sou · GQB392d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Det är sålunda ej känt om anord- ningen installerats.103 har inför SÄKO uppgivit att [] var en konspirativ person med starkt engagemang för underrättelsetjänst. I konflikten mellan KFML och KFML(r) säger att han kan ha uppmuntrat [] att avlyssna KFML(r):s lokaler men han tror inte att någon avlyssning kom till stånd.104 101KFML:s i den och , upprättad . 5:73/264, löpnr 17. 102Rapport 221 24.8. samtal med [Lövendal]. 5:73/307, löpnr 8. 103Rapport rubricerad Den 17/3.1971. 5:73/307, löpnr 7. Ännu en aktion, tidigare okänd, ägde rum . Den riktades mot i dess dåvarande lokaler på i . Bakgrunden till operationen – som gick under täcknamnet – var att i en rapport angav att han fått höra att Gnistans redaktion ska flyttas till Stockholm.105 Detta bekräftades någon dag senare för av , aktiv inom KFML i . I en ny rapport står att Tidningen kommer att flytta sin redaktion från till i mitten av november månad 1971.106 tog sig in med nyckel. I en rapport daterad hade skrivit: 26.11 telefonsamtal till Per för lån av nyckel till Gnistans redaktionslokal, 29. Ytterdörrnyckeln har nr 114 BX, på omstående sida . Lokalnyckeln har nr GK 2365254, på omstående sida 33 BK.107 har av SÄKO tillfrågats om varför han i rapporten noterade nyckelns nummer. Han har då förklarat att avsikten självfallet var att denna skulle kopieras och att han tog sig nog in med en kopierad nyckel.108 Anledningen till att IB mobiliserade så många personer för denna operation framgår av en rapport från då han efter samtal med en företrädare för Gnistan fått reda på att det arbetas regelbundet på Gnistanredaktionen. Det förekommer ofta möten, extraarbete o dyl på kvällarna.109 Det var således inte så lätt för att bara gå in och ta hand om materialet. Ansvarig för operationen vid IB var ställföreträdare som chef för . Denne bekräftar för SÄKO att det plötsligt blev bråttom att gå in i lokalen eftersom man fått reda på att redaktionen skulle flytta. Han säger också: Först rekognoscerade man i dagsljus. som hade nyckel tog sig först ensam in i lokalen medan de övriga bevakade området. Det mesta i lokalen var redan packat men man tog med sig några A4-pärmar med postgiroutbetalningskort från prenumeranter. [] och [ställföreträdaren] begav sig till en 105Angående vänsteraktiviteter i m m., daterad . , löpnum- mer 18. 106Diverse aktiviteter inom vänstern i m.fl. platser, daterad . 5:73/264, löpnummer 18. 107Rapport nr 177. 5:73/307, löpnummer 6. 109Rapport nr 181. 5:73/307, löpnummer 6. lägenhet i där de växelvis läste in namnen och vissa med- delanden på band. Därefter återställde de pärmarna. Banden överlämnades senare till på SÄPO.110 Förutom ställföreträdaren, och [] deltog ytter- ligare tre personer från IB. Det har inte gått att lokalisera några handlingar från denna operation. En aktion som mycket kortfattat berördes av i samband med IB-avslöjandet, gjordes mot i Då förhörde snuddade denne vid en aktion mot då han nämnde att man tagit hand om utländsk korrespondens tillhörande KFML från en bokhandel där man förvarade den typen av material. be- rörde dock ej saken.112 Operationen genomfördes men redan då besökte bokhandeln noterade han namnet på kassaskåpet och och vilka som hade nycklar till detta. Någon månad senare 1969 lämnat en skiss över lokalen till IB. Där ingår också beskrivning av ytterdörrens lås, kassaskåpets utseende samt uppgifter om insyn utifrån.113 har i förhör inför SÄKO uppgivit att han minns att vi plockade saker i men är osäker på om det skedde öppet eller dolt eller både-och. Avsikten med att beskriva kassaskåpet var att man vid behov skulle kunna ta sig in i det. För detta hade naturligtvis IB kompetens. I kassaskåpet påträffades uppgifter rörande kinesiska stödpengar.114 De handlingar man kom över avfotograferades och överlämnades till säkerhetspolisen där de alltjämt finns kvar.115 Fotografier av dokumenten i kassaskåpet förvaras i Ada-akten men några uppgifter som entydigt belägger det kinesiska stödet finns dock inte i dessa handlingar116. 