sou · GQB3118d4 · 2003-01-01 00:00:00 — Another caveat has to do with causality – whether or not high-tech equipment spurs productivity, or whether or not it is in fact just the other way around, is not analyzed in any detail. The working hypothesis thus is that the growth-accounting framework can be taken literally. Another issue concerns the methods for measuring the true cost of computer power and the underlying assumptions in the data as regards high-tech capital depreciation rate. Sections 2 and 3 showed that in order to derive an indicator of sec- tor-level input activity, capital and labor growth must be weighted by their respective costs in total factor costs. Total labor compen- sation – that is total wage expenses, social security contributions, and mandatory insurance fees – is used here for the labor cost. The total capital cost, in turn, is in earlier studies often computed from available data according to the and (1967) formula (see section 3.1). Section 3 emphasized that the cost shares are in general difficult to calculate from data and that the method used in the present analysis may yield upward-biased estimates of the share of capital in total costs. Therefore, in this appendix, the same growth-accounting exercise is performed as earlier with the only exception that labors share is set to equal 0.7 (and capitals share is hence set to equal 0.3). The shares are over time and iden- tical across sectors. The tables below show the empirical results. They are labeled A4 through A8 to facilitate comparison with Tables 4–8 in section 4. Of course, since the factor shares affect neither output nor hours, labor productivity growth is the same as in Tables 4–8. Further- more, note that because capitals share is in this appendix without exception smaller than the analogue in section 4, it follows that capital always contributes less in absolute terms than in section 4. For example, the annual average contribution in the business sector from aggregate capital deepening is now –0.44 percentage points over the period 1994–1999 rather than –0.82 percentage points. Similarly, capital deepening related to ICT still contributes posi- tively to ALP growth in the business sector, albeit less so. The an- nual average contribution in this sector from ICT capital deepening is now 0.07 percentage points rather than 0.13 percentage points. Table A4 Accounting for productivity growth in –1999 Business (ISIC 01-95) Growth in hours worked (9) ICT share in ALP growth Note: The share of labor in total factor costs is set to equal 0.7. The ICT share in ALP growth is computed as the ICT capital deepening divided by the growth of ALP. Source: Statistics and the authors calculations. Table A5 Accounting for productivity growth in –1999 Goods (ISIC 01-45) Growth in hours worked (9) ICT share in ALP growth Note: The share of labor in total factor costs is set to equal 0.7. The ICT share in ALP growth is computed as the ICT capital deepening divided by the growth of ALP. Source: Statistics and the authors calculations. Table A6 Accounting for productivity growth in –1999 Services (ISIC 50-95) Growth in hours worked (9) ICT share in ALP growth Note: The share of labor in total factor costs is set to equal 0.7. The ICT share in ALP growth is computed as the ICT capital deepening divided by the growth of ALP. Note also that the annual average ICT share in ALP growth over the period 1994–99 is highly affected by the negative ALP growth in 1999; the median value of the ICT share in 1994–99 is 1.95 percent, and the ICT share in 1994–98 is 2.76 percent. Source: Statistics and the authors calculations. Table A7 Accounting for productivity growth in –1999 Manufacturing (ISIC 15-37) Growth in hours worked (9) ICT share in ALP growth Note: The share of labor in total factor costs is set to equal 0.7. The ICT share in ALP growth is computed as the ICT capital deepening divided by the growth of ALP. Source: Statistics and the authors calculations. Table