sou · GQB349 · 2003-01-01 00:00:00 — Män förväntas och vill ofta ta en likvärdig del av ansvaret för barnen och hemmet, men som arbetslivet är organiserat är det ofta svårt att förena försörjar- och omsorgsansvar för såväl kvinnor som män. Kravet på en normalarbetstidsförkortning bygger på tre centrala tankar. Dels att en arbetstidsreform bör utformas så att den inne- bär en genomgripande förändring av arbetslivet och inte bara utfor- mas så att kvinnor lättare kan arbeta enligt en manlig norm. Dels är det avgörande att reformen utformas så att den når alla, både män och kvinnor inom olika delar av arbetsmarknaden. Slutligen bör sänkningen tas ut i form av en sänkning av den dagliga arbets- tiden, eftersom det ger de bästa förutsättningarna så både män och kvinnor får tid till det vardagliga arbetet. formulerar det på följande sätt i en motion i riks- dagen: 4 I framställningen grupperas partierna utifrån olika ställningstaganden i fråga om jämställd- het och arbetstidsförkortning. Det innebär inte att partierna tycker lika i alla avseenden, men att det finns gemensamma drag och ståndpunkter i argumentationen. Den politiska debatten om arbetstidsförkortning och jämställdhet Vi menar att det blir svårt att uppnå jämställdhet så länge som det manliga sättet att förlägga lönearbetstiden utgör på arbets- marknaden och i hushållen. En majoritet av männen lönearbetar heltid, hela veckan, och hela sitt yrkesverksamma liv, medan de ägnar relativt litet tid till hemarbete. Denna norm gör det svårt att för kvin- nor att konkurrera på lika villkor med männen på arbetsmarknaden. För att kvinnor och män skall kunna uppnå jämställda villkor, i hem- met, på arbetsmarknaden och i arbetslivet måste arbetstidsnormen för- ändras.5 ger uttryck för en liknande analys i motioner och par- timaterial, som till exempel i en motion från /02: Att sänka arbetstiden kan vara ett sätt att skapa förutsättningar för bå- de kvinnor och män att vara mer med sina barn, det skulle också kunna vara ett sätt att ge kvinnor mer betalt för den arbetstidsförkortning som de obetalt har genomfört , samt omfördela bördan av hus- hållsarbete mellan könen. En generell arbetstidsförkortning ger, till skillnad från t ex längre semester, förutsättningar för mer tid för bar- nen varje dag.6 Både vänster- och menar att deltidsarbetet bland kvin- nor är ett problem för jämställdheten, på grund av att kvinnor för- lorar ekonomiskt på att arbeta deltid. Det utbredda deltidsarbetet visar också på att en arbetstidsförkortning är nödvändigt för att familjer ska kunna förena arbete och familjeliv. Deltidsarbetande kvinnor är de som får betala priset för att arbetslivet inte är avpas- sat efter en tvåförsörjarnorm, genom lägre inkomster och lägre pensioner än heltidsarbetande män. Jämställdhet bygger för vänster och således på att män och kvinnor delar lika på det avlönade och oavlönade arbetet, det gäller såväl förvärvsarbete och omsorg om barn som att dela lika på hushållsarbetet. En jämn fördelning av arbete ses som en förutsättning för en jämn maktfördelning mellan könen. En sänk- ning av normalarbetstiden uppfattas som ett viktigt verktyg för att åstadkomma en omfördelning av makt och resurser på en struktu- rell nivå. 5Vänsterpartiet, Kortare arbetstid, riksdagsmotion 1997/98:A262. 6Miljöpartiet, Jämställdhet och föräldraskap, riksdagsmotion 2001/02:A392. Den politiska debatten om arbetstidsförkortning och jämställdhet 3.2Arbetstidsförkortning och ökad flexibilitet Socialdemokraterna delar i stor utsträckning vänsterns och miljö- partiets problemformuleringar. De ojämna villkoren mellan könen i arbete och privatliv är ett hinder för jämställdhet, och en arbets- tidsförkortning är en viktig förutsättning för att skapa lika villkor. Tanken på sextimmarsdag har länge funnits inom socialdemokratin, men har aldrig kommit att realiseras. Partiets ställningstaganden har i stället präglats av fackliga krav på förlängd semester. Kraven på kortare arbetsdag respektive mer sammanhängande fritid har levt vidare sida vid sida i diskussionen och i den strategi som aktua- liserats har de båda målsättningarna i viss mån kombinerats i ett förslag om utökad ledighet. Tanken från socialdemokraternas sida är att arbetstiden ska fort- sätta att förkortas, men att det inte nödvändigtvis