110Samtal nr 413. 111Bratt (1973) s 152. 112Robèrts förhör med . Uppteckningen förvaras i 3:7402, löpnummer 4A. 113Skissen har upprättats och ligger i 5:73/307, löpnummer 2. Enligt (1973) s 152, hade tillhandahållits en nyckel till kassaskåpet av IB:s låsexperter. 1155:73/307, löpnummer 9. 116Magnus : Hotet från vänster (2002). Bandning av möten och samtal med enskilda personer För att dokumentera samtal som vid olika tillfällen hade med företrädare för de infiltrerade organisationerna, använde sig vanligtvis av en mikrofon som han bar i en sorts ring runt halsen. Mikrofonen sände signaler till IB-personal som befann sig i närheten. Denna metod utnyttjades bl.a. i samtal med , och – agent provocateur? Som nämnts förekommer i egna rapporter uppgifter om att han aktivt försöker förmå andra personer att begå olika hand- lingar. Då palestinagruppen i höll på att bildas skulle han se till att den fick en smärtsam födelse och att han skulle också verka för bl.a. flaggbränning. skriver själv i en rapport att han uppmanade en person att genom kontakter försöka förmå tio KFML-medlemmar, verksamma inom Palestinsk att splittra organisationen mellan och likvidatorgruppen som leddes av en rapport diskuterade strategiskt dykeri med [] och bad denne i största allmänhet hålla ögonen öppna efter olika möjligheter att skaffa syrgasapparater och magnetlinor.119 Det finns dock inget i rapportering som tyder på att han hade en roll då KFML:s göteborgsavdelning under ledning bröt sig ur KFML. Det väckte stor uppmärksamhet då försvarsutskottet i en bilaga till sin utredning om IB publicerade en Samman- fattning av informationer som försvarsstabens särskilda byrå er- hållit från och som därefter överlämnats till riks- polisstyrelsens säkerhetsavdelning. Bilagan, som egentligen är en ordagrann avskrift av en PM upprättad inom säkerhetspolisen, tog upp 38 punkter som innefattade uppgifter rapporterade av till IB för vidare transport till . Avsikten med publiceringen av bilagan har berörts av dåvarande rikspolischefen i dennes memoarer. anger där att anledningen till att man lät publicera 38 punkter, berodde på att , efter diskussioner med och , gick med på detta 117Ett sammanträffande med finns återgivet i en lång rapport. Man kan därför dra slutsatsen att samtalet bandades. En annan rapport har rubriken av inspelat samtal med 17/10 70 (5:73/307, löpnr 6. 118Rapport endast rubricerad Den 20/5 1971. Hemma hos []. 5:73/307, löpnummer Sammanträffande med []. 5:73/307, löpnr 6. eftersom det skulle bidra till att dra bort uppmärksamheten från regeringens inblandning i IB-affären. Därför bad publicera de 38 punkterna som bestod av en mängd beskrivna till- fällen då vänsterextremister eller palestinaaktivister skulle förberett eller begått olika brott som sabotage och liknande.120 Faktum är att (d)et var ursprungligen 128 punkter på den lista som polisen lämnade in och som gällde rapporter, enligt försvarsminister en PM daterad hade punkterna reducerats till 62 stycken.122 Inom utskottet rådde delade meningar om innehållet i de 38 punkterna. Ordföranden ansåg exempelvis att detta gällde bara en del av uppgifterna.123 En fråga som dröjde kvar i massmedia rörande de 38 punkterna var varför inte polis eller åklagare agerat trots att ett flertal av uppgifterna tydde på klara lagöverträdelser.124 SÄPO-chefen kommenterade detta i ett uttalande till TT där han menade att de 38 punkterna utgör en provkarta på vad vi sysslat med. Med det ville säga att det inte nödvändigtvis finns något reellt bakom samtliga punkter. En del av tips om hot hade visat sig var riktiga medan en del andra kunnat avfärdas, fortsatte . Anledningen till att man inte till åklagare och domstol anmält uppgifterna berodde enligt på att vi inte har haft några misstänkta gärningsmän att ta fram. Här ska endast några få exempel ges för att belysa det tveksamma i värdet av rapportering. Av bilagan framgår att det genom rapportering i några fall framkommit om hur försök gjorts eller planerats att från myn- digheter, även från departement, skalla fram sekretessbelagd information med avsikt att använda informationen i den politiska kampen, utan hänsyn till vad detta kunde betyda för landets säkerhet. Det enda exemplet som sedan anförs är följande: Försök från vissa personer att på olika sätt komma i besittning av sekretessbelagd information från bl.a. departement har på grund av källan kunnat förhindras. (– – –) 120Persson (1990) s 316. punkter publicerades i bilagorna till försvarsutskottets utredning om IB (1973:25). 121Hans Villius och samtal med , odat, . 122PM av den 12.11.1973. Ingår i arkivmaterialet till försvarsutskottet utredning om IB (FöU 1973:25). 123Aftonbladet , väntas tillsätta tre utredningar, . 32- Vid uppdrogs åt en ledande medlem som bedömdes ha vissa möjligheter att söka utröna det sionistiska inflytandet inom regeringen, personliga relationer etc, regeringens inställning i olika mellanösternfrågor samt en viss ambassadörs personliga förhållanden etc. I en annan promemoria som tillställdes försvarsutskottet beskrivs ovan nämnda uppgift något mer utförligt och det framgår då att mannen som fick uppdraget på hette . Också hans bror är namngiven liksom den nämnde ambassadören, . Vad försvarsutskottet inte fick reda på var den exakta lydelsen i den rapport som ligger till grund för uppgifterna i ovanstående punkter. Där framgår nämligen att det var själv som uppdrog åt att genom brodern ta reda på (citat ur rapportenföljer): 1.Det sionistiska inflytandet inom regeringen, personliga kontakter m.m., 2.regeringens inställning (olika fraktioners och personers inflytande) till fredsplanen för och 3.allt om – personliga kontakter inom regeringen och ambassaden i Moskva.125 Det är svårt att föreställa sig att dessa frågor var egen idé, inte minst beträffande intresset för , då ambassadör i och FN:s speciella sändebud i . Om IB centralt ansåg sig behöva dessa uppgifter är det ytterst anmärkningsvärt. Lika problematisk är en uppgift som i försvarsutskottets bilaga lyder: Upplysningar har erhållits om att långt framskridna planer på elektronisk avlyssning mellan rivaliserande organisationer. Enär detta förekom i samband med källans avveckling har klarhet inte vunnits om aktionen genomfördes. Det fanns två personer inom KFML-sfären som, utan att vara medvetna om det, i viss utsträckning gick ärenden. Den ene var tidigare nämnde som enligt rapporter var mycket intresserad av att ordna någon form av avlyssning av KFML(r):s lokaler. tillsammans med en annan KFML:are, här kallad Lövendal, uppmuntrade detta, vilket han också 125 Rapport nr (siffra saknas) 7/8. Rapporten är en typisk men förvaras i 5:73/264, löpnummer 42. Detta framgår bl.a. av en handling där det står att källan (dvs. , LOL) föreslog installerande av avlyssningsanordning i KFML(r):s styrelserum ´på förslag av Bergström´. Agent finns redan. Agenten, nämns vid namn i flera rapporter och uppger att personen var KFML:s spion eller infiltratör i KFML(r). I en rapport skriver att han och Lövendal beslöt fortsätta uppmuntra till fortsatt experimente- rande med avlyssningsmaterial – men bedömde svårigheter och risker i samband med installerandet av mikrofon med sändare hos KFML(r) som för stora il förhållande till väntat resultat.126 Det är således oklart vad som hände med dessa planer. På en Ekberg- rapport finns en handskriven notering, gjord inom säkerhetspolisen strax efter IB-avslöjandet, varav framgår att (i) hade påbörjat byggandet av avlyssningsanordning. Källan upphörde kort därefter att lämna rapporter. Det är sålunda ej känt om anordningen installerats.127 har inför SÄKO uppgivit att var en konspirativ person med starkt engagemang för underrättelsetjänst. I konflikten mellan KFML och KFML(r) säger att han kan ha uppmuntrat att avlyss- na KFML(r):s lokaler men han tror inte att någon avlyssning kom till stånd.128 Uppgifterna ger sammantaget en helt annan bild än den som lämnades till försvarsutskottet. Ännu ett exempel ger en felaktig bild av rapportering. Under punkt nr 19 står följande: Två inom Palestinarörelsen ledande personer meddelade att de be- traktade en namngiven svensk såsom sionistagent. Vederbörande anhölls i tillsammans med den välkända kvinnliga flyg- planskaparen för attentat mot Ben-Gurion. På grund härav erfors att svenska befann sig i livsfara. Genom informationerna kunde erforder- liga skyddsåtgärder vidtas.129 Denna uppgift fick stort genomslag i massmedia efter att försvars- utskottets betänkande och bilagan publicerats. I olika reportage gjordes gällande att IB-agenten kunnat avvärja ett mordattentat riktat mot svensken, här kallad . En som visste att detta var felaktigt var chefsåklagaren som förhörde . hade då uppgivit att han i kontakter med ledande inom själv fått i uppdrag att 126Rapport 221 24.8. samtal med [Lövendal]. 5:73/307, löpnr 8. 127Rapport rubricerad Den 17/3.1971. 5:73/307 löpnr 7. 129Försvarsutskottets betänkande (FöU 1973:25). söka upp och mörda som misstänktes var israelisk agent. Inför hävdade att han naturligtvis inte kunde utföra uppdraget varför han senare till de ledande inom hade sagt att jag hade misslyckats med det, att han inte stod att finna. Genom att inte utföra uppdraget att mörda framstod det alltså i försvarsutskottets bilaga och massmedia som att räddat livet på honom. Något som också blev uppmärksammat i massmedia 1973 var uppgifterna om passanskaffningen. I bilagan till försvarsutskottets utredningen står exempelvis: PFLP-ledningens önskemål beträffande anskaffning av svenska pass och att upplysningar önskades beträffande myndigheternas behandling av passärenden blev kända. Kontakt önskades även med lämplig förfalskare. Passen skulle användas vid resor utom i spionage- och sabotagesammanhang. Studerar man en av originalrapporter framgår att han själv informerade om sina metoder vid anskaffande av pass för räkning. Enligt rapporten skulle ha sysslat med sådan passanskaffning och han och diskuterade möjligheten av att knyta kontakt med AB Svenska Brott för passanskaffning (även vapenanskaffning vida Svenska Brott avhandlades). Det är oklart vad som avses med AB Svenska Brott men det betyder antagligen helt enkelt kriminella kretsar.130 berättade i förhör inför mer om passanskaffningen: har vid förhör namngivit såsom skyldig till att ha utlämnat sitt pass till någon palestinsk organisation. Enligt skulle själv ha sagt att han överlåtit sitt pass till någon palestinarörelse samt även ha uppmanat andra att göra på samma sätt. Vid undersökning i passregistret har det framkommit, att ansökte om nytt pass vid dåvarande Över- ståthållarämbetet i . I samband med utfärdandet av det nya passet makulerades det gamla, då fortfarande gällande passet sannolikt på grund av att detsamma var fullstämplat. uppgifter vederlägges alltså därigenom.131 Uppgifter som understryker att passanskaffningen var av provokativ natur har lämnats till kommissionen av . Denne berättar att en person i – inte – övertalades att lämna ifrån sig sitt 130Rapport nr 165. Samtal med den 23.9.1970. 5:73/307, löpnr 6. 131Chefsåklagare förhör med . Förvaras i 3:7402, löpnummer 4A. pass, vilket sedan vidarebefordrades av till en person inom . Därefter spärrades passet och tanken var att om någon försökte använda det, så hade man knäckt en redande agent eller liknande för PFLP.132 Det finns fler punkter i bilagan som är av samma karaktär, bl.a. om några omtalade bombhot. Dessa behandlas mer utförlligt i av Palestinarörelsen. Rapporteringen från –1971 kretsar huvud- sakligen kring de ledande i KFML samt aktiva inom det palestinska solidaritetsarbetet. I det förra fallet tycks han dock ha kört fast; han kunde inte prestera några rapporter som verkligen kunde utgöra underlag för vidare utredningar inom säkerhetspolisen. Rörande palestinakontakterna ledde dessa snart ned till där han bl.a. kunde rapportera från olika läger (se mer om detta i expertrapport). Enligt den PM om verksamhet som lät sammanställa , hade värdet av rapporteringen för säker- hetspolisens vidkommande avtagit vilket Frånstedt meddelade IB. Man ville alltså dra sig ur samarbetet. fort- satte dock att i någon utsträckning rapportera till IB under ytter- ligare . Dessa rapporter finns dock inte i Ada-akten utan i den sedvanliga IB-serien på säkerhetspolisen, . Det fanns en särskild arbetsgrupp runt – här har redan nämnts och []. Dessutom fanns i början av verksamhet en ansvarig för ett regionalt kontor i . Det leddes av en kapten som kommit till från där han hade varit säkerhetsofficer på militärbefälsstaben. hade , närmast av eget intresse, byggt upp ett sorts klipparkiv över framför allt vänstern i . Det är oklart vilka formella kopplingar han efterhand hade med IB och men det är helt klart att han samarbetade med båda. Beträffande har själv berättat att hans uppgifter huvudsakligen bestod i att stämma av uppgifter om personer, vars namn han erhöll från 132 Förhör med . , med de uppgifter han hade i sitt eget arkiv. På detta sätt kunde han oftast förstärka rapporter med personalia. Två f.d. säkerhetspoliser verksamma vid sektionen i har, oberoende av varandra, uppgivit att (som avled ) gick som barn i huset på säkerhetssektionen och att han i princip hade fri tillgång till det lokala registret. Det finns uppgifter som pekar på att man vid sektionen inte hade helt klart för sig vad egentligen representerade. Trovärdiga uppgifter pekar på att man endast visste att han kom från den militära underrättelsetjänsten.133 uppgav för företrädare underrättelse- utredning att han bland annat hade till uppgift att sammanställa en rapport om olika vänsterrörelsers aktiviteter i . Han började med detta och fick hålla på med det hela -70 och hela – 71. Som underlag för dessa sammanställningar använde Isacson både hemliga och öppna källor. Till de förra hörde rapporterna från våra personer på fältet som exempelvis i . Dessutom hade Isacson mycket goda kontakter vid och vid Kåren där han själv hade varit aktiv i studentkårens internationella utskott. Till de öppna källorna hörde vänstergruppernas egna publikationer, flygblad och liknande. Enligt Isacson gick man också på deras offentliga möten. Månadsrapporterna sändes därefter till som i sin tur distribuerade dem vidare. har endast i ett sammanhang kommenterat påståenden om dessa månads- rapporter. Det gjordes efter IB-avslöjandet i ett samtal med där hävdar att Isacson redan tidigt hade blivit en belastning för IB: Till slut fick vi sätta honom på rent terapeutiska jobb. Det är om sådant han berättar delvis. Ta det här med månadsrapporterna om den svenska vänstern. De gick direkt i papperskorgen. Mycket av det Isacson kommer med är groggsnack.134 133Uppgifterna från de f.d. säkerhetspoliserna: samtal med (publicerade i Lampers Granskningsmakten och sjukhusaffären i ; C-uppsats, otryckt 1977) samt samtal nr 209. Uttrycket som barn i huset används lustigt nog av dem båda. Uppgiften om vad presenterade, se Lampers: Gransknings- makten och sjukhusaffären i , bilaga 3. 134Häger/, samtal med . Man måste ta med i beräkningen att vid den här tidpunkten tog varje tillfälle i akt att fälla nedsättande omdömen om Isacson. Samtalsuppteckningen som citeras ovan innehåller i övrigt en del påståenden av ganska grov karaktär. Det är helt klart att Elmérs syfte var att kompromettera Isacson så att dennes status som källa skulle undermineras. Att Isacson verkligen sammanställde vänster- rapporter bekräftas ändå här av och om Isacsons uppgift stämmer, att han skulle ha börjat med dessa , dvs. efter endast anställning, då måste man dra slutsatsen att uttalande att man till slut fick sätta honom på rent tera- peutiska jobb inte stämmer. Däremot är det mycket möjligt att vänsterrapporterna inte lämnades vidare till Fst/Säk eller – ingen sådan rapport har påträffats under kommissionens arbete. I samtalet med hävdade dock att rapporterna i första hand gick till Fst/Säk och till Rps/Säk. Detta hade