedicin eller betala för omvårdnad och hjälp hemma. Och det är den absoluta majoriteten av de hiv-positiva. Deras barn får en oerhört tung börda att bära med sig genom livet. För barnen i hushåll med hiv/aids blir konsekvenserna alltså långtgående. De vuxna som orkar arbeta får allt mindre tid för att ta hand om barnen. Det finns mindre tid att hålla hygienen på en acceptabel nivå och för att producera och laga mat, när de sjukas vårdbehov ökar. Ofta får barnen – framför allt flickorna – sluta skolan för att hjälpa till hemma. Men när de vuxna får hiv ökar Hiv/aids och epidemins inverkan på jordbruk och livsmedelsförsörjning utgifterna och minskar inkomsterna och det är vanligt att barnen även förväntas arbeta för lön och bidra till familjens försörjning. En följd av den försämrade ekonomin i familjen är att många barn tvingas sluta skolan för att familjen inte längre har råd med skol- avgifterna.