måste ske genom en generell normsänkning. Istället vill man ge individer större möj- lighet att själv avgöra hur och när en sänkt arbetstid ska tas ut. Syf- tet är att göra det möjligt att använda ledig tid på ett mer flexibelt sätt, genom att göra det möjligt att ta ut ta ut ledig tid antingen i form av , del av dag eller timmar.7 Det innebär att det skulle bli möjligt att använda sig av den utökade ledigheten som ett sätt att förkorta den dagliga arbetstiden. I ett dokument från de- cember 2000 förklarade partiet på sin hemsida hur man ville gå till väga för att genomdriva en sådan reform. Socialdemokraterna vill använda semesterlagen som instrument för arbetstidsförkortningen. Anledningen är de fördelar den ger. För det första gäller en utökad semesterrätt lika för alla oavsett anställnings- form, sätt att räkna arbetstid eller annan anknytning till arbetsmarkna- den.8 Arbetstidsförkortningen ska således vara generell i betydelsen att den når alla personer på arbetsmarknaden, medan en generell arbetstidsförkortning i betydelsen att den dagliga arbetstiden för alla påverkas är inte aktuell i partiets arbetstidspolitik. Hur den ökade ledigheten ska tas ut är upp till individen. Syftet med arbetstidsreformen är i första hand att underlätta för föräldrar. Under rubriken att vara förälder skriver partiet i sin kongressrapport att 7Socialdemokraterna, , riksdagsmotion 2001/02:A230. 8Socialdemokraternas hemsida, politikförklaring om arbetstider under rubriken vision 020509; Den politiska debatten om arbetstidsförkortning och jämställdhet – – – det måste finnas utrymme för både mammor och pappor att vari- era sin arbetstid så att barnen kan få komma i första hand. Arbetstids- förkortningen ska fortsätta.9 Flexibilitet och individuellt inflytande lyfts upp som centrala frågor för att öka jämställdheten och förbättra villkoren för föräldrar. Par- tiet strävar efter att genomföra en jämställdhets- och familjepolitik som – – – genom sin flexibilitet förenar allas möjlighet att ta till vara för- äldraskapets glädje med jämställdhet och de krav som studier eller arbetsliv kan ställa. Genom en förlängning av föräldraförsäkringen och förkortad arbetstid i form av utbyggd semester får barnfamiljerna ytterligare möjligheter att bättre kombinera familj och arbete.10 3.3Valfria arbetstider och skattelätta hushållstjänster Bland de borgerliga partierna är man till största delen överens med vänsterblocket och om de jämställdhetsproblem som finns i arbetslivet. Däremot håller man inte med om att en arbets- tidsförkortning är en framkomlig väg för att öka jämställdheten. Snarare anser de flesta av de borgerliga partierna att en arbetstids- förkortning, på grund av dess ekonomiska effekter på individ- och samhällsnivå, kunna leda till ökade skillnader mellan könen. Till exempel menar i en motion att [d]en största formen av oberoende är att kunna leva på sin lön. Utan ekonomiskt oberoende kan vi inte uppnå ett jämställt samhälle. []Föräldraskap och yrkesliv måste gå att kombinera bättre än . Det kräver förändrade attityder och flexibla lösningar. Den som vill ska ha råd att gå ned i arbetstid medan den som behöver och vill skall kunna göra det. Att via lagstiftning korta arbetstiden skulle inte göra nytta för dem som vill arbeta annorlunda, eller mer, än . Inte hel- ler de som vill gå ned i arbetstid skulle tjäna på förslaget. [] En arbetstidsförkortning måste betalas antingen i form av lägre lön eller genom högre skatter. Detta är inte ägnat att åstadkomma jämställd- het.11 ser framförallt andra sätt att förändra de ojämlika vill- koren mellan män och kvinnor. För det första pekar man på skat- ternas roll för att öka kvinnors möjlighet att försörja sig på sitt ar- 9Socialdemokraterna, kongressbeslut, 2001. 