sou · GQB391d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Säkerhetstjänsternas övervakning av fredsorganisa- tioner, värnpliktsvägrare och FNL-grupper. Forskarrapport till Säkerhetstjänst- kommissionen. SOU 2002:91, s. 218. 106Se t.ex. PM angående , 7/11 1967. Akt 15:4/5 löpnr Flera spanings-PM finns i denna akt. 107Bland övervakade möten kan som exempel nämnas KFML:s tvådagarssammankomst på 19/1 1968, Utvidgat och bokhandlarmöte inom KFML, lör- dagen den 8/11 1969, i i 21/12 1969 ang gruvar- betarstrejken, 10/1 1970. i lokaler på den 21/11 1970. Se handlingar i akt 15:4/5 löpnr samt personakt. 108Se t.ex. PM 10/11 1969. Akt 15:4/5a löpnr 4. också demonstrationstågen.109 Som exempel kan nämnas Röd som i övervakades av sju personer från säkerhetspolisen.110 I lyckades säkerhetspolisen identifiera 128 deltagare i Röd Front-demonstrationen, vilket tyder på en även där ganska omfattande övervakningsinsats.111 Van- ligt var att deltagare i demonstrationstågen försökte peka ut spanare från för att fotografera dem. T.ex. utgick instruktioner från KFML:s sekretariat 1971 att då övervak- ning och fotografering av demonstrationer upptäcktes skulle över- vakarna inte attackeras fysiskt utan fotograferas. Denna handling kom också i säkerhetspolisens händer genom en källa. Inför valde säkerhetspolisen att centralt gå ut med förhållningsorder till sektionerna att begränsa övervakningen för att inte riskera avslöjanden som skulle kunna skada verk- samheten.112 Säkerhetspolisen hade tidigare varit utsatt för hård kritik framför allt i samband med att det avslöjades att de militära och polisiära säkerhetstjänsterna bedrev åsiktsregistrering i samband med värnpliktskonferensen i Örebro.113 Det kunde därför förväntas att vänsterorganisationerna i särskilt hög grad skulle vara observanta på mystiska personer i anslutning till demonstrations- tågen. gick rikspolischefen ut med ett pressmeddel- ande avsett att ta loven av den kritik som riktats mot säkerhets- tjänsten . Bl.a. berördes då 1 majdemonstrationerna: Det har påståtts att säkerhetstjänsten ägnat sig åt att övervaka och fotografera årets 1 majdemonstrationer. Påståendena är oriktiga. I en tidning uttalades att det vore en värdigare sysselsättning för att kartlägga terrorister än att springa i 1 majtåg och fo- tografera. I andra tidningar har säkerhetstjänsten re- kommenderats att upphöra med sitt intresse för 1 majdemonstrationerÄven i andra sammanhang har påståtts att säkerhetstjänsten bevakat 1 majdemonst- 109Övervakningsrapporter med foton finns från flera Röd Frontdemonstrationer 1970 i akt 15:4/5a löpnr 5-6. 110Röd Fronts 1:a majdemonstration 1970 från till via Skepps- bron. 4/5 1970. Akt 15:4/5a löpnr 5. 111Röd demonstrationen 1/5 1970. Göteborgssektionens handlingar, JWK I, vol 20. 112Se PM ang 1:a i . ACU SH 143-72, 10/5 1972. Akt 15:4/5a löpnr 113Om denna incident se Lampers, : i , i Sanningen är att det fanns icke en enda man från säkerhetstjänsten som hade något uppdrag att bevaka någon 1 majdemonstration på någon plats i landet.114 Rikspolischefens uttalande var sakligt sett korrekt. Någon egentlig övervakning av hade inte ägt rum detta år.115 Uttalandet var emellertid ägnat att även ge läsaren bilden av att inte var in- tressant att övervaka över huvud taget för säkerhetspolisen. Så var ju inte fallet – betydde normalt alltid spaningsarbete för sä- kerhetspolisen. Både före och efter 1972. Även 1974 ställde