sou · GQB392d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Av arkiv på framgår, främst av s.k. dags- PM som efterhand upprättat, att sporadiska kontakter förekom mellan och , ibland i sällskap med sektionschefen . De första mötena som noterats är då man bl.a. avhandlade personal- och lokalfrågor.27 som Kubakrisen bröt ut, , orienterades av rörande Undtj som det står i anteck- ningarna. Det finns inget utöver datumet som antyder ett samband med Kubakrisen – har endast noterat Ej alltid framgång efter att ha hört Elmérs orientering.28 Det är möjligt att samtalet kan ha föranlett att närmare informera sig om verk- samheten vid Grupp B eftersom han dagen därpå avlade ett kontakt- och studiebesök hos vilket sammanfattades i be- dömningen gott intryck.29 diskuterade säkerhetstjänsten med ett antal företrädare för staben – oklart om var med – varvid en länsöversikt upprättad vid Grupp B överlämnades till chefen för /In, träffades och för en diskussion om underrättelsetjänst, innehållet dock oklart.31 in- fann sig och hos försvarsminister för att gå igenom personalkontrollräkenskaper. 24PM från AC sammanträde 31/10 1961. Serie Ö IV vol nr 5 1961. KU 99/27. 26Fst/Adj 20.6.1962 H 1275; Fst/chefsexpedition, Röd koncept, Hemliga handlingar, volym BI:64 1962. 27Se anteckningar för samt . 28Ibid., . 29Ibid., . 30Ibid., . 31Ibid., . Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning efter revision av överstelöjtnanten som särskilt utsetts att kontrollera Grupp B:s räkenskaper. Efter genomgången gavs order om bränning av handlingarna. Mötet avslutades enligt med samtal om den Elmérska verksamheten men något mer framkommer inte.32 hade , , Grudemark, chefen för /Und , samt Wenblad föredragning angående läget inom säkerhetstjänstens om- råde. slutintryck: Intressant. På rätta vägar. Efter mötet orienterade överbefälhavaren bl.a. om Byrå B.33 Vid kontroll i Rapps efter- lämnade handlingar på finns dock inga noteringar om detta samtal. diskuterade och möjligheten att placera Grupp B-medarbetaren vid och Försvar, ett samtal som fortsatte och . Vid det senare till- fället avhandlade de båda dessutom redovisningen av Grupp B:s räkenskaper och lovade att komma överens med om lämplig dag för detta.34 begärde överbefälhavaren hos försvarsminister att få tillsätta en särskild ut- redning om den militära underrättelse- och säkerhetstjänsten. Uppenbarligen hade saken diskuterats något tidigare mellan de båda, vilket framgår av några blyertsanteckningar på Rapps skrivel- se. Det är sannolikt statssekreteraren vid Försvarsdepartementet, , som gjort noteringarna och de ger vid handen att Rapps begäran var mer omfattande än vad man tidigare antagit: Gällde det inte i första hand gränsdragningen mellan den militära säkerhetstjänsten och polisens? Det förefaller som om uppdraget nu givits en vidare ram. I förslagen till direktiv för utredningen skrev dåvarande chefen för 2, : I funktionsstudien skall belysas den roll den militära säkerhetstjänsten har att uppbära ifråga om det totala militära underrättelseunderlagets 32Ibid., . 33Ibid., . 34Ibid., . 35Skrivelse från Fst/In till chefen för försvarsdepartementet nr H 901. Försvarsdepartementets hemliga konseljakt H dnr 221/1962. Antagandet att det är som gjort anteckningarna grundar sig på att bevisligen gjort anteckningar på andra dokument varför en jämförelse av handstilarna visar tyder på att det är som gjort dem. Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning skapande, varvid särskild uppmärksamhet skall ägnas frågan om anskaffandet av underrättelseunderlaget och dettas nyttiggörande.36 Eftersom påpekar att studien skulle ägna särskild upp- märksamhet åt just anskaffandet av underrättelsematerialet råder det inget tvivel om att utredningen skulle komma in på bl.a. Grupp B:s och T-kontorets verksamheter. bemyn- digade försvarsdepartementet tillsättandet av Militära Säkerhetsut- redningen (MSU). Ordförande blev översten som vid sin sida hade ledamöterna , då avdelnings- chef vid försvarsdepartementet, chefen för /Sektion II samt och från Statspolisen. Som sekreterare anlitades , vilken vid denna tid- punkt varit anställd vid Grupp B i endast . Wenblad utförde till en början sekreterarsysslan vid sidan om sitt ordinarie arbete tills omständigheterna ville annat. Då översten avslöjades som spion, fick MSU betydligt mer att se över. Utredningen svällde och försvarsstabschefen anhöll i en skrivelse till att Wenblad, med hänvisning till Wennerströmaffären, fr.o.m. t.o.m. skulle frigöras från sina ordinarie arbetsupp- gifter vid Grupp B för att helt och hållet kunna ägna sig åt MSU. hemställde om en ersättare för Wenblad vid Grupp B. Han ersattes vid Grupp B av en major som sysslat med säkerhetstjänst vid SJ.37 Wenblad återgick till Grupp B . kallades , tillsammans med Grudemark, till samtal med utredarna men det saknas i MSU:s arkivmaterial uppgifter om vad dessa berättade. I protokollet står endast: g) inhämtning av säkerhetsunderrättelser genom särskilt organ Föredragande dir B , som lämnade en redogörelse för organisa- tion B tillkomst, utveckling, funktion och möjlig utveckling. Genomgången togs ej till protokollet. Vad som däremot protokollfördes var den diskussion som ord- föranden och ledamöterna förde med efter dennes genom- 37[Majoren] härstammade från och hade där ingått i samma sociala cirklar som . De gjorde också sin militärtjänst tillsammans på I 15 i . flyttade [majoren] till där han sedan sysslade med säkerhetstjänst inom SJ (uppgifter ur samtal nr 419. Då Wenblad återvände till Grupp B ansågs att [majoren] borde fortsätta och han fick fast anställning från . Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning gång och ur dessa noteringar kan en del utläsas om hur Organisa- tion B uppfattades. Ledamoten , avdelningschef inom försvarsdepartementet, framhöll att det synes riktigt, som här har skett, att utgå från att värdefull in- formation i vissa fall måste inhämtas av en organisation, som står utanför och som har egna kontakter. Av protokollet framgår att också framhållit att Grupp B upprätthöll smidig samverkan med SP (SP = statspolisen) vilket föranledde Swanstein att bedöma Grupp B:s värde som mycket stort. Han poängterade dock att det i vissa fall verkade som att Grupp B och statspolisen hade en och samma person som uppgiftslämnare vilket rent teo- retiskt riskerade att minska organisationens värde. svarade att om sådan kontaktkross förekom, söker vi bredda vår bas. menade vidare att man kunde tänka sig en integrering med Statspolisens särskilda verksamhet men i så fall med nackdelar att icke vara fristående och det inflytande detta kan få på fältarbetet. framhöll att Grupp B:s huvudinriktning var på militär riskbedömning och att erfarenheten visat att en inordning i krigs- makten ger den bästa fristående ställningen. Ledamoten från Statspolisen, påpekade att om statspolisintendenten skulle kunna tillgodogöra sig Grupp B:s material synes det nöd- vändigt att han kan bedöma organisationens källor. Har han möjlighet till detta?. Chefen för /Säk, , upp- lyste om att så inte var fallet eftersom (o)rganisationens existens var beroende av att källskyddet upprätthålles. Från polisiärt håll framhölls dock att statspolisintendenten i viktiga fall där källbe- dömning är särskilt viktig kunde bedöma källan genom direkt samråd med Grupp B. redogjorde därefter för försvars- stabens syn på Grupp B: Ur Fst synpunkt fyller organisationen följande viktiga uppgifter: a)bidrar genom sitt material till SP brottupptäckter b)lämnar underlag för militär riskbedömning och c)bildar stomme till uppbyggnad av den militära säkerhetstjänstens inhämtande organisation i krig. Fn finns ingen sådan. avslutade diskussionen med att konsta- tera att (o)rganisationen har en viktig uppgift att fylla, den tjänar hela totalförsvaret och synes på ett smidigt sätt löst sina sam- ordningsproblem. Ett gott betyg för således. Genom de uppgifter som framkom vid slutdiskussionen kan man dra vissa slutsatser rörande Grupp B:s ställning inom försvarsstaben. Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning Swansteins kommentar om en en organisation som står utanför och som har egna kontakter antyder ju en mycket vid självstän- dighet. Detta understryks också av Elmérs uttalande om fördelen av att vara fristående. Emellertid hävdade också att erfarenheten hade visat att en inordning i krigsmakten gav Grupp B den bästa fristående ställningen vilket ju ändå visar på att man hade och också i fortsättningen föredrog en organisatorisk kopp- ling till försvarsstaben.38 själv ska, enligt en uppgift, haft allvarliga planer på att avgå och öppna eget inom den pedagogisk-psyko- logiska branschen. Den tidigare arbetskamraten från försvars- stabens utrikesavdelning, , som i början av 1960- talet arbetade inom Jordbrukskassan, ordnade så att försöks- vis fick undervisa bankens anställda i kundtjänst och försäljnings- teknik.39 Undervisningen, som bedrevs på centerrörelsens kursgård i , hade alltså inget med Grupp B:s verksamhet att göra men har själv uppgivit att han utnyttjade dessa tillfällen till att göra en del rekryteringar till Grupp B:s fältorganisation.40 Om det var Elmérs framträdande inför MSU som ledde till att försvarsstabschefen tillsammans med gav direktiv för verksamheten vid Grupp B, är oklart. I en kvalificerat hemlig skrivelse daterad anger de båda vilka riktlinjer som ska gälla. Uppgiften anges vara att skapa underlag för bedömning av den militära frontens inre styrka och om den verksamhet som bedrives för att underminera verkan av våra stridskrafter. Verksamheten skulle inriktas på att inhämta underrättelser om: a)främmande makts mot krigsmakten riktade verksamhet, som be- drives med egna organ eller medlöpare b)sådan verksamhet i våra grannländer, som har samband med under a) nämnd verksamhet c)verksamhet av politisk ytterlighetskaraktär, som riktar sig mot krigsmakten Prioriteringen av arbetet skulle ske enligt Säkundplan Fst/In och bearbetningen utföras vid Fst/In. Vid Grupp B skulle endast för den egna verksamheten erforderliga sammanställningar göras. Ordinarie rapportering anges ske till chefen för /Sekt II genom 38MSU 1967 vol 2. Serie FI volym 65. 39Björn Elmbrandt, intervju med inför TV- programmet Folkhemmets hemligfolk. 40Kokk (2001) s 418. Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning chefen för /In samt till statspolisintendenten. I slutet av och direktiv uppmanades Grupp B inkomma med anslagsbehov . I dessa skulle man lämna redogörelser för organisation i såväl krig som fred, personalbehov i båda fallen, utbildningsbehov samt de närmaste fem årens utbyggnadstakt.41 Med hänvisning till detta upprättade Wenblad, samt en PM rörande Fst/B organisation och anslagsbehov.42 I denna preciserar man direktiven till Grupp B något, särskilt vad gäller punkten c) ovan. Rörande denna beskriver man uppgiften som att enligt i Fst/In underrättelseplan angiven prioritering inhämta, värdera och sammanställa underlag om militära säkerhetsriskers före- komst, organisation och verksamhet (allmän riskbedömning) inom front-, vänskaps- och andra täckorganisationer; minoritetsgrupper; övriga vänsterextremistiska organisationer; samt nyfascistiska organisationer I Wenblads-Paues´-Nyströms PM finns följande definition av be- greppet militär säkerhetsrisk: Militär säkerhetsrisk är en person, som, medvetet eller omedvetet, försvagar vår försvarsvilja eller minskar vår försvarskraft. Civila sam- hällsfunktioner, som erfordras för det militära försvaret, kan ha militä- ra säkerhetsrisker. Grupp B:s definition av begreppet militär säkerhetsrisk är som synes extremt bred och den gav utrymme för byrån att registrera personer som inte ens själva var medvetna om att de i sin verksamhet negativt kunde påverka landets försvarsvilja/kraft. Det framgår vidare att säkerhetsrisken kunde vara såväl en anställd vid ett militärt sett viktigt objekt, som en person boende i om- givningen runt sådant objekt (exempelvis en kraftstation). I PM:n skiljer man här på inre resp. yttre säkerhetsrisker. Det anges då att sabotageriskbedömningen ska grundas på kännedom om säkerhets- riskers förekomst, art och verksamhet dels i förekommande fall bland personal anställd vid objektet, och som har möjlighet att utföra sabotage inifrån (inre säkerhetsrisker), dels bland utom- stående personer i objektets omgivning med möjlighet att göra 41Direktiv för verksamheten vid Fst/In B (/). Fst/Und ¾ 1964 nr H 901. Handlingen är klassad kvalificerat hemlig. 