10Socialdemokraternas hemsida, politikförklaring om familjepolitik under rubriken vision 020509; 11Moderaterna, , riksdagsmotion 2001/02:A228. Den politiska debatten om arbetstidsförkortning och jämställdhet En skattesänkning kan ge incitament för kvinnor att gå upp i arbetstid. Om inkomstskatten sänks får människor bättre möjlig- het att försörja sig på sitt arbete och då kan också de som vill gå ned ha möjlighet att själva bekosta en sänkning. Man menar vidare att det bör vara individens rätt att välja hur hon eller han vill arbeta, och det är inte heller lagstiftarnas roll att försöka påverka arbetsdelning och tidsanvändning inom familjen. Som ett alternativ till arbetstidsförkortning lanserar flera av de borgerliga partierna tanken på skattereducering av hushållstjänster. Genom att öppna den vita marknaden för hushållstjänster kan kvinnors förutsättningar att ta del i förvärvslivet på samma villkor som män förbättras. beskriver tanken på följande sätt: Mer tid för barnen handlar för socialistiska feminister enbart om förkortad arbetstid, aldrig om möjligheten att till köpa till exempel hushållstjänster eller om snabbare resor till och från arbetet. Folkpar- tiet anser att skattereduktion för hushållsnära tjänster är en viktig reform för att kvinnor och män ska kunna kombinera jobb med ansvar för barn och familj. [] Om kraven hemifrån blir mindre stressande borde det vara bra för både män och kvinnor, men som verkligheten ser ut blir kvinnorna de relativa vinnarna. Det kan till exempel inne- bära att några kvinnor inte anser sig behöva gå ned till deltid, vilket är bra för att motverka könsbetingade löneklyftor.12 formulerar en liknande ståndpunkt. För många familjer där mannen eller kvinnan eller båda vill satsa mycket tid och kraft på sitt arbete kan det vara en omöjlig uppgift att också hinna med hem och hushållsarbete. Man vill istället prioritera tid med barnen. Traditionellt sett har kvinnorna haft hand om hemmet, och denna förväntning finns fortfarande kvar även om de flesta kvin- nor är yrkesarbetande. Ett sätt att stödja kvinnan är att utforma beskattningen så att det går att köpa hushållstjänster till ett rimligt pris. Detta skulle få en rad omedelbara effekter.13 Sänkning av arbetstiden, vare det sker som normalarbetstidsför- kortning eller på annat sätt, uppfattas inte som ett användbart in- strument för att öka jämställdheten. Det innebär inte att de borger- liga partierna avvisar andra arbetstidsreformer. Arbetstidsregle- ringar bör utformas så att de ger största möjliga individuella frihet att påverka arbetstidens längd och förläggning. Om individer får ökade möjligheter att själva utforma sin arbetstid menar man att de lättare kan anpassa arbete och åtaganden i hemsfären. En reglering som ger utrymme för individuella preferenser skulle också kunna 12Folkpartiet, En liberal jämställdhetsoffensiv för 2000-talet, riksdagsmotion 2001/02:A229. 13Kristdemokraterna, , riksdagsmotion 2001/02:A211. Den politiska debatten om arbetstidsförkortning och jämställdhet leda till att kvinnor gick upp i arbetstid och att löneskillnaderna mellan könen skulle minska. Argumentationen för en normalarbetstidsförkortning bygger på synen på arbetstidsreformer som ett verktyg för att öka jämställd- heten genom att förändra maktrelationer i samhället. Arbetstiderna i sig är inte det som står i centrum i första hand. till resone- i borgerliga partiernas motioner framtonar ett till viss del annorlunda synsätt. Jämställdhet i relation till arbetstider handlar i detta perspektiv snarare om makten över arbetstider, snarare än ge- nom arbetstiden. Ett citat från får illustrera: Möjligheterna att påverka användandet av sin egen tid är också en fråga om makt. Makt är alltid en fråga om strukturer. Kvinnor upplever generellt att de har mindre makt än män; detta gäller även makten över sin tid.14 Jämställdhet handlar mycket om makten över det egna livet. Kvinnor har mindre makt över sina liv än vad män har. [] Kvinnor måste få mer makt över sitt vardagsliv. Kvinnor och män som förenar föräldra- rollerna med yrkesarbete och slits mellan hem och arbete måste få mer makt över sin vardag genom en ny flexibel familjepolitik.15 Syftet med en arbetstidsreform är att ge individer, och i detta fall i första hand kvinnor, större inflytande över sin vardagssituation. Makt i detta hänseende handlar med andra ord om att ge individu- ella arbetstagare förutsättningar att hantera sin situation och sina livsvillkor, snarare än att eftersträva en omfördelning av könens ansvarsområden och resurser. Jämställdhet ses som en individuell möjlighet snarare än strukturell relation. De politiska partierna uppvisar en relativt stor samsyn vad gäller de stora hindren för jämställdhet mellan könen i dagens samhälle. Däremot skiljer sig uppfattningarna åt huruvida en arbetstidsför- kortning är en effektiv åtgärd för att åstadkomma förändring. Ett av de största hindren uppfattas de könsrelaterade löneskillna- derna vara. Dessa skillnader anses till stor del ha sin grund i köns- segregeringen på arbetsmarknaden. Den offentliga sektorn präglas av 14Arbetsmarknadsutskottets betänkande 2000/01:AU9. 