sou · GQB389 · 2003-01-01 00:00:00 — I PLUTO-systemet påbörjas behandlingen av personuppgifterna på maskinell väg innan det finns möjlighet att granska dem i förhål- lande till 5 § PDL. Den rättsliga problematiken beträffande analys- databaserna har belysts av i en skrivelse till justi- tieministern samt i ett yttrande till justitiede- partementet av beträffande polisdatautred- ningens förslag till ny polisdatalag. I den förstnämnda skrivelsen gjorde följande bedömning: Enligt Registernämndens uppfattning uppfyl- ler de rutiner som är förknippade med använd- ningen av fristående analysdatabaser inom Sä- kerhetspolisen de krav som personuppgiftsla- gen uppställer men de tillämpade arbetsruti- nerna är sådana att det finns anledning utgå från att bestämmelserna i polisdatalagen kan åsidosättas. Detta är delvis en följd av den tek- niska utvecklingen Det kan också sättas i fråga om det sätt PLU- TO-systemet och de fristående analysda- tabaserna används inom stri- der mot förbudet i 2 kap. 3 § första stycket re- geringsformen mot åsiktsregistrering.442 I sak stod fast vid denna ståndpunkt i september 2002.443 Det finns således anledning att anta att det i dessa databa- ser - liksom i de tidigare arbetsanteckningarna och i UBAS - åter- finns registreringar som strider mot grundlagens förbud mot åsiktsregistrering. 442Ang granskning av Säkerhetspolisens behandling av uppgifter enligt polis- datalagen. Skrivelse från till Statsrådet och chefen för tet den 4/10 2000. SAK , löpnr 12. Skrivelsen återfinns i sin helhet som bilaga till SOU 2001:92 och är omnämnd på s. 235-236 i utredningen. 443Remissyttrande beträffande betänkande (SOU 2001:92) Behandling av personuppgifter i polisens verksamhet. Beslut av den 22/9 2002. Säker- hetstjänstkommissionen (Dnr 5/02). Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 Säkerhetspolisens arbetsanteckningar har utgjort en fri- zon för sparande av uppgifter som enligt personalkontrollkungö- relsen och regeringsformen inte fick utgöra grund för registrering. I praktiken kom dessa arbetsanteckningar att in- ordnas i flera olika biregister till centralregistret och den rätta be- nämningen på arbetsanteckningarna är således arbetsregister. fanns 11 000 arbetsanteckningar registrerade i arbetsregistren. De kontrollorgan som undersökt om säkerhetspo- lisen ägnat sig åt otillåten åsiktsregistrering har uppmärksammat ordningen med arbetsanteckningar men har inte funnit anledning att ifrågasätta rådande arbetspraxis. Detta har medfört att verksam- heten har kunnat fortsätta in trots att en ledande be- fattningshavare inom säkerhetspolisen ansett att detta stod i strid med grundlagens åsiktsregistreringsförbud. har åtminstone - då arbetsanteckningarna datori- serades - haft tillgång till information som belyst de rättsliga pro- blemen med arbetsanteckningarna. och har informerat departementet om att det finns anledning att anta att säkerhetspolisens analysdatabaser inne- håller registreringar som strider mot grundlagens åsiktsregistre- ringsförbud. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 5Utlämnandet av uppgifter i personalkontrollen kapitel har redogjort för säkerhetspolisens ansträngningar för att utöka registreringen i centralregistret så att den trots perso- nalkontrollkungörelsens åsiktsregistreringsförbud i större ut- sträckning skulle kunna lämna ut politiska uppgifter i personal- kontrollen. I formell mening lyckades man i dessa ansträngningar då regeringen utfärdade nya tilläggsföreskrifter till personal- kontrollkungörelsens åsiktsregisteringsförbud. Detta kapitel behandlar säkerhetspolisens hantering av andra de- lar av personalkontrollkungörelsen som var avsedda att begränsa omfattningen av personalkontrollen, förbättra säkerhetsskyddet samt öka rättssäkerheten för de kontrollerade personerna. Antalet säkerhetskänsliga tjänster skulle begränsas och i ökad utsträck- ning skulle det genomföras samtal med de personer som var före- mål för personalkontroll. Kapitlet behandlar