dock säkerhetspolisen in övervakningen av demonstrationstågen vid 1 maj.116 Säkerhetspolisen intresserade sig också för samarbetet mellan KFML och MLK. Som ett led i detta övervakades 1970 ett sam- manträde mellan företrädare för de två organisationerna.117 Vid sek- tionerna inhämtades regelmässigt uppgifter om den utåtriktade verksamhet som förekom lokalt. Det kunde röra sig om försäljning av Gnistan, bössinsamling eller offentliga möten t.ex. demonstra- tioner vid 1 maj.118 I synes säkerhetspolisen ha haft en fast observationslokal för att övervaka bokhandeln . Avsikten var att den vägen även få inblick i verksamhet som avsåg sammanträden och konferenser. Det är oklart hur länge denna lokal användes.119 Interna SKP-möten synes ha varit föremål för sektionernas intresse så länge partiet existerade. I en halvårs- översikt färdigställd framhölls att partiets lokalavdelning i haft sex interna möten, med ett fåtal besökare.120 var det dock framför allt sommarläger och större möten t.ex. partikongresser som övervakades.121 Kongresser- 114Pressmeddelande i anledning av vissa angrepp mot den polisiära säkerhetstjänsten. Rikspolis- chefen 4/6 1972. 115Däremot torde den öppna polisen ha genomfört en hel del spaningsinsatser . I en skrivelse till RPC den 5/5 1972 från nämns att det från KFML(r):s sida förekom en omfattande fotografering av deltagande polismän. Skrivelsen finns i Göteborgssektionens arkiv JWK I vol 29. 116Se t.ex. Offentliga möten och demonstrationer. Kvartalsredovisning från RS 2876 1974. Akt 15:4/5a löpnr 22. 117PM ang KFML och MLK 3/9 1970. Akt 15:4/5a löpnr 7. 118Se t.ex. Extremistisk verksamhet inom S län 2:a kvartalet 1972. SK-SH 116-72, 4/7 1972. 119Telex från BDL till AS 10/11 1976. På telexet finns anteckning från da- terad 14/2 1977 med godkännande. Akt 5:7212b/28 löpnr 3. 120Subversion 1/10 1984 – 31/3 1985. Akt löpnr 2. 121Se t.ex. SKP-läger i . KK-SH 93-75, 29/8 1975. Uppgifter om i Linkö- pings Folkets hus . EL-SH 116-75, 10/12 1975. Röd ungdoms sommarläger i Häll- näs, AC län. ACU SH 268-77, 29/8 1977. Ang SKP:s sommarläger vid Björkans pensionat, (Falu pd) 1977. SKP sommarläger vid Ösjönäs i inom Öre- na 1976 och 1980 var hemliga vilket inte hindrade säkerhetspolisen från att få kunskap om var de hölls. Genom övervakning av SKP:s olika sommarläger kunde säkerhetspolisen notera partiets ökade in- terna säkerhetsåtgärder. T.ex. konstaterades vid spaning mot SKP:s sommarläger vid Ösjönäs i att parkerade bilars regi- streringsskyltar övertäckts liksom att deltagarna använde sig av täcknamn som satt fastsatta med lappar på bröstet.122 firade SKP tioårsjubileum i träff utanför . Säkerhetspolisen var på plats och räknade bilar. Själva festen kunde inte övervakas men att döma av garderoben var det ca 200 personer närvarande. Säkerhetspolisen noterade också, möjligen genom att läsa Gnistan, att och stod för underhållningen samt att stod för dansmusiken.123 Den sista övervakningsinsats som påträf- fats i handlingar gällde Solidaritetspartiets 1 majdemon- stration i . Övervakningen sköttes av två poliser som skrev varsin rapport bl.a. med uppgifter om deltagare och tala- re.124 Telefonavlyssningen av KFML börjde i senhösten 1967 och föremålet för avlyssningen var den kände kommunisten . I den PM som låg till grund för överåklagarens ansökan redogjordes för bakgrund i den kommunistiska rörel- sen och då framför allt hans kontakter med utländska kommunis- ter. I PM:n nämndes även resa till 1967 tillsam- mans med bl.a. . För att belägga att det också på inter- nationell nivå antogs föreligga en omfattande kinesisk under- rättelseverksamhet anfördes en artikel i en schweizisk vecko- tidning, Schweizer Illustrierte. I den schweiziska tidningen gjordes bl.a. gällande att man i Väststatskretsar misstänker, att TÖ-SH 162-76, 20/7 1976. SH 1016-76, 20/4 1976. SKP:s sommarläger i . SK-SH 153-78, 20/7 1978. i 79-05- 19. SKP:s sommarläger i . SK-SH 150-79, 17/7 1979. SKP/och Röd Ungdoms sommarläger. SK-SH 154-80, 29/7 1980. PM ang SKP 29/11 1980. SKP:s sommarläger i . SK-SH 139-81, 21/8 1981. SKP:s sommar- läger i . SK-SH 131-82, 16/7 1982. Akt 15:4/5d löpnr 3-4. SKP:s sommarläger i . SK-SH 144-83, 15/8 1983. SKP:s sommarläger i . SK-SH 117-84, 20/8 1980. 122SKP sommarläger vid Ösjönäs i inom län. TÖ-SH 162-76, 20/7 1976. Akt 15:4/5d löpnr 3. PM 23/2 1983. Akt 15:4/5 löpnr 40. 124Båda promemoriorna finns i Solidaritetspartiets huvudakt, . världsomspännande subversions- och agentnät finansieras genom en synnerligen omfattande hemlig opiumhandel. Sammantaget uppgavs detta visa att skäligen kunde misstänkas för spioneri alternativt olovlig underrättelseverksamhet för främmande makt. Som vanligt när spioneri användes som miss- tanke fördes inga resonemang kring vilken typ av information kunde tänkas besitta eller inhämta. Det specificerades heller aldrig vilket land han tänktes arbeta för även om synes ha legat närmast till hands.125 När överåklagarens ansökan skickades in till rådhusrätt hade den al- ternativa brottsrubriceringen strukits. var det bara misstankar om spioneri som anfördes.126 Förutom hemnummer av- lyssnades även . Detta motiverades med att in- nehavaren arbetat i och var trogne an- hängare och bokhandeln är troligen den central, från vilken Holm- bergs arbete ledes.127 utökades avlyssningen till att omfatta även på i . I underlaget till åklaga- ren och tingsrätten anfördes omständigheter som främst avsåg and- ra personer än . De uppgifter som berördes antydde fö- rekomsten av konspirativa kontakter, av kanske främst politiskt slag, dock inget som egentligen pekade på att skulle syssla med spioneri.128 hade även i inletts telefonavlyssning mot KFML samt även mot FNL-rörelsen. I misstänkte säkerhetspolisen omstörtande verksamhet dvs. förberedelse till uppror. Dessutom misstänktes tagande av utländskt understöd, med vilket här avsågs att antogs vara delfinansiär av KFML. Särskilt nämndes bokhandeln som antogs ha införskaffats med hjälp av kinesiska pengar. Bland dem som avlyssnades i fanns . Förutom Matt- his avlyssnades två andra personer samt bokhandeln på och på i Stockholm.129 125PM av , säkerhetssektionen i 10/11 1967. per- sonakt löpnr C 1 1. 126Överåklagare till Rådhusrätt 29/11 1967. personakt löpnr C 1 1. 127PM av , säkerhetssektionen i 10/11 1967. per- sonakt löpnr C 1 1. 128PM till överåklagaren. 27/12 1967. personakt löpnr C 1 129Hjort, : Den farliga fredsrörelsen, s. 214-215. Inspirerade av detta framförde även säkerhetspolisen i misstankar om att och andra avsåg att med våldsamma medel vilja omstörta statsskicket. Till stöd för detta hade man bå- de i och diverse uttalanden av revolutionär karaktär från olika håll. I säkerhetspolisens PM till åklagaren och tingsrätten skymtar också den allmänna oro som 68-vänsterns framryckning skapat inom det etablerade . Säkerhetspolisen valde t.ex. att citera ett långt stycke ur en artikel i skriven av högerriksdagsmannen . Carlshamres artikel, som även bilades promemorian, speglade säkert väl de farhågor som många kände inför de nya vindar som blåste. Emellertid innehöll den egentligen inget stöd för tanken att rikets säkerhet var i fara el- ler att spioneri bedrevs inom dessa kretsar. Carlshamre avslutade sin artikel med att betona vikten av att opinionsbildningen måste återföras inom lagens och demokratins gränser. Detta kan inte ske bara med polisingripanden. Vi måste försöka förstå de ungas sätt att tänka och kän- na och vi måste finna en plattform för samtal. Och det är bråttom.130 Av de understrykningar som säkerhetspolisen gjorde i Carlshamres text framgår dock att det var helt andra avsnitt i artikeln som be- dömdes som intressanta och relevanta. Något intresse av samtal och av att förstå motparten fanns inte inom säkerhetspolisen i Gö- teborg 1968. Avlyssningen i utökades nu också med två personer knutna till FNL-rörelsen respektive Clartésektionen i som även de ansågs vilja omstörta statsskicket med våld. Särskilt togs i promemoriorna till åklag- aren/tingsrätten upp all möjlig vänsterverksamhet med ibland ganska avlägsen koppling till de personer som skulle avlyssnas. var det vanligt att säkerhetspolisen i i sina PM till åklagaren specificerade vilket brott som avsågs. Från omkring 1969 slutade man dock med detta och det förefaller ha va- rit upp till åklagaren själv att avgöra vilken brottsrubricering som skulle läggas till grund för avlyssningen. Noteras kan, att säkerhets- polisen i släppte spionanklagelsen mot uppenbarligen som en följd av att det gick lika bra att avlyssna på misstanke om förberedelse till uppror. Det finns heller inget i materialet som tyder på att misstanken att bedrev 130 Carlshamre, : Vietnamopinionen och rättssamhället. GHT 15/2 1968. Bilaga 1 till PM säkerhetspolisen i 26/2 1968. personakt löpnr C 1 1. spioneri var riktig. Snarare synes spionerianklagelsen ha varit ett behändigt sätt att erhålla avlyssning av en person eller krets som säkerhetspolisen av olika skäl ville ha upplysningar om. Avlyssningen av KFML i lades ned . Troligen gav avlyssningen inte så mycket då Gnistans redaktion flyttats till och fokus framför allt kommit att ligga i och . I fortsatte avlyssningen och omfattade även flera FNL-kontor. på avlyssnades med motiveringen att KFML hade ont om lokaler och därför ibland använde sig av just . 1975 avlyssnades också SKP:s partiexpedition. När det gäller avlyssningen av KFML/SKP i är det tydligt att misstankarna inte i egentlig mening var riktade mot de individer som avlyssnades. Snarare var det deras po- sition som nyckelpersoner inom KFML/SKP som gjorde dem in- tressanta att avlyssna. kunde säkerhetspolisen avlyssna ett samtal mellan en dam på SKP:s partiexpedition i och en känd manlig aktivist. Kvinnan på SKP:s partiexpedition talade under samtalet om för mannen att man fått upplysningar om att telefonen eventu- ellt var avlyssnad varför mannen ombads ringa ett annat nummer. Vid ett samtal ombads en uppringande att i stället ringa på den svarta telefonen. Säkerhetspolisen reagerade med att begära avlyssning även på denna telefon vilket beviljades den 16 maj.131 valde SKP att i Gnistan gå ut med den kunskap man uppenbarligen haft ett tag; partitelefonen var avlyssnad vilket en anonym televerksarbetare kunnat konstatera. Efter det att även och annan press tagit upp frågan valde chefsåkla- garen Axel Morath att avbryta avlyssningen. Vid en presskonferens medgav justitieminister att , och varit avlyssnade samt i samband med detta även SKP:s partiexpedition. JK hade tidigare gått ut med uppgiften att SKP:s telefoner var avlyssnade. Detta rät- tades nu av som framhöll att det inte var SKP i sig som fick sina telefoner avlyssnade utan vissa personer med anknytning till SKP som var misstänkta för brott. hävdade vidare att det 131 PM 16/5 1975. personakt, löpnr C 1 1. faktum att telefonavlyssningen avbrutits inte hade samband med att den avslöjats i pressen. Avlyssningen skulle ha lagts ned ändå ef- tersom brott inte kunnat styrkas.132 Det kan dock konstateras att uttalande angående telefonavlyssningens upphörande inte var riktigt. som Gnistan publicerade uppgifterna om av- lyssningen undertecknades nämligen en PM inom säkerhetspolisen där det slogs fast att det var av synnerlig vikt för utredningen att fortsatt avlyssning beviljades.133 Om ljög eller bara var felin- formerad har inte kunnat fastställas. 2.4.3.2Vad gav telefonavlyssningen? Att medlemmar i avlyssnades var något som man inom för- bundet allmänt räknade med. I en rapport från källa (dvs. te- lefonavlyssning) redogörs för ett samtal mellan och en annan medlem. Samtalet gällde en regionkon- inom förbundet varvid hade sagts att säkerhetspolisen up- penbarligen hade ett enormt intresse för KFML och att man sä- kert avlyssnade telefonerna. och de lyssnar väl även på det här samtalet. Det gör de alldeles säkert, fastslog Bylin.134 Som en naturlig följd av detta iakttogs inom KFML och FNL- rörelsen försiktighet vid användandet av telefon vilket också noter- ades i flera av de PM som säkerhetspolisen upprättade till åklagaren och rätten.135 Vid ett samtal ställde L frågan hur mycket som fanns kvar på ett visst postgirokonto. Enligt sä- kerhetspolisens uppteckning utspann sig därefter följande kon- versation: Fröken frågade jag säga det? L replike- rade att det vet ju varpå L fick veta att summan var 18 000 kronor.136 132En mängd klipp ang telefonavlyssningsaffären 1975 finns i akt 15:4/5a löpnr 24. 133Uppgifter för telefonkontroll. RPS/Säk 13/6 1975. personakt löpnr C 1 134Rapport nr 921 från , 2/1 1970. , personakt löpnr A 1. 135Se t.ex. PM 21/6 1971. personakt, löpnr C 1 4. 136PM 21/9 1970. personakt, löpnr C 1 4. framhölls i ett samtal mellan två framträdande med- lemmar i KFML att lokalbokningar inte skulle göras från de telefo- ner man antog var avlyssnade.137 Syftet var uppenbarligen att för- svåra för säkerhetspolisen att övervaka förbundets samman- komster. Riktigt hur telefonavlyssningen bedrevs synes dock de av- lyssnade inte ha känt till. avlyssnades ett samtal i vilket bl.a. framhölls dessutom avlyssnas telefonen stickprovsmässigt, dom kan ju inte hålla på med totalundersökning, det blir för dyrt.138 Som framgått ovan var det dock varken stickprov eller total- undersökning som var modellen för säkerhetspolisens telefon- avlyssning. I stället valdes nyckelpersoner ut som antogs besitta och förmedla information värd att inhämta genom telefonav- lyssning. Att de avlyssnade misstänkte att de var avlyssnade innebar inte att avlyssningen var meningslös. Genom telefonavlyssningen fick säkerhetspolisen, i kombination med annan källinformation och egen spaning, en mycket god insyn i KFML/SKP:s inre liv. De in- terna striderna kunde därigenom kartläggas mycket väl. Avlyssningen gav också mycket information om relationen till då kontakter på detta sätt kom till säkerhetspolisens känne- dom. Den absoluta merparten av uppgifterna avsåg dock vanligt politiskt arbete. Genom avlyssningen fick säkerhetspolisen in upp- gifter om möten och sammanträffanden varvid spaning kunde in- sättas. Mängder av information om enskilda människor samlades också in denna väg. Det kunde gälla personer som ringde till bok- handeln för att beställa Musikens makt, KFML:s grund- kurs eller att i beställde tio exem- plar av bok . Även rent personliga för- hållanden kunde noteras. noterade säkerhetspolisen att ett par hade äktenskapliga problem: Som information kan här nämnas att svåra motsätt- ningar förekommer i makarna äktenskap, bottna- de såväl i politiska som personliga problemställningar. anser sig själv vara i grunden av småborgerlig inställning och kan inte leva upp till makens politiska 137PM 22/2 1971. personakt, löpnr C 1 4. 138PM 23/10 1970. personakt, löpnr C 1 4. hängivenhet och offrande av privata intressen. En se- paration under åtminstone är nära föreståen- de139 Uppgifterna refererades i en PM avsedd för åklagaren och rätten in- för en förlängning av telefonavlyssningen. inkom genom telefonavlyssningen en mängd uppgifter angående SKP:s diskussioner om att ge ut en vitbok om verksamhet i partiet och i FNL-rörelsen. I SKP- akten ligger en mängd sidor med utskrifter från telefonsamtal som bara berör detta. är betydligt mer omfattande än vad som var brukligt . Detta framgår t.ex. av att även helt irrelevanta saker kommit med i uppteckningarna. En utskrift in- kluderar även att ett barn kommer och tar luren varvid ett samtal utspinner sig kring vad flickan heter och vad hon leker med (hals- band och kort).140 Diskussionerna inom SKP mynnade slutligen ut i . En vitbok om infiltratören och provoka- tören verksamhet och rapporter. Som utgivare stod DFFG, Palestinagrupperna och SKP. Uppenbarligen ansåg säker- hetspolisen det värdefullt att få förhandskunskap om det angrepp som skulle komma i vitboken. Ett parallellfall kan nämnas . Den 20 decem- ber hölls en stor demonstration i till förmån för FNL varvid konfrontationer ägde rum mellan polis och demonstranter. Bland dem som råkade illa ut var författaren efter diskuterade hur polisens agerande skulle bemötas med som senare även uppringdes av i samma ärende. De två samtalen föreligger i ordagranna och, såvitt kan bedömas, fullständiga avskrifter i personakt.142 Liksom i det föregående fallet synes det vara det faktum att någon form av opinionsbildande angrepp mot polisen förbereddes som föranledde att samtalen skrevs ut ordagrant och sparades. Den absoluta merparten av de avlyssnade samtalen handlade om förhållanden av liten betydelse för de brottsmisstankar som låg till grund för avlyssningen. I en del samtal framkom dock uppgifter som gav stöd för misstanken att SKP i sin förlagsverksamhet fick bidrag från . Rent ideologiska frågor synes mycket sällan ha 139PM 24/5 1971. personakt löpnr C 1 4. Samtalet avsåg inte . 140Akt 15:4/5a löpnr 20. 141En bild på från demonstrationen 20/12 1967 finns i , och , : Maoisterna s. 67. 142Nils personakt löpnr C 1. diskuterats per telefon. Tilläggas kan att många av de avlyssnade te- lefonsamtalen framstår som svårtolkade. återupptogs telefonavlyssningen av SKP i . Misstankarna riktade sig mot en anställd vid Gnistan och avsåg olovlig underrättelseverksamhet. Som grund låg uppgifter från källa C33 som ansågs fullt tillförlitlig och upp- gifterna som sannolikt riktiga. Uppgifterna gick ut på att kring SKP, Saftra och FiB/Kulturfront fanns ett nätverk som bedrev underrättelseverksamhet för räkning. Inom SKP skul- le verksamheten främst bedrivas inom ramen för det s.k. militärpo- litiska utskottet eller militärrådet som det också kallades: samlar fortlöpande uppgifter om sovjetiska militära förhållanden. Detta sker på kine- sisk begäran och rör styrkeförhållanden, trupp- förflyttningar, flottrörelser och hemliga baser. Vidare görs gällande, att man har tillgång till vissa uppgifter härrörande från svensk militär underrättelsetjänst. Dessa skulle omfatta andra länders militära styrkeför- hållanden i och källan har uppgivit sig ha sett kartmaterial gällande sovjetiska flottenheter, rö- relser och baser från och längs kusten söderut i , och Litauen.143 En del av arbetet uppgavs bedrivas med hjälp av journalister som sympatiserade med SKP och inom ramen för enhetsfronten Be- kämpa NATO. I denna sades även ingå folk från broderpartierna i . skulle man dock inom SKP alltmer börjat mistänka att säkerhetspolisen hade insyn i militärrådets verksamhet varför kontakterna med den kinesiska ambassaden skulle ske under mer konspirativa former. Det kunde också konsta- teras att den misstänkte vid minst tolv tillfällen besökt den kinesiska ambassaden liksom att ett flertal telefonsamtal utväx- lats. Vad som dock är intressant att notera att inget av besöken hade skett under konspirativa former.144 Inte heller kunde något 143PM 14/12 1976. personakt löpnr C 1 1. 144Vid ett tillfälle då den misstänkte skuggades betedde han sig dock på ett sätt som av sä- kerhetspolisen bedömdes som konspirativt. ägde dock ingen kontakt med konspirativt beteende i övrigt konstateras då den misstänkte skug- gades. Enligt de källuppgifter som låg till grund skulle ju kontak- terna ske mera konspirativt för att undgå upptäckt. Säkerhetspoli- sens förklaring till detta var att den kinesiska ambassadpersonalen inte tillämpar det gamla konventionella sättet med konspirativa promenader till platserutan i stället träffar sina kontakter på am- bassaden, som ju med tanke på upptäckt torde anses vara mindre riskfyllt. utvidgades avlyssningen till att även omfat- ta en telefon på SKP:s partiexpedition. Detta motiverades med att personer som sökt den misstänkte på hemtelefonen hänvisats till partiexpeditionen och det kunde därför antas att han även använde denna telefon.145 upphörde telefonavlyssningen ef- ter att den misstänktes kontakter med i princip upphört.146 Telefonavlyssningen mot KFML/SKP – avlyssnade lokaler /, Husarg. KFML/Gnistans red, , Bokhandeln , Kungsg. 77/Holländarg. FNL-lokalen, Barrstigen 32, FNL:s expeditionslokal, Skolg 19/Brunnsg 14 B, Gbg /DFFG, , 83/Mellang 14, företrädare för främmande makt rum och den övervakade åkte hem till bostaden. personakt löpnr Ö 1. 145PM 24/8 1977. personakt löpnr C 1 1. 146PM 20/12 1978. personakt löpnr C 1 1. KFML, 11, Gnistans redaktionslokal, 29, KFML:s förbundsexp, , DFFG:s förbundskontor på 10 SKP:s partiexpedition, Nybrog. inspekterade chefen för säkerhetspolisen, och byråchefen en av sektionerna i landet. En av de frågor som diskuterades var KFML främst med anledning av en ny- ligen inflyttad aktivist. Enligt den sammanställning som gjordes över inspektionen föreslog och följande: Försök få in någon pålitlig kille i organisationen.147