sou · GQB3109d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Uppgiften att bevaka och informera om medieutvecklingen är enligt RTVV:s årsredovisning betydelsefull. Man avser därför att fortsätta att fördjupa och bredda arbetet inom detta område och att ha ett fortsatt gott samarbete med övriga mediemyndigheter, PTS och . 2.2.2Radio- och uppgifter enligt instruktionen Enligt 1 § i förordningen (1994:729) med instruktion för Radio- och har verket till uppgifter att besluta i frågor om tillstånd, avgifter och registrering som rör ljudradio- och TV- sändningar riktade till allmänheten i de fall uppgifterna inte ligger på regeringen eller någon annan särskilt angiven myndighet. Myndigheten skall också följa utvecklingen inom medieområdet. I instruktionens 2 § sägs att RTVV skall pröva frågor enligt RTVL om tillstånd att sända närradio, fastställa sändningstider Myndigheter inom området för elektronisk kommunikation om tillståndshavarna inte kan enas om fördelning av sändningstid eller om en tillståndshavare begär att verket skall fastställa sändningsschemat i sin helhet. RTVV skall enligt bestämmelsen också besluta om det får sändas mer än ett närradioprogram i en kommun och besluta om större sändningsområden än en kommun. RTVV skall dessutom pröva frågor enligt RTVL om tillstånd att sända lokalradio, om överlåtelse av sändningstillstånd samt bestämma sändnings- områden, om tillstånd att sända TV program eller ljudradioprogram, förordna lokala kabelsändar- företag och besluta om undantag från nätinnehavares skyldigheter, godkänna och registrera de beteckningar för sändningar som används av den som sänder program, handha register över tillståndshavare, satellitprogramföretag och satellit- entreprenörer samt pröva frågor om återkallelse av tillstånd. Enligt instruktionens 2 § skall RTVV också pröva frågor om avgift för lokalradiosändningar, pröva frågor enligt lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område och handha register enligt lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och inom yttrande- frihetsgrundlagens områden handha register över utgivare. RTVV är enligt bestämmelsen bemyndigad att meddela före- skrifter och utöva tillsyn enligt 2 § och 3 § andra stycket förordningen (1998:32) om standarder för sändning av TV- signaler. RTVV skall slutligen utlysa tillstånd enligt för- ordningen (1995:1020) om digitala ljudradiosändningar och förordningen (1997:894) om marksänd digital TV. Verket skall vad gäller den sistnämnda tillståndsverksamheten lämna förslag till regeringen om fördelning av sändningstillstånden. Med utgångspunkt från RTVV:s årsredovisning ges i det följande en närmare beskrivning av verksamheten. Denna har enligt regleringsbrevet redovisats uppdelad i verksam- Myndigheter inom området för elektronisk kommunikation hetsgrenarna radio och television m.m. samt utvecklingen inom medieområdet. RTVL innehåller bl.a. regler som tar sikte på innehållet i sändningar av ljudradio- och TV-program, villkor för sändningstillstånd och ägarförhållanden. En presentation av RTVL görs i det följande främst med utgångspunkt från dessa aspekter och för att tydligare belysa RTVV:s uppgifter. Lagen innehåller föreskrifter om sändningar av ljudradio- och TV-program som är riktade till allmänheten och avsedda att tas emot med tekniska hjälpmedel. De tillstånd som kan ges enligt lagen meddelas antingen av regeringen eller RTVV. De tillstånd som avser sändning av TV-program och tillstånd att till hela landet eller till utlandet sända ljudradioprogram meddelas av regeringen. Regeringen meddelar också tillstånd att bedriva lokala digitala ljudradiosändningar. Tillstånd att sända närradio meddelas av RTVV, liksom tillstånd att sända lokalradio. Verket meddelar vidare tillstånd att sända TV-program eller ljudradioprogram som inte är närradio eller lokalradio. Verket får förena ett sådant tillstånd med villkor bl.a. avseende att sändningsrätten skall utövas opartiskt och sakligt. Villkor för sändningstillstånd