frågan om hur dessa regler kom att tillämpas i praktiken i avsnitten om skyddsklassin- delningen och kommuniceringen. Vidare redogör kapitlet för om- fattningen av den politiska delen av personalkontrollen genom en redovisning av hur många ärenden som lämnades ut i personalkon- trollen dels som s.k. spontanutlämnande, dels efter förfrågan från myndigheter och företag inom totalförsvaret. Här återfinns också en presentation av ett urval av de personalkontrollärenden som fö- redrogs för vid två sammanträden respektive 1987. Såväl personalkontrollens regelverk som dess praktik är till stora delar kända . En viktig studie av personalkontrollen genomfördes av i - en ideologikritisk studie kring den svenska personalkon- trollkungörelsen som publicerades . Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 Personalkontrollen har dessutom behandlats av flera offentliga utredningar.444 Bland dessa skall särskilt nämnas tre utredningar Personalkontroll - (1998), Personalkontroll del II (2000) och Personalkontroll del III (2002) som mycket ingående har granskat stora delar av det svenska personalkontrollsystemet. De två sistnämnda utredning- arna följer - så långt det är möjligt - upp handläggningen av ett an- tal personalkontrollfall. utredningar är ett resultat av den återupptagna debatten om myndigheternas handläggning av perso- nalkontrollen av . gav regeringen i uppdrag att utreda vissa frågor rörande personalkontrollen . I re- geringens direktiv angavs följande riktlinjer för utredningen: Undersökningen skall ta sikte på i vad mån personers anställningsförhållanden har påver- kats till följd av att personuppgifter i Säker- hetspolisens register har hanterats på ett sätt som, oavsett att det ryms inom det regelverk som gällde vid tiden för handläggningen, inte framstår som rimligt med hänsyn till omstän- digheterna.445 undersökte dels frågan om personalkontrollen och registreringen stått i överensstämmelse med gällande regelverk, dels frågan om rimligheten i de kontrollerande myndigheternas och företagens hantering av personalkontrollärendet. I utredningsar- betet formulerade fem förutsättningar för de ärenden den skulle granska. För det första skulle personalkontrol- len vara utförd - , dvs. då personalkontrollkungörelsen gäll- de. För det andra skulle personalkontrollen ha skett för ett ändamål som kunde karaktäriseras som ett anställningsförhållande. Perso- nalkontroll för frivilliguppdrag inom hemvärnet och FN blev fö- remål för utredning, dock ej värnpliktsärenden. För det tredje skul- le uppgifter ur register ha lämnats ut till den myndighet el- ler det företag som hade begärt att personalkontrollen skulle utfö- 444Se bl.a. SOU 1989:18, SOU 1990:51, JO:s ämbetsberättelser 1972, JK:s yttrande till reger- ingen 1990 samt tre utredningar , 2000 och 2002. 445Registernämnden (1998), s. 7. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 För det fjärde skulle anställande myndighet/företag ha beslutat att inte anställa den kontrollerade eller fattat ett beslut som fått ne- gativa följder på en redan anställds anställningsförhållande. För det femte skulle myndighetens eller företagets negativa beslut ha varit en följd av de uppgifter som hade lämnats ut ur register.446 Eftersom nämnden undersökte samtliga typer av personuppgif- ter i säkerhetspolisens register så berör delar av dess utredning frå- gor som ligger utanför uppdrag. identifierade sammanlagt 1001 granskningsfall enligt ovannämnda kriterier. Fallen granskades i tre avseenden. För det första undersökte nämnden om det kunde bedömas ha varit korrekt av att registrera den kontrollerade. För det andra prövade den om det kunde anses vara rätt av att lämna ut uppgifterna för personalkontroll. För det tredje försökte nämnden att - i den mån detta var möjligt - utreda om anställande företag eller myndighet hade agerat på ett rimligt sätt.447 Av de 1001 fallen tillhörde 680 den politiska delen av personalkontrol- len.448 utredningar ger en god inblick i frågan om vilka