sou · GQB329d1 · 2003-01-01 00:00:00 — be- höver olika hierarkier, även etniska, uppmärksammas när det gäller bl.a. boende, inkomst, möjligheter på arbetsmarknaden och indivi- dernas handlingsutrymme att forma sina liv. SENIOR 2005 anser: N Det behövs mer forskning om åldrande i relation till genus och etnicitet, men också om bl.a. funktionshinder och socioekono- miska förhållanden. Bristen på kunskap om hur dessa faktorer påverkar och samverkar med livslopp och åldrande är oroande. Skillnader mellan individer och grupper tenderar att öka med stigande ålder. 3 En åldrande befolkning SENIOR 2005 konstaterar: En åldrande befolkning är en naturlig utveckling av den demo- grafiska omvandling som de flesta europeiska länder gick igenom . Denna omvandling, som även kallas ålderstransition, fortsätter nu på global nivå. Under omvandlingens sista skede, åldrandefasen, ligger tyngdpunkten i befolknings- ökningen i de äldsta åldersgrupperna. Den del av befolkningen som är under pensionsåldern förblir då eller börjar t.o.m. att minska. beräknas västra hälft bli den första region i världen som kommer in i åldrandefasen. För del innebär detta att av invånarna kommer att vara , jämfört med . Antalet personer som är kommer att öka från knappt en halv miljon till omkring 750 000. ytterligare ett par decenniers sikt blir ökningen av andelen och antalet äldre ännu större. Prognosernas säkerhet för de olika ålders- grupperna är beroende av antaganden om dödlighet, födelsetal och nettomigration. Ända fram beräknas medellivslängden vara längre för kvinnor än för män, men ökningen av medellivslängden beräknas bli större för männen. Kvinnoöverskottet beräknas därför minska i åldern 65 , men öka bland personer som är . De demografiska förändringarna beräknas leda till ökade skillna- der mellan olika län och lokala arbetsmarknader i . Kon- sekvenserna av denna utveckling på lokal och regional nivå berör många områden som inte ingår i vårt uppdrag, men som även kommer att påverka möjligheterna att långsiktigt utveckla äldre- politiken. SENIOR 2005 anser: N Det är hög tid att konsekvenserna av den demografiska utveck- lingen på lokal och regional nivå utreds med utgångspunkt i möjligheterna att leva och verka under hela livet i olika delar av landet. SENIOR 2005 konstaterar: De globala trenderna i befolkningsutvecklingen ger förutsättningar för nya tyngdpunkter i världsekonomin. Regioner som befinner sig i vissa tidigare faser av ålderstransitionen förväntas få en ökad eko- nomisk aktivitet när , och befolk- ning blir allt äldre. Men det finns flera faktorer som har betydelse för den ekonomiska utvecklingen, t.ex. miljö- och rersursfrågor. För de länder och regioner som går in i åldrandefasen kommer tillgången till arbetskraft att bli en alltmer kritisk fråga. De prognoser och scenarier som har gjorts i och andra länder ger något olika resultat när det gäller tillgången på arbetskraft, inte minst beroende på skillnader i metodik och antaganden, men trenden är genomgående och dramatisk på några decenniers sikt. Även dessa förändringar kommer att beröra många områden som ligger utanför vårt uppdrag, men som kommer att ha avgörande betydelse även för möjligheterna att långsiktigt utveckla äldre- politiken. De lösningar som diskuteras i och andra västländer är också likartade. Det handlar bl.a. om ökade födelsetal, möjligheter att förlänga den aktiva tiden i arbetslivet, senarelagd pensionsålder, insatser för att öka sysselsättningsgraden bland invandrare, större arbetskraftsinvandring och ökade satsningar på humankapitalet, särskilt bland yngre åldersgrupper. Olika försök att teckna den framtida utvecklingen visar att den svenska ekonomin redan om kan komma att befinna sig i en vansklig situation. Samma framskrivningar pekar dock på att en fortsatt ökning av den genomsnittliga materiella standarden. Hur denna standard ska fördelas kan därför bli en be- tydande utmaning för hela samhället. SENIOR 2005 anser: N Det kommer att fordras kraftfulla