kan bl.a. avse skyldighet att sända program till hela eller till viss del av landet, sända program , sända ett visst antal program, bereda utrymme för anpassade sändningar för syn- eller hörselskadade, utforma sändningar för funktionshindrade, använda viss sändningsteknik och vissa radiosändare, ta hänsyn till ljudradions och tele- visionens särskilda genomslagskraft när det gäller programmens ämnen samt sända ett mångsidigt programutbud. Villkor för sändningstillstånd kan också avse förbud mot att sända reklam eller andra annonser och förbud mot att sända vissa sponsrade program. RTVV har också till uppgift att avgöra vilka som får sända närradio. Med närradio avses lokala ljudradiosändningar för föreningslivet. Sändningsområden skall, om det inte finns synnerliga skäl, omfatta högst en kommun. Myndigheter inom området för elektronisk kommunikation havarna inte kan enas om fördelningen av sändningstid kan RTVV bestämma denna. Tillstånd att sända lokalradio lämnas till en fysisk eller juridisk person och omfattar endast ett sändningsområde. När det finns två eller flera sökande till ett ledigt sändningsutrymme skall RTVV sträva efter en fördelning av sändningsutrymmet som medför att sändningarna i hög grad utgörs av eget material och program med lokal anknytning. Vidare skall verket sträva efter att dominans över nyhetsförmedling och opinionsbildning motverkas och att möjligheterna till mångfald tas tillvara. RTVV skall vid fördelningen också beakta sökandens finansiella och tekniska förutsättningar att bedriva verksamheten varaktigt med god kapacitet och kvalitet. Ett sändningstillstånd för lokalradio får förenas med villkor som bl.a. avser skyldighet att sända program i en viss del av sändningsområdet eller som når en viss del av befolkningen inom området, sända under en viss minsta tid och använda viss sändningsteknik. Sändningstillstånd får också förenas med villkor som avser skyldighet att inte förändra ägarförhållanden och inflytandet i företaget mer än i begränsad omfattning, sända viss mängd eget material samt att sända en viss mängd program med lokal anknytning. Lagen (1998:31) om standarder för sändning av TV-signaler, TSL, innehåller bestämmelser om TV-tjänster som sänds i bredbildsformat, har hög upplösning eller använder digitala sändningssystem. I lagen ges bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela närmare föreskrifter, bl.a. om att det vid sändning av TV-program till allmänheten skall användas vissa sändningsstandarder. I den till lagen hörande förordningen (1998:32) om standarder för sändning av TV-signaler har RTVV bemyndigats att utfärda närmare föreskrifter på området. Verksamhetsmålet anges i regleringsbrevet vara att bl.a. genom tillståndsgivning och information stödja yttrande- friheten och mångfalden inom radio och television m.m. samt genom att utarbeta TV-standarder verka för tillgänglighet av Myndigheter inom området för elektronisk kommunikation Samma mål gäller också enligt regleringsbrevet . RTVV har fördelat 11 nya tillstånd att sända lokalradio. Vid fördelningen av tillstånden har verket gjort en samlad bedömning av de sökandes ägarförhållande, åtaganden i fråga om programinnehåll samt deras tekniska och finansiella förmåga. /uppgick antalet tillstånds- havare till 94, fördelade på 42 olika sändningsområden. Antalet orter där närradio sänds uppgick vid utgången av 2001 till 167 och antalet tillståndshavare uppgick till 1 269. Trenden från de föregående åren med en ökning av antalet föreningar med sändningstillstånd har ytterligare förstärkts. Den största kate- gorin bland de befintliga tillståndshavarna är de religiösa föreningarna. Antalet förordnade lokala kabelsändarföretag uppgick vid slutet av 2001 till knappt 30. inkom sex anmälningar om sändningsverksamhet och beteckning för kabelsändningar och satellitsändningar. fanns i verkets register 100 organisationer och privatpersoner som bedrev lokala kabel-TV-sändningar. fanns åtta bolag som bedrev sändningsverksamhet