Isacson själv kunnat konstatera då han sett delgivningslistan. På frågan om var månadsrapporterna kunde vara arkiverade, svarade Isacson att han hade lämnat kvar kopior på alla sina rapporter i sitt kassaskåp på operationsavdelningen. Dessutom hade han alltid sänt ett exemplar till Malmökontoret vars chef, , var ansvarig för verksamhet. var intresse- rad av att se hur man vid operationsavdelningen bakade in rapportering i månadsrapporterna. Därefter redogjorde Isacson något för vänsterrapporternas innehåll. Främst handlade det om KFML och KFML(r), Förbundet och vissa trotskis- tiska rörelser. Också Vpk och dess ingick men det gällde endast om det var något speciellt. Därutöver rapporterades också om pacifistiska rörelser typ Emmausrörelsen som ju är tämligen oskyldig och samlar in lump osv. och som bedriver det här hjälparbetet, och Svalorna i . Det kunde enligt Isacson även gälla personer inom samt SSU som var försvarspolitiskt fientligt in- ställda.135 11.8IB:s kartläggning av palestinaaktivister 1971 I bok och hotet mot vår säkerhet ges ett exempel på det arbete som IB tillsammans med utförde för att kartlägga palestinaaktivister i : 135 underrättelseutredning: Samtal med . Dnr YK 2866, vol 7 RA. sammanställde en lista på sammanlagt ett par hundra personer inom alla dessa rörelser, men speciellt Palestina- aktivister. genomförde IB:s personal med hjälpa av denna lista en noggrann kartläggning av samtliga personers adresser.136 Som ett led i detta arbete, anger , for man ut till varje adress, kontrollerade namnskyltarna på dörrarna, kartlade trappuppgångar och reservutgångar, antecknade låstyper, antal fönster varefter man sammanställde ett särskilt register baserat på uppgifterna. Därefter frågar sig vad skulle detta arbete tjäna till?. Den enda logiska förklaringen han kommer fram till är att IB insamlade dessa uppgifter för Säpos räkning för att man vid behov snabbt skulle kunna gripa de ledande personerna inom den svenska vänstern. Det är uppenbart att Bratts källa i detta sammanhang, liksom i övrigt, var . Men Isacson berättade inte allt för , vilket framgår av Isacsons samtal med underrättelseutred- ning. Där berättar den egentliga bakgrunden till kartlägg- ningen av palestinaaktivisterna och redogör först för hur opera- tionsavdelningens chef, , under större delen av gick en kurs vid . hade han uppenbarligen mycket ringa kontakt med sina underlydande på vilket fick en del märkliga följder: Fråga: Medan var borta en gång var ni ett par stycken som lär ha gjort ett register över Palestina-sympatisörer. Isacson: Ja, det stämmer. Det var -71. Fråga: Sjönk arbetet ihop då? Isacson: Totalt. Då gick igenom den här sedvanliga kursen för högre tjänstemän på Försvarshögskolan var han tjänstledig och då hade vi ingenting att göra. Vi satt och rullade tummarna och fick ta egna initiativ. Det var inte så lätt det heller alltid utan då satt vi mest och rullade tummarna. Och det var -71, så det var ganska ansträngande. Fråga: Vad berodde det på att det blev ett sådant förhållande? Isacson: På att var en initiativrik och mycket kunnig man på detta område. Han hade alltid uppslag och sen plötsligt när han var borta hade ingen ett ansvar för det. (Här diskuterar man sedan de ovan nämnda vänsterrapporterna) Fråga: Du säger att Ni fick ta initiativ. Vad betyder ordet "fick" där? 136 (1973) s 153. Isacson: Ja, vi var ju tvungna att försöka sysselsätta oss med någon- ting. Fråga: Ja, men "fick ... Du har inte något intryck att Ni kände er osäkra på vad man fick göra? Isacson: Jo, det är klart. Det är därför vi inte vågade göra så mycket heller. Fråga: Men hur kom Ni på den här idén med det där registret? Låg det s.a.s. i mentaliteten hos organisationen eller..? Isacson: Ja, det gjorde det och det var välkommet. (Isacson berättar sedan vidare att kartläggningen godkändes av ställföreträdare som namnges, LOL) Det var i princip det vi sysslade med då, kartlade alltså hur Palestina-sympatisörer och även palestinier i , osv ...137