42Dokumentet ingår bland de handlingar som lämnat över till SÄKO. Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning sabotage utifrån (yttre säkerhetsrisker). Förslaget, som i övrigt innehåller utkast till en förhållandevis stor organisation, kom så vitt är känt inte att omsättas i praktiken i någon större omfattning. har vid ett flertal tillfällen markerat att han inte hade något inflytande över Elmérs verksamhet under sin period som chef för /sektion 2.43 Här har dock givits ett antal exempel som visar att hans inblandning måste ha varit betydligt mer omfattande. Det är dock fullt möjligt att han och fram till Elmérs föredragning inför MSU saknade möjlighet att närmare styra verksamheten och att huvudsakligen vände sig till försvarsstabschefen eller gick direkt till försvarsministern. hämtade för bilfärd till en plats där samlat flertalet av sina anställda (och engagerade som skriver i en PM). Därefter vidtog (h)älsningsceremoni + uppfordrande ord av mig. beskriver verksamheten som en viktig funktion.44 måste också relationen mellan och ha varit tämligen intim och förtroendefull vilket bl.a. understryks av att rekommenderade att välja som chef då Grupp B slogs ihop med kontor. fick , enligt ett protokoll upprättat inom Fst/Säk, ta emot viss avlyssningsmateriel som införskaffats av för vidarebefordran till FOA för tillverk- ning.45 har vid förhör inför SÄKO beretts möjlighet att kommentera ärendet. Han säger sig inte minnas det, men anser att så kan ha varit fallet. Han minns att han fick ett par manschett- knappar som man kunde använda för avlyssning, men han känner inte till att de skulle ha gått till tillverkning. Han känner inte till varför skulle ha varit intresserad av avlyssningsutrustning. tror att han lämnade avlyssningsutrustningen till chefen för /Säk och att den sedan lämnades vidare till säkerhetsofficeren på FOA.46 arbetade , tillsammans med bl.a. 43Se exempelvis vittnesmål inför samt de upp- gifter han lämnade till 1998. 45Rapport från sammanträde med Grupp B 2/11 1964. KU 100/4 . Serie Ö IV volym 57 1964 KU 81-100. Ordagrant lyder stycket 3.3. Viss avlyss- ningsmtrl hade införskaffats av B E, överlämnats till C Sekt II, vidarebefordrats till FOA för tillverkning. Vid mötet närvarade åtminstone från Grupp B samt , då chef för /Säk samt , chef för /Säk 1. Mötet var enligt protokollet ett ordinarie 14-dagars vilket pekar på ett nära samarbete mellan Fst/Säk och Grupp B/IB. Av de tiotalet ärenden som Grupp B informerade om handlar inget om partipolitisk kommunistisk verksamhet eller kommunism mer i allmänhet. De flesta frågor rör enskilda personer, flertalet av utländsk härkomst. Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning , på att ta fram underlag för anslagsäskande rörande den nya sammanslagna avdelningen. hade då fått kostnadsuppgifter för Grupp B och T-kontoret.47 På basis av dessa uppgifter samman- ställdes anslagsäskanden för IB. Av dessa framgår att verksamheten inledningsvis gick under beteckningen militär säkerhetsutredning och att man beräknade sju nya tjänster till avdelningen till sammanlagt 47 anställda. Förslaget byggde på den organisation, som under hand bringats till statsrådet o chefen för försvarsdepartementets kännedom. Verksamhetens totala budget skulle för /1966 uppgå till 2 420 000 kro- nor.48 översändes äskandena till försvars- ministern . Där sägs att medelsbehovet avser sär- skild personalkontroll (Grupp B) och underrättelseverksamhet (T- kontoret) men att (e)nheterna ska slås ihop from bå 65/66. Verksamhetsområdet blir Militär Säkerhetsutredning.49 6.5Förändringarna –1963; lämnar Grupp B Innan frågan om sammanslagningen behandlas ska här först näm- nas att verksamheten inom Grupp genomgår en del förändringar –1963. Dessa behandlas på olika ställen i denna studie och ska därför endast kort beröras här. Det bör poängteras att den person som under ledde den operativa verksamheten var . Emellertid pekar ett flertal uppgifter mot 47 Enligt handlingen såg Grupp B:s kostnader ut på följande sätt: 1967//1970 24 000 1 350 000 Kommentar: Omkostnader avser omkostnader fred utom bilanskaffning i fredstid. Material avser bilinköp i fredstid (/1968 ökad med ) samt för krigsorganisation. Uppgifterna hämtade ur bilagan Kostnadsuppgifter In B som hör till Fst/Sekt II 14/11 1964 nr H 480 Fråga om kostnadsuppgifter, Serie FI volym 12. 48Skrivelse till försvarsministern med anslagsäskanden för /1966, upprättad inom försvarsstabens adjutanturavdelning . Fst/chefsexp, röd koncept, serienummer 1005-2600, 1/1-12/4 1965 serie BI volym 94. I förslaget anges att Grupp B:s verksamhet (i äskandet kallad särskild personalkontroll) 1964/1965 förbrukat 422 000 på lönesidan och 324 000 på omkostnadssidan. Motsvarande siffror för T-kontoret (i äskandet kallat underrättelsetjänst var 692 000 resp 597 000. Den totala ökningen /1966 blev således 385 000. Det anges i äskandet att (i) handläggningen av detta ärende har deltagit överste , avdelningsdirektören , överstelöjtnant och major . 49HD 64/1965. Försvarsdepartementets hemliga handlingar. Handlingen är odaterad men har diarieförts vid departementet . Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning att arbete för Grupp B var problematiskt. hade tillsammans med lagt grunden för Grupp B och lett kartläggningen av kommunister och andra för- modade säkerhetsrisker . Då gick han över till och Försvar (CFF). Det finns skäl att tro att var den inom Grupp B som hade svårast att hålla en gränslinje mellan byråns inriktning och politisk verksam- het. Ett första underkännande av – som officiellt hade beteckningen organisationschef – var då chefen för /In:s kontraspionagedetalj, , tog över roll som Grupp B:s andreman. Perioden därefter utgör en till synes enda lång avvecklingssträcka för . diskuterade och försvarsstabschefen frågan om och möjligheten att placera denne vid CFF. Det uppges att detta godkänts av samt dennes statssekreterare vilket inte förefaller osannolikt.50 och hade nämligen sammanträffat med strax före jul 1962.51 skulle nu ta upp frågan med ledamoten av CFF:s styrelse . Det är uppenbart att man ville att ska kunna börja och var villig att inledningsvis låna ut honom t.o.m. . noterar också kortfattad personalia om ; bl.a. att han var distriktssekreterare i och därefter organisationschef hos i opinionsundersökningsfirman . Vid behov kan erhålla vitsord från högerombudsmannen i . Förslaget att placera vid CFF skulle tas upp i dess arbetsutskott av och skulle någon kväll senare sammanträffa med denne. anger att försvars- departementets statsekreterare, , är reserverad, inser att P kanske är mer fsentusiastisk (försvarsentusiastisk, LOL) än önskvärt (!). Av noteringar framgår att diskussionen om fortsatte dagen därpå.52 I ett telefonsamtal tog upp saken med CFF:s generalsekreterare som lovar fundera och diskutera saken i per- sonalutskottet. fortsatte Elmérs och diskussioner om . Dagen därpå sammanträffade med försvarsminister men från det 50Carl arkiv; Dags-PM . 51Sven almanacka 1962. 52Carl arkiv: Dags-PM . Här kan nämnas att upp- giften om att högerombudsmannen hette torde vara felaktig. Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning mötet är inget känt. Parallellt med dessa diskussioner fortsatte med sitt insamlingsarbete ute i landet. uppgav i samtal med FUN 1998 – då frågan om Grupp B/IB:s register var på tal - att (e)n anställd hade emellertid i sitt arbete gått för långt och skilts från uppgiften.53 I samtal med 1999 preciserade han detta. hävdade då att verksamheten inom Grupp B/IB hade försvars- och säkerhetsaspekter som utgångspunkt och så- ledes inte var partipolitiskt motiverad. ut- gjorde dock i detta avseende ett undantag och hade enligt svårt att göra den nödvändiga boskillnaden mellan det politiska och det militära. talade med om detta, dock utan framgång – (e)fter två tillsägelser fick något som karaktäri- serar som `kollaps´. talade därefter med bror och också och sa då att man inte kunde ha kvar . Denne överflyttades då till CFF men även där blev det problem inte bara med nerver. hävdar att denne betraktade allt som var till vänster om social- demokraterna som landsförräderi. Det hela slutade enligt med att på i gav en anställning.54 har nämnt att kan ha lämnat ut uppgifter, som han erhållit i tjänsten vid Grupp B, till brodern En av de mer avgörande anledningarna till avveckling utgörs sannolikt av följande. Den intensiva länsvisa kartläggningen av kommunistisk verksamhet på olika håll i landet kom till ett abrupt slut . En serie rapporter, daterade hade efter omkontroll visat sig innehålla uppenbara brister. Eftersom samtliga rapporter rör – vilket enligt var ett av områden, finns skäl att tro att denne inhämtat uppgifterna. Rapporterna hade också hunnit överlämnas till säkerhetspolisen. I brev till på- pekade att fem rapporter, innehållande ordet farlig i anslutning till flera namn, kontrollerats mer noggrant med tanke på detta. Det hade då framkommit att de flesta är fullkomligt ofar- Redovisning av vissa uppgifter om den militära underrättelse- och säkerhetstjänsten. Dnr FO 98/2531/EC/RC. 54Kokk (2001) s 413. I Kokks bok (s 439) understryks detta också av som säger att nog hade sina egna idéer om registreringen, idéer som enligt emanerade från ombudsmannatid. 55Kompletterande samtal med . Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning Detta meddelades sedan vidare till säkerhetspolisens sektion i där uppgifterna redan var föremål för kontroll.56 Elmérs brev till är daterat – dagen därpå slutade vid Grupp B. Det faktum att man markerade vissa personer som farliga tyder för övrigt på att insamlingen var mycket bred och i stort sett omfattade alla som på något sätt kunde knytas till kommunistisk verksamhet oavsett om de hade betydelse för totalförsvaret eller ej. Det innebär att de påståenden som bl.a. gjordes inför FUN är felaktiga. Att Grupp B inte hade några begränsningar framgår också av kommissionens samtal med . Denne hävdar att Elmérs gav direktiv om en bred insamling varefter det var upp till Fst/In:s bearbetningspersonal att göra sållningen. menar att det skulle ha varit riskfyllt om kontaktmännen själva hade börjat sortera och värdera vilka personer som skulle rapporte- ras vidare. Därför ville man från Grupp B:s sida att kontakt- personerna skulle rapportera in alla personer som de själva upp- fattade som eller misstänkte vara kommunister eller kommunist- sympatisörer. säger vidare att det ofta var fråga om allmän information, t.ex. att en person var aktiv kommunist, att en annan var med i en kommunistisk distriktsstyrelse och att en tredje hade varit ute och rest. Han hävdar också att även lite spekulativa uppgifter samlades in för kontroll. Dessa uppgifter från har helt stöd i det bevarade arkivmaterialet från Grupp B. Det får betraktas som en helt ny uppgift i dessa sammanhang; har man från Grupp B:s, försvarsstabens och regeringens sida konsekvent hävdat att Grupp B i sin inhämtning enbart riktade sig mot mer kvalificerade säkerhetsrisker. Det är vidare uppenbart att den intensiva och breda inhämtningen går att helt knyta till anställningstid; när han rekryterades började det rulla i gång, när han slutade drogs namninsam- landet drastiskt ned och inriktningen ändrades. I stället blev den nu mer fokuserad på enskilda personer samt bredare företeelser som olika kommunistiska organisationer där den allmänna bilden står i centrum. har aldrig till någon utredare lämnat några uppgifter om sin tid vid Grupp B.