sou · GQB327d4 · 2003-01-01 00:00:00 — Eleverna får möjligheter att vidareutveckla sin språkliga förmåga. Kursen har en mer analytisk inriktning, där både skrivandet och det förberedda talandet ingår med sam- lande av material, planering, bearbetning och utformning av egna texter. Vid sidan av utredande och analytiskt skrivande skall eleverna också få utveckla sitt personliga skrivande. /2000 deltog drygt 59 000 elever i undervis- ning i svenska som andraspråk, vilket enligt (Beskriv- ande data om barnomsorg och skola 2000) motsvarar ungefär hälften av de berättigade eleverna och av samtliga elever. Högst deltagande i undervisning i svenska som andraspråk har elever med modersmålen kurdiska (), turkiska () och albanska (). Minst andel deltagande elever har elever med modersmålen engelska (), finska () och polska (). I gymnasieskolan är det enligt av de berätt- igade som väljer svenska som andraspråk. Av statistik för /2000 (Barnomsorg och skola i siffror, 2001) framgår att av de 3 638 elever som läste svenska som andraspråk år 9 var det som inte nådde målen, vilket kan jämföras för ämnet svenska. Av statistik framgår vad gäller gymnasieskolan att 1 322 elever fick betyg i svenska som andraspråk A och 1 160 i svenska som andraspråk B. Detta skall jämföras med att totalt 77 272 elever fick slutbetyg i gymnasieskolan och att 9 752 av dessa hade utländsk bakgrund. Detta innebär att av eleverna med utländsk bakgrund valde ämnet svenska i stället för svenska som andra språk. Vad gäller resultaten i form av betyg finns – liksom i – skillnader mellan svenska och svenska som andra- språk (se tabell B6:2). Enligt läroplanen för förskolan skall barn med annat modersmål än svenska ges möjlighet att också utveckla sitt modersmål, s.k. modersmålsstöd. Modersmålsstödet är vanligen upplagt så att en modersmålstränare träffar barnen . Modersmålsundervisning är ett eget ämne i och gymnasieskolan. Ämnet syftar till att ge elever med ett annat modersmål än svenska möjligheter att tillsammans med andra vid- areutveckla sina kunskaper i modersmålet. Utbildningen i moders- mål syftar dessutom till att främja elevernas utveckling till fler- språkiga individer med flerkulturell identitet. Ämnet skall stödja eleverna i deras kunskapsutveckling. Lärande är starkt förknippat med modersmålet och att befästa kunskaper i det egna språket är en väg till att lära också på svenska. Av grundskoleförordningen framgår att om en eller båda av elevens vårdnadshavare har ett annat språk än svenska som modersmål och språket utgör dagligt umgängesspråk för eleven skall eleven få undervisning i detta språk som ett ämne (moders- målsundervisning), om eleven har grundläggande kunskaper i språket och eleven önskar få sådan undervisning. En samisk, torne- dalsfinsk eller romsk elev skall erbjudas modersmålsundervisning även om språket inte är elevens dagliga umgängesspråk i hemmet. Motsvarande bestämmelser finns även i gymnasieförordningen. Modersmålsundervisning kan anordnas som språkval, elevens val, skolans val eller utanför timplanebunden tid (dvs. läsas som extra ämne utöver all annan undervisning i skolan, vanligtvis två under- visningstimmar per grupp och vecka). I gymnasieskolan kan modersmålsundervisning anordnas som individuellt val, utökat program eller som ersättning för undervis- ning i andra språk än svenska och engelska. Om modersmålsundervisning för en elev anordnas utanför tim- planebunden tid, har eleven rätt att få sådan undervisning samman- lagt högst sju läsår under sin skoltid inom det offentliga skolväs- endet. Begränsningen gäller inte modersmålsundervisning för samiska, tornedalsfinska, romska eller finska elever eller om under- visningen avser ett nordiskt språk. En kommun är skyldig att anordna modersmålsundervisning i ett språk, endast om det finns en lämplig lärare. En kommun är skyldig att anordna sådan undervisning om minst fem elever önskar undervisning i språket. När det gäller samiska, tornedalsfinska eller romska elever är kommunen skyldig att anordna modersmålsundervisning även om antalet elever är mindre än fem. I gymnasieskolan är modersmålet uppdelat i tre kurser: A och B samt aktiv tvåspråkighet. Vilken kurs eleven väljer beror på för- kunskaper och framtida behov. Enligt både grundskole- och gymnasieförordningen skall en elev få studiehandledning på sitt modersmål om eleven behöver det. Detta innebär att eleverna kan få undervisningen förklarad på sitt modersmål. Enligt grundskoleförordningen får s.k. tvåspråkig undervisning anordnas vad gäller delar av undervisningen i årskurserna 1–6 för elever som har ett annat språk än svenska som dagligt umgänges- språk med en eller båda vårdnadshavarna. För elever med finska som umgängesspråk får sådan undervisning anordnas även i års- kurserna 7–9. Under den sammanlagda tid som tvåspråkig under- visning anordnas får högst hälften anordnas på umgängesspråket. Undervisningen skall planeras så att undervisningen på svenska successivt ökar . Enligt samma förordning får en kommun anordna huvuddelen av undervisningen på engelska för barn som vistas i och som har tillräckliga kunskaper i engelska för att kunna delta i undervisningen. Avvikelse får göras från timplanen i ämnena svenska och engelska. Antalet timmar i svenska får dock inte understiga 480. Om det inte finns plats för alla sökande till engelskspråkig undervisning, skall i första hand barn till utländska gästforskare och experter samt barn som tidigare gått i en engelsk- språkig skola tas emot. hade enligt 39 700 barn i åldern 1–som var inskrivna i förskola och familjedaghem ett annat modersmål än svenska. Av dessa fick stöd i sitt modersmål. fick av barnen med annat modersmål stöd i sitt modersmål. var drygt 123 000 grundskoleelever berättigade till modersmålsundervisning. Av de berättigade eleverna deltog drygt hälften i modersmålsundervisning. I gymnasieskolan fick /2000 drygt 1 400 elever slut- betyg i modersmål. De flesta av dessa elever gick naturvetenskaps- programmet, samhällsvetenskapsprogrammet eller ett specialut- format program. samlar inte in uppgifter om hur många elever som är berättigade att studera modersmål i gymnasieskolan. Av betygsstatistik för årskurs 9 /2000 framgår att fick betyget mycket väl godkänd och väl godkänd; nådde ej målen. Liknande resultat återfinns i gymnasieskolans modersmålsundervisning. (Barnomsorg och skola i siffror, 2001.) 2.4Engelska och moderna språk Kursplanerna i engelska och moderna språk, för både och gymnasieskolan, är utformade i sju steg som bygger på varandra. Varje steg definieras av mål att uppnå som är gemen- samma för engelska och moderna språk. Betygskriterierna är lika för t.ex. engelska år 9 i (steg 4) som för steg 4 i moderna språk i gymnasieskolan (se figur B6:2). De nya språkkursplanerna för grundskola och gymnasieskola började gälla . Det nya systemet syftar till att göra övergången från grundskola till gymnasial utbildning smidigare när det gäller språkutbildning. Det innebär att eleverna fortsätter sina språkstudier på den nivå där de befinner sig. Stegen i kursplanerna för engelska och moderna språk Källa: Språk – Kursplaner, betygskriterier och kommentarer, 2000. I är engelska det första främmande språket. Mål som eleverna skall ha uppnått i slutet av år 9 motsvaras av steg 4. Andra främmande språk (moderna språk) kan studeras inom ramen för språkval (tidigare B-språk, numera språk inom ramen för språkval) och inom ramen för elevens val (tidigare C- språk, numera språk inom ramen för elevens val). Alla elever skall göra ett språkval år 6 eller 7. Dessutom finns det möjlighet att läsa ytterligare ett språk inom ramen för elevens val år 8 och 9. Ämnet moderna språk innefattar många sinsemellan olika språk som kan studeras i den svenska . Enligt grundskoleför- ordningen skall som språkval erbjudas minst två av språken franska, spanska och tyska. En kommun är skyldig att anordna undervis- ning i ett språk som erbjudits om minst