15Folkpartiet, En liberal offensiv för 2000-talet; och Familjepolitiken, riksdagsmotion 2001/02:Sf397. Den politiska debatten om arbetstidsförkortning och jämställdhet kvinnodominerade låglöneyrken, medan män i större utsträckning återfinns i den privata sektorn eller inom yrkesgrupper där löne- nivåerna ligger högre. Förespråkarna för en normalarbetstidsför- kortning har sett en arbetstidsförkortning som ett sätt att homo- genisera de olika villkor som råder inom mäns och kvinnors olika arbetsmarknader. Kritikerna har å andra sidan befarat att en sådan reform snarare skulle komma att förstärka skillnaderna mellan arbetsmarknadens olika delar liksom mellan män och kvinnor. Strukturella skillnader mellan könen vad gäller t.ex. anställningsvill- kor, arbetsorganisationsform och om man har reglerad eller oregle- rad arbetstid är aspekter som kan spela in när det gäller hur en arbetstidsförkortning slår igenom bland arbetstagarna. Normer kring vad som anses vara kvinnliga och manliga ansvarsområ- den kan också spela in. Den feministiska vänsterdebattören är en av dem som uttryckt betänkligheter kring effek- terna av en normalarbetstidsarbetstidsförkortning, och frågar sig om reformen inte lika gärna skulle kunna innebära att kvinnor fick till att dubbelarbeta på.16 Den ojämna fördelningen av betalt och obetalt arbete mellan kö- nen identifieras vidare som ett av hindren för jämställdhet. Det är främst kvinnors mer instabila relation till arbetsmarknaden i rela- tion till män och de konsekvenser det får för kvinnor ekonomiska oberoende som lyfts upp som ett jämställdhetsproblem. Det ut- bredda deltidsarbetet bland kvinnor och inom kvinnodominerade sektorer på arbetsmarknaden ses som ett av de mest angelägna pro- blemen att lösa. En del anser att en förkortning av normalarbetsti- den skulle leda till att deltiderna inom kvinnodominerade sektorer skulle minska. Det skulle kunna ske antingen genom att arbetstim- mar frigörs genom sänkningen av heltidsnormen och då skulle kun- na bidra till att deltidsanställda som ville kunde gå upp , eller genom att deltiderna skulle utgöra procentuellt större andel av en heltid om för ordinarie arbetstid sänktes. Mot den tanken har framförts resonemanget att en arbetstidsförkortning inte skulle leda till färre deltidsanställningar. Snarare än att få kvinnor att arbe- ta mindre, bör det skapas förutsättningar att arbeta mer, och att då sänka arbetstiden tycks vara en bakvänd reform. För att främja jäm- ställdhet bör det hellre satsas på att omvandla deltider till heltider utifrån den arbetstidsnorm som gäller . 16 Ulmanen, , Moderna mödrar, , 7/2 2002. Den politiska debatten om arbetstidsförkortning och jämställdhet Mäns lägre andel av det obetalda arbetet lyfts också fram som ett problem, främst i relation till deras roll som föräldrar och deras an- svar för barnomsorgen. Däremot tycks arbetstidsreformer som ett sätt att förmå män att ta större del av hushållsarbetet inte vara ett lika angeläget syfte. Föräldraskap och möjligheten att anpassa arbe- te efter familj är ett centralt motiv för arbetstidsreformer för alla partier. Däremot anser inte alla att en föräldravänlig reform kräver en minskning av arbetstiden, särskilt de borgerliga partierna menar att lika bra eller bättre förutsättningar kan åstadkommas enbart ge- nom en ökad flexibilisering och individualisering av arbetstider. 