sou · GQB391d2 · 2003-01-01 00:00:00 — poängterade kriminalkommissarie i att anarkisterna hade lyckats infiltrera och till slut helt ta över den lokala avdelningen av SAC. K pekade även ut anarkisternas intresse för fångvården och Kumlaanstalten som ett särskilt problem för Örebrosektionen. Detta försökte man motverka genom att intensifiera och fördjupa kontaktverksamheten med olika skikt av populationen vid anstal- ten.833 genomförde anarkisterna i två tillstånds- givna demonstrationer mot kärnkraft. bar de- monstranterna svarta kåpor för ansiktena med hål för ögonen. , inkom uppgifter om att Örebroanarkisterna planerade inbrott i militärförråd. Syftet skulle vara att tillgripa va- pen, ammunition och sprängmedel för att kunna utföra sprängat- tentat mot någon offentlig byggnad. Utredningen av detta blev dock resultatlös och den anarkistiska aktiviteten i bedöm- des 1981 som låg.834 Större delen av kom också anarkisterna att vara en för säkerhetspolisen tämligen ointressant företeelse. Fram till somma- ren 1987 innehöll säkerhetspolisens halvårsrapporter rörande sub- version endast ett omnämnande av anarkistisk verksamhet. Detta i samband med att det Anarkistiska kontaktnätet höll sitt andra landsmöte i . Säkerhetspolisen konstate- rade i sin halvårsrapport enbart att en för oss ej tidigare känd or- ganisation, Anarkister hållit möte i Folkets Hus.835 Det anarkistiska kontaktnätet hade bildats vid en konferens på bokcafét Svarta månen i . En av de vik- tigare frågorna vid den konstituerande konferensen i var frågan om inställningen till våld. En av initiativtagarna till kon- ferensen, , intervjuades efter konferensen i den syn- dikalistiska tidningen : Vi är nog ganska eniga om att hålla en konsekvent ickevåldslinje, både av praktiska och ideologiska skäl.836 833Protokoll från föreståndarmöte för sektions- och rotelchefer i på 1979- 05-29-31, s. 81. Akt 5:720/6 löpnr 13. 834Se handlingar i Akt 250:09/3 löpnr 5 samt Redogörelse för anarkisterna i daterad 23/10 1980. Akt 5:721d/1-28 löpnr 19. Halvårsrapport gällande tiden 1/10 1983 - 31/3 1984. 836Arbetaren nr 48/1983. Klipp i akt löpnr 1. då kontaktnätet just avslutat ett av allt att döma misslyckat möte i skrev två av deltagarna om sina upplevelser i den anarkistiska tidskriften . menade att nätets öp- penhet måste diskuteras. Som det fungerade nu var det hur lätt som helst för att infiltrera och kartlägga hela den anarkistis- ka rörelsen i och med att alla medlemmar i nätet får adresslistor med varje utskick. Alternativet skulle dock innebära slutenhet och att bara säkra och centralt styrda kontaktvägar kunde användas vil- ket var ännu sämre. pekade dock på att öppenheten kunde innebära en del problem . För framtida möten hoppa- des han på ett mer konstruktivt arbete och att vinet skulle ta slut så att diskussionerna kan bli någorlunda vetti- ga . 837 En annan aktivist, , for- mulerade sina erfarenheter av mötet i på följande sätt: När jag tänker på A-nätet så tycker jag att det borde gå att utveckla till något riktigt bra. undrar jag om inte anarkismen är alltför abstrakt för att kun- na enas kring. I stället borde vi kanske vara aktiva i grupper med mera konkreta mål, typ odlingsgrupper, antikärnkraftgrupper, matfronter, dagiskooperativ osv. Anarkismen är ju så otroligt vid. Alltifrån växt- färgning till djuplodande forskning om det ekono- miska försvaret faller ju inom ramarna.838 avslutade sin artikel med att framhålla att det var vik- tigt att koppla samman växtfärgning, punkrock, samhällsekonomi, giftfri odling och bokbinderi. Men för att vi ska göra det krävs en helt annan stäm- ning än den som var senast i . Det behövs glädje, entusiasm, fantasi, förståelse, positiv tolerans, hopp och struktur och förresten mest av allt: Mod. Leve kärleken och den sociala revolutionen! Leve li- vet!839 Ickevåldslinjen, den tämligen låga profilen och den inre splittringen var med all säkerhet grunden till att de svenska anarkisterna inte 837April nr 2/1985. Klipp i akt löpnr 1. bedömdes som nödvändiga att övervaka . Detta förhållande skulle snart komma att förändras. 6.61985-1990 – Ökad konfrontation färdigställde säkerhetspolisen halvårs- rapport för perioden till . Beträffande de väns- terorganisationer som utgjort rotelns huvudintresse under 1980- talet, KPML(r), SKP och SP konstaterades att verksamheten hade fortsatt att ligga på en relativt blygsam nivå. Där- emot hade en ny rörelse dragit till sig de vakande ögonen: Konturerna av en ny och militant anarkiströrelse har skymtat fram . Ungdomar som varit aktiva vid husockupationer m.m. har i handling gått till storms mot och mot fö- retag med Sydafrikaanknytning. Facit är en at- tack mot amerikanska ambassaden, kravallartade de- monstrationer mot besök, vandali- sering av McDonaldsrestauranger och sabotage mot Shells bensinmackar. I samband med sommarens upp- lopp i förekom en tydlig upp- vigling/styrning från vissa individer, och det är klar- lagt att dessa även legat bakom flera av de tidigare händelserna. Rörelsen är genom sin anarkistiska grundkaraktär löst sammanfogad, men det finns en klart organiserad kärna, som bl a har stått i kontakt med den danska BZ-rörelsen.840 Den organisation som särskilt uppmärksammades var Commando Coca Cola som enligt egen uppgift bildats , bl.a. av ung- domar med erfarenhet från husockupationer. Gruppens syn på våld framgår ganska klart i ett anonymt brev som skickats till tidningen . Det enda våld mot människor som förekom var i självförsvar mot polisen och den rätten förbehåller vi oss. I jämförelse med det våld som oupphörligen utsätter världens befolkning för så ter Halvårsrapport gällande tiden 1/4 - 30/9 1987. Akt löpnr 3. sig hetskampanjen mot Commando Coca Cola och anti-Nancy-demonstrationen som obegriplig. I stället borde den känslomässiga upprördheten riktas mot övergrepp på världen.841 I säkerhetspolisens halvårsrapport framhölls att liknande organisa- tioner eller nätverk fanns i flera städer i . I kallade de sig Husnallar, i Rävarna och i A Fighting Genera- tion. Som språkrör fungerade undergroundtidningen Commando Coca framfart uppmärksammades också av försvarsmakten och chefen för U konstaterade i en PM att våldets omfattning och aktivisternas förslagen- hetöverraskade till och med polisen. Från Säk U:s sida ville man inte dra alltför långtgående slutsatser av det som inträffat men pe- kade ändå på parallellerna med den västtyska terrorismens bak- grund aktivism och våldsamma demonstrationer. I för- längningen kunde detta leda till terroraktioner med konsekvenser även för försvarsmakten vilket framhölls i promemorians avslut- ning: De senaste veckornas antiamerikanska våld och de- monstrationer kan naturligtvis ses som en isolerad fö- reteelse. Antalet händelser och det stora engagemang som de inblandade givit prov på antyder dock att det rör sig om en tendens. På detta pekar också en rad in- cidenter i och där trenden varit likar- tad; amerikanska bensinstationer har förstörts och våldsamma antiamerikanska demonstrationer har ge- nomförts. Ansenliga grupper av ungdomar har visat sig fullt beredda att ta till våld som ett medel för poli- tisk verksamhet, något som ur flera synvinklar måste betecknas som oroväckande. För försvarsmaktens del kan följande konstateras. De grupper av anarkistisk och vänsterrevolutionär karaktär som drivit aktivite- ten betraktar det svenska försvaret som ett överhe- tens förtryckarinstrument och som en integrerad del av den kapitalistiska västvärldens militärindustriella komplex. Steget från att slå sönder , 841Arbetaren nr 27/1987. Akt Commando Coca Cola . Halvårsrapport gällande tiden 1/4 - 30/9 1987 s. 21-23.. Akt löpnr 3. en eller en till att angripa svenska förvarsanläggningar är således inte särskilt långt. Om verksamheten fortsätter att trappas upp så vore det en naturlig utveckling. I den mån man kan tala om något framtida inhemskt säker- hetshot av terrorismkaraktär så kommer det att ha sin grogrund i grupper som Commando Coca Cola. Den uppmärksamhet de nu rönt verkar med stor sannolik- het inspirerande, och det kan antas att enstaka indivi- der är beredda att vidga gränserna för aktiviteten, så- väl ifråga om objekt som metoder. Påbud om en fortsättning från gruppens sida saknades heller inte. I reportage i FiB/Aktuellt och utlovade två maskerade företrädare för gruppen en lång het sommar. lät man dock meddela att Commandot var upplöst. Vilka som ingick i gruppen lyckades polisen aldrig helt få någon klarhet i.843 Det är uppenbart att det nu hade skett en tydlig upptrappning av de anarkistiskt orienterade gruppernas våld mot egendom och polis. För att försöka förstå bakgrunden till detta finns det anled- ning att något beröra de husockupationer som genomfördes . det tidiga har husockupationer varit något som förknippats med anarkistisk verksamhet. Ockupationen av all- aktivitetshuset 1970 har berörts ovan och 1977-1978 pågick ockupationen av kvarteret i . Ockupa- tionen avbröts då polisen stormade kvarteret. Även säkerhetspolisen ägnade Mullvaden visst intresse varvid anarkister som uppehöll sig i anslutning till kvarteret obser- verades och fotograferades.844 uppstod i den s.k. BZ-rörelsen som skulle komma att fungera som en inspira- tionskälla för svenska aktivister . Det är dock först vid mitten av decenniet som husockupantrörelsen på allvar gör sitt intåg i . beordrades personal ur en av polisens piketgrupper till ett bostadshus på i Stock- 843Se handlingar i akt . 844PM 28/9 1978. Akt 250:09/3 löpnr 3. PM 19/9 1978. Akt P 8229. holm med adress . Anledningen var att ett antal ungdomar ockuperat huset och spikat för dörrar och fönster i bottenvåningen. På husets fasad fanns plakat och bande- roller upphängda; samtliga enligt en polispromemoria märkta med den s.k. anarkistsymbolen.845 Huset hade stått tomt i ungefär och skulle inte saneras förrän om . Rykten om att huset skulle ockuperas hade hörts och ägaren, AB , hade då slagit sönder husets toaletter för att försvåra för eventuella ockupanter. Detta hindrade dock inte ett femtiotal ungdomar att ta sig in i huset och i ett flygblad som dela- des ut till förbipasserande krävdes omedelbar tillgång till huset och saneringskontrakt. Ockupanterna förklarade sig också vara missnöjda med den rådande bostadspolitiken. Bostadspolitiken i går ut på att deportera folk ut i förorterna och att göra innerstan till ett kon- tors- och konsumtionskomplex. Gamla hus får med- vetet förfalla för att kunna rivas eller göras om till dy- ra bostadsrätterDet finns 100 000 bostadssökande i och en fruktansvärd bostadsbrist som främst drabbar oss unga och folk utan feta plånböcker. Vi vill inte ha några vallögner, vi vill ha bostäder. Tidpunkten för ockupationen var väl vald. skulle val till riksdag, kommunalfullmäktige och landsting hållas och fastighetsborgarrådet hade ofrivilligt hamnat i en pressad situation. Inför medierna medgav att ockupationen kom mycket olämpligt som han uppmanade ockupan- terna att ge upp. Både och AB vd , förklarade dock att det inte var aktuellt att avhysa ockupan- terna med polisens hjälp. I stället inleddes förhandlingar och ocku- panterna krävde rätt att bo kvar tills upprustningen inleddes, insyn i saneringen samt vatten och el. Det är knappast ägnat att förvåna att några löften i den riktningen inte gavs från ansvarigt politiskt håll. Dock lät AB på ett möte i meddela att skulle inleda en ombyggnad och sanering av de ockuperade husen. Att renovering- en tidigarelades med får naturligtvis betraktas som en fram- 845PM angående husockupation , . 7/9 1985. 846Flygbladet finns i akt löpnr A 1. gång för ockupanterna. Därigenom kunde också ockupationen av- vecklas på ett lugnt sätt och hade i stort sett samtliga ockupanter lämnat husen.847 Från borgerligt håll i (och ) anklagades socialdemokraterna och för att ha drivit fram ockupationen genom dålig bostadspolitik.848 Säkerhetspolisen som genom att fotografera deltagarna i ockupationen och lusläsa pressen försökte kartlägga ockupanterna var dock inne på en annan linje. I en PM upprättad av kriminalinspektör pekades på kopplingar mellan framför allt VPK och de ockuperande ungdo- marna. H menade också att de krav som ockupanterna framfört låg i linje med vad vissa partier krävt i stadsfullmäktige. H fram- höll vidare att det kanske rent av varit så att dessa partier varit med att planera ockupationen av . Med utgångspunkt från vad som tidigare är känt och de kontakter och det stöd som lämnats till de opoli- tiska ockupanterna i samband med deras aktion gör man den reflektionen att oppositionspartier i kom- munalfullmäktige utnyttjat ockupationen i sin argu- mentation för att försöka genomföra sitt politiska mål när det gäller bostadspolitiken. Man KAN inte utesluta att oppositionspartierna i kommun- fullmäktige varit med och planerat denna aktion. Den har givit till resultat att ett beslut som fattats av en majoritet i fullmäktige ändrats eller, i varje fall för- ändrats betydligt, till förmån för deras politiska mål- sättning. Huruvida det är fallet med just denna aktion går inte att klart säga men sammantaget finner man att de opolitiska ockupanterna haft goda kontakter med () och även med le- dande VPK-funktionärer i kommunalfullmäktige. Det förhållandet, att två av de mest framträdande perso- nerna bland ockupanterna är barn till aktiva VPK- funktionärer, gör att man har svårt att kalla dem opolitiska som de gärna själva kallar sig.849 Varifrån kriminalinspektör fått uppgiften att ockupanterna kallade sig opolitiska är svårt att säga. I ett flertal av de artiklar 847Se klipp i akt löpnr T 1. 848SvD och DN 10/9 1985. Klipp i akt löpnr T 1. 849PM RPS/Säk kontrasubversionsroteln, 23/10 1985. Akt löpnr A 1. som säkerhetspolisen klippt ur dagspressen framträder snarare bil- den av en grupp ungdomar som mycket tydligt deklarerar ockupa- tionen som en politisk handling, dock utanför de vanliga politiska ramarna. Tanken att företrädare för och i viss mån Stockholmsparti- et skulle ha varit med om att planera ockupationen förefaller lång- sökt och väl konspiratorisk. Tre företrädare för och åtmin- stone en stockholmspartist hade visserligen uttalat sitt stöd för oc- kupationen. Därav följer knappast att de också varit med om att planera aktionen. Det bör dock noteras att säkerhetspolisen up- penbarligen fäste stor vikt vid att ockupationen påverkat beslutsfat- tandet i fullmäktige. Detta anfördes nämligen som registrerings- grund när kriminalinspektör begärde att ocku- pationen av skulle registreras med egen sak- aktsbeteckning.850 Den fredliga upplösningen av ockupationen av husen på borgsgatan 1985 står i skarp kontrast till händelseutvecklingen vid ockupationen av i . Nat- ten till tog sig ett trettiotal ungdomar in i ett tomt hus i ägt av . Några av dessa hade varit med vid men många var sannolikt debutanter i sammanhanget. var polis på plats och möttes enligt polisrapporten utan förvarning av ägg, smällare samt ballonger fyllda med färg och annat. När polisen ef- ter i skydd av en plywoodskiva försökte ta sig in i huset möttes de av stenkastning, rökgranater och ett brinnande däck. Även en startpistol ska ha avfyrats mot polisen. I det läget beslöt polisledningen att använda tårgas och efter det att polisen kommit till platsen var 29 ockupanter omhändertag- na.851 25 av dessa dömdes senare av för olaga intrång. uttalade sig en sympatisör till ocku- panterna på följande sätt om bakgrunden till ockupationen: Vi är desperata. Politikerna har lurat oss. Efter ocku- pationen på lovade man att det skulle bli billiga smålägenheter. Det blev i stället stora lyxlä- genheter.852 850Se registreringsbegäran i akt , löpnr A 1. 851Rapport 5/6 1986. 852SvD 6/6 1986. Vid rättegången gav ungdomarna en bild av händelseförloppet som på flera punkter skilde sig från polisens. Bl.a. hävdades att ägg, ste- nar och brinnande bildäck endast kastats på en tom gata efter det att polisen gjort sina avspärrningar. Detta kom emellertid aldrig att prövas av rätten då åtalet endast gällde olaga intrång. Att döma av referat fanns också en tydlig klyfta mellan åklaga- ren och ungdomarna i vad avser synen på vad som kunde anses vara brottsligt eller inte. -Vad är det för demokrati som inte kan tolerera mot- stånd. Vi har inte gjort olaga intrång. Vi har gjort laga intrång i ett olaga tomt hus, sa -Vi har inte gjort något brottsligt. Det är brottsligt att låta hus stå tomma, när människor ingenstans har att bo, sa . -Det heter i vårt samhälle att alla har rätt till bostad och skolans läroplan vill att ungdomar ska tänka och handla självständigt. Men när vi gör det genom att försöka bo i ett öde hus då blir vi brottslingar.853 Sommaren och när Commando Coca Cola ytterligare trappat upp konfrontationen skulle säkerhetspolisen återkomma till ockupationen av som utgörande ett nytt skede i den unga utomparlamentariska rörelsens utveckling. summerade kriminalinspektör på kontrasubversions- roteln erfarenheterna från ockupationen 1986: Denna ockupation kan ses som en början på en ny våg av ungdomsrörelse som ser de parlamentariska metoderna som helt förkastliga utan vill ha resultat nu och då skyr inga medel för att nå sina syften. Många av de personer som dömdes för denna ockupa- tion har gripits eller omhändertagits vid ett flertal ak- tioner som har förekommit efter husockupationen på Luntmakargatan 61.854 I en PM skriven återkom kriminalinspektör till som en vattendelare i den utomparla- mentariska vänsterns verksamhet. 853DN 16/3 1987. 854PM 31/7 1987. Efter husockupationen på där ocku- panterna dömdes till dagsböter så hölls ett möte där några ville ha ett blodigt motstånd med kommenta- rerna: skaffar vi oss riktiga vapen och så skjuter vi dom jävla svinen och skaffar vi stenar och krossar hjälmar och sköldar på dom. Mötet avsluta- des med att man enade sig om något slags mellanting. Min personliga uppfattning är att det var ur den yt- terst militanta grupperingen som grogrunden till olika kommandon typ Commando Coca Cola bildades. De tror inte på den demokratiska vägen utan förordar di- rekt aktion.855 Kriminalinspektör lämnade i promemorian ingen närmare in- formation om det möte som sades ha hållits efter ockupationen och det är svårt att bedöma uppgifternas trovärdighet. I alla händelser innebar ockupationen av och Commando Coca Cola något för säkerhetspolisen nytt och oroväckande. Händelser- na i samband med ockupationen av bedömdes även från anarkistisk sida som en upptrappning av läget. En av de mer framträdande anarkisterna, , som deltagit i ocku- pationerna av både och uttalade sig 1989 i Arbetaren på följande sätt om den senare händelsen: Jag anser att vi genomförde ockupationen på ett helt korrekt sätt. Vi hade sett hur besluten om våra ocku- pationer hade flyttats från politikerna till polisen. ville vi försöka tvinga tillbaka frågan till politikerna genom att förhindra eller förse- na polisens stormning. Men de började skjuta in tår- gas. Det hade vi aldrig varit med om. Så det blev ett snabbt och brutalt slut. ledde till slutsatsen att ockupationer är omöjliga. Men också till en negativ hållning mot alla myndigheter. Vid den tidigare ockupationen på hade vi haft förhandlingar med politiker, hållit presskonferenser och så vidare. Men vid förstod vi handgripligen att allt bara varit ett spel. Vi betydde egentligen ingenting för myndigheterna.856 855PM 1/10 1987. 856Arbetaren 13/1 1989. En annan tongivande anarkist, som valde att framträda under nam- net , menade att efter hade medierna tappat intresset för ockupanterna. Därför uppstod heller ingen me- dial protestvåg mot användningen av tårgas vid . Detta hade i sin tur medfört att polisen kunde fortsätta bemöta oc- kupanter med tårgas. När och andra aktivister åter till- fälligt ockuperade i samband med ettårsminnet av den föregående ockupationens avslutande bemöttes polisen vid sin ankomst av stenar. Dessa var dock, enligt , inte avsedda att träffa utan endast att skrämma iväg dem. Polisens svar blev inte oväntat att spärra av gatan och med hjälp av tårgas tömma hu- set. Tidningsartikeln om fortsätter: -Det här lärde oss två saker, säger . Dels att massmedia är jävligt fega, de skrev ju inget om det hot mot pressfriheten som polisens avspärrning innebar. Dels att polisen är beredda att trissa upp våldet ännu mer. -Det vore sorgligt om polisen kunde vinna över oss genom att ta till värre metoder. Ju mer våldsamma de blir desto mer måste vi vara beredda att försvara oss. -Deras brutalitet tvingar fram vår kreativitet, vi måste finna nya vägar för vår kamp, menar Huruvida man från anarkistiskt håll verkligen bedömde framtida ockupationer som omöjliga vilket hävdade i det ci- terade avsnittet ovan är svårt att säga. Möjligen gjordes bedöm- ningen att det i stort sett var omöjligt att få igenom några politiska krav genom en ockupation men att en sådan ändå kunde vara värde- full som opinionsbildande instrument. genomfördes ytterligare en ockupation i som gavs stor uppmärksamhet i media. Den här gången gällde det ett hus på . tog sig ett drygt tiotal personer in i huset som stått tomt . offentliggjordes att huset var ockuperat och banderoller hängdes ut genom fönstren. kom polis till platsen och uppmanades ockupanterna att lämna huset. försökte polisen att genomföra en inbrytning men möttes av intensiv stenkastning och tvingades retirera. Det kan no- teras att för inbrytningsförsöket hade polisen ännu 857 Internationalen 1988 (datum okänt). inte fått klartecken från ägaren, , att ockupanterna skulle avvisas. Detta besked kom först då det meddelades att hade en stående anmälan hos po- lisen att få obehöriga avvisade ur sina fastigheter. fick polisen information om att de obehö- riga kan vara från en dansk/tysk anarkiströrelse. Som belägg för detta synes ha anförts att flaggor hade förekommit med tecknet en ring med en blixt. I hävdades vidare att flera av ockupanterna talade främmande språk. Vilka ville dock Söder- malmspolisen inte avslöja, enligt . I förekom uppgiften att polisen imponerats av de välorganisera- de motstånd man mött samt att ockupanterna leds av folk från ut- landet. Polisens uppgifter var dock felaktiga; samtliga ockupanter var svenskar. Den symbol som polisen hade iakttagit, dvs. BZ-rörelsens blixtförsedda ring, hade även förekommit vid den fredliga ockupa- tionen av och kunde knappast tjäna som indicium för att ockupanterna leddes av utländska yrkesde- monstranter. För polisens insatsstyrkor passade dock uppgifter som dessa in bra med det man kunde iaktta på plats: Samtliga de- monstranter var maskerade och även försedda med gasmasker. I huset befintliga tegelstenar hade knackats sönder till mer kastvänlig storlek och placerats i fönstren för att snabbt och effektivt kunna användas mot polisen. Sedan det första inbrytningsförsöket misslyckats försökte polisen avbryta ockupationen genom att skjuta tår- gasgranater i stor mängd. Även denna polisinsats blev dock resul- tatlös. till gjorde polisen ett, som det före- faller, desperat försök att med en grävskopa som lånats från en när- belägen byggarbetsplats forcera husets brandvägg. Attacken med grävskopan blev även den ett misslyckande för polisen.858 Först lyckades polisen avsluta ockupationen. till genomfördes en ny intensiv tårgasattack från tre olika håll åtföljd av en inbrytning via en con- tainer som hissades upp till husets övervåning. Samtliga 11 ocku- panter greps därefter i samband med att huset övergavs. I den debatt om händelserna som kort därefter uppstod i Af- tonbladet förklarade en av ockupanterna, , att 858 Uppgiften om grävskopan saknas av någon anledning i den polisrapport som den öppna polisen upprättade efter insatsen. I hävdas att syftet med att använda grävskopan var att röja bort de barrikader som sades ha uppförts utanför huset. Halvårsrapport 1/4 1990 - 30/9 1990. Akt löpnr 6. även om de ockuperande ungdomarna gått in i huset med i någon mån skiftande motiv var rätten på deras sida. Klart var i vilket fall att våra anspråk på huset vägde tyngre än Svenska Bostäders och att vi därför hade rätt till huset.