åtgärder inom många av de områden som diskuteras i och andra länder för att möta de exceptionella förändringar som en åldrande befolkning kommer att ställa oss inför under de närmaste decennierna. Under alla förhållanden kommer samhället att bli mer beroende av de insatser som den äldre delen av befolkningen kan bidra med inom bl.a. arbetslivet. N En utredning av den demografiska utvecklingens konsekvenser för samhällsekonomin bör snabbt påbörjas. Utredningen bör bl.a. beakta olika långsiktiga scenarier med såväl nationella som globala perspektiv när det gäller tillgång till arbetskraft, tillväxt och sparande. Utredningen bör syfta till att förbättra möjligheter att möta de utmaningar som följer med en åldrande befolkning och som faller utanför direktiven till SENIOR 2005. N Det politiska beslutsfattandet måste kunna möta konsekvenser- na av en åldrande befolkning utan att det uppstår stora mot- sättningar inom och mellan olika åldersgrupper. 3.3Resurser hos morgondagens äldre SENIOR 2005 konstaterar: Morgondagens äldre, dvs. de som är , förefaller att ha relativt goda egna resurser. Det gäller såväl hälsa som eko- nomi, sociala nätverk och utbildningsnivåer. När det gäller hälsa och ekonomi spelar dock många faktorer in, som det inte är möjligt att fullt ut överblicka. Följderna av ändrade familjemönster för äldre är ännu ett relativt outforskat fält. Och ny teknik kan snabbt resa krav på kunskaper som det kan vara svåra att skaffa sig, särskilt om man har lämnat arbetslivet. Skillnaderna i tillgång till olika resurser bland äldre personer kan bli betydligt större än vad som varit vanligt i . Den ökade medellivslängden gör att flera generationer kommer att ingå i äldregruppen, vilket gör att skillnader mellan dessa kommer att få genomslag och i högre åldrar än vad vi har varit vana vid. Skillnader mellan kvinnor och män, olika socioekonomiska grupper och mellan in- vandrare och personer som är födda i kommer sannolikt också att bli större och tydligare inom vissa områden. När det gäller hälsa och ekonomi finns det tecken på att skill- naderna mellan äldre och yngre generationer har ökat under . Utvecklingen har varit positiv i åldersgrupper- na , men inte för personer . Fram emot 2000-talets mitt kan de äldres hälsomässiga och ekonomiska för- utsättningar därför vara sämre än under de närmaste 20 30 åren. SENIOR 2005 anser: N Tendenserna till ökande skillnader mellan olika generationer när det gäller hälsa och ekonomiska förhållanden är oroande. Det krävs en ökad och fortlöpande uppmärksamhet på dessa skill- nader inom bl.a. forskning, myndigheternas arbete och statliga utredningar. Även i fortsättningen krävs det också stor upp- märksamhet på skillnader i hälsa och ekonomiska förhållanden inom olika generationer. 4 Fyra nycklar till framtiden 4.2Människans värde och väl SENIOR 2005 anser: N Äldrepolitiken behöver, som all annan politik, en värdegrund som hävdar människans värde och människans väl. Utifrån idéerna om människans värde och väl kan övergripande etiska Det gäller särskilt mänskliga och med- borgerliga fri- och rättigheter, humanitet och solidaritet. 4.3Behövs det en särskild äldrepolitik? SENIOR 2005 konstaterar: De nationella mål som beslutat om för äldrepolitiken omfattar både insatser av äldre personer och insatser som andra kan göra för äldre personer. Vår beskrivning av åldrandet och en åldrande befolkning understryker att äldre människors egna in- satser de närmaste decennierna får en allt större betydelse inom många områden för att skapa, öka, byta och i vissa fall fördela värden av olika slag. Förekomsten av en särskild äldrepolitik kan leda till att före- ställningen om äldre som en särskild kategori befästs och att män- niskor i högre åldrar inte uppmärksammas inom arbetsmarknads- politik, demokratipolitik, kulturpolitik, bostadspolitik och andra politikområden. SENIOR 2005 anser: N De politiska insatser som omfattar insatser av äldre människor behöver utvecklas. Frågor som gäller människors möjligheter till inflytande, delaktighet och aktivitet måste integreras inom de olika politikområden som berörs. En sådan mainstreaming får dock inte leda till att aspekter som gäller åldrande och äldre personer osynliggörs. behövs en ram för samordnade insatser på nationell nivå i syfte att möjliggöra integreringen. När vi här skriver om äldrepolitik är det denna särskilda och avgränsade betydelse som vi syftar på. N Ett förverkligande av den framtidsbild som vi skisserar kräver följande insatser: riv ålderstrappan och forma flexiblare livs- loppsmönster, bryt åldersbarriärer, planera för aktivt åldrande och stärk ömsesidighet och ansvarstagande över generations- gränser. 4.4Riv ålderstrappan forma flexiblare livsloppsmönster SENIOR 2005 konstaterar: Med flexiblare livsloppsmönster kan utbildning, arbete, samhälls- engagemang och fritid bli parallella spår i alla åldrar och inte bara aktiviteter förknippade med vissa åldrar. Flexiblare livslopps- mönster kan bidra till en frigörelse från roller och begränsningar som utgår från uppdelningen av livsloppet i avgränsade fack. Den frigörelsen behöver inte begränsas kring pensions- åldern och därefter. Större möjligheter till karriär och vidareutbild- ning skulle också kunna underlätta för människor att ägna mer tid åt bl.a. sina barn när man är i 30- och 40-årsåldern. Det nya svenska pensionssystemet understödjer en sådan flexibilitet. Det ger möjligheter till flexibla kombinationer av för- värvsarbete och pensionering, men också ekonomiska incitament för förvärvsarbete högt upp , även förvärvsarbete efter bidrar till att höja pensionssumman. En diskussion om ändrade livsloppsmönster i 60- och 70-årsåldern behöver inte heller överskuggas av hot om minskade pensionsnivåer. Kvinnors ökade förvärvsarbete visar att livs- loppsmönster kan ändras på ganska . måste sådana livsloppsförnyelser få tillåtas ta tid. Ytterst berör de män- niskors förväntningar på livet och samhället. SENIOR 2005 anser: N Politiska insatser inom olika områden bör inriktas på att främja nya och mer flexibla livsloppsmönster som alternativ till de kronologiskt bundna mönster som dominerar. En mång- fald av nya kombinationer behöver stimuleras. Det är också viktigt att åldersgränser och andra hinder för äldre personers förvärvsarbete och delaktighet i samhällslivet undanröjs. N Effekterna på hälsoutvecklingen måste följas noga, bl.a. med beaktande av skillnader mellan kvinnor och män och grupper med olika ekonomiska förhållanden. Flexiblare livsloppsmönster får t.ex. inte leda till ytterligare dubbelarbete för kvinnor, ökade socioekonomiska skillnader eller en ny kravkultur när det gäller aktivitet i hög ålder. SENIOR 2005 konstaterar: Negativ särbehandling på grund av ålder är en diskriminerings- grund bland andra. Vi välkomnar därför förslaget att komplettera regeringsformen med en föreskrift på grund av ålder nämns som en av flera otillåtna former av diskriminering. Vi ser det också som ett genombrott att en ny samlad lagstiftning mot diskriminering i nu utreds med ålder som en av flera diskri- mineringsgrunder. Medvetenheten om hur åldrande och äldre människor beskrivs, eller utelämnas, i politiska och administrativa dokument måste öka. Det kan handla om att inte kalla nämnder som sysslar med vård och omsorg om äldre människor för äldrenämnder eller tala om alla som är som improduktiva eller icke-arbetsföra. Inspiration när det gäller metoder och formuleringar kan hämtas från flera andra länder. En aktiv diskussion om de bilder och beskrivningar som före- kommer i bl.a. massmedierna är en nödvändig del av det demo- kratiska samtalet. Även här finns det exempel på insatser i andra länder som kan ge inspiration. SENIOR 2005 anser: N Staten, kommunerna och landstingen bör vara föregångare när det gäller att förändra ett språkbruk som bara associerar äldre människor med improduktivitet och behov av hjälp. N Officiell statistik och offentligt finansierad forskning som ska gälla hela befolkningen eller personer bör omfatta personer i alla åldrar, utan någon övre åldersgräns, om det inte finns särskilda skäl som talar emot detta. Undersökningar från statliga myndigheter, kommuner och landsting behöver också utformas så att de ger underlag för analyser och slutsatser som gäller alla berörda personer, oavsett ålder. N Det är angeläget att organisationer och företag ser över sina etiska regler och policydokument i syfte att synliggöra och motverka negativ särbehandling på grund av hög ålder. 