sou · GQB358d1 · 2003-01-01 00:00:00 — omfattar rätten till ledighet enligt 3 § motsvarande två genomsnittliga arbetsdagar. omfattar rätten till ledighet tre genomsnittliga arbetsdagar, fyra genomsnittliga arbetsdagar och fem genomsnittliga arbetsdagar. lag om ändring i semesterlagen (1977:480) 2 § Avtal är ogiltigt i den mån 2 § Avtal är ogiltigt i den mån upphäves eller inskränkes. upphäves eller inskränkes. gäller dock ej, om annat framgår gäller dock ej, om annat framgår Avvikelse från 3, 9, 11, 16, 22, Avvikelse från 3, 9, 11, 16, 22, 23, 26, 29 och 30 §§ får göras 23, 26, 29 och 30 §§ får göras med stöd av kollektivavtal som med stöd av kollektivavtal som som är att anse som central som är att anse som central lagen (1976:580) om medbe- lagen (1976:580) om medbe- stämmande i arbetslivet. givare, som är bunden av sådant kollektivavtal, av kollektivavtal i bestämmas vad som skall avses om avvikelse från 12, 19, 20 eller givare, som är bunden av sådant 21 §, får i angivna hänseenden kollektivavtal, av kollektivavtal i tillämpa avtalet även på arbets- tagare som ej är medlem av den om avvikelse från 12, 19, 20 eller 21 §, får i angivna hänseenden tillämpa avtalet även på arbets- tagare som ej är medlem av den och ej omfattas av annat avtalsslutande under förutsättning att arbets- tagaren sysselsättes i arbete som avses med avtalet och ej som del av dag 17 a § En arbetstagare som under ett semesterår har rätt till lön får förfoga över överskjutande sådana dagar som ledighet i del dagar får förfogas över på sådant ledighet i del av dag skall han senast i samband med att förläggningen av årets semester- behöver dock inte lämnas förrän arbetstagaren har fått veta hur han har eller kan beräknas få rätt det antal timmar som motsvarar enligt denna paragraf skall för- fogas över som del av dag gäller om flexibel ledighet (). Denna lag träder i kraft . Rätten att omvandla sparade semesterdagar gäller inte sådana dagar som sparats före . lag om ändring i arbetstidslagen (1982:673) Härigenom föreskrivs i fråga om arbetstidslagen (1982:673) dels att 2, 3, 7, 12, 13, 19 och 24 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas tre nya paragrafer, 10 a, 12 a och 13 a. 2 § Lagen gäller inte 1. arbete som utförs i arbets- tagarens hem eller annars under sådana förhållanden att det inte kan anses vara arbetsgivarens uppgift att vaka över hur arbetet är ordnat, 2 § Lagen gäller inte 1. arbete som utförs under sådana förhållanden att det inte kan anses vara arbetsgivarens uppgift att vaka över hur arbetet är ordnat, 2.arbete som utförs av arbetstagare som med hänsyn till arbetsuppgifter och anställningsvillkor har företagsledande eller därmed jämförlig ställning eller av arbetstagare som med hänsyn till sina arbetsuppgifter har förtroendet att själva disponera sin arbetstid, 3.arbete som utförs i arbetsgivarens hushåll, Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att lagen skall tillämpas i fråga om fartygsarbete som har undantagits från tillämpning av bestämmelserna om vilotid i lagen (1998:958) om vilotid för sjömän. 3 § Genom kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation 3 § Genom kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation får göras antingen undantag från får göras antingen undantag från lagens tillämpning i dess helhet lagens tillämpning i dess helhet eller avvikelser från bestäm- eller avvikelser från bestäm- melserna i 5 och 6 §§, 7 § andra melserna i 5 och 6 §§, 7 § andra stycket, 8–10 §§, 12–14 §§ samt stycket, 8–10a §§, 12–14 § samt 15 § andra och tredje styckena. 15 § andra och tredje styckena. Vidare får raster bytas ut mot Vidare får raster bytas ut mot Avvikelser från 8 §, 9 § andra och tredje styckena, 10 § och 13 § får göras även med stöd av kollektivavtal som har slutits av en lokal arbetstagarorganisation. Sådana avvikelser gäller dock av högst en månad, räknat för avtalets ingående. En arbetsgivare som är bunden av ett sådant kollektivavtal som avses i första och andra styckena får tillämpa avtalet även på arbetstagare som inte är medlemmar av den avtalsslutande arbets- tagarorganisationen men sysselsätts i arbete som avses med avtalet. Undantag och avvikelser från lagen enligt denna paragraf får enligt denna paragraf från 10 a § göras endast under förut- och 13-15 §§ får göras endast sättning att de inte innebär att under förutsättning att de inte mindre förmånliga regler skall innebär att mindre förmånliga tillämpas för arbetstagarna än regler skall tillämpas för arbets- som följer av rådets direktiv tagarna än som följer av rådets 93/104/EG av direktiv /104/EG av den 23 1993 om arbetstidens för- läggning i vissa avseenden. avtal är ogiltigt i den utsträck- Ett avtal är ogiltigt i den ning det innebär att mindre förmånliga regler skall tillämpas för arbetstagarna än som följer Lag (1996:360). som följer av direktivet. (1996:360). 7 § Med övertid förstås sådan arbetstid som överstiger ordinarie arbetstid enligt 5 § och jourtid enligt 6 §. Om annan ordinarie arbetstid eller jourtid gäller på grund av kollektivavtal som har tillkommit i den ordning som anges i 3 § första stycket, eller på grund av medgivande om avvikelse av enligt 19 § 1, skall med övertid i stället förstås sådan arbetstid som vid heltidsarbete överstiger ordinarie arbetstid och jourtid enligt avtalet eller medgivandet. Vid beräkning av övertid skall Vid beräkning av övertid skall ledighet som förläggs till arbets- annan ledighet som förläggs till tagarens ordinarie arbetstid eller tid eller jourtid likställas med 10 a § Den sammanlagda får uppgå till högst 48 Vid beräkning av den sam- manlagda arbetstiden enligt första ledighet för jourtid som förläggs likställas med ordinarie arbetstid 12 § Alla arbetsgivare som 12 § Alla arbetsgivare som annat än tillfälligt skall lämna annat än tillfälligt skall lämna ändringar i fråga om den ordi- ändringar i fråga om den ordi- narie arbetstidens och jour- narie arbetstidens och jour- veckor i förväg. veckor i förväg. får dock lämnas i får dock lämnas i eller händelser som inte har ändringar, eller om verksam- hetens art eller händelser som inte har kunnat förutses ger anledning till det. 12 a § Arbetsgivare skall pröva arbetstagares önskemål om arbets- Önskemålen skall tillgodoses om de är förenliga med verksam- underrättas om anledningen här- 13 § Alla arbetstagare skall ha 13 § Alla arbetstagare skall ha ledigt för nattvila. minst elva timmars samman- skall ingå tiden mellan klockan hängande ledighet per 24-tim- marsperiod (dygnsvila). tag får göras tillfälligtvis, om det föranleds av något särskilt för- hållande som inte har kunnat förutses av arbetsgivaren. Avvikelse från första stycket får göras, om arbetet med hänsyn till dess art, allmän- timmarsperioden, om det är nöd- vändigt med hänsyn till arbetets andra särskilda omständigheter. 13 a § Nattarbetande vars eller stor fysisk eller mental an- strängning får inte arbeta mer än timmarsperiod när de utför natt- Med natt avses varje period om av sitt dagliga arbete och varje arbetstagare som troligen kommer att fullgöra en tredjedel av sin årsarbetstid . 19 § Kan kollektivavtal som avses i 3 § inte träffas får , om det finns särskilda skäl, 1.medge avvikelse från 5 §, 6 §, 9 § andra och tredje styckena och 12 §, 2.medge undantag från 8 § vad avser begränsningen av övertidsuttag av eller under en kalender- månad, 3.medge ytterligare övertid utöver allmän övertid med högst under ett kalenderår, 4.medge ytterligare mertid utöver allmän mertid med högst under ett kalenderår, 5. medge avvikelse från 13 I den utsträckning det medges i och 14 §§ samt 15 § andra och 93/104/EG kollektivavtal som avses i 3 § inte kan träffas och om det finns från 13–14 §§ och tredje styckena. beslut enligt denna paragraf får inte innebära att mindre förmånliga regler skall tillämpas för arbetstagarna än som följer av rådets direktiv /104/EG. Detta gäller även tillstånd enligt 9 § tredje stycket. 24 § Till böter döms en arbetsgivare som uppsåtligen eller av 1. utan att avvikelse har gjorts 1. utan att avvikelse har gjorts enligt 3 eller 19 § anlitat en arbetstagare i strid mot 5–10 arbetstagare i strid mot 5–10 a eller 12–16 §§ eller brutit mot 13–16 §§ eller 11 § eller mot föreskrifter som brutit mot 11 § eller 12 a § eller har meddelats med stöd av 11 §, meddelats med stöd av 11 §, 2. lämnat oriktiga uppgifter om förhållanden av vikt, när har begärt upplysningar eller handlingar enligt 21 § första stycket. Denna lag träder i kraft . har olika arbetstidsfrågor, bl.a. frågan om arbetstiden bör förkortas, varit föremål för flera statliga utredningar1. Med undantag för en viss EG-anpassning av arbets- tidslagen har emellertid arbetstidslagen inte ändrats sedan tillkomsten . Den s.k. normalarbetstiden har varit . Inte heller vad gäller semester har det gjorts några grundläggande förändringar . Med undantag för en tillfällig ökning av semester- ledigheten2, har den omfattat . Vissa andra ledighetsförmåner har dock byggts ut , framför allt föräldraledigheten. har därmed arbetstidsområdet karaktäriserats av omfattande utredande och få materiella förändringar med avseende på arbetstidens längd och förläggning. Fokus i debatten har varierat något . , då arbetslösheten var mycket hög, stod frågan om arbetstids- förkortning som ett medel för ökad sysselsättning i förgrunden. Ökande sjukskrivningar till följd av utbrändhet och arbetsskador samt stress såväl i arbetet som utanför har kommit att dominera diskussionen om arbetslivet i bred mening. Även här är arbetstidsfrågorna aktuella, både med avseende på arbetstidens längd och, kanske i än högre grad, möjligheten att påverka förlägg- ningen av den egna arbetstiden – inflytande. 1Följande betänkanden om olika arbetstidsfrågor har presenterats : Arbetstid och välfärd (SOU 1989:53), Årsarbetstid – ny lag om arbetstid och semester (1992:27), EG:s arbetstidsdirektiv och dess konsekvenser för det svenska regelsystemet (SOU 1995:92) samt Arbetstid – längd, förläggning och inflytande (SOU 1996:145). Därtill presenterades en rapport från en arbetsgrupp inom regerings- kansliet med representanter från socialdemokraterna, och , Kortare arbetstid – för och emot (Ds 2000:22). Vad gäller semesterfrågorna överlämnades betänkandet Om semester (1988:54). 2Två ytterligare dagar infördes och drogs tillbaka . frågan om arbetstidsförkortning som ett sätt att främja jämställd- heten mellan kvinnor och män varit aktuell i arbetstidsdebatten. I viss kontrast till stiltjen på lagstiftningsfronten står utveck- lingen på arbetsmarknaden. har vissa grupper av arbetstagare med betungande arbetsförhållanden, t.ex. skiftarbetare inom industrin, kortare normalarbetstid (eller mer korrekt ordi- narie arbetstid) än . har arbetsmarknadens parter på vissa områden kommit överens om att ta ut en del av löneökningsutrymmet i form av minskad arbetstid. avtalsrörelse blev något av ett genombrott för minsk- ningen av arbetstiden genom kollektivavtal inom privat sektor. avtalsrörelse omfattas ca 800 000 arbetstagare av någon modell för avtalad minskning av arbetstiden och innan den nuvarande avtalsperiodens slut torde ca 900 000 arbetstagare omfattas.3 Den beskrivna utvecklingen utgör bakgrund till denna kommittés tillsättande och uppdrag. I grund och botten har kommittén att hantera i princip samma politiska frågeställningar och motsätt- ningar som arbetstidsutredningarna . Det handlar om ekonomi: Har vi råd att förkorta arbetstiden? Hur mycket bör arbetstiden minskas? Som uppdraget är formulerat har emellertid inte kommittén att svara på frågan om arbetstiden skall minskas. Uppdraget handlar i stället om hur en minskning bör genom- föras. Två modeller skall jämföras med varandra: normalarbets- tidsförkortning och utökad ledighet. Kommittén är också fri att pröva andra metoder. Det finns ett antal andra tänkbara minsk- ningsmodeller och de kan vara riktade till särskilda grupper, t.ex. utbyggd föräldraledighet och föräldraförsäkring, eller av allmän karaktär såsom utökad semesterledighet, friår m.m. Kommittén diskuterade inledningsvis några andra modeller för minskning av arbetstiden, men stannade vid att utredningsarbetet i denna del bör fokusera på de två metoder som anges i direktivet normalarbets- tidsförkortning och utökad ledighet . Vad leder en arbetstidsförkortning till? Bättre livskvalitet och hälsa, ökad jämställdhet mellan män och kvinnor, högre sysselsätt- 3 SOU 2001:91 och [2001]. Eller leder en förkortning till ekonomiska problem för före- tag och samhälle, brist på arbetskraft och sämre välfärd? Finns det egentligen några positiva samband mellan minskad arbetstid, för- bättrad hälsa och jämställdhet? Uppdraget aktualiserar också frågan om statens och arbetsmark- nadens parters respektive roller. Är lag eller avtal bästa metoden att minska arbetstiden och i övrigt reglera arbetstidsförhållandena på arbetsmarknaden? Frågan kan sägas ha fått än större aktualitet med de senare årens avtalsutveckling. Växelspelet mellan lag och avtal är emellertid inget nytt. Historiskt har lagstiftaren vid ett flertal tillfällen genomfört arbetstidsreformer, som man inom vissa områden på arbetsmarknaden redan kommit överens om i kollek- tivavtal. Motivet har varit rättvisa mellan olika arbetstagargrupper, att alla skall få del av reformer som ur samhällelig synpunkt betraktas som viktiga och som vissa grupper redan tillförsäkrat sig genom avtal. En fråga som i och för sig inte är ny, men som kommit att stå mer i förgrunden under senare tids debatt, handlar om den enskilde arbetstagarens möjlighet att påverka sina arbetstidsförhållanden. Kan den enskilde arbetstagarens inflytande stärkas och hur skall avvägningen mellan individ och verksamhet göras? Hur långt kan staten lagstifta fram ett inflytande för människor och finns det anledning att se olika på denna fråga beroende på hur minskningen av arbetstiden skall åstadkommas? I anslutning till såväl frågan om minskad arbetstid som frågan om inflytande har kommittén inlett en diskussion om det i lagstift- ningen bör införas en möjlighet för äldre arbetstagare att gå ned i arbetstid. I den frågan presenteras emellertid inga förslag i detta delbetänkande. Kommittén återkommer till frågan i det fortsatta utredningsarbetet. Uppdraget innehåller även andra frågor. Kommittén skall föreslå ett tydligare genomförande av EG:s arbetstidsdirektiv i svensk lag. Uppdraget att förtydliga genomförandet gäller framför allt arbets- tidslagen och semesterlagen. I samband med frågan om arbets- tidens längd skall regleringen av övertidsarbete ses över. Vidare skall prövas hur det i semesterlagen kan införas en möjlighet att ta ut viss del av semesterdagarna som del av dag. Lagen skall ses över i förenklingssyfte, bl.a. med avseende på bestämmelserna om intjänande av semester och semesterlönegrundande frånvaro. Slut- ligen skall kommittén pröva om det går att samordna arbetstids- och semesterlagarna med övriga ledighetslagar. enkling av semesterlagen och samordning av lagar återkommer kommittén till i det fortsatta utredningsarbetet. Kommitténs direktiv är fogade till detta betänkande som bilaga 1. Kommittén inledde sitt arbete med att behandla frågan om semes- ter som del av dag. I ett delbetänkande4 redo- visades översiktligt ett antal överväganden, däremot lades inget för- slag till lagändring. Skälet för detta var att kommittén ansåg att den delen av uppdraget så nära hänger samman med uppdragets övriga delar, t.ex. frågan om arbetstagares inflytande, att frågorna borde behandlas tillsammans. Frågan om semester som del av dag åter- kommer därför i detta delbetänkande. – har i kommitténs regi fem skrifter om olika aspekter på arbetstidsfrågan givits ut.5 Skrifterna har syftat till att sprida information och stimulera en bred diskussion. För skrifternas innehåll har dess författare svarat. Kommittén har inte tagit ställning till innehållet. 1.4Delbetänkandets innehåll och disposition Detta delbetänkande innehåller författningsförslag på tre områden: N ny lagstiftning i syfte att möjliggöra en minskad arbetstid, N ändringar i semesterlagen för att möjliggöra att del av semestern tas ut som del av dag, N ändringar i arbetstidslagen. Delbetänkandet innehåller således kommitténs överväganden och förslag i frågan om minskning av arbetstiden, vilken metod som bör väljas för att åstadkomma minskningen och hur en ny lagstift- ning i denna fråga föreslås bli utformad. En röd tråd i betänkandet är frågan om hur den enskilde arbetstagarens möjligheter att påverka sina arbetstidsförhållanden kan stärkas. 5Arbetstiden – lag eller avtal (SOU 2001:91), Arbetstiden – pengarna eller livet (2002:6), Arbetstiden – kortare arbetstid eller mer ledigt (2002:12), Arbetstiden – internationell jämförelse av arbetstid (SOU 2002:22) och Arbetstiden – livets gränser. En skrift om jämställdhets- och hälsoaspekter på arbetstidsförkortning (SOU 2002:49). ningen som syftar till att möjliggöra en minskning av arbetstiden åtföljs sålunda av förslag som syftar till att stärka den enskildes ställning i detta avseende. Likaså föreslås den nya möjligheten i semesterlagen att omvandla del av semestern till ledighet i del av dag bygga på ett individ- och inflytandeperspektiv. Det tredje författningsförslaget, ändringarna i arbetstidslagen, innehåller för- slag till tydligare EU-anpassning av lagen. Även här föreslås emellertid åtgärder för att stärka den enskildes ställning i arbets- tidshänseende. Delbetänkandet är disponerat enligt följande. I kapitel 2 beskrivs dels statistiska uppgifter som visar faktisk arbetstid i och jämförelser med andra länder, dels huvuddragen i kollektivavtals- regleringen av arbetstider på arbetsmarknaden. I kapitlet redovisas också särskilda siffror som belyser övertidsarbetet i och resonerar om övertidsarbetets omfattning och orsaker. I kapitel 3 redovisas vilka samband som finns mellan arbetstids- förkortning och olika ekonomiska och samhälleliga faktorer, såsom dessa beskrivs i ekonomisk och annan samhällsvetenskaplig teori samt i forskning och empiriska studier. I kapitlet därefter försöker vi bedöma om det blir olika konsekvenser för enskilda individer, företag och offentliga verksamheter samt på samhällsnivå, av olika sätt att minska arbetstiden. I kapitel 5 redogörs för den samhälls- ekonomiska analys av fyra olika varianter av arbetstidsminskningar som utfört för kommitténs räkning: en minskning av arbetstiden till 35 respektive samt en utökad ledighet i form av en utbyggd semesterledighet eller en ny allmän ledighetslag. I kapitel 6 drar kommittén slutsatser av resonemangen i kapi- tel 3–5 vad gäller metod att minska arbetstiden. I detta samman- hang aktualiseras inflytandefrågan. I nästa kapitel redovisas ett för- slag till ny lag som syftar till att möjliggöra minskad arbetstid och där inflytandefrågan är en viktig del. I kapitel 8 presenteras kom- mitténs överväganden om hur en möjlighet att omvandla semester till ledighet i del av dag kan införas i semesterlagen. Även här är som nämnts inflytandefrågan en viktig aspekt på lagändringen. Avslutningsvis, i kapitel 9, redogörs för två typer av ändringar i arbetstidslagen. Dels de ändringar som föranleds av uppdraget att föreslå ett tydligare genomförande av EG:s arbetstidsdirektiv, dels ändringar som även de syftar till stärka enskilda arbetstagare i arbetstidshänseende. I kapitel 9 tas också frågan om ändrade över- tidsregler upp till diskussion. De delar i uppdraget som inte tas upp i detta delbetänkande kommer att behandlas i kommitténs slutbetänkande . Då skall kommittén ta ställning till vilka ytterligare förändringar som kan göras i semesterlagen, dels i förenklingssyfte, dels i syfte att fullt ut genomföra även semesterbestämmelsen i EG:s arbetstidsdirektiv. I slutbetänkandet skall vi också redovisa våra överväganden vad gäller samordning av arbetstids- och semester- lagarna med övrig ledighetslagstiftning. Som nämnts återkommer kommittén också i slutbetänkandet till en diskussion om de äldre i arbetskraften bör ges förbättrade möj- ligheter att gå ned i arbetstid. 2 Hur mycket arbetar vi? Detta kapitel beskriver hur mycket människor arbetar. Här redovisas utvecklingen av den faktiska arbetstiden och jämförelser av arbetstiderna i i förhållande till andra länder presenteras. Vidare redovisas två områden som påverkar den faktiska arbetstiden, övertidsarbete och sjukfrånvaro. Slutligen ges en beskrivning av minskningar av arbetstiden i kollektivavtal. Det finns olika mått för att beskriva utvecklingen av den faktiskt arbetade tiden dvs. antalet arbetade timmar med hänsyn tagen till övertid och frånvaro. Veckoarbetstiden är summan av dagarbets- tiden . När arbetstiden ses på årsbasis, tas hänsyn till semester, föräldraledighet och andra lagstiftade ledigheter. I livsarbetstiden, slutligen, innefattas dessutom perioder av t.ex. militärtjänstgöring, studier och pension. I det sammanhang som arbetstiden behandlas i denna utredning, är veckoarbetstiden det mest relevanta måttet. Vidare finns skillnader mellan den faktiskt arbetade arbetstiden å ena sidan och den lagstadgade eller avtalade arbetstiden å andra sidan. I diagram 2.1 presenteras utvecklingen av den veckovisa faktiskt arbetade tiden för anställda . Hur mycket arbetar vi? Diagram 2.1 Genomsnittlig faktiskt arbetad veckoarbetstid för anställda 16–1976–2001 Källa: , Arbetskraftsundersökningar. Diagram 2.1 visar att den genomsnittliga faktiskt arbetade veckoarbetstiden sjönk trendmässigt första år. Minskningen var tämligen omfattande och uppgick . Denna minskning sammanhänger med ökningen av lagstiftade ledigheter senare hälft, framför allt införandet av den femte semesterveckan 1978 samt ökningen av föräldraledigheten från 6 månader mellan 1974 till 1980.1 är trenden att arbetstiden har ökat. Den uppgick och 2000 , en ökning . sjönk arbetstiden något och motsvarade i genomsnitt. Det är framför allt kvinnors ökade genomsnittliga arbetstid som är förklaringen. har en stigande andel kvinnor ökat sin veckovisa arbetstid.2 1Bergström, J. [2000]. Hur mycket arbetar vi? 2.2Jämförelse med andra länder Beroende på skillnader i olika länders insamlings- och under- sökningsmetoder är det nästan omöjligt att få ett tillförlitligt underlag för jämförelser när det gäller arbetstidens omfattning. Det bästa jämförelsematerialet erhålls i Labour Force Survey som produceras av samt Employment Outlook. Även om dessa statistikredovisningar bygger på en enhetlig behandling av varje enskilt lands uppgifter, kvarstår problemet att länderna tillämpar olika definitioner och olika metoder för statistikinsamling. I det följande har bearbetad statistik från Labour Force Survey utnyttjats. Nedan visas den genomsnittliga faktiskt arbetade veckoarbetstiden för några länder inom och utom EU. Tabell 2.1 Genomsnittlig faktisk veckoarbetstid 1Exklusive anställda inom jordbrukssektorn. 2Avser anställda i privat sektor. 3Skillnaden mellan värdet i tabellen, för samtliga, och det värde på som redovisas i anslutning till diagram 2.1 uppkommer p.g.a. att det i Labour Force Survey ingår fler grupper i beräkningsunderlaget. I Arbetskraftsunder- sökningar ingår enbart anställda. Källa: SOU 2002:22. Det kan noteras att tillhör den grupp av länder som befinner sig i mellanskiktet när det gäller längden på medel- arbetstiden. Till denna grupp hör också , och . I är medelarbetstiden lägre och i Hur mycket arbetar vi? , där deltidsarbete är mycket utbrett, väsentligt lägre. och har i alla avseenden betydligt längre arbets- tider än de europeiska länderna. Skillnaderna mellan män och kvinnor i olika länder avspeglar grundläggande skillnader i könsrelaterade förhållanden på arbets- marknaden, exempelvis avseende hur stor andel av de båda grupperna som förvärvsarbetar samt andelen som arbetar deltid och deltidsarbetets genomsnittliga längd. I är andelen kvinnor i arbetskraften hög som deltidsarbetet är tämligen utbrett. Vidare har kvinnor i ökat sin genomsnittliga arbetstid sedan första delen .