politiska uppgifter som ansågs relevanta vid personalkon- trollen. hade det gjorts en uppdelning mellan befattningar av betydelse för rikets säkerhet och befattningar av särskild betydelse för rikets säkerhet där skillnaden i personalkontrollen handlat om i vilken omfattning uppgifter om politisk belastning eller andra uppgifter om personliga förhållanden fick lämnas ut. De av den parlamentariska nämnden i Wennerströmaffären föreslagna föränd- ringarna av personalkontrollen syftade särskilt till att skapa en mer effektiviserad och noggrannare genomförd handläggning vid kon- troll av de befattningar som bedömdes vara av särskild betydelse 446Ibid, s. 30. 447Eftersom av de av säkerhetspolisen upprättade personalkontrollpromemoriorna gallrats för så är det emellertid inte möjligt att redovisa en heltäckande empirisk undersökning av personalkontrollen . (1998), s. 35. Gallringen av äldre personalkontrollpromemorior påbörjades och var av- slutad . Av de 39 000 st PM som sparats gallrades 35 800 st (PM den 17/5 1976. , Ö V, vol. Att Fst/Säk hade sparat åtskilliga av dessa PM på mikrofilm torde ha varit okänt för RPS/Säk (Ang Fst/Säk:s filmer se , : Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969. (SOU 2002:88). 448Registernämnden (1998), s. 77. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 för rikets säkerhet. Vid personalkontroll för den högre riskklas- sen, vars omfattning skulle regleras av regeringen och inte som ti- digare av respektive myndighet, skulle ett omsorgsfullt refe- rensförfarande tillämpas och säkerhetssamtal skulle hållas. Med tanke på att dessa förändringar skulle försvåra hemlighållandet av personalkontrollen föreslogs mer öppenhet kring principerna för personalkontrollen. Nämnden argumenterade också för en viss in- skränkning av personalkontrollen för den lägre riskklassen så att onödiga personalkontroller undveks. Detta motiverades av såväl arbetsekonomiska som medborgarrättsliga skäl. I övrigt skulle handläggningen av denna personalkontroll ej förändras utan den skulle - som tidigare - huvudsakligen baseras på registerkontrol- ler.449 Huvudpoängen med nämndens förslag var att antalet personal- kontroller skulle minskas kvantitativt som kvalitén på kontrollerna skulle förbättras. Minskningen av antalet personal- kontroller skulle ske genom att regeringen skulle ta ansvar för be- sluten om vilka tjänster som skulle omfattas av personalkontroll. Den kvalitativa förbättringen skulle ske genom noggrannare per- sonundersökningar och genom samtal med den person som var fö- remål för kontrollen. personalkontrollkungörelse föreskrevs att de tjänster som skulle omfattas av personalkontroll skulle hänföras till två skyddsklasser. Skyddsklass 1 omfattade tjänster som var av syn- nerlig betydelse för rikets säkerhet medan skyddsklass 2 om- fattade tjänster som var av betydelse för rikets säkerhet. Vilka tjänster som hörde till respektive skyddsklass bestämdes av reger- ingen. I vissa fall skulle myndigheterna själva - efter bemyndigande av regeringen - kunna fatta beslut om vilka tjänster som skulle hän- föras till skyddsklass 2.450 ändrades bestämmelserna i personalkontrollkungörelsen då det infördes tre skyddsklasser: skyddsklass 1 A, om befattningshavaren i stor omfattning får del av sådana sekretessbelagda uppgifter av synnerlig betydelse för rikets sä- kerhet som berör en större eller särskilt vä- 449Eliasson, : Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969. (SOU 2002:88). 450Personalkontrollkungörelsen SFS 1969:446, 4 §. Skyddsklassplacering (även skyddsklass 1) hos försvarets leverantörer skulle enligt regler bestämmas av ÖB (1983:764, 4§, se även SFS 1992:837, 4 §). Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 sentlig del av totalförsvaret, skyddsklass 1 B, om befattningshavaren annars i en omfattning som inte är obetydlig får del av sekretessbe- lagda uppgifter av synnerlig betydelse för ri- kets säkerhet, skyddsklass 2, om befattnings- havaren antingen i obetydlig omfattning får del av sekretessbelagda uppgifter av synnerlig be- tydelse för rikets säkerhet eller i en omfattning som inte är ringa får del av andra sekretessbe- lagda uppgifter av betydelse för rikets säker- het.451 uppskattade antalet skyddsklassade tjänster till 411 000 st. Av dessa tillhörde 1000 tjänster skyddsklass 1 A och 10 000 tjänster skyddsklass 1 B. Övriga 400 000 tjänster hänfördes till skyddsklass 2.452 Även säkerhetsskyddslag föreskrivs att regeringen be- slutar om vilka anställningar som skall placeras i säkerhetsklass. Med undantag för den registerkontroll som utförs för riksdagsför- valtningen bestämmer regeringen om säkerhetsklassplacering av tjänster.453 I säkerhetsskyddsförordningen har regeringen delegerat denna beslutanderätt till ett stort antal myndigheter (se bilaga 2). Beskrivningen av de tjänster som ska placeras i säkerhetsklass 1 överensstämmer i stort sett med beskrivningen i personalkontroll- kungörelsens skyddsklass 1 A. Den enda skillnaden är att formule- ringen om totalförsvaret ej återfinns regler. Säkerhets- klass 2 beskrivs på samma sätt som den tidigare gällande skydds- klass 1 B. Den största förändringen genomfördes för personalkon- trollkungörelsens skyddsklass 2 som bytte namn till säkerhetsklass 3. I denna ska anställda som i övrigt får del av uppgifter som om- fattas av sekretess och som är av betydelse för rikets säkerhet, om ett röjande av uppgifterna kan antas medföra men för rikets säker- het som inte endast är ringa placeras.454 Därmed bestämdes att det skulle göras en bedömning om att en eventuellt uppkommen skada skulle vara av en viss omfattning för att en anställd skulle placeras i säkerhetsklass 3. Den omständigheten att en anställd hanterar sek- 451Förordning om ändring i personalkontrollkungörelsen (1969:446), SFS 1983:764, 4 §. 452SOU 1990:51, s. 236. Bland skyddsklass 2-befattningarna dominerade de militära krigs- placeringarna. Antalet skyddsklass 2-befattningar minskade p.g.a. neddrag- ningar inom krigsorganisationen (SOU 1994:149, s. 86). 453SFS 1996:627, 20 §. 454Ibid, 17 §. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 retessbelagda uppgifter kan därmed inte betraktas som tillräcklig för registerkontroll hos säkerhetspolisen.455 har det även inom säkerhetspolisen funnits in- tresse av att begränsa antalet skyddsklassade tjänster. Detta skulle minska arbetsbelastningen och öka kvalitén på kontrollerna. Dess- utom skulle man därmed minska risken för nya kritiska debatter kring frågan om hur säkerhetspolisens politiska registreringar an- vändes i personalkontrollen. Det sistnämnda motivet framhölls av chefen för säkerhetspolisens personalkontrollrotel kommissarie vid en intern konferens : Om personalkontroll företages i onödan kan den föranleda ett löjets skimmer hos allmän- heten och därigenom motverka sitt syfte.456 Vid ett annat tillfälle citerade han med gillande en formulering av den parlamentariska nämnden i Wennerströmaffären där det - an- gående antalet skyddsklassade tjänster - framhölls att sannolikt kan en icke obetydlig gallring ske vid en kritisk granskning, som tar sikte på att endast i verklig mening säkerhetskänsliga anställningar bör bli föremål för personalkontroll.457 De problem som kommissarie trodde skulle lösa sig efter utfärdandet av personalkontrollkungörelsen kom emellertid att kvarstå. I en skrivelse ställd till från rikspolis- styrelsen påpekades följande: Antalet framställningar om personalkontroll synes anmärkningsvärt högt. De begränsningar av begäran om personal- kontroll som åsyftades med skyddsklassindel- ningen har icke uppnåtts. Med hänsyn till det begränsade antalet utlämnade uppgifter kan det vidare ifrågasättas om den nuvarande formen för personalkontroll är meningsfull och om 455Proposition 1995/96:129, s. 42. 456Uttalande av D T enligt protokoll från föreståndarmöte i 4/11 - 7/11 1969. HSC nr 660/69. 457Se redogörelser av och D T enligt protokoll från sektions- och rotelchefs- konferens i 10/5 - 13/5 1971. JWK 5:720/6, löpnr 2. Formuleringen återfinns i SOU 1968:4, s. 72. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 den kan anses vara av avsedd betydelse för att förhindra infiltration inom totalförsvaret.458 uppmärksammades att det statliga dataföretaget placerat alla sina tjänster i skyddsklass och att en person avskedats trots att han i tjänsten inte hade tillgång till känsligt material. Detta fall debatterades bland annat i riksdagen.459 Skyddsklassproblemati- ken har också behandlats av offentliga utredningar som undersökt personalkontrollsystemet. I utredningen arbetsme- toder hävdade regeringens särskilde utredare 1989 att många myndigheter använt personalkontrollen som ett urvalsin- strument vid tjänstetillsättning och att detta medfört att dessa personalkontrollerar betydligt fler personer än vad reglerna egent- ligen medger. Vid en del myndigheter förefaller man också enligt att alltför flitigt ha utnyttjat sina bemyndiganden från regeringen att själva be- sluta om skyddsklassning i klass 2. Antalet tjänster i skyddsklass 2 borde därför kunna minskas, en uppfattning som har framförts till mig även från annat håll än SÄPO.460 gick på samma linje som och föreslog att myndigheterna - under regeringens överinseende - kritiskt granskade sina i skyddsklass 2 placerade befattningar för att om möjligt minska antalet.461 Vilka uppgifter fick lämnas ut? Som nämnts ovan motiveras säkerhetsklassindelningen av att ut- lämnandet av uppgifter ur säkerhetspolisens register skall begrän- Skrivelse ställd till från den 5/5 1976. SAK . vol. Den f d säkerhetshandläggaren vid har offentligt deklarerat samma ståndpunkt (Inte bara IB och in- sändare i den 10/12 1997). 459Riksdagsprotokoll 1988/89:36, s. 42-44. Fallet har varit föremål för utredning av och enligt nämndens bedömning fanns det inte skäl till att ha den aktuella tjäns- ten placerad i skyddsklass (se Personalkontroll. Fortsatt uppdrag av regeringen om utlämnanden av uppgifter ur - . Rapport till regeringen av , s. 120-128) 460SOU 1989:18, s. 95. 461SOU 1990:51, s. 239. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 sas.462 Uppgiftsutlämnandet skall vara kopplat till regeringens och de berörda myndigheternas bedömningar av olika befattningars känslighet ur säkerhetssynpunkt. För de befattningar som har högsta skydds- eller säkerhetsprio- ritering föreskrivs inga restriktioner om vilka registeruppgifter som skall få lämnas ut för kontroll. Enligt personalkontrollkungörelsen fick lämna ut varje uppgift som är tillgänglig i polisregister för skyddsklass 1 och för skyddsklasserna 1 A och 1 B . gäller denna bestämmelse för säkerhetsklasserna 1 och 2. säkerhetsskyddslag föreskriver dessutom att - om det är ound- gängligen nödvändigt - samtliga uppgifter om make/maka eller sambo kan lämnas ut.463 Vad beträffar utlämnande av uppgifter för de tjänster som - i en- lighet med personalkontrollkungörelsen - placerats i skyddsklass 2 sammanfattades reglerna i tre punkter i § 9. Formuleringarna i punkterna 1 och 2 förändrades . hade denna paragraf föl- jande lydelse: Beträffande den som innehar eller avses skola tillträda tjänst i skyddsklass 2 får rikspolissty- relsen lämna ut uppgift ur säkerhetsavdelning- ens register om att han 1. dömts eller är misstänkt för brott som avses i 1 § lagen (nr 98) med sär- skilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål eller för brott som avses i 13 kap. 7 eller 8 § eller försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott. 462Sedan 1969 gäller att kontrollen skall avse endast den som kan antas bli utsedd till inne- havare av tjänsten (SFS 1969:446, 6 §). I säkerhetsskyddsförordningen stadgas att register- kontroll får endast göras om den som säkerhetsprövningen avser kan antas komma att anställas eller på annat sätt delta i den aktuella verksamheten. Om det finns synnerliga skäl får kontroll göras utan ett sådant antagande. För nuvarande regler se säkerhetsskyddsförordningen, SFS 1996:633, 23 §. 463SFS 1969:446, 8 §, 1983:764, 8 § samt 1996:627, 21 §. De som kontrollerades för tjänst i skyddsklass 1 A skulle enligt bestämmelser vara föremål för särskild personutred- ning och registreras av säkerhetspolisen (SFS 1983:764, 2 §). Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 2.eljest dömts eller är misstänkt för sådan handling eller försök eller förberedelse därtill som innefattar brott mot rikets säkerhet eller som är ägnad att undergräva det demokratiska statsskickets bestånd eller rikets ställning som oberoende stat, eller 3.genom sin verksamhet eller eljest kan befa- ras vara beredd att deltaga i sådana handlingar som avses under 1 eller 2.464 beslutade regeringen att formuleringen undergräva det demokratiska statsskickets bestånd eller rikets ställning som oberoende stat i punkt 2 skulle ändras till lydelsen att med våld förändra det demokratiska statsskickets bestånd eller påverka rikets ställning som oberoende stat [UE:s kurs. ].465 Den andra förändringen i denna paragraf genomfördes då reger- ingen - i punkt 1 - utökade möjligheterna att lämna ut uppgifter om personer som misstänktes eller dömts för brott.466 Om personal- kontrollen rörde en tjänst som var placerad i skyddsklass 2 och som var förenad med bevakningsuppgift, förrådsansvar eller ansvar för pengar fick även lämna ut uppgifter om person som dömts för vissa brott.467 I den nuvarande lydelsen av säkerhetsskyddslag före- skrivs att registerkontrolluppgifterna för säkerhetsklass 3 får om- fatta uppgifter i belastningsregistret, misstankeregistret, SÄPO- De brott som nämns tvångsmedelslag är bl.a. mordbrand, sabota- ge och allmänfarlig ödeläggelse riktat mot egendom med betydelse för rikets säkerhet (BrB 13kap 1-5 §§); uppror, väpnat hot mot laglig ordning och olovlig kårverksamhet (BrB 18 kap 1,3 och 4 §§); högförräderi, spioneri, olovlig underrättelseverksamhet (BrB 19 kap 1, 2, 5-8, och 10 §§); mord, misshandel, frihetsberövande om det innebär förgripelse på kungen eller annan medlem av kungahuset (SFS 1952:98 med ändringar enligt SFS 1974:332, 1977:1026 samt 1990:418). BrB 13 kap 7 och 8 §§ avser förgöring och spridande av gift och smitta. 465SFS 1972:505, 9 §, 22/9 1972 (ikraftträdande den 10/10 1972). 466SFS 1993:984, 9 §. Enligt denna förordning skulle uppgifter om personer som misstänktes eller dömts för brott mot 3, 4 eller 6 kap., 8 kap. 5 eller 6 §, 12 kap. 1 eller 3 §, 13 kap. eller 1-6 §§ eller 1 eller 3 § narkotikastrafflagen lämnas ut vid personalkon- troll för skyddsklass 2. Dessa kapitel i handlar om brott mot liv och hälsa, brott mot frihet och frid, sexualbrott, rån, skadegörelse, allmänfarliga brott (grov mordbrand, sa- botage etc.) samt brott mot allmän ordning (våldsamt upplopp, uppvigling etc.). 4678-11 eller 14 kap., 16 kap. 1-6 §§, 17, 18 eller 20-22 kap. (bl.a. ekonomisk brottslighet såsom stöld, bedrägeri etc. och brott mot allmän verksamhet, t ex våld eller hot mot tjänsteman), 3 § i SFS 1960:418 om straff för varusmuggling, 4 § 1 mom. i SFS 1951:649 om straff för vissa trafikbrott eller 1 eller 3 § narkotikastrafflagen (1968:64). Se även förändringarna i SFS 1988:900, 1990:155, 1993:984 och 1995:421. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 registret och uppgifter som annars behandlas hos Säkerhetspoli- sen.468 Regeringen kan också utfärda föreskrifter om registerkon- troll i andra fall om det behövs för skyddet mot terrorism och det finns särskilda skäl.469 Regelverket föreskriver således inga klara begränsningar vad gäller karaktären på de uppgifter som får lämnas ut i personalkontrollen. Utlämnande av uppgifter i personalkontrollen skall enligt regel- verket inte automatiskt innebära att en person diskvalificeras för den tilltänkta tjänsten. Myndigheten eller företaget som begärt re- gisterkontroll beslutar själv om vederbörande ska anställas eller inte. När ett ärende är avgjort är myndigheten ålagd att till rikspo- lisstyrelsen återlämna de personalkontrollhandlingar som tillsänts myndigheten.470 Utlämnande av s.k. spontanuppgifter