A8 Accounting for productivity growth in –1999 Information and () (ISIC 30, 313, 32, 331, 642, 72) Growth in hours worked (9) ICT share in ALP growth Source: The share of labor in total factor costs is set to equal 0.7. The ICT share in ALP growth is computed as the ICT capital deepening divided by the growth of ALP. Source: Statistics and the authors calculations. N. and . (1988). The Productivity Slowdown, Measurement Issues, and the Explosion of Com- puter , in Brookings Papers on Economic Activity. Wash- ington, DC, , pp. 347–420. Basu, Susanto and J. G. Fernald (1995). Are Apparent Produc- tive Spillovers a Figment of Specification Bias?, 36, pp. 165–188. Basu, Susanto and J. G. Fernald (1997). Returns to Scale in U.S. Production: Estimates and Implications, 105(2), pp. 249–283. Benhabib J. and B. Jovanovic (1991). Externalities and Growth Accounting, , 81, pp. 82–113. Bentolila, S. and G. (1998). Explaining Movements in the Labour Share, CEPR Working Paper No. S. and M. L. Parkinson (1991). Procyclical Labor Productivity and Competing Theories of the Business Cycle: Some Evidence from the Interwar U.S. Manufacturing Indus- tries, , 99, pp. 439–459. , and . Hitt (2000). Beyond Compu- tation: , Organizational Transforma- tion and Business Performance, tives, 14(4), pp. 23–48. (1999). Has the New Economy Rendered the Productivity Slowdown Obsolete?, Unpublished manuscript, . (2000). Does the New Economy Measure Up to the Great Inventions in the Past?, omy, 14(4), pp. 49–74. , and (1999). Input Aggregation Matters a in Productivity Measurement, un- published manuscript. , , , and (2001). Is Human Capital the to the IT Paradox?, IUI () Working Pa- per No.551, . Griliches, (1994). Productivity, R&D, and the Data Con- straint, , 84, 1–23. , and (1967). Tax Policy and Investment Behavior, , 57(3), pp. 391–414. , (2001). and the U.S. Economy, , 91(1), pp. 1–32. , and . Stiroh (1999). , , Paper and Proceedings, 89(2), pp. 109–115. , (2000). External Economies in Procyclical Productivity: How Important are They?, , 5, pp. 163–184. , . and (1997). External Capital Factors and Increasing Returns in U.S. Review of Economics and Statistics, 79(4), pp. 647–654. Siegel, S. (1997). The Impact of Computers on Manu- facturing Productivity Growth: A Multiple-Indicators Multiple- Causes Approach, Review of Economics and Statistics 79(1), pp. 68–78. (1957). A Contribution to the Theory of Eco- nomic Growth, , 70, pp. 65–94. (2001). and the U.S. Productivity Revival: What Do the ?, forth- coming . (2002). Are ICT Spillovers Driving the New Economy?, Review of Income and Wealth, 48(1), pp. 33–57. , and (2000). The Resurgence of Growth in the 1990s: the ?, , 14(4), pp. 3–22. Kan och bör produktiviteten i statens verksamhet mätas? Från offentlig konsumtion till produktion Nytt system för nationalräkenskaper Vad är en tjänst och hur ska den mätas? Individuella och kollektiva offentliga tjänster Värdering av offentliga tjänster Tidigare studier av produktiviteten i den statliga sektorn Tillgång på data – successiv förbättring Olika modeller för datainsamling There is no mystique about non-market health or educa- tion services which make changes in their volumes more dif- ficult to measure than volume changes for other types of out- put, such as financial or business services or fixed tangible assets. Moreover, changes in their volume are also needed in order to be able to measure volume changes for the actual consumption of households. The same principles apply to measurements of consumption as to production. System of National Accounts, UN 1993, 16.138 Measuring changes in the volume of collective services is distinctly more difficult, however, as it is not possible to ob- serve and record the delivery of such services. Many collec- tive services are preventive in nature: It is difficult to measure the output of preventive services, and this is an area in which further research is needed. System of National Ac- counts, UN 1993, 16.139 Utredningen om översyn av den ekonomiska statistiken (dir. 2000:58) har i uppdrag att utveckla den ekonomiska statistiken, med särskilt fokus på nationalräkenskaperna och underlaget för dessa. I uppdraget pekas på behovet av att utveckla statistiken för produktionsvolym och prisutveckling inom tjänstenäringarna och offentlig sektor. Statskontoret har erhållit följande uppdrag: Den ena delen av uppdraget är att redovisa erfarenheter i av att beräkna produktivitetsförändringar inom statliga myndigheter. Den andra delen är att beskriva hur statliga myndigheter skulle kunna redovisa mått på sin egen produktivitetsutveckling i sin årsredovis- ning, och att bedöma vilken typ av uppgifter som krävs för att kunna göra detta vid statliga myndigheter. I den mån internationella exempel finns på hur man går till väga för att beräkna produktivitetsföränd- ringar i statliga myndigheter skall dessa belysas. , Nederlän- derna, och kan vara sådana exempel. Exempel på statliga myndigheter i som gör produktivitetsberäkningar skall också redovisas. är ett sådant exempel. ringar som krävs i förordningar om årsredovisningar, bokföring, all- män uppgiftsplikt eller dylikt skall anges. De produktionsvolyms- och produktivitetsberäkningar, som här behandlas, är avsedda för nationalräkenskaperna. Inledningsvis tecknas framväxten av nationalräkenskaperna och hur mått på of- fentliga tjänster kan tänkas passa in i dessa. Utvecklingen har gått mot att i allt högre grad poängtera produktionsperspektivet i na- tionalräkenskaperna. Det gör det enklare att foga in volym- och produktivitetsberäkningar för offentliga tjänster i nationalräken- skaperna. Den internationella utvecklingen manifesterar sig i riktlinjer från FN (SNA93) och (ESA95) som rekommenderar volym- mått på produktion av offentliga tjänster, i första hand för indivi- duella tjänster men även för kollektiva tjänster. har bedrivit ett omfattande arbete tillsammans med ett antal länder för att ut- veckla volymmått för offentliga tjänster. Bakgrunden torde vara det stegrade behovet och önskemålen om rättvisande internationella jämförelser, t.ex. för att fördela avgifter till internationella organi- sationer, för att fördela bidrag till olika länder, för att operationali- sera överenskommelser om finansiell stabilitet etc. Med tanke på den offentliga sektorns mycket stora andel av de flesta länders eko- nomier blir jämförelser av köpkraft missvisande om inte priset på offentliga tjänster innefattas i köpkraftspariteterna. Detta är en frå- ga som med stor sannolikhet kommer att väckas . Erfarenheterna av de studier av produktivitetsutvecklingen i of- fentlig sektor som gjorts i redovisas. En övergripande slut- sats är att det är möjligt att beräkna produktiviteten för stora delar av hela den offentliga sektorn och även för den exklusivt statliga delen av offentlig sektor. Avgörande är naturligtvis för vilka ända- mål detta görs och vilken grad av precision som därvid krävs. Syftet i detta sammanhang är i första hand att ge en övergripande bild av utvecklingen i den statliga sektorn och den offentliga sektorn som helhet för att kunna belysa den allmänna utvecklingen av volymen av offentliga tjänster, av priser på dessa tjänster, av kvalitet och ef- fektivitet i produktionen samt de implikationer detta har för finan- siering – upplåning och skattekvot – samt för bruttonationalpro- dukt och köpkraftsparitet. Därtill kommer att det för många myndigheter utgör en synner- ligen relevant del av resultatredovisningen att redovisa prestations- volymer, kvalitet, styckkostnader och produktivitetsutveckling. Men medan nationalräkenskaperna är i behov av överblick och summering måste de myndighetsvisa produktivitetsberäkningarna i årsredovisningar eller andra sammanhang göras mera detaljerade, mångfacetterade och försedda med utförliga analyser och kommen- tarer. Andra länder, däribland , , och , är på god väg att införa produktivitetsberäkningar i of- fentlig sektor och då även för dess statliga del. Utgångspunkten