sou · GQB394 · 2003-01-01 00:00:00 — Det har aldrig allvarligt övervägts att upphöra med övervakning och registrering av de nazistiska och högerextremistiska organisa- tionerna och deras medlemmar trots dessa organisationers låga numerär efter . i Wen- nerströmaffären motiverade registreringen med, att det var nöd- vändigt att ta hänsyn till den internationella underrättelseverksam- hetens skiftande mål och medel. Kontinuiteten i övervakningen var viktig. Det kunde visa sig vara förhastat att upphöra med att regi- strera en viss riskfaktor. Om denna senare blev intressant, kunde de luckor som uppstått i registreringen innebära svårigheter. Så- lunda kunde man f.n., i motsats till , anse det vara täm- ligen ointressant att registrera nazister och andra fascistiska ytter- lighetselement, men det kunde inte uteslutas att bedömningen kunde bli en annan Det moderna samhällets sårbarhet gjorde dessutom att även en liten grupp fanatiker kunde vålla lan- det oerhörda skador i en allvarlig situation.75 72SOU 1948:7, s. 300 f. 73Försvarssstaben, Inrikesavdelningen, serie F X a, volym 9-10, 12, 14-16, MUST. 74SOU 1989:18, Säkerhetspolisens arbetsmetoder, 1989, bilaga, s. 121. 75SOU 1989: 18, bilaga, s. 125. Närmare bestämmelser om säkerhetspolisens organisation återfinns i SOU 1968:4, Handläggning av säkerhetsfrågor, Utlåtande av i Wennerströmaffären, 1968, s. 23 f.f. Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism Det grundläggande materialet till en undersökning om övervak- ning av nazister och högerextremister 1946-1980 återfinns i och omfattar i första hand serierna sakakter och per- sonakter samt månads- och kvartalsöversikter. Materialet är omfattande men på samma gång ojämnt och svåröverskådligt för en övergripande undersökning, som sträcker sig över en relativt , och som omfattar ett stort antal organisationer. Kopior av promemorior och utredningar återfinns ofta på flera oli- ka håll, i sakakter och i personakter men även i serier av in- och ut- gående handlingar. I dossiererna blandas mycket disparat material, originalhandlingar, kopior, tidningsklipp, flygblad, och propagan- damaterial. Uppgifter i materialet tyder på att gallringen har varit omfattande. I synnerhet tycks detta gälla den gallring som ut- förts retroaktivt efter tillkomsten av Personalkontrollkun- görelse.76 Hos Militära Underrättelse- och Säkerhetstjänsten (MUST) finns ett stort material gällande nazismen inom försvaret. Delar av detta material har utnyttjats. I förvaras enskilda arkiv efter flera av de mer bety- dande nazistledarna. Det skulle vara intressant att ställa det materi- alet mot material från för att se om uppfattning om rörelserna och deras planer stämde med partiernas intentioner men också, om möjligt få klarlagt nazistledarnas syn på SÄPO.77 Det har varit naturligt att utforma kapitlet Övervakning av na- zistiska och högerextremistiska organisationer kronologiskt efter organisation. En viktig orsak till detta har varit att källmaterialet är ordnat just så. Uppdelningen i tre tidsavsnitt 1. 1946-1954, 2. 1955- 1968, 3. 1969-1980 styrs också i första hand av källmaterialets ka- raktär. Fr.o.m.1955 upprättades inom Översikter över spiona- ge och sabotage m.m. som gäller höger- och vänsterextremistiska organisationer, 1955-1957 månadsöversikter och därefter kvartals- översikter. Dessa översikter överlämnades som orientering inom , till de lokala säkerhetstjänsterna och till För- svarsstabens säkerhetsavdelning. Källmaterialet är också mer enhetligt . 76Om gallringens genomförande se 5:720/6, löpnr. 3, Protokoll från region- och rotelche- fers konferens 16/11-19/11 1971, 5:720/6, löpnr. 13, Protokoll från regionkonferens 26/9- 28/9 1978, . 77I förvaras arkiven efter Per , och , , och för att nämna de viktigare. Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism Tillkomsten av personalkontrollkungörelsen 1969 innebar helt nya förutsättningar för övervakning och registrering av extremist- organisationer och 1968 utgör därför ett naturligt slutår för den andra perioden. Förstatligandet av polisen 1965 hade också kunnat vara ett naturligt gränsår. För att ge ökad konkretion åt undersökningen ges ganska detal- jerade exempel på övervakningssituationer. På grund av källmate- rialets karaktär kan det dock i vissa fall vara svårt att avgöra hur pass typiska de valda exemplen är. Särskilt gäller detta . 3.2.1Svensk socialistisk samling (SSS), Nordisk ungdom och Nationalsocialistiska /Svensk socialistisk samling bildades av f.d. furiren . I riksdagsvalet fick partiet 19942 röster. 1944 hade antalet röster sjunkit till 3072. 79 lämnade med- lemmarna i stor utsträckning partiet och nyrekryteringen var dålig. Partiets ekonomi var katastrofal. genomförde Stock- holmspolisen en razzia mot partiexpeditionen och ledande parti- funktionärer. I samband med razzian anhölls bl. a. holm och . Orsaken till ingripandena var, att polisen misstänkte att partiet hade haft ekonomiskt stöd från Nazitysk- land. Partiet friades från anklagelserna. Enligt den information som Nürnbergdelegationen fick hade inga pengar betalats ut till eller andra nazistsympatisörer. Oppositionen mot partiledningen växte och vid en ledardag 1950 fattades beslut om att partiet skulle läggas ned. I samband med nedläggningen bildades Svensk Socialistisk Samlings kamratfö- rening som liksom organisationen kom att leva vidare. F.d. partimedlemmar kom att ansluta sig till , Nysvenska rörelsen eller bilda egna organisationer. 78Heléne Lööw, Hakkorset och Wasakärven, En studie av nationalsocialismen i 1924- 1950, 1990. 79Heléne Lööw, Hakkorset och Wasakärven, 1990, s. 272. 80Heléne Lööw, Hakkorset och Wasakärven, 1990, s. 71 f.f. Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism Säkerhetspolisens bevakning av SSS skedde centralt av säker- hetspolisen och regionalt och lokalt genom landsfogdarna och landsfiskalerna. Utbyte av uppgifter skedde mellan nivåerna. Parti- ets press Den svenske och folk följdes kontinuerligt. Från pressen fick man uppgifter om central och lokal organisation, ekonomi, mötesverksamhet och par- timedlemmar. De i pressen namngivna medlemmarna var nästan undantagslöst registrerade eller kom att registreras i Säkerhetspoli- sens centralregister. Beslut om uppläggning av personakt fattades när man bedömde att materialet skulle bli omfattande. För flertalet av de ledande inom SSS gällde att registreringen redan hade påbör- jats . Man hade redan tidigt framträtt inom någon nazistorganisation och senare anslutit sig till SSS. Registreringen kan lätt följas via de tidningsklipp, som tillfördes sakakterna. För de personer som nämndes i pressklippen gjordes slagningar i säkerhetspolisens register. Var personen registrerad påfördes pressklippet ett rött R med stämpel eller rödpenna. Hade personen en personakt påfördes aktnumret. När det gällde dem som inte påträffats i registren noterades ej reg. har säkert ett omnämnande i partipressen varit ur- sprunget till registreringen. Påträffade listor över tidningsprenumeranter togs till vara och bildade underlag för registrering. Inga försök till en mer systema- tisk insamling av prenumerationslistor tycks ha gjorts. 3.2.1.1Övervakning av offentliga möten Offentliga möten i hölls på , i , Sveasalen och Katarinasalen. An- sökningar om tillstånd att hålla möten inlämnades till Överståthål- larämbetet eller Poliskammaren i , som också beviljade tillstånd. Ett par polismän beordrades normalt att övervaka möte- na. I allmänhet upprättades en mötespromemoria, som insändes till Statspolisen i . I promemorian upptogs tiden för mötet, talare, referat av tal och uppskattat antal deltagare. De deltagare, som kunde identifieras, rapporterades liksom övriga iakttagelser som fanborg, flygbladsutdelning, tidningsförsäljning och eventuella intermezzon. Här följer några exempel på offentliga möten som bevakades . hölls ett tidigare annonserat möte i Sveasalen, partiets lokal på . Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism 39 personer var närvarande. hölls of- fentligt möte på . En man från Säkerhetspolisen rapporterade från mötet. Deltagarantalet vid mötet var som mest 150 personer. inbjöd alla till eftermöte på . Ett mindre an- tal värnpliktiga från Lv 3 bevistade mötet troligen av nyfikenhet enligt rapportören. Den Svenske och Storm- facklan såldes. Inga intermezzon kunde rapporteras. Vid mötet togs fotografier som bifogades rapporten. Även den 2 och hölls offentliga möten på . Antalet deltagare uppgavs vid båda tillfällena till cirka 150 personer. Ett antal mötesdeltagare uppräknades i rap- porterna. Mötet varade från kl. 1930 till 2045. Ett fåtal militärer i uniform (flottis- ter) bevistade mötet. De gillade inte talet och visslade, kommente- rade rapportören. Inga intermezzon uppstod för övrigt. höll ett oanmält möte i Sveasalen den 13 novem- ber 1947. Tre konstaplar betalade inträde och bevistade mötet. 40 personer var närvarande. kallades till förhör och dömdes till böter för förseelse mot ordningsstadgan.82 De stupades dag högtidlighölls fr. o m. . tycks ha varit initiativtagare men i ceremonier- na deltog medlemmar från olika nazistiska organisationer. Firandet omfattade bl.a. kransnedläggning vid grav på i . Hallberg-Cuula hade varit fin- landsfrivillig och tjänstgjort under Fortsättningskriget vid Hangö- bataljonen, Svirkompaniet. Han avled efter att ha hanterat en rörmina felaktigt. Hallberg-Cuula blev nazisternas kultfigur83 Personal från Säkerhetspolisen kommenderades årli- gen till Hallberg-Cuulas grav på , i varje fall in . Rapporter om mötenas förlopp och kän- da deltagare upprättades Enligt rapport års firande hölls 8150:140, 1 B, SSS. 8250:140, 1 B SSS, . 83Om se , Hakkorset och Wasakärven, 1990, s. 128 f.f., K. A. N. , Överklass, nazism och högerextremism 1945-1995, 1998, s. 66 f. Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism ett eftermöte i partilokalen . Även detta möte bevakades. Enligt rapporten hade 15 personer anlänt 3.2.1.3Kommittén för firande av av organiserade möten i Kungs- trädgården. De olika nazistorganisationerna stod bakom firandet. före ingavs ansökan till Överståt- hållarämbetet om kransnedläggning vid . Ceremonin bevakades av polis och rapport inlämnades över uppskattat antal närvarande. Kända deltagare rapporterades liksom uppgifter om vilka som lagt ner kransar. har stått bakom organiserandet.85 hade Säkerhetstjänsten övervakat (P 5383, P 3646). hade deltagit som frivillig i . Han var en av de ledande i SSS och ledare för ortsgrupp . Han redigerade tillsammans med . Försvarsstaben underrättade Statspolisen om att försök hade gjorts av medlemmar av SSS Hälsingborgsav- delning att bilda en nazicell vid P 2 i . Det visade sig att stod bakom det hela. Jag återkommer till detta un- der avsnittet, Propaganda riktad mot det militära försvaret.86 arbete för att bygga upp en underjordisk mot- ståndsrörelse behandlas här huvudsakligen i den del som gäller övervakningen av honom. Som underlag för undersökningen har använts personakt, sakakt om Hallbergska mot- ståndsrörelsen samt handlingar hos Försvarsstabens inrikesavdel- ning.87 8450:13/4, Ortsgrupp , . 50:140, SSS, Rapport inkommen till Statspolisen i 2/6 1947, 85Se t.ex. rapport , . 87Otto personakt, P 3646. Sakakt Hallbergska motståndsrörelsen P 53 83, . Försvarsstaben, inrikesavdelningen, serie F VIII g, voym. 5, Föreningar och sam- manslutningar, F VIII c, volym 3, 4, Nationalsocialismen. och hans arbete med att bygga upp en motståndsrörelse behandlas av i De bruna förbin- delserna, 1995, s. 271 f.f. och av K.A.N. , Överklass, nazism och högerextremism, 1945- 1995, 1998, s. 68 f.f. Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism Försvarsstaben meddelade Statspolisen, att höll möten i sin bostad i och man begärde övervakning av ho- nom. Eftersom tidigare var känd som ivrig nazist och registrerad som sådan, beordrades personal från tredje roteln att övervaka bostad med anledning av ett tidigare utannonserat möte. Uppgiften var att söka klarlägga, vilka som besökte honom . Sex personer kom, alla iklädda uni- form. Några kunde identifieras som elever vid Arméns underoffi- cersskola i . inkom ett meddelande, att Hall- berg skulle ha möte i . sattes under be- vakning. Enligt en förtrolig meddelare lämnade sin bo- stad . Han anlände dock aldrig till . var han åter hemma i bostaden och bevakningen av cen- tralstationen indrogs. hölls emellertid de närmaste dagar- na under fortsatt bevakning . rapporterades att Hall- berg hade haft besök av tre militärer. begärde Försvarsstabens inrikesavdelningen en närmare undersökning av Hallbergska kåren. Lektioner hölls för elever från och . Eleverna undervisades i hur de skulle agera om blev angri- pet av . En av deltagarna, en namngiven furir från Dalre- gementet berättade för polisen om organisationens uppbyggnad och överlämnade en lista över kursdeltagarna. Alla registrerades i centralregistret. En anteckning gällande personalkontroll i sakakten tyder emellertid på att närvaron hos inte senare i livet be- lastade kursdeltagarna. företogs husrannsakan hos beordrad av landsfogden i . misstänktes för olovlig kårverk- samhet och han greps . Vid husrannsakan kom polisen över anteckningsböcker med listor över förslag till medlemmar i organisationen. Listorna upptog 1043 namn. 604 personer kunde identifieras. Av dessa förekom 111 i tredje rotelns register. Det misstänktes att genom en kvinnlig anställd hade haft till- gång till uppgifter ur Statspolisens register. Detta kunde dock inte ledas i bevis. Kvinnan, som var gift med en löjtnant och finlands- frivillig med kontakter till , avskedades emellertid .88 Förhör hölls med och hans medarbetare, direktören , även han registrerad , kapten och försvarsstabschefen 88P 5383 löpnr. 89Rickard , arkiv, KrA. och anknytning till Hallbergaffären har behandlats av Maj Wech- Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism framhöll vid förhöret att han hade börjat fun- dera på att organisera en underjordisk organisation att träda i kraft vid en eventuell framtida ockupation. Han hade tagit kontakt med kamrater från frivilligkåren. Intresset hade dock svalnat efter hand för att åter öka efter Pragkuppen . Ingen vapenlagring eller andra illegala åtgärder hade förekommit. Ingen bindning till utlan- det fanns. hade fått kontakt med kapten och general genom . Genom hade han sedan fått kontakt med , chef för vid Försvarsstaben, och via denne med . hade ÖB:s uppdrag att förbereda en svensk motståndsrörelse. Förhör hölls också med , S Å , och de sex personer som iakttagits . frigavs men hölls under uppsikt. Han be- dömdes fortsätta sin verksamhet. Enligt förundersökningsproto- koll hade det inte kunnat styrkas ..att Hall- berg försökt inhämta uppgifter vare sig om civila eller militära för- hållanden av hemlig natur. Han frikändes av rådhusrätten i Uppsa- la och av . Rätten fann att verksamheten endast hade omfattat en planering för åtgärder att vidtas först när landet redan var ockuperat och statsmakten upphört att fungera. Det hade ej kunnat styrkas att hade ägnat sig åt olovlig kårverksamhet enligt 9. kapitlet 7 § Strafflagen. Målet överlämnades senare av landsfogden i till Riks- åklagaren för prövning. Denne fann att hovrättens dom måste god- tas men anslöt sig till uttalande att sam- manslutning lätteligen kan komma i motsatsställning till statligt ledd verksamhet och därför icke är önskvärd ur allmän synpunkt. Riksåklagaren önskade få till stånd en lagstiftning på området. Hans yttrande överlämnades på remiss till Överbefälhavaren av Chefen för anslöt sig till Riksåklagarens begäran om en förnyad lagstiftning på området. Av särskilt intresse är ÖB:s uttalande om risken av konkurrens och motsättningar mellan en av staten organiserad motståndsrörelse och en friare organisation. ÖB hänvisade till de motsättningar, som hade rått inom de norska och danska motståndsrörelserna under . Överbefälhavaren uttryckte sig bl. a. sålunda, i De bruna förbindelserna, s. 272 f. och av K.N.A. , Överklass, nazism och högerextremism 1945-1995, 1998, s. 158 f. 90 Handlingar i målet förvaras i Försvarsstaben, , serie F VIII g, volym 5, MUST. Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism ...man torde inte kunna bortse från, att den angivna konkurrensen - i synnerhet om den kombineras med markerad olikhet i politisk uppfattning m. m. - kan leda till rivalitet och öppen konflikt. Ris- ken härför torde bli avsevärd därest initiativtagaren till en icke stat- ligt ledd verksamhet hyser planer på att nyttja situationen för att främja sina egna, en viss grupps eller politisk riktnings intressen. Att han hade den hallbergska organisationen i åtanke är ganska up- penbart. framförde klagomål till Justitie- kanslern över Säkerhetstjänstens behandling av honom. Då detta inte ledde till något resultat, vände han sig upprepade gånger till chefen för och krävde åt- gärder mot Säkerhetstjänsten och dess spaningsmetoder.92 En stencilerad skrift Lägesinformation, som bedömdes ha an- knytning till och hans rörelse påträffades på några förband . Försvarsstabens inrikesavdelning översände ett exemplar av skriften till Statspolisinten- denten med begäran om utredning. Den som hade distribuerat skriften var en tidigare överfurir, som var anställd som po- lis. Då Försvarsstaben finner det angeläget att alla företeelser ty- dande på nationalsocialistisk verksamhet inom försvaret undersö- kas innan de ev. bli föremål för uppmärksamhet i pressen, har jag äran anhålla ärendet närmare utredes och att därvid de tidigare översända uppgifterna angående den av planerade motståndsrörelsen även ägnas uppmärksamhet. Detta torde vara så mycket mera angeläget, som uppgifterna tyda på att en polisman medverkat vid utspridandet av propagandamaterial vid militärt för- band.93 avdelades betydande resurser till bevakning av . Ett besök i då han sammanträffat med en viss sjökapten som var nazist, beva- kades särskilt.94 I en PM , meddelade den övervakande polismannen förefaller det som om aktiverat sin verksamhet. Han misstänkes resa omkring Inrikesavdelningen, utgående handlingar 22/6 1954 nr. H 55:2, Försvars- staben, Inrikesavdelningen, serie F VIII g, volym 5, MUST. 92Personakt 3646, . 93Försvarsstaben, Inrikesavdelningen, utgående handlingar. 10/3 1955 nr. H 55:2 In, serie F VIII, volym 3, MUST. 94Personakt 131, . Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism till framför allt sådana orter där militära förband äro placerade. Bevakningen gav ej några resultat.95 hölls förhör med . gällde frågan hans kontakter med och dog . I Hallbergfallet var kontakterna mellan Försvarsstabens inrikes- avdelning och Statspolisen mycket intensiva. Källmaterialet pekar på ett kontinuerligt informationsutbyte. Ytterligare en motståndsrörelse liknande blev känd 1952. B uppvaktade försvarsminister och framlade då sina planer på en motståndsrörelse. överlämnade materialet till Statspolisen, som kunde kon- statera att B och de övriga i organisationen inblandade personerna redan tidigare var registrerade hos . Statspolisen under- rättade i sin tur Försvarsstabens inrikesavdelning. Försvarsstaben orienterades också i frågan av chefen för kommandoex- pedition, som förhörde sig om Försvarsstaben ville se något ingri- pande från statsrådets sida. I sitt svar framhöll Försvarsstaben att organisationen var känd . Man önskade ej några åt- gärder. Med hänsyn till pågående utredning angående organisation önskade försvarsstaben att ärendet skulle behandlas med största sekretess.97 Huruvida de personer som stod bakom denna motståndsrörelse hade nazistisk anknytning är inte känt. 3.2.1.5Propaganda riktad mot militära förband I en rapport om de högerextremistiska organisationernas pro- paganda mot försvaret uppgavs att verksamheten var obetydlig. Främst hade den bestått i att sprida tidningar.98 Handlingarna hos Försvarsstaben och Statspolisen tyder på att detta var en riktig be- dömning och att detta gällde . Att en viss akti- vitet dock hade förekommit, visar Hallbergfallet och några andra händelser, som rapporterades till Säkerhetspolisen och sedan följ- des upp. 95P 3646 A löp nr. Enligt PM från 1. kriminalassistent . 23/11 1955 bevakades 24-27, , 4, 9-10, 12, . PM 20/2 1956, 96P 3646, . 97P 5097 (B), . Försvarsstaben, inrikesavdelningen, inkomna handlingar, 2/10 1951 nr. H 819, MUST. 98Försvarsstaben, inrikesavdelningen, serie F VIII e, volym 154, MUST Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism kunde regementschefen vid P 2, översten meddela Försvarstaben, att försök pågick att bilda en nazist- cell vid regementet. Ett par volontärer var regementschefens in- formatörer. På uppmaning av Försvarsstaben bad regementschefen volontärerna att besöka ett möte i Svensk Socialistisk Samlings par- tilokal i för att sedan rapportera om mötet. var inbjuden att tal. Volontärerna besökte mötet. Hall- berg hade i sitt tal bl.a. uppmanat till bildandet av en Sveaborgs- formation vid regementet. Statspolisen i uppdrog åt av- delningen i att ta kontakt med regementschefen och följa utvecklingen. Förhör hölls med volontärerna. Den volontär som hade propagerat för nazismen avskedades, och de övriga förbjöds att i fortsättningen besöka partilokalen. I brev till Statspolisen i meddelade statspolisintendent att ingen av volontärerna tidigare hade varit registrerad i vårt register. Han fortsatte: Jag har talat med intendent om att eventuellt sätta någon av pojkarna att spela ett dubbelspel, men icke heller han ansåg det vara lämpligt att ha en så ung pojke som kontaktman, då fara kan föreligga för att hans avancemang skulle kunna bli lidande på det, om tidningarna finge reda på att han tillhört något ytterlig- hetsparti.99 hade en liknande aktion från SSS´ sida gjorts vid . Även här fick regementschefen snabbt kännedom om det hela. Efter utredning blev initiativtagaren, en furir avske- dad.100 översändes Den Svenske i korsband till furirmässen på K 3.101 Enligt en uppgift som inkom 1949 till Försvarsstaben hade nazistledningarna i och skaffat sig tillgång till manskapsrullorna och sänt ut propagandamaterial bl.a. till kryssaren så har vi slutligen , som spreds vid Ingen- jörkår 1952. 99P 5880 löpnr. 1, , till Statspolisen i 10/8, 18/8 1947, rap- porter 9/4, 2/10 1947. Försvarsstaben, inrikesavdelningen, Serie F VIII c, volym 3, PM 19/2 1947, MUST. 100PM 19/2 1947, Försvarsstaben, inrikesavdelningen, Serie F VIII c, volym 3, MUST 101Försvarsstaben, inrikesavdelningen, serie F VIII c, volym 3., MUST 102Försvarsstaben, inrikesavdelningen, detalj 1, ink. 10/11 1949, F VIII e, MUST. Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism Säkerhetspolisen följde en övningsskjutning vid . Skjutningen hade ordnats av Nordisk ung- dom och leddes av en major . Enligt PM bedöm- des skjutningen inte ha något med politisk verksamhet att göra. Genom pressen och genom den lokala polisen fick säkerhetspo- lisen kännedom om de olika sommarläger som drevs av Nordisk ungdom, och man höll dem på så sätt under viss kontroll. Förhör hölls med ledarna för ett ungdomsläger på Bogesundslandet första dagarna . Det visade sig att tillstånd saknades att dispo- nera den byggnad, där man höll till. Man tvingades lämna huset och lägret upplöstes.103 Man sökte också på olika sätt kontrollera den propaganda som Nordisk ungdom riktade mot skolorna ute i landet bl.a. genom spridande av tidningar och andra trycksaker. Ofta var det rektorer, lärare eller föräldrar som rapporterade till den lokala polismyndig- heten, som vidarebefordrade informationen till och sände över det påträffade materialet. rapporterade t.ex. ett polisbefäl att försändelser av Stormfacklan hade påträffats för spridning vid Högre Allmänna Läroverk.104 3.2.2Svensk opposition/Nysvenska rörelsen (NSR), Europakongressen, Malmörörelsen, Europeiska sociala rörelsen. Vid en konferens i bildades Svensk Opposition, en nationell propaganda- och upplysningssamman- slutning, av ett antal framträdande medlemmar i la Förbund och med Per (P1506) som ledare. Organisa- tionen bytte namn till Nysvenska rörelsen. Man förkla- rade sig vara en antikommunistisk kamporganisation och ej ett po- litiskt parti. Enligt Per var organisationen ej rasistisk eller främlingsfientlig.