fem elever väljer språket och eleverna kan bedömas ha möjlighet att fortsätta studierna i språket i gymnasieskolan. Finska och samiska får erbjudas eleverna som språkval. Om dessa språk erbjudits som språkval skall under- visning anordnas även om färre än fem elever väljer språket. Även andra språk får erbjudas som språkval, om eleverna kan bedömas ha möjlighet att fortsätta studierna i språket i gymnasieskolan. Som språkval skall även följande språk erbjudas om eleven och elevens vårdnadshavare önskar det: det språk som eleven har rätt till modersmålsundervisning i svenska som andraspråk för elever som i övrigt får undervisning i svenska som andraspråk svenska för elever som i övrigt får undervisning i svenska En kommun är skyldig att anordna undervisning i dessa språk, om minst fem elever väljer språket. När det gäller modersmålsunder- visning för samiska, tornedalsfinska eller romska elever är en kommun skyldig att anordna undervisning även om färre än fem elever väljer språket (jämför ovan). Enligt timplanen för skall avsättas för engelska och för språkval. För de språk som kan väljas inom ramen för språkval innebar den nya timplanen en ökning av timtilldelningen med (). För de språk som kan väljas inom ramen för elevens val (år 8–9) är timutrymmet minst . Enligt gymnasieförordningen skall språkundervisningen i gymnasieskolan utgå från utbildningsnivå om en elev har betyg från språkundervisning i . En elev kan också läsa nya språk i gymnasieskolan. Undervisning i engelska på grund- skolenivå kan erbjudas inom ramen för ett individuellt program. Gymnasieskolans kurser i engelska (A, B och C) motsvaras av steg 5, 6 och 7. Kurserna omfattar vardera 100 poäng. Engelska har en särskild ställning bland språken, eftersom steg 5 (engelska A) är kärnämne och därmed obligatorisk på alla programmen. Engelska B (steg 6) är obligatorisk på fyra av programmen (estetiska programmet, naturvetenskapsprogrammet, samhällsvetenskaps- programmet och teknikprogrammet). En ny kurs (engelska C), som motsvarar steg 7, finns bland de valbara kurserna i karaktärs- ämnesblocket för de program där engelska B är obligatorisk. Övriga elever har möjlighet att läsa kursen inom ramen för det individuella valet. När det gäller moderna språk skall franska och tyska erbjudas både som språk som utgår från utbildningsnivå och som nytt språk. Spanska skall erbjudas som nytt språk, men kan också erbjudas som språk som utgår från utbild- ningsnivå. Undervisning i andra språk än svenska, engelska, franska, tyska och spanska skall anordnas om antalet elever som önskar läsa språket uppgår till minst fem i kommunen. Moderna språk kan förekomma i olika sammanhang i program- strukturerna: som karaktärsämnen, inom det gemensamma blocket i inriktningarna eller bland de valbara kurserna. På samhällsvetenskapsprogrammet ingår moderna språk (200 poäng) bland gemensamma karaktärsämnen. Dessutom har programmet en språkinriktning. Den innebär att skolan erbjud- er ett språkpaket på 400 poäng, dvs. Kurserna kan kombineras fritt av skolan och eleverna så att olika önskemål På naturvetenskapsprogrammet ingår moderna språk (100 poäng) bland gemensamma karaktärsämnen. Dessutom ingår språk som en möjlighet inom det individuella valet (100– 300 poäng). Detta innebär att det bara är en kurs som är oblig- atorisk. På de övriga nationella programmen kan moderna språk ingå i de valbara kurserna. Ämnet omnämns som exempel på valbara kurser för barn- och fritidsprogrammet, fordonsprogrammet, handels- och administrationsprogrammet samt teknik- programmet. Dessutom kan i princip alla språkkurser erbjudas som individuellt val (100–300 poäng). De nya kursplanerna innebär att beteckningarna på moderna språk i gymnasieskolan har ändrats. Det som tidigare kallades B-språk A motsvaras nu av moderna språk steg 3. B-språk B är moderna språk steg 4, C-språk A är modernas språk steg 1 och C-språk B är moderna språk steg 2. Moderna språk steg 5–7 är nya kurser som inte fanns tidigare. undersökningar visar att betydligt fler elever än tidigare studerar ett andra främmande språk i (se bl.a. Språkvalet i , 2000). Andelen elever som läser en full- ständig kurs enligt kursplanen för språkval har ökat från enligt den gamla läroplanen (Lgr 80) till av en årskull enligt den nya läroplanen (Lpo 94). av eleverna väljer ett andra främmande språk år 6 eller 7. Det nya språket spanska ökar kontinuerligt. Andelen som väljer att läsa ett tredje språk inom ramen för elevens val är mycket låg. I har andelen elever som läser moderna språk befunnit sig på i stort sett samma nivå . /2000 avslutade 98 239 elever år 9 enligt det mål- och kunskapsrelaterade betygssystemet. Som framgår av tabell B6:4 hade samtliga elever engelska. (60 420 elever) läste då ett B-språk (motsvaras av språk inom ramen för språkval) och (3 615 elever) ett C-språk (spåk inom ramen för elevens val). Tyska B är det språkämne som hade lägst andel med betyget mycket väl godkänd och högst andel med betyget godkänd. Tabell B6:4: Elever per språkämne i årskurs 9, /2000 Andel (%) elever som erhållit visst betyg eller ej nått Källa: Barnomsorg och skola i siffror, 2001. analyserade språkens ställning och situa- tion (Språken i och gymnasieskolan, 2000). Det nuva- rande systemet för språkval i innebär att de grund- skoleelever som väljer att läsa svenska eller engelska som språkval inte kommer att studera något främmande språk utöver engelska. Detta ämne har enligt i alltför hög grad fått karaktär av ett uppsamlingsämne för elever med vitt skilda behov och förut- sättningar. Undervisningen följer kursplanerna för svenska respekt- ive engelska och ger inte separata betyg. Enligt finns signaler som tyder på att timtalet för svenska och engelska upplevs som alltför stort, men betonar att man bör överväga i vilken mån som denna undervisning bidrar till att en relativt låg procent elever inte når målen i svenska och engelska i jämförelse med andelen som inte når målen i matematik. statistik (Barnomsorg och skola i siffror, 2001) visar att på gymnasieskolans naturvetenskaps- och samhällsvetenskaps- program hade av eleverna slutbetyg i tyska B kurs B jämfört med då andelen var . Franska B ökade från år på naturvetenskaps- och samhälls- Spanska ökade från år på de här programmen. fick på övriga nationella program betyg i ett fort- sättningsspråk från jämfört . När det gäller betyg från ett nybörjarspråk i gymnasieskolan var motsvar- ande siffror och . Antal elever i gymnasieskolan med betyg i olika språk, /2000 (totalt antal elever med slutbetyg = 77 272) Tyska B, kurs A Tyska B, kurs B Franska B, kurs A Franska B, kurs B Spanska B, kurs A Spanska B, kurs B Tyska C, kurs A Tyska C, kurs B Franska C, kurs A Franska C, kurs B Spanska C, kurs A Spanska C, kurs B Italienska C, kurs A Italienska C, kurs B Ryska C, kurs A Ryska C, kurs B Källa: Barnomsorg och skola i siffror, 2001. Antalet elever (totalt) som fått betyg i olika moderna språk i gymnasieskolan framgår av tabell B6:5. Beteckningarna på språk är enligt tidigare kursplaner. Med t.ex. tyska B avses att språket är ett fortsättningsspråk från och med tyska C etc. aves att språket är ett nybörjarspråk på gymnasiekolan. Med kurs A, kurs B och kurs C avses på vilken nivå studierna är enligt kursplanen. 2.5Svenska och svenska som andraspråk inom komvux Antalet deltagare i svenskkurser är relativt högt (se tabell B6:6). Inom den grundläggande vuxenutbildningen placerar sig kurserna svenska som andraspråk resp. svenska på tredje resp. fjärde plats (efter engelska och matematik) vad gäller antalet deltagare. Inom den gymnasiala vuxenutbildningen placerar sig svenska B och svenska A på sjunde resp. elfte plats. Flest antal deltagare på den gymnasiala nivån lockar datorkunskap. Antal deltagare i kurser i svenska /2000 Grundläggande vuxenutbildning (totalt 125 516 kursdeltagare) Gymnasial vuxenutbildning (totalt 1 505 749 kursdeltagare) * En person räknas som flera kursdeltagare om han/hon deltar i mer än en kurs under läsåret. Källa: Barnomsorg och skola i siffror, 2001. /2000 deltog knappt 80 000 invandrare i vuxenutbildning i (se tabell B6:7). Av dessa deltog en dryg tredjedel i den grundläggande vuxenutbildningen, där de utgör två tredjedelar av deltagarna. Inom den gymnasiala vuxenutbildningen och påbyggnadsutbildningen utgör invandrarna en mindre andel. SOU 2002:27 Bilaga 6 Elever i komvux, /2000 Andel (%) födda Källa: Barnomsorg och skola i siffror, 2001. /2000 slutförde av kursdeltagarna sina grund- läggande kurser i svenska resp. svenska som andraspråk (avbröt kurserna och fortsatte på kursen nästa läsår). På den gymnasiala nivån slutförde svenska A och svenska B. Betygsfördelningen för de kursdeltagare som slutförde utbild- ningen på den gymnasiala nivån framgår av tabell B6:8. Betygsfördelning för kursdeltagare som slutfört gymnasial vuxenutbildning /2000 Källa: Barnomsorg och skola i siffror, 2001. Enligt skollagen syftar svenskundervisning för invandrare (sfi) till att ge vuxna nyanlända invandrare grundläggande kunskaper i svenska språket och om det svenska samhället. I sfi skall invandrare enligt kursplanen få möjlighet att utveckla sin förmåga att kom- municera muntligt och skriftligt på svenska i vardagsliv, samhälls- liv, utbildning och arbetsliv. Kursen skall förbereda för en vid och varierad språkanvändning. Vuxna invandrare som är bosatta i kommunen och som saknar grundläggande kunskaper i svenska språket har enligt skollagen rätt till undervisning i sfi. Regeringen får föreskriva att också den som inte är bosatt i landet skall ha rätt att delta i sfi. Varje kommun är skyldig att se till att sfi erbjuds. Kommuner får uppdra åt andra att anordna sfi. Riktvärdet för undervisningens omfattning är , men detta riktvärde får underskridas eller överskridas beroende på elevens behov (förordning om sfi). Eleven börjar sina studier på den språkliga nivå som bestäms av förkunskaperna och avslutar dem när målen för utbildningen har uppnåtts. Av och skola i siffror (2001) framgår att /2000 deltog 34 100 elever i sfi, varav var flyktingar, tillståndssökande och övriga invandrare. De vanligaste modersmålen bland eleverna var arabiska, bosniska/kroatiska/serbiska, kurdiska, spanska, albanska, sorani, engelska och persiska. 246 kommuner hade /99 elever i sfi och i 69 av dessa kommuner var elevantalet större än 100 elever. Antalet elever har nästan halverats jämfört med /95 på grund av minskat antal nyanlända invandrare. Enligt och skola 2000 har av de invandrare som kommit till deltagit i sfi. När det gäller sfi-elevernas utbildningsbakgrund hade en minst tioårig utbildning i hemlandet, medan hade en utbild- ning som var högst . Invandrare med den allra kortaste utbildningen måste i allmänhet delta i läs- och skrivinlärning inom grundläggande vuxenutbildning före eller parallellt med sfi- studierna. Studieresultat efter startåret för nybörjare i sfi åren 1993/94–1996/97 framgår av tabell B6:9. Enligt (Be- skrivande data om barnomsorg och skola 2000) är sambandet mellan tidigare utbildning och resultat i sfi starkt. Studieresultaten varierar även mellan elever med olika modersmål. Studieresultat efter startåret (avser nybörjare i sfi åren 1993/94–1996/97) därav andel (%) som efter startåret Källa: Beskrivande data om barnomsorg och skola 2000. Av utvärdering av sfi (Vem älskar sfi?) framgår att sfi organiseras på en mängd olika sätt. Utvärderingen ger inga belägg för att den ena eller den andra anordnarmodellen är bättre. I utvärderingen pekas på att kvalitetssäkring är en förutsättning för att upphandling av sfi-utbildning skall kunna hanteras på ett till- fredsställande sätt. 3.Krav på kunskaper i svenska och andra språk i högre utbildning 3.1Behörighetsregler för tillträde till högskolan efter avgången från gymnasieskolan börjar av eleverna att studera vid universitet och hög- skolor (Årsrapport ). Övergångsfrekvensen är från naturvetenskapsprogrammet och från samhällsvetenskaps- programmet. För övriga program är övergångsfrekvensen . Antalet högskolenybörjare var 70 100 /2000. Enligt högskolelagen (1992:1434) avgör den högskola som anordnar en utbildning vilka behörighetsvillkor som skall gälla för att bli antagen till utbildningen. Enligt högskoleförordningen (1993:100) krävs det för att bli antagen till grundläggande hög- skoleutbildning att sökanden har grundläggande behörighet och dessutom den särskilda behörighet som kan vara föreskriven. Grundläggande behörighet måste uppfyllas av alla som skall studera, oavsett vilken högskoleutbildning det gäller. ighet har den som t.ex. fått slutbetyg från ett nationellt eller speci- alutformat program i gymnasieskolan eller från gymnasial vuxen- utbildning och har lägst betyget godkänd på kurser som omfattar av de gymnasiepoäng som krävs. Den som har annat modersmål än svenska, danska, färöiska, isländska eller norska skall ha de kunskaper i svenska som behövs.4 har före- slagit att lägst betyget godkänd i ämnena svenska B alternativt svenska som andraspråk B och engelska A bör krävas för grund- läggande behörighet (Tillträde till högre utbildning, 2000). Därutöver förekommer ofta krav på särskild behörighet för olika utbildningar. Den särskilda behörigheten varierar beroende på vilken utbildning det gäller. Kan inte alla behöriga sökande till en högskoleutbildning tas emot, skall urval göras bland de sökande. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om urval. Vid urval skall hänsyn tas till de sökandes meriter. Urvalsgrunderna skall vara betyg och resultat från högskoleprovet i kombination med arbetslivserfarenhet. Nuvarande bestämmelser innebär att en meritvärderingsmodell används där ett jämförelsetal räknas fram som i huvudsak bygger på betyg och omfattning i poäng för samt- liga kurser som finns i en elevs slutbetyg. Betygsvärdet och gymn- asiepoängen avseende idrott och hälsa medräknas endast såvida detta höjer jämförelsetalet eller kursen utgör särskild behörighet för utbildningen. har i en skrivelse till regeringen framhållit att nuvarande sätt att använda gymnasiebetygen som urvalsinstrument har negativa effekter på verksamheten i gymnasieskolan (Tillträde till högre utbildning, 2000). Man pekar på att möjligheterna att använda regelverkets utformning för taktiska överväganden utnyttjas framför allt av dem som har ett tidigt intresse för högre studier och kunskap om reglerna. Eftersom kursernas längd – och inte deras svårighetsgrad – påverkar jämförelsetalet mest, pri- 4 Enligt föreskrifter (HSVFS 1996:22) skall den som har annat modersmål än svenska, danska, färöiska, isländska eller norska ha lägst betyget godkänd i kärnämnet svenska B eller kärnämnet svenska som andraspråk B vid gymnasial vuxenutbildning, eller gått igenom av högskolorna anordnad undervisning i svenska för utomnordiska gäststudenter och invandrarstudenter med godkänt resultat, eller godkänt resultat på test i svenska för universitets- och högskolestudier (TISUS), eller motsvarande kunskaper. oriterar många elever långa och lätta kurser i stället för att ägna sig åt för högskolestudier mer relevanta kurser. 4.Undervisning i svenska i utlandet () har i uppgift att stödja undervisningen i svenska som främmande språk vid universitet och högskolor utomlands. Målet är att öka kunskaperna om och intresset för genom stöd till undervisning i svenska och om i andra länder. Svenskundervisning bedrivs vid ca 200 universitet i 42 länder. Svenska ingår ofta som en del av examen i germanska språk, skandinavistik eller motsvarande. Antalet studerande på högskolenivå uppskattas till cirka 40 000 och antalet lärare till drygt 1 000. Undervisningen bedrivs till största del av icke-svenskar. har svenskundervisningen i framför allt de baltiska länderna och nordvästra ökat kraftigt. (Se bl.a. Svenska institutets stöd till svenskundervisning i utlandet.) Stöd till svenskundervisning för vuxna på icke-akademisk nivå i utlandet ges av .