via satellit och fem satellitentre- prenörer registrerade hos verket. Beträffande digitala sändningar framhålls i årsredovisningen att man lagt ned stora resurser på att handlägga ansökningar om tillstånd att sända digital TV. PTS fick i uppdrag av regeringen att koordinera frekvenserna för ytterligare två sändarnät. beslutade regeringen att ett sändnings- utrymme motsvarande två frekvenskanaler fick upplåtas för sändning av marksänd digital TV i hela landet och att RTVV:s förslag på fördelning av tillstånd skulle överlämnas till regeringen senast . Verket beredde därmed för tredje gången ansökningar om marksänd digital TV och föreslog hur till- stånden skulle fördelas. I handläggningen har ingått att bedöma de sökandes tekniska och finansiella förutsättningar samt att inhämta yttrande från den parlamentariskt tillsatta . Myndigheter inom området för elektronisk kommunikation föreslog att femton kanaler för rikstäckande sändningar och fyra för regionala sändningar skulle beviljas tillstånd. RTVV framhåller att intresset för digital TV i allmänhet och marksänd digital TV i synnerhet varit mycket stort mot bakgrund av tillståndprocessen 2001. Beträffande digital ljudradio (DAB) har verket deltagit som observatör i Svenskt DABForum och vid möte med WorldDAB. Frågan om digital ljudradio har varit föremål för utredning av en särskild utredare. Frågan har också behandlats inom ramen för arbetet inom en arbetsgrupp inom , (), i vilken verket har en representant. RTVV får meddela tillstånd att sända TV-program eller ljudradioprogram som inte är närradio eller lokalradio. meddelades sammanlagt 27 sådana tillstånd för ljudradiosändningar. RTVV utövar tillsyn inom närradioområdet. Detta innebär att verket bevakar området och utreder eventuella misstankar om att tillståndsvillkoren inte är uppfyllda. granskades vissa tillståndshavare närmare. Beslut om återkallelse av tillstånd har emellertid endast fattats efter begäran från tillståndshavare. har omfattningen av sändningar av ljudradio- och TV-program på Internet ökat. Många frågor kring hur sådan verksamhet skall betraktas ur juridiskt perspektiv har ställts till verket, t.ex. om sändningarna omfattas av yttrandefrihetsgrund- lagen (1991:1469), YGL, och RTVL och om ansvarig utgivare i så fall skall anmälas till verket. Verket har arbetat vidare med ett informationsmaterial i detta ämne. Antalet registreringar av utgivare för databaser i enlighet med 1 kap. 9 § YGL uppgick till 61. fanns 212 utgivare registrerade hos verket. Man har arbetat med att förbättra informationen kring skyldigheten att anmäla utgivare för databaser. har RTVV deltagit i seminarier och i de inter- nationella standardiseringsorganens arbete samt arbetet inom EU som rört TV-standarder. Tillsynen av efterlevnaden av TSL Myndigheter inom området för elektronisk kommunikation samt RTVV:s föreskrifter (RTVFS 1998:1-3) har inte lett till några beslut. Några nya föreskrifter har inte utfärdats . Verket har emellertid utfärdat en föreskrift . Arbetet inom EU med nya direktiv på kommunikations- området (1999) har fortsatt . RTVV har deltagit i referens- och beredningsgrupper inom Närings- departementet på detta område. En av verkets anställda har deltagit som expert i arbetsgruppen (DBEG, ) inom EU- kommissionen för frågor om digitala sändningar, bl.a. vad gäller frågor om standarder. Vidare har verket blivit medlem i (Digital Video ). DVB arbetar med att ta fram gemensamma standarder för satellit-, mark- och kabelsänd digital-TV. Arbetet inkluderar såväl standarder på själva signalerna som mjukvara i digital TV-boxarna. Verket deltog vid årets generalförsamlingsmöte och en representant för verket invaldes i (). RTVV har kontinuerligt bevakat hur det europeiska standardiseringsarbetet fortskrider. Den pågående kommunikationsöversynen inom EU har inneburit nya direktiv på området, vilket kommer att påverka det nationella arbetet med att föreskriva standarder. I samband med detta arbete har verket tagit fram underlag till ett informationsmaterial kring frågor om TV-standarder. RTVV har ett fortsatt samarbete med och TV. Myndigheterna har gett ut en reviderad version av informationsskriften program i kabel. Verkets nyhetsbrev har publicerats . Detta distribueras även i elektronisk form till prenumeranter. distribueras också till tillståndshavare, registrerade utgivare och andra intressenter. RTVV publicerar också löpande aktuella nyheter inom medieområdet på webbplatsen. Myndigheter inom området för elektronisk kommunikation RTVV:s register innehåller information om tillståndshavarna för olika sändningsverksamheter. Registret finns tillgängligt på webbplatsen. Verket får många förfrågningar via e-post. Dessa förfrågningar avser t.ex. vilka regler som gäller för olika sändningsformer och statistik. RTVV är organiserat som ett enrådighetsverk med en general- direktör som chef. Generaldirektören är högsta beslutande instans på verket. RTVV har 15 anställda. Vid myndigheten skall enligt instruktionen finnas ett särskilt råd med uppgift att säkerställa fortlöpande insyn i verksamheten. Rådet består av tre ledamöter som utses av regeringen. Generaldirektören skall regelbundet informera rådet om viktiga frågor samt på begäran lämna ytterligare information om verk- samheten. RTVV disponerar enligt regleringsbrevet inom politikområdet Mediepolitik ett ramanslag på för . Beräknade avgiftsinkomster (lokalradioavgifter) som inte disponeras av myndigheten har beräknats till . Koncessionsavgift på televisionens område tillkommer till det som inte heller disponeras av myndigheten. Koncessionsavgiften avseende uppgick till ca . RTVV samarbetar med PTS när det gäller frekvenstekniska frågor. Man deltar också i arbetsgrupper inom PTS. RTVV har även visst samarbete med KKV och KOV. Myndigheter inom området för elektronisk kommunikation KKV är central förvaltningsmyndighet för konkurrensfrågor. Som sådan skall myndigheten verka för en effektiv konkurrens i privat och offentlig verksamhet till nytta för konsumenterna. KKV inrättades genom att uppgifter från dåvarande () och Statens pris- och konkurrensverk (SPK) fördes samman. KKV ersatte därigenom de båda myndigheterna. Efter det att KKV bildats trädde den nuvarande konkurrenslagen (1993:20), KL, i kraft. Den nya lagen innebar att konkurrensreglerna kom att bygga på den s.k. förbudsprincipen. Denna princip innebär att vissa konkurrensbegränsningar i sig anses skadliga och därmed skall vara förbjudna. Ett syfte med lagen är att så långt som möjligt uppnå materiell rättslikhet. KL innehåller i liket med den EG-rättsliga konkurrens- regleringen förbud mot konkurrensbegränsande samarbete och mot missbruk av dominerande ställning. I lagen finns därutöver bl.a. regler om kontroll av företagsförvärv. 2.3.2Konkurrensverkets uppgifter enligt instruktionen Myndighetens verksamhet är fastställd genom förordningen (1996:353) med instruktion för . Enligt instruktionens 1 § är KKV central förvaltningsmyndighet för konkurrensfrågor. Av 3 § framgår att KKV skall fullgöra de uppgifter som följer av KL, lagen (1994:615) om ingripande mot otillbörligt beteende avseende offentlig upphandling, , lagen (1994:1845) om tillämpningen av EG:s konkurrens- och statsstödsregler och 3 a § konkurrensförordningen (1993:173). Enligt 4 § skall KKV dessutom lämna förslag till avreglerings- åtgärder, uppmärksamma hinder mot en effektiv konkurrens i Myndigheter inom området för elektronisk kommunikation offentlig verksamhet samt lämna förslag till åtgärder för att undanröja dessa, och följa upp genomförandet av vissa åtgärder. KKV bör i dessa frågor samråda med de myndigheter som berörs av verkets förslag till åtgärder. KKV skall följa den internationella utvecklingen på kon- kurrensområdet. Verket får vid behov samverka med kon- kurrensmyndigheter i andra länder. Enligt 6 § har KKV ett informationsansvar. Verket skall i lämplig omfattning informera företag och andra berörda om avgöranden i konkurrensärenden. KKV skall vidare