i samtliga länder är nationalräkenskaperna och tre länder har börjat föra in volymindikatorer i de ordinarie nationalräkenskaperna. Pa- rallellt finns ett intresse av att utveckla myndigheternas resultatre- dovisningar. Dessa båda tendenser stödjer varandra. I huvudsak tre olika vägar är möjliga att gå. Den ena vägen ute- sluter inte den andra. Vägarna kan tvärtom komplettera varandra. I. Årsvisa, fristående studier av produktivitetsutvecklingen i den statliga sektorn utförs av SCB eller någon annan organisation. Det- ta görs med tillgängliga data från myndigheterna. SCB ges i uppdrag att medelst en enkät insamla behövliga data från myndigheterna, som åläggs att svara. SCB eller någon annan organisation gör en sammanställning. Myndigheterna åläggs att redovisa produktivitetsutvecklingen i sina årsredovisningar. Detta låter sig göras inom ramen för förord- ningen om Årsredovisning och budgetunderlag (2000:605) med två mindre förändringar, som egentligen bara återför förordningen till dess grundform, och tillägget att myndigheten ska redovisa en sammanvägd produktivitetsutveckling. Som normgivare och över- vakare fungerar , liksom ifråga om andra aspekter av ekonomiadministrationen inom staten. Det finns data i betydligt större omfattning och av bättre kva- litet än när de första omgångarna av produktivitetsstudier gjordes i respektive . Detta sammanhänger med en fortgående utveckling av myndigheternas redovisning och av utvecklingen av resultatredovisningen. Myndig- heterna redovisar kostnader jämsides med anslagsavräkningen. Tämligen små justeringar krävs för att göra de redovisade kostna- derna enhetliga och konsistenta med nationalräkenskaperna. Pre- stationsredovisningen har kommit ganska långt på många statliga myndigheter och innefattar volymer, styckkostnader och kvalitet. Ett växande antal myndigheter redovisar produktivitetsutveckling- en samlat för hela sin verksamhet. Mycket återstår dock att göra för att förbättra alla slag av primärdata, för att innefatta kvalitets- förändringar i prestationsmåtten och för att analysera produktio- nen av offentliga tjänster för att rätt förstå hur effektiviteten främ- jas. Utredningen har i uppdrag att utveckla den ekonomiska statistiken, med särskilt fokus på nationalräkenskaperna och underlaget för dessa. I detta uppdrag pekas på behovet att utveckla statistiken för produktionsvolym och prisutveckling inom tjänstenäringarna och offentlig sektor. Uppdraget är således klart. Frågan är: låter det sig göras? Och i så fall: hur? I denna bilaga behandlas möjligheterna att mäta produktionsvo- lym och produktivitet i den statliga sektorn. Problemen och möj- ligheterna är i princip desamma i den kommunala sektorn. De prin- cipiella frågeställningar som behandlas gäller därför i samma mån produktivitetsmätningar för kommunala tjänster som för statliga. Vissa problemställningar har emellertid en större aktualitet i den statliga sektorn p.g.a. tjänsternas karaktär. Möjligheterna och sättet att samla in data skiljer sig också mellan stat och kommun. Detta motiverar en särskild behandling av den statliga sektorn. I en serie studier har produktiviteten mätts i den offentliga sektorn i . Detta har gjorts på ett mer omfattande sätt än i något an- nat land hitintills. SOU 2002:118 Bilaga 6 Tabell 1 Produktivitetsutveckling i den statliga sektorn, årlig förändring i procent -1,3 -2,2 -3,0 -0,1 -0,6 -0,6 -5,0 -1,4 Källa: Ds 1994:24, Ds 1995:10 samt Statskontorsrapport 1998:23. Möjligheterna att mäta produktionsvolym och produktivitets- och prisutveckling i den statliga sektorn kommer att behandlas på grundval av erfarenheterna från dessa studier. Nationalräkenskaperna utgör ramen för utredningens utveckling av den ekonomiska statistiken och den statistik (primärstatistiken) som bygger under denna. All utveckling av statistik bör självklart bygga på en analys och bedömning av vilka behov av information som finns och som ska tillgodoses. Nationalräkenskaperna har ut- vecklats för att tillmötesgå bestämda behov. Vilka dessa behov är behöver därför inte utvecklas särskilt i denna bilaga. Nationalrä- kenskaperna kan utan ytterligare analys läggas till grund och göras styrande för den fortsatta framställningen och behandlingen av produktionsvolyms- och produktivitetsmätningar i den statliga sektorn. Andra behov – främst regeringens behov vid styrning av statliga myndigheter och verksamheter men också myndigheters behov vid den interna styrningen – kommer också att beröras. Nationalräken- skapernas behov överensstämmer i stor utsträckning med en rad samhällsbehov av statistisk information: den sammanlagda brutto- nationalproduktens utveckling, olika delsektorers utveckling och bidrag till den samlade BNP-utvecklingen, prisutveckling och köp- kraftsparitet, prisutveckling på olika offentliga tjänster, resursallo- keringen i den offentliga sektorn, statsfinansernas utveckling, skat- teutveckling och lånebehov m.m. Överensstämmelsen kommer att öka i takt med att det statliga budgetsystemet utvecklas i enlighet med förslagen i Ekonomisk styrning för effektivitet och transparens, (Ds 2000:63) och genom att länken mellan statsbudget och natio- nalräkenskaper görs begriplig och hanterbar i Konjunkturinstitu- tets, och ge- mensamma ASTA-projekt. Genom att nationalräkenskaperna tas som utgångspunkt kom- mer dessas relevans för andra frågeställningar, såsom bruttonatio- nalproduktens värde som mått på välfärden eller välståndet, inte att diskuteras. Produktivitetsmätningar för den offentliga sektorn be- handlas och diskuteras som en fråga om att utveckla nationalräken- skaperna så som de är utformade och med de rekommendatio- ner som ges av FN i System of National Accounts 1993 (SNA93), respektive av EU i 1995 (ESA95). Från offentlig konsumtion till produktion Nationalräkenskaperna har vuxit fram ur olika behov och traditio- ner. En användning av nationalräkenskaper är för konjunkturanalys och konjunkturpolitik. Det var teorier om samhällsekonomiska förlopp och möjligheterna att med finans- och penningpolitik påverka dessa som stimulerade beräkningar av olika ekonomiska storheter som totala inkomster, konsumtion, invester- ingar, export och import . En annan användning är för att bedöma levnadsstandard, ett behov som aktualiserades kring 1945 då olika länders medlemsavgifter till nya internationella orga- nisationer skulle bestämmas. Denna användning av nationalräken- skaperna har fått förnyad aktualitet inom EU. , som skrev en avhandling om nationalräkenskaper 1954, talar om fyra användningar1: 1)Inkomstanalys – för att kunna se sambanden mellan olika sek- torer i ekonomin vad gäller ekonomisk aktivitet. Den använd- ningen är förutsättningen för konjunkturanalys och konjunk- turpolitik. 2)Nationalbudgetarbete – för att planera ekonomin och analysera vilka makroekonomiska problem som behöver lösas. skul- le vi i stället tala om stabiliseringspolitik. 1 , On national accounting, 1953. 3)Välfärdsanalys – för att förstå hur den allmänna levnadsstan- darden utvecklas och för att kunna göra jämförelser mellan län- der. 4)Produktionsanalys – för att förstå produktionssamband mellan sektorer och i sektorer. Det syfte som tidigast gjorde sig gällande avsåg konjunkturanalys. I sådan analys är faktorer som har betydelse för olika ekonomiska subjekts agerande det centrala. Det är naturligt att då koncentrera sig på inkomster och inkomsternas användning. Hushåll och före- tag är givna bokföringsobjekt. Den offentliga sektorn ska dock inte agera som ett hushåll, som gör av med alla inkomster i den takt de kommer in. Den offentliga sektorn blir därför en del av ekonomin, som lever sitt eget liv utan att påverkas av hur det går för de andra delarna, hushåll och före- tag. Det saknar därmed mening att söka efter några beteende- eller produktionssamband i den offentliga sektorn. När den offentliga sektorn påverkar hushåll och företag ingriper den aktivt och obero- ende av dessa. Det kallas konjunkturpolitik.2 har åtskilliga försök gjorts att endogenisera den offentliga sektorn, dvs. att be- handla den som en aktör bland andra med sina särskilda, men lag- bundna beteendemönster.3 Den fjärde användningen har kommit att bli allt mera framträ- dande från att från början ha haft en mera undanskymd plats. Detta har skett som ekonomisk tillväxt kommit att uppmärk- sammas allt mer och också göras till föremål för politik. I SNA93 slås det fast att GDP is a measure of production. (SNA 93, 1.69) var chef för . I hans avhandling är det en återkommande fråga hur den offentliga sektorn ska behandlas och infogas i nationalräkenskaperna, något som han dock inte fick möjlighet att arbeta med förrän efter sin pension. I nationalräkenskaperna finns både en användningssida och en produktionssida. På användningssidan bokförs hur den samlade produktionen används till bl.a. konsumtion och investeringar. Pro- duktionssidan bokför i stället insatsen av arbete, kapital och andra insatsvaror och vad dessa insatser leder till i form av produktion. 2In regard to the private economic subject (individual household, and enterprise), the use of behaviour equations presupposes that the subject is to some extent, if not rational, then at least consistent in his economic actions. It is not easy to fit GA (government activities) into any workable behaviour equations by simple assumptions. For this reason, GA is often con- sidered as an exogenous factor in econometric models. (, 1961, s. 30). 3En översikt ges av och (1999). Det finns produktionskonton för företag såväl som för den of- fentliga sektorn. För företag som säljer produkter på en marknad är det självklart att göra en distinktion mellan å ena sidan produktio- nen i företaget och de resurser som därvid används och å den andra företagets färdiga produkter. Men för den offentliga sektorn som inte säljer några produkter på en marknad är det inte lika självklart att göra en åtskillnad mellan förbrukningen av resurser i produk- tionen och de färdiga produkterna. I själva verket skapar en sådan åtskillnad ett antal besvärliga problem i nationalräkenskaperna: de färdiga produkterna kanske värderas på ett annat sätt än de förbru- kade resurserna varvid antingen vinst eller förlust uppkommer. Detta väcker följande frågor: vem som ska anses ha tagit emot de färdiga produkterna (assignment-problemet), hur har de värde- rats (valuation-problemet) och hur över- eller underskottet ska registreras på den offentliga sektorns inkomstfördelningskonto samt i sin tur hur de mottagande sektorernas inkomster ska beräk- nas för att motsvara värdet av de mottagna produkterna (, 1961). Då är det enklare att sätta likhetstecken mellan värdet av färdiga produkter och kostnaden för förbrukade resurser.4 I sin produktion använder företagen kapital, arbetskraft och in- satsvaror. Produktionen resulterar i varor och tjänster som sedan säljs och används av andra: av andra företag, av hushåll eller av den offentliga sektorn. Genom att göra en distinktion mellan produk- tion och produkter blir det möjligt att definiera produktivitet, som är förhållandet mellan användningen av arbetskraft, kapital och in- satsvaror å ena sidan och den resulterande produktionen i form av varor och tjänster å den andra. Produktiviteten är av största intres- se, eftersom en högre produktivitet gör det möjligt att med samma insats av arbetskraft och kapital öka konsumtion och investeringar. Den offentliga sektorn använder också arbetskraft, kapital och insatsvaror i sin produktion. Men olikt företagen säljer inte den offentliga sektorn sina produkter. Eftersom produkterna inte säljs ses det som om den offentliga sektorn använder produkterna själv, till konsumtion eller till investeringar. Härav kommer sig beteck- ningen offentlig konsumtion.5 4Det är också den lösning (1961, s. 323) förespråkar, att värdera offentlig konsum- tion och investeringar till faktorpris. 5The GA (government activity) has the following implications for the economic process from an economic point of view.