4.6Planera för aktivt åldrande SENIOR 2005 konstaterar: betonar att planering för aktivt åldrande handlar om att skapa bästa möjliga förutsättningar för fysiskt, socialt och mentalt välbefinnande under livsloppet i syfte att öka antalet friska levnadsår, förmågan att skapa olika värden och livskvalitet i hög ålder. Att vara aktiv betyder i detta sammanhang att fortlöpande vara delaktig i sociala, ekonomiska, andliga, kul- turella och medborgerliga frågor. Planering för aktivt åldrande behöver också fokusera äldre människors rätt till lika möjligheter och jämlikt bemötande i alla delar av livet. Men det aktiva åldrandet är också en fråga för hela samhället och för enskilda människor i alla åldersgrupper. Insatser för att uppnå aktivt åldrande bör minska skillnader mellan kvinnor och män samt mellan socioekonomiska grupper och utformas med uppmärksamhet på förhållandet mellan generationer. Ytterst hand- lar aktivt åldrande om beslut som enskilda människor själva fattar om livsstil och levnadsförhållanden. För ett framgångsrikt förebyggande hälsoarbete bland äldre be- hövs bättre vetenskapliga underlag för att värdera olika insatser samt ett befolkningsperspektiv i arbetet. SENIOR 2005 anser: N En central uppgift för myndigheter och andra aktörer är att skapa förutsättningar för den enskildes egen planering och eget ansvarstagande för ett aktivt åldrande. N Det är viktigt att former och underlag för prioriteringar av samhällets insatser för aktivt åldrande utvecklas. Bedömningar av den långsiktiga nyttan av olika insatser bör vara vägledande i sådana prioriteringar. Det innebär att skillnader inom och mellan åldersgrupper bör beaktas, liksom värdet av insatser under olika delar av livsloppet. För detta krävs dock ett bättre vetenskapligt underlag än vad som finns . N Kunskaperna om funktionsnedsättningar under åldrandet bör förbättras och integreras i tillgänglighetsarbetet. Det gäller bl.a. kunskaper om kombinationer av olika funktionella begräns- ningar. skiljs äldre ofta på ett förvirrande sätt från funktionshindrade i tillgänglighetsarbetet. 4.7Stärk ömsesidighet och ansvarstagande över generationsgränser SENIOR 2005 konstaterar: Det generationsöverskridande perspektivet är påfallande klent ut- vecklat i . I flera andra länder finns särskilda program för arbete över generationsgränser. Dessa är medel för målmedvetna och varaktiga utbyten av resurser och lärande mellan äldre och yngre generationer för individuell och samhällelig nytta. SENIOR 2005 har inte i uppdrag att särskilt föreslå hur de framtida vård- och omsorgsbehoven hos äldre personer ska mötas. I vårt slutbetänkande avser vi dock att ta upp frågan om det offentliga åtagandet för vård och omsorg om äldre personer. Att analysera det åtagandet är en viktig förutsättning för att de fram- tida vård- och omsorgskostnaderna ska kunna beräknas. Vi har också uppdragit till Statskontoret att utarbeta en modell för be- räkning av de framtida vård- och omsorgskostnaderna. SENIOR 2005 anser: N De utmaningar som en åldrande befolkning innebär för sam- hället kräver fortsatta insatser för en hållbar utveckling mellan generationer . Särskilt måste ömsesidigheten över gene- rationsgränser stärkas och utvecklas inom områden av betydelse för samhällsekonomin och maktstrukturen i samhället. Med en sådan ömsesidighet blir äldre personers delaktighet även en fråga om att delta i och ta ansvar för politiska beslut. N Möjligheterna att långsiktigt främja möten och samverkan mellan personer ur olika generationer bör uppmärksammas inom alla delar av samhället. Strukturer för detta behöver byggas upp och kunskaper om metoder och arbetsformer samlas till en bas för fortsatt utveckling. 