informera om tillämpningen av KL samt om och i övrigt främja ett konkurrensinriktat synsätt. KKV skall ge länsstyrelserna sådant underlag som de behöver för sina uppgifter på konkurrensområdet. Myndighetens verksamhetsområde kan delas in i fyra olika verksamhetsgrenar. Den första delen utgörs av lagtillämpning med mål att aktivt hindra skadliga konkurrensbegränsningar till nytta för konsumenterna. En andra del består av kon- kurrensförbättrande åtgärder, där målet är att bidra till en effektiv konkurrens såväl i privat och offentlig verksamhet. Detta skall ske genom att verket ger förslag till regeländringar och andra åtgärder för att undanröja existerande hinder. Den tredje verksamhetsgrenen avser kunskapsspridning där KKV skall ge marknadens aktörer vägledning och spelregler för en effektiv konkurrens samt i övrigt främja ett konkurrensinriktat synsätt. Slutligen består den fjärde delen av kunskaps- uppbyggnad, vilket innebär att den svenska forskningen skall utvecklas kvalitativt och kvantitativt. Resultatet av forskningen skall därvid bidra till ökade kunskaper hos verkets personal och övriga intressenter. KKV skall med stöd av KL aktivt motverka skadliga konkurrensbegränsningar inom privat och offentlig sektor. Myndigheter inom området för elektronisk kommunikation Verket tillämpar också , lagen om tillämpning av Europeiska gemenskapernas konkurrens- och statsstödsregler samt kon- kurrensförordningen. KKV meddelar föreskrifter och allmänna råd. KKV får efter ansökan av ett företag förklara att ett avtal eller förfarande inte omfattas av förbudet i 6 § KL (s.k. icke- ingripandebesked). En förutsättning för att ett konkurrens- begränsande avtal eller förfarande skall falla under förbudet är att det hindrar, begränsar eller snedvrider konkurrensen på ett märkbart sätt. På samma sätt som beträffande förbudet i 6 § KL kan KKV efter ansökan förklara i ett icke-ingripandebesked att ett avtal eller förfarande inte omfattas av förbudet mot missbruk av dominerande ställning i 19 § samma lag. Däremot går det inte att söka undantag från förbudet i 19 §. Överträdelse av förbuden i 6 § eller 19 § KL kan föranleda konkurrensrättsliga ingripanden i form av dels åläggande vid vite att upphöra med en pågående överträdelse, dels påförande av konkurrensskadeavgift för en redan begången överträdelse. Förvärv och andra företagskoncentrationer över vissa tröskelvärden skall alltid anmälas till KKV för prövning. En företagskoncentration kan förbjudas om den skapar eller för- stärker en dominerande ställning som väsentligen kan hämma en effektiv konkurrens inom landet eller en stor del av det. Om det är tillräckligt för att undanröja de skadliga effekterna av en företagskoncentration kan, istället för förbud, företag åläggas att t.ex. avyttra verksamheter. Ett icke-ingripandebesked innebär en förklaring från verkets sida att inget av förbuden i konkurrenslagen överträds och att verket därför inte kommer att ingripa. För ett konkurrens- begränsande samarbete kan undantag beviljas när de positiva effekterna av samarbetet överväger de negativa. KKV har till uppgift att ge förslag till regeländringar och avregleringar och andra åtgärder för att undanröja hinder mot effektiv konkurrens. Förslag till regeländringar som syftar till att förbättra effektiviteten på olika marknader och öka konsument- Myndigheter inom området för elektronisk kommunikation nyttan redovisas som regel i rapporter till regeringen eller i form av remissvar. Verket samarbetar även med KOV, PTS, , , , Energi- myndigheten och länsstyrelserna i frågor som rör konkurrens och regeländringar för att främja konsumentintresset. Samarbetet med PTS beskrivs närmare nedan. I KKV:s ansvarsområde ingår att sprida kunskap om konkurrensreglerna och verka för ett konkurrensinriktat synsätt i samhället. KKV arbetar aktivt med information om konkur- rensreglernas innehåll till olika målgrupper och organisationer. Vidare bedrivs en samverkan med länsstyrelserna. KKV skall även stimulera forskning på konkurrensområdet. Slutligen skall verket följa den internationella utvecklingen och vid behov samverka med andra länders konkurrensmyndigheter. Om det rör sig om ett konkret fall där det går att ingripa med åtgärder både genom TL och KL, bör fallet av effektivitetsskäl och lex specialis-principen i första hand lösas med hjälp av . PTS och KKV samråder och stämmer av med varandra så att de inte ovetandes arbetar parallellt med samma fall. Speciallagstiftning på sektorsområdet hjälper till att föra in konkurrens på ett område som varit monopolise- rat/statligt. Genom att tillämpa speciallagar kan PTS redan på ett tidigt stadium gå in och sätta upp regler och villkor för aktörerna på marknaden. KKV kommer däremot i regel in i ett senare skede när det skett ett övertramp på marknaden. Så är exempelvis fallet när ett dominant företag missbrukat sin ställning eller det påvisats konkurrenssnedvridande samarbete. KKV meddelar emellertid icke-ingripandebesked och gör vissa typer av förhandsbedömningar som t.ex. vid prövningar av företagskoncentrationer. KKV:s bedömningar är begränsade till konkreta företeelser och avtal. har KKV handlagt en rad ärenden med anknyt- ning till telemarknaden. Bl.a. har KKV utrett om nätsamarbetena för UMTS mellan och Tele2 samt HI3G och Europolitan är förenliga med . Företagen har för respek- tive samarbete ansökt om s.k. icke-ingripandebesked alternativt Myndigheter inom området för elektronisk kommunikation För samarbetet mellan HI3G och Europolitan har en bestämmelse i KL om s.k. automatiskt undantag aktualiserats. KKV har fattat ett beslut som innebär att undantag gäller för detta samarbete t.o.m. . KKV har också prövat om ett antal teleoperatörers (, , , och Europolitan) bildande av bolaget är förenligt med konkurrenslagens bestämmel- ser. KKV fann emellertid att samarbetsavtalet inte stred mot konkurrenslagens bestämmelser. Verket har också utrett om ett avtal som ingåtts mellan och var förenligt med konkurrenslagens bestämmelser. KKV påtalade att avtalet utestängde konkurrenter. slöt sedermera ett tilläggsavtal med . Verket fann att de ändringar vidtagit i viktiga avseenden begränsade de negativa effekterna av Telias erbjudande till . Ett flertal teleoperatörer anmälde till KKV för missbruk av dominerande ställning i anledning av Telias prissättning på ADSL-tjänster. KKV beslutade att närmare granska Telias förfarande. KKV hade vid utgången av 2001 knappt 100 anställda med kompetens inom framförallt ekonomi eller juridik. Ett antal sektorer inom näringslivet är särskilt prioriterade i KKV:s verksamhet. Till dessa hör byggsektorn, livsmedels- och dryckesindustrin, dagligvaruhandeln, petroleumsektorn, kemisk- teknisk industri, läkemedel, finansiella tjänster, tele, media och IT, flyg och järnväg samt energi. Inom KKV finns två konkurrensavdelningar. Avdelningarna svarar för initiativ och uppföljningsärenden, främst inom de prioriterade sektorer de ansvarar för. De prövar också ansökningar om icke-ingripandebesked eller undantag från KL:s förbud. Parallellt med tillämpningen av ansvarar avdelningarna dessutom för tillämpningen av Myndigheter inom området för elektronisk kommunikation Konkurrensavdelning 2 har ansvaret för tillämpningen av och ansvarar därutöver även för tillsyn enligt KL på området för tele- data- och radio, dvs. området för elektronisk kommunikation. Samtliga avdelningar deltar i arbetet med rådgivning vid Europeiska kommissionens tillämpning av . KKV:s informationsavdelning har ett övergripande ansvar för verkets externa och interna kommunikation, bibliotek och tips- och klagomålshantering. Tips- och klagomålsfunktionen innebär ofta en första sållning av inkommande klagomål som kan leda till ytterligare utredning, i vilket fall ärendet slussas vidare till kon- kurrensavdelningarna. En viktig grund för KKV:s arbete är att ta tillvara information om konkurrensproblem som verket får via muntliga och skriftliga tips och klagomål från företag och privatpersoner.