3.4.1Arbetstidsreformer och jämställdhetspolitiska syften Argumenten för en arbetstidsförkortning och arbetstidsreformer i debatten om jämställdhet kan sammanfattas i följande schematiska uppställning. Arbetstidsreformer syftar till: –ett ökat ekonomiskt oberoende och starkare position på arbets- marknaden för kvinnor –att män tar en större del av omvårdnad av barn och det obetalda arbetet –en förändring av arbetslivets organisationssätt, till att möjlig- göra för både män och kvinnor att kombinera omvårdnads- och försörjningsansvar –föräldra- och barnvänliga reformer, i form t.ex. av föräldraflex- ibla arbetstider –möjligheten för män och kvinnor att påverka sina arbetstider och på så sätt att utforma sin vardag Jämställdhetsargumenten kan vara olika långtgående med avse- ende på vilken utsträckning man tänker sig att reformerna ska leda till genomgripande omfördelning av tid, makt och resurser mellan olika grupper i samhället. Debatten om sextimmarsdagen, och en förkortning av normalarbetstiden har präglats av tanken att det bör ske omvandling och utjämning av könens roller och positioner i samhället. Det socialdemokratiska kvinnoförbundet skrev i den könspolitiska debattskriften Avliva myterna angående kravet på sex timmars arbetsdag och sin vision av den nya familje- politiken: Den politiska debatten om arbetstidsförkortning och jämställdhet Det nya och revolutionerande med detta program [Familjen i framti- den, 1972] var att arbetslivet ställdes i centrum för ett familjepolitiskt program. I programmet skisserade vi en modell av ett samhälle, som skulle göra det möjligt att förena utbildning/förvärvsarbete med för- äldraskap och gemensam fritidssamvaro. De viktigaste kraven var arbe- te åt alla, kvinnor och män, radikal förkortning av arbetstiden med målet för alla [].17 Arbetstidsreformen ses i detta perspektiv som ett medel för att för- ändra maktrelationerna i samhället, snarare än ett mål i sig. De tre första motivbilderna i uppställningen ovan bygger på en tanke om att omstrukturera relationerna mellan könen, genom att kvinnor kan ta en större del av förvärvsarbetet medan män ökar sin andel av det obetalda arbetet. Som en konsekvens av att den könsneutrala tvåförsörjarmodellen får ett verkligt genomslag på arbetsmarkna- den, menar man att arbetslivet kan komma att förändras och bli mer hållbart för familjer och arbetstagare. Argumentet om arbetstidsförkortning som en föräldraskapsre- form anknyter självklart till ambitionen om ett mer jämställt sam- hälle i betydelsen att det ska vara möjligt för både kvinnor och män att kombinera yrkesliv och bildande av familj. Debatten har handlat om vikten av att barn får tid med sina föräldrar och omvänt, och också om föräldrars svårigheter att få livspusslet att gå ihop. Ökade möjligheter att anpassa arbetstiden efter föräldraska- pets krav lyfts fram som en angelägen jämställdhetsreform. Där- emot är maktperspektivet inte lika tydligt i detta resonemang som i de tidigare, reformen syftar inte i första hand till en omfördelning av tid och resurser mellan könen. Föräldraskapet definieras i köns- neutrala termer, och resonemangen implicerar att man förutsätter att män och kvinnor delar lika på omsorgsansvaret. Det strukturella maktperspektivet är inte heller särskilt framträ- dande i det sista syftet i schemat. Tanken att genom arbetstidsre- former ge män och kvinnor ökat inflytande över sin vardag hänger samman med den jämställdhetspolitiska målsättningen att båda kö- nen ska ha möjlighet att utveckla sina personliga ambitioner och intressen. Den hänger också samman med syftet att ge arbetstagare verktyg att undvika överbelastning i arbete och hemsfär, något som man pekar på i första hand är ett kvinnoproblem, eftersom kvin- nor generellt har en större arbetsbörda än män genom att de tar en större del av det obetalda arbetet i hemmet. Genom att ge kvinnor 17 myterna vi har råd med arbete, kortare arbetstid och fullt utbyggd barnomsorg, , 1981, s. 4. Den politiska debatten om arbetstidsförkortning och jämställdhet makt över sin arbetstid anförs i resonemangen att jämställdheten i samhället förstärks, oavsett vad kvinnor sedan gör med den tid de får över till annat. En kritisk tolkning skulle kunna vara att vad man i så fall syftar till att åstadkomma är ökade möjligheter att orka med den ojämna arbetsdelning som existerar . Jämställdhet i detta perspektiv handlar om att ge individen förutsättningar och möjligheter till att hantera sin vardag. Makten över arbetstiden ses som ett mål snarare än ett medel. 4 Vad säger forskningen? Jämställdhet handlar om makt och fördelning av makt mellan kö- nen på olika samhällsområden. Förutom en jämn fördelning av kö- nens inflytande i samhälleliga beslutsprocesser fastslår jämställd- hetspolitiken att jämställdhet innebär lika ekonomiska möjligheter, lika möjligheter till arbete, delat ansvar för barn och hem, lika möj- