sou · GQB390d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Akt 3:904/4a, löpnummer 1. 374John /In I till Rps/Säk 2/12 1964. Fst/In nr 241 H 2/12 1964. Rps/Säk till Fst/In 16/12 1964. Akt 3:904/4a, löpnummer 1. 375John /In I till Rps/Säk 4/12 1964. Fst/In nr 248 H 8/12 1964. Akt 3:904/4a, löpnummer 1. 376Rps/Säk till Fst/In 2/2 1965. Akt 3:904/4a, löpnummer 1. betningsroteln, menade vidare att det svenska börjat intressera sig för frågor som står VRO mycket nära. Detta framgick bl.a. genom en interpellation i som (k) ställt med anledning av polisens ingripande mot konstnären affisch, Vägra värnplikt. Vidare hade uppvaktat försvarsministern i värnplikts- frågan. Kommittén var visserligen inte formellt ansluten till SKP men, fortsatte säkerhetspolisen, lägger upp verksamheten efter partiets riktlinjer. Några belägg för det sista påståendet presente- rade inte chefen för bearbetningsroteln men anförde att kommit- téns ledare, E, ingick i SKP:s egen försvars-kommitté. Här slöts cirkeln ty i för utredning av militära frå- gor ingick inte bara utan också den ovan nämnde . Till yttermera visso var också den person som ofta utpekades som informell ledare för ner, E, aktiv i KMA.377 Säkerhetspolisens argumentationskedja gick alltså ut på att ef- tersom det i VRO:s ledning ingick personer med koppling till KMA, som i sin tur hade kommunister i styrelsen fanns här en möjlig kommunistisk väg till påverkan. Resonemanget är något långsökt men innehåller ändå ett moment där säkerhetspolisen på- visar att några i VRO:s ledning uppenbarligen är beredda att sitta vid samma bord som kommunisterna inom KMA. Dessa personer kan alltså inte antas vara antikommunister.378 Enligt den omvända bevisbördans princip kunde därmed VRO inte frias från det stig- mata som umgänge med kommunister resulterade i. Den andra de- len, kopplingen till SKP som parti, är mer långsökt. Eftersom SKP intresserade sig för värnpliktsvägrarnas situation och möjligheten att debattera frågorna kring detta skulle det innebära en viss affini- tet mellan SKP och VRO. Problemet med det resonemanget är att frågan om värnplikts- vägran låg i tiden och hade från nivån plakatargumentation förts upp på den politiska dagordningen. Den som ville kunde lika gärna konstatera en samhörighet mellan och . Både vid 1963 och riksdagar hade nämligen från folkpartihåll väckts motioner beträffande vapenfrifrågor. Den som ville kunde säkert 378Jfr avsnittet (s. 99) om den anställde vid Studsvik som deltagit i 1958. Eftersom det förekom att kommunister deltog i VMB:s möten så kunde mannen vara kom- munist. också ha hittat en och annan folkpartist verksam inom KMA. Men var det ju inte det som försvarsstaben frågat efter. Chefen för bearbetningsrotelns påstående om som en slags frontorganisation för SKP visar att polisen fortfarande i mångt och mycket satt fast i de gamla hotbil- derna . Enligt detta synsätt måste en fredsgrupp med klar vänsterprägel vara mer eller mindre styrd av SKP. I själva verket hade kommittén demonstrerat mot vilket inte brukade känneteckna SKP-trogna organisationer. Den person som säkerhetspolisen utpekade som ledare för kommittén, E, och som också ingick i var visserligen medlem i Demokratisk Ungdom (DU) men förmodligen en tviv- lande sådan. Genom överskottsinformation från telefon-avlyssning mot DU framkom att man också inom DU var tveksam om lämpligheten att släppa in E i förbundet. Vid ett senare tillfäl- le framkom att Axel i SKP betecknat E som den där iso- lerade avrustaren. kom E också att lämna Demokratisk ungdom.379 Som en organisation som lägger upp verksamheten ef- ter partiets riktlinjer passar kommittén dåligt. Det ligger betydligt närmare till hands att se som bä- rare av de idéer som kom att bli vägledande för den nya aktivistiska vänstern . Som en avslutande kommentar kan påpekas att säkerhets- polisens svar till försvarsstabens inrikesavdelning i stort sett var en avskrift av en PM upprättad dagen innan av förste kriminalassistent . H:s PM var i sin tur delvis mycket tungt vilande på en rap- port från försvarsstabens grupp B, upprättad och inlämnad till säkerhetspolisen. Som exempel kan pekas på följande avsnitt rörande Kampanjen mot Atomvapen. Först rapporten från grupp B: Centralstyrelsen ligger i händerna på en myck- et smidig och dugande kommunist - . Denne torde ej ha några svårigheter att komma överens med socialdemokrater och opolitiska bland styrelsens ledamöter.380 I förste kriminalassistent senare hade detta gi- vits följande formulering: 379Källa E 29/4 1963, 23/3 1964 samt 4/6 1965. Akt P 7289. 380Målinriktade fredsorganisationer: en sammanställning. 4/192. I kampanjens styrelse ingår även en annan mycket smidig och dugande kommunist, det kommunistiska ungdomsförbundets ordföran- de säkert inte har några större svårigheter att komma överens med socialdemokrater och opolitiska bland kampanjens medlemmar.381 De citerade avsnitten kan ses som ett exempel där information har gått runt mellan de olika säkerhetstjänsterna och genom att uppre- pas i olika rapporter förmodligen förstärkt redan existerande hot- bilder. I det här fallet hade uppgiften utgått från försvarsstabens grupp B och skickats, förmodligen, till både säkerhetspolisen och försvarsstabens inrikesavdelning för att från säkerhetspolisen skickas ytterligare en gång till försvarsstabens inrikesavdelning. För att återgå till Värnpliktsvägrarnas så kom verksamheten att gå på sparlåga. Intresset synes helt enkelt ha varit för svagt bland de vapenfria för att verksamheten ska ha uppfattats som meningsfull. I säkerhetspolisens översikt över kommunistisk verksamhet för kon- staterades att organisationen endast synes existera på pappret.382 gick ut med en förfrågan till med- lemmarna om verksamheten borde läggas ned eller ryckas upp. Av de 25 som svarade var det bara två som ansåg att verksamheten borde väckas till liv igen. var nedläggningen av VRO ett faktum och föreningens tillgångar överfördes till den s.k. Frigö- relsefonden som disponerades av SFSF och Svenska Världs- fredsmissionen.383 Värnpliktsvägrarnas () - från vapenvägran till infiltration kunde fredsaktivister, säkerhetspoliser och andra intresserade läsa i , Freden, att en ny organisa- tion för värnpliktsvägrare bildats vid namn Värnpliktsvägrarnas in- 381PM angående Vapenvägrarnas riksorganisation (VRO). 1/2 1965. Akt 3:904/4a löpnr 1. 382Kommunistisk verksamhet m.m. i . Akt 5:721d, 1-28 löpnummer 8. 383Styrelsen till VRO:s medlemmar 13/11 1967 samt Freden nr 3, . Akt 3:904/4a, löpnummer 1. formationstjänst (VIT). Syftet förklarades vara att bevaka värn- pliktsvägrarnas intressen samt ge råd och anvisningar om vapenfri tjänst.384 publicerade VIT skriften som ingående behandlade procedurerna vid ansö- kan om vapenfri tjänst. VIT ombildades snart till Värn- pliktsvägrarnas () som höll sin första kongress . Under det första verksamhetsåret skaffades lokal med adress i . Därifrån distribu- erades skriftlig information om vapenfri tjänst, besvarades telefon- samtal samt sköttes utskicken av . utkom antologin en mänsklig rättighet (red Per Kågesson) som distribuerades från . höll VCO en teach-in i i vilken övervakades av försvarsstabens säkerhetsavdel- ning.385 Bakgrunden var att försvarsstaben kommit att intressera sig för en pjäs av , Du ljuger militär, som skulle framföras . Pjäsen imponerade emellertid inte på försvarsstabens utsände: Sammanfattningsvis kan sägas, att stycket gjorde ett generande svagt intryck. Jag stötte efteråt samman med Hans Plogvall, SvD, och instämmer helt i dennes omdöme: gymnas- ialt. (och jämt det t.o.m.)Ungdom- arna var utan tvekan idealister och det var näs- tan rörande att bevittna deras amatörmässiga agerande, som i sak var så utomordentligt fyr- kantigt och svagt. Siktet var alldeles för grovt inställt för att kunna göra intryck på något så när reflekterande åskådare - detta var i alla fall mitt intryck.386 Efter teaterföreställningen följde debatt som noggrant refererades av försvarsstabens övervakare. I debatten deltog både representant- er för VCO och försvarsvänner samt också äldre företrädare för fredsrörelsen som och . I försvars- stabens referat framträder som bärare av en ny och ra- 384Freden nr 14/1967. Klipp i akt 3:904/4a, löpnummer 3. 385Försvarsstabens inrikesavdelning bytte 1965 namn till försvarsstabens säkerhetsavdelning, Fst/Säk. 386Rapport från VCO:s teach-in lördagen den 24/1 1969. Bilaga till: B Wallroth till Rps/säk 4/2 1969. Fst/säk nr 32 H 4/2 1969. [Rapporten är feldaterad. Rätt datum ska vara 25/1 1969.] Akt 3:904/4a, löpnummer 3 A. . dikalare inriktning som snart skulle öka i kraft, nämligen infilt- ration: Han förklarade sig säkert vara den i landet som längst argumenterat mot försvaret, men har jag nästan börjat tänka om - man börjar undra om vi inte behöver ett försvar - mot för- svaret! Han motiverade det bl.a. med vi har sett så många militärregimer ute i världen och vad de ställer till med. Så meddelade han, att vi ju nu har ca 2.000 vapenvägrare i landet och av dem borde 1.000 infiltrera krigsmakten. Sen vågar de inte använda den mot oss socia- lister. Vi måste ta makten inom armén! Försvar mot försvar!387 I debattreferatet framstår som den ende förespråkaren av infiltration vid denna VCO:s teach-in . Flertalet talare förefaller dock ha varit på väg i den riktningen i sitt avvisande av pacifism och etiska motiv för värnpliktsvägran.388 skulle in- filtratörerna på allvar bli ett problem för de militära myndigheterna. Men, låt oss inte gå händelserna i förväg. Vi är fortfarande bara . VCO:s andra kongress hölls i och överva- kades av säkerhetspolisens sektion i . I samband med detta fotograferades också deltagarna i den utsträckning det var möjligt. Enligt övervakningsrapporten var kongressen mycket dåligt besökt med endast 35-40 unga deltagare, däribland ett tiotal flickor. Vidare konstaterades att många bar FNL- och antiatom- vapenmärken. Det intressantaste resultatet av kongressen var an- nars att VCO antog en ny målsättning för verksamheten. Från att tidigare sysslat med upplysning och propaganda för vapenvägran ändrades målsättningen till att avskaffa både den nuvarande värn- plikten och det nuvarande militära försvaret. Som medel i kampen angavs värnpliktsvägran innefattande både vapenfri tjänst och to- talvägran.389 Alla dessa uppgifter kunde polisen dock enkelt ha fått genom att studera pressen dagen efter kongressen eller TV:s ny- hetssändningar . Massmedierna var nämligen väl repre- 389Rps/Säk, till Rps/Säk, 5/6 1969. Akt 3:904/4a, löpnummer 3 B. . senterade bl.a. i form av fyra personer från radio och kunde i en artikel dagen efter kongressen pre- sentera både den nya målsättningen och den nya styrelsen.391 En annan sak är att kongressen ogiltigförklarades då den inte utlysts på ett stadgeenligt sätt. Ett konkret resultat av de beslut som VCO fattade på den ogilitigförklarade kongressen var att säkerhets- polisen från och med nu klassade organisationen som kommun- istisk täckorganisation. i för- klarats ogiltig hölls ny kongress i där VCO:s nya inriktning bekräftades. De värnpliktsfackliga frågorna tonades ned till förmån för arbete mot det militära systemet och för en positiv fred.392 Denna tankegång utvecklades i VCO:s första programpunkt: Världen befinner sig i ett katastrof- tillstånd. Två tredjedelar av dess befolkning le- ver under icke människovärdiga förhållanden. VCO tar ställning mot det militära systemet och vill verka för en positiv fred, innebärande en omfördelning av sam-hällets resurser i ut- jämnande syfte, för eliminerande av den allt mer vidgade klyftan mellan i-land och u-land och av de sociala och ekonomiska motsätt- ningarna inom nationerna.393 Som framgår av citatet innebar den nya inriktningen ett mera poli- tiskt och radikalt VCO inriktat på globala samhällsfrågor. Frågan om värnpliktsvägran sköts i bakgrunden och återfanns först i den fjärde programpunkten. Här förklarades att VCO arbetade för ett accepterande av värnpliktsvägran som en rättighet, en handling som p.g.a. sin moraliska innebörd står ovanför nationell lag- stiftning.394 I samband med i intresserade sig också försvarsstabens säkerhetsavdelning för den nya styrelsens sammansättning. Vid Fst/Säk hade 1968 en analysenhet inrättats som ägnade sig åt att kartlägga den försvarsfientliga verksamheten. Som källor användes öppet material som bl.a. erhölls från olika or- 391SvD 4/5 1969. Klipp i akt 3:904/4a, löpnummer 3 B. . 392Verksamhetsberättelse för VCO perioden november -68 till maj -69. Akt 3:904/4a, löp- nummer 3 B. . 393Meddelande till medlemmarna [odaterat men efter kongressen ]. Akt 3:904/4a löpnummer 3B. ganisationer genom bulvanprenumerationer och fiktiva medlem- skap. För ändamålet hyrde analysenheten två postboxar på Val- hallavägen under namnen och son.395 Vid analysenheten fördes även ett register över bl.a. kom- munister och pacifister och önskade enheten komplettera be- fintliga uppgifter. Namnen hade försvarsstaben redan noterat men fyra personer var ännu inte helt identifierade varför analysenheten behövde hjälp av säkerhetspolisen. Som underlag insände analysenheten fotokopior av de befintliga registerkorten av vilka kan utläsas vilka uppgifter som ansåg rele- vanta. De fullständiga registerkorten innehöll sålunda uppgifter om titel, personnummer, adress och telefonnummer. Dessutom var på- fört uppgifter om personen var omvald eller nyvald i VCO:s styrel- se samt, för manliga styrelseledamöter, uppgift om värn- pliktstjänstgöring. Intressantare är dock noteringarna om organisa- tionstillhörighet samt opinionsbildande verksamhet. Beträffande styrelsemedlemmarna i VCO kopplades flera till grupper som VMB, och , i vis- sa fall dock med frågetecken. Andra kategoriserades som Anti- eller som vpl-vägr. Ett par styrelsemedlemmar uppgavs ha skrivit antimilitaristiska inlägg i . En per- son sades tillhöra Svenska Biafrakommittén.396 Svar erhölls från po- lisen varvid analysenhetens chef telefonledes upplystes om identiteten på en av de okända. Övriga var okända även för säkerhetspolisen.397 Det finns ganska gott om internt material rörande VCO i akt över antimilitaristisk verksamhet i allmänhet. Stenci- lerade utskick och broschyrer samsas med protokoll från bl.a. kon- gresserna 1968 och 1969. Detta skulle i och för sig kunna för-klaras med att polisen genom bulvan eller fiktiv person tecknat medlem- skap i VCO och därigenom fått materialet sig tillsänt. Det kan mycket väl ha legat till på det viset men säkerhetspolisen hade ock- så en kontakt inom eller i kretsen runt VCO. Källan, som SÄPO- chefen ordnat kontakt med, sades vara ängslig men lämnade då och då material.398 fortsatte radikaliseringen av VCO. I samband med den av VCO arrangerade Vägrarveckan delades ut flygblad där 395Uppteckning från samtal med 6/4 2000. 396Kapten till O Frånstedt, Rps/säk 18/9 1969. Fst/säk nr 157 H 18/9 1969. Akt 3:904/4a löpnummer 3B. 397PM ang HD 2385/69. Rps/Säk 27/10 1969. Akt 3:904/4a löpnummer 3B. 398Se handlingar i akt 3:904/4a löpnummer 3B. det hävdades att försvaret var ett klassförsvar syftande till att be- vara de rådande maktförhållandena. I flygbladet målades upp en bild där försvaret främst hade inrikespolitiska funktioner och kun- de sättas in mot demonstranter när polisen inte räcker till.399 I sam- band med vägrarveckan övervakades också en demonstration vid i med 35-40 deltagare.400 höll i varvid ett nytt program antogs där bl.a. infiltration ingick som en av metoderna för att bekämpa det militära systemet. Vapenfri tjänst ansågs inte längre vara en framkomlig väg att gå.401 I broschyren En stark krigs- makt - fred och frihet? utvecklades argumenten vidare. Krig uppstår, förklarade VCO, genom intressekonflikter med sin grund i mot- sättningar mellan fattiga och rika länder, mellan förtryckta och för- tryckare i alla länder samt mellan stormakter i kampen om in- tressesfärer. Eftersom motsättningen enligt VCO främst fanns mellan den rika och den fattiga delen av världen och inte mellan öst och väst var den svenska säkerhetspolitiken felaktig. Enligt VCO överdrevs risken för konflikt mellan och liksom risken för att i händelse av en sådan konflikt skulle bli indraget. Slutsatsen var att den svenska krigsmakten var överdrivet dimens- ionerad och felaktigt uppbyggd. Som metoder för att få till stånd en ändring av den svenska säkerhetspolitiken framhölls som första punkt infiltration för att under lumpen systematiskt och inifrån framföra kritik, starta diskussioner osv. Som andra och sista punkt fanns totalvägran.402 I sam- band med kongressen anordnades en demonstration med efter- följande möte i Folkets Hus vilka övervakades av säkerhetspolisen i . I demonstrationståget noterades att flera deltagare var kända för aktivitet inom KFML och FNL-rörelsen. Under mötet i såldes tidningar med revolutionär prägel som Gnistan, Proletären och Soldattidningen.403 Liksom vid föregående kon- gresser antogs ett nytt program där den nya inriktningen ytterligare accentuerades. VCO framträdde nu som en revolutionär anti- militaristisk organisation på socialistisk grund. I det nya pro- grammet betonades starkt betydelsen av politisk militärtjänst- 399Se flygblad om Vägrarveckan i akt 3:904/4a löpnummer 3B. 400PM ang VCO. Rps/Säk 5/5 1970. Akt 3:904/4a löpnummer 3B. 401DN 25/1 1971. Klipp i akt 3:904/4a löpnummer 3B. 402En stark krigsmakt - fred och frihet? Broschyr utgiven av VCO och utdelad utanför KA 1 i 5/9 1971. Akt 3:904/4a löpnummer 3B. 403Rps/Säk, till Rps/säk, 15/11 1971. Akt 3:904/4a löpnummer 3B. där den värnpliktige inte vägrade tjänstgöring utan bedrev propaganda inifrån förbanden.404 var transformationen av VCO fullbordad. hade VCO gått från att bedriva information om vapenfri tjänst och totalvägran till att i första hand rekommendera infiltra- tion av försvaret. finns inga handlingar i rörande VCO och organisationen förefaller ha för- svunnit . Förklaringen finns säkert att hämta i den förändring som organisationen genomgick i riktning mot socialistisk antimilitaristisk kamporganisation. Inom detta ideologiska fält var det trångt och VCO hade ett flertal grupper att kämpa med om utrymmet, framför allt KFML, KFML(r) och För- bundet Kommunist. Kring 1971-72 är det också dessa grupper som rapporterna om infiltration av försvaret främst handlar om.405 Att Motståndsgruppen ges en egen rubrik i detta kapitel hänger nästan uteslutande samman med att den 17 de- cember 1970 beslöt ta upp organisationen på den lista över organi- sationer som kunde antas vara beredda att omstörta det demokra- tiska samhället med våldsamma medel. Vad visste då säkerhetspo- lisen om Motståndsgruppen? Den akt som finns om Motståndsgruppen innehåller bara en hand- ling, skriften Infiltrera, totalvägra som gavs ut . I Infiltrera, to- talvägra, som är en broschyr på 14 sidor, framhålls att författarna inte är pacifister. Tvärtom ställde man sig bakom användandet av våld i vissa fall, t.ex. FNL:s krig mot i . Även i Sveri- ge kunde våld bli nödvändigt, dvs. i det fall de styrande skikten i samband med en socialistisk omvandling av skulle försöka använda sig av krigsmakten för att försvara det rådande systemet. I ett sådant läge där krigsmakten ställdes mot folket skulle det inte vara fel att gripa till vapen och försvara sig. Det skulle vara en plikt menade . För den politiskt medvetne kunde därför inte vapenfri tjänst vara ett acceptabelt alternativ. De alternativ som stod till buds var infiltration för att kunna arbeta in- ifrån krigsmakten med att förändra den, samt, för den som inte 404Norrskensflamman 9/11 1971 samt NT 9/11 1971. Klipp i akt 3:904/4a löpnummer 3B. Undergrävande verksamhet inom försvaret. Orientering från Fst informations- avdelningen . Serie F I vol 128, MUST. Se även diverse handlingar i akt 3:904/4a. trodde sig mäkta med detta, totalvägran.406 Infiltrera, totalvägra av- slutades med en rak uppmaning till dem som stod i begrepp att göra värnplikt: Det är en mycket farlig illusion att tro att den härskande klassen kommer att släppa ifrån sig sin makt, vilket skulle vara det samma som att de avstår från allt ägande. Makthavarna för- fogar över mycket starka medel för att försvara sin makt. Den ytterst avgörande fak- torn är krigsmakten. Det gäller att försvaga denna så mycket som möjligt. I gör man det bäst genom att totalvägra eller in- filtrera aktivt!407 Förutom denna skrift finns i SÄPO-akten rörande antimilitarist- isk verksamhet i allmänhet några tidningsurklipp om en aktion som Motståndsgruppen genomförde rörande kända personer som inte kallats in eller inte ens fått mönstra. presen- terade gruppen en namnlista på personer, bl.a. och , som ansåg sig orättvist bortglömda av försvaret och som ville bli kallade till mönstring. I samband med detta genom- fördes också ett opinionsmöte på muntliga uppgifter från tre av dem som ingick i Motståndsgruppen var utgi- vandet av Infiltrera, totalvägra och aktionen med namnlistan i stort sett de enda aktioner som gruppen över huvud taget gjorde. utgång torde inte Motståndsgruppen haft någon verksam- het överhuvud taget.409 Motståndsgruppen var en liten organisation. På baksidan av den skrift som gruppen publicerade namngavs fyra personer som sades kunna lämna information om Motståndsgrup- pens arbete. Förutom dessa fyra ingick endast ytterligare en person i kärngruppen, den blivande historikern . Det kan alltså inte ha varit alltför ansträngande för säkerhetspolisen att hålla koll på hela Motståndsgruppen. Att säkerhetspolisen intresserar sig för en organisation som fö- respråkar infiltration av krigsmakten är inte mycket att orda om. Ett andra kriterium som bör vara uppfyllt för att motivera någon 406Infiltrera, totalvägra. Utgiven av Motståndsgruppen 1969. Akt 3:904/4a löpnummer 6. 408Se tidningsklipp i akt 3:904/4a löpnummer 5-6. 409Intervju med 6/12 2000, telefonintervju med 12/12 2000. Samtal med Per Kågesson 19/12 2000. form av övervakning är att organisationen ifråga verkligen existerar och bedriver verksamhet. Så kan inte sägas ha varit fallet med Mot- ståndsgruppen. Varken medlemmarna själva eller säkerhetspolisens arkiv ger några som helst belägg för att verksamhet före-kommit efter 1969. Det förefaller därför märkligt att gruppen ansågs vara så farlig att den togs upp på listan över samhällsfi- entliga organisationer vars medlemmar skulle registreras. Mot- ståndsgruppen förefaller helt enkelt inte ha funnits och kan därför inte ha utgjort något hot mot rikets säkerhet. Att den ändå finns på bilaga 1 till de hemliga tjänsteföreskrifterna HT 16, kan vara ett ut- slag av tröghet i systemet. Säkerhetspolisen hann helt enkelt inte med att reagera på de ganska snabba förändringarna inom de olika grupperna på vänsterkanten vid . Det kan också ses som ett uttryck för ett säkerhetstänkande som inom säkerhetspoli- sen fick konsekvensen att det var lättare att inkludera nya hotbilder men svårare att avföra hotbilder som blivit obsoleta. togs vid en konferens i upp frågan om en revidering av bilaga 1 till HT 16. Kriminalinspektör häl- sade välkommen och presenterade ett förslag till ny lista över sam- hällsomstörtande organisationer. Förslaget innebar en del föränd- ringar. Till exempel hade en mängd nya anarkistiska grupper till- kommit. Förslaget introducerade även en ny kategori, För- svarsfientliga organisationer. Här fanns intressant nog både Mot- ståndsgruppen och PAX-VCO kvar på listan.410 Motståndsgruppen hade vid det här laget av allt att döma inte haft någon verksamhet på bortåt . PAX-VCO förde en tynande tillvaro och upphör- de helt en månad senare efter beslut på ett medlemsmöte . Någon revidering av bilaga 1 till HT 16 kom aldrig till stånd. 1972 beslutade regeringen att det skulle ankomma på re- geringen att efter förslag från utfärda föreskrifter angående tillämpningen av personalkontrollkungörelsen. fastställde så regeringen en ny lista över organisationer värda att ägna särskild uppmärksamhet. var Motståndsgruppen lik- som PAX-VCO definitivt borta ur bilden.