5.1 Arbetsliv i förändring SENIOR 2005 konstaterar: En allt kortare del av vår livstid ägnas åt förvärvsarbete medan vi får allt fler friska år efter pensioneringen. Nuvarande trend med tidigt utträde från arbetsmarknaden och senare inträde i arbetslivet på grund av ökade krav på utbildning kommer i kombination med den demografiska utvecklingen att skapa en situation där allt färre ska försörja allt fler. Fram förväntas av de anställda i vissa yrkes- grupper att gå i pension. Det finns tre sätt, som var för sig eller tillsammans, kan beskriva och förklara orsakerna till varför många lämnar arbetslivet . En förklaring är utstötning på grund av förhållandena på arbets- marknaden, en annan förklaring är att vissa ersättningssystem kan göra det attraktivt att lämna arbetslivet och en tredje förklaring är individens egen motivation och de prioriteringar man vill göra mellan arbete och fritid. Den könssegregerade arbetsmarknaden inverkar negativt på arbetsmarknadens effektivitet. Kvinnodominerade yrken har lägre lön, ger inte samma utvecklings- och karriärmöjligheter och är ofta mer fysiskt krävande jämfört med yrken som domineras av män. Då det finns färre kvinnodominerade yrken än mansdominerade yrken är det svårare för kvinnor än för män att få ett nytt arbete om de av hälsoskäl eller andra skäl vill byta yrke eller anställning. Fler kvinnor än män tvingas av hälsoskäl att lämna arbetslivet . Det finns en stor potential av arbetskraft i åldrarna och bland personer födda utomlands. Enligt Arbetsmark- nadsverkets bedömningar kan antalet sysselsatta öka med 180 000 personer fram om andelen i varje åldersklass i åldrarna 50 som stannar i kvar i arbete ökar från nuvarande nivå till . var av 55-åringarna, 67procent av 60-åringarna och av 64-åringarna sysselsatta. En följd av de ekonomiska och teknologiska förändringarna är att arbetets karaktär förändrats. Kvalifikationsnivåerna har höjts, arbetsintensiteten och rörligheten mellan arbetsgivarna har ökat. Förändringarna har dock skett långsammare än man föreställt sig och de förändringar som skett omfattar inte alla grupper. Yngre och äldre medarbetare har olika kompetenser och erfaren- heter som snarare kan komplettera än ersätta varandra. Många arbetsgivare tar på sig stora kostnader genom att erbjuda avtals- pensioner eller genom att inte vidta åtgärder som kan bidra till att fler äldre orkar och vill arbeta kvar på arbetsplatsen. De regler som styr pensioner och ersättningar vid sjukdom, arbetsskada och arbetslöshet har ständigt föränd- rats. Dessa förändringar i kombination med mångfalden av regler som handläggs av många olika aktörer gör det svårt för både den enskilde och handläggaren att veta vad som gäller i olika situa- tioner. Tydliga och stabila system som hänger ihop är därför en förutsättning för att alla parter på arbetsmarknaden ska kunna pla- nera . SENIOR 2005 anser: N En viktig förutsättning för att fler äldre ska vara aktiva i arbets- livet är att arbetsgivarnas och individernas intressen kan förenas. För arbetsgivarna är tillgången på kompetent och erfaren per- sonal en nyckelfråga för företagens, organisationernas och myn- diheternas effektivitet och lönsamhet. För individen har arbetet både ekonomiska och sociala värden och att själv kunna påverka pensioneringsprocessen har också stor betydelse för välbefin- nandet under resten av livet som pensionär. N Med hänsyn till bl.a. de förändringar som förväntas ske av försörjningskvoten är det viktigt att kunna följa utvecklingen av hur utträdesåldern från arbetslivet förändras över tiden och inom olika branscher. Det är därför angeläget att konstruera mått för utträdesåldern som kan beskriva hur äldre successivt lämnar arbetslivet. 5.2Strategier för ett livsloppsanpassat arbetsliv SENIOR 2005 konstaterar: Viljan och orken att förvärvsarbeta är ett resultat av tidigare yrkeserfarenheter. En del har tappat motivationen, andra har arbetsskador och långa sjukskrivningsperioder bakom sig. Arbetsförhållanden och de möjligheter till kompetens- och karriär- utveckling som erbjuds under tidigare perioder av yrkeslivet har stor betydelse för senare delen av yrkeslivet. Negativa attityder bland arbetsgivare, fackliga företrädare och andra aktörer som har inflytande på personalpolitiken kan vara ett allvarligt hinder för de äldres möjligheter till arbete och utveckling. Attityderna bottnar i brist på insikt och kunskap om vad de äldre kan och vill göra samt brist på kunskaper om vad åldrandet innebär. SENIOR 2005 anser: N Goda arbetsförhållanden och möjlighet till kompetens- och löneutveckling under hela yrkeslivet är en viktig förutsättning för att fler i den äldre arbetskraften ska vilja, orka och kunna arbeta. Under slutet av yrkeslivet kan det dock vara motiverat med särskilda insatser som t.ex. att anpassa arbetsuppgifterna till den enskildes arbetsförmåga, erbjuda kompetensutveckling och flexibla arbetstider. N Vi anser att det finns ett stort behov av samverkan mellan regeringen, berörda myndigheter, arbetsmarknadens parter och arbetslivsforskningen för att gemensamt utarbeta strategier och vidta åtgärder så att utvecklingen att fler lämnar arbetslivet kan vändas. En sådan samverkan kan med fördel ske i ett nationellt projekt. Syftet bör vara att stödja och stimulera ut- vecklingen av arbetslivet så att arbetsförhållandena bättre an- passas till de äldres arbetsförmåga, det blir lättare för äldre i arbetslivet att börja nya yrkeskarriärer, möjligheterna till flexibla arbetstider förbättras och möjligheterna att kombinera pension med förvärvsarbete ökar. Egenföretagarna är ofta yrkesaktiva längre än anställda och många ser egenföretagande som ett sätt att kunna kontrollera sin arbetssituation. Att stimulera och underlätta egenföretagande är därför angeläget. N Attityderna till den äldre arbetskraften måste förändras. Det kan ske genom bl.a. saklig information om vad åldrandet innebär och insikter om vilka värden den äldre arbetskraften har för verksamheten. Inrotade uppfattningar om åldrandet som omöj- ligt att påverka och att åldrandet innebär en försvagning som direkt kan kopplas samman med åldern måste brytas. Arbetsförmåga beror både på de egna resurserna och på arbets- förhållandena. Förändringarna i de mänskliga resurserna är indivi- duella och kan variera i olika faser av livet. I vilken mån man på företagen kan tillgodogöra sig de äldres kompetens och tillgodose de äldres önskemål om personligt anpassade arbetsvillkor handlar till stor del om kunskaper om vad åldrandet innebär och att det finns en arbetsledning som kan anpassa arbetsförutsättningarna utifrån individens förmåga. Den anställde måste också ta sitt ansvar genom att aktivt delta i frågor som rör arbetets organisation och hur arbetet utförs samt utnyttja de möjligheter till friskvårdsakti- viteter som erbjuds och följa gällande skyddsföreskrifter. Dagens arbetsmarknad handlar ofta om heltidsarbete eller inget arbete alls. Denna antingen-eller-syn gagnar inte möjligheten att arbeta för många äldre. Arbetsgivarnas krav på flexibilitet för att kunna anpassa produktionen till snabbt förändrade förutsättningar kan också ge möjligheter till att anpassa arbetsförhållanden till de anställdas önskemål och behov avseende anställningsformer, arbetstider, arbetsuppgifter och arbetsplatsens förläggning. Utredningen om handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet gör bedömningen att arbetsgivaren enligt nuvarande lagstiftning har ett omfattande ansvar för att de anställda inte skadas eller drabbas av ohälsa i arbetet. På grund av bristande kunskaper åsidosätts dock lagstiftningen. Det finns därför, enligt utredningen, anledning att göra en samlad redovisning av arbetsgivarens ansvar i hälsoarbetet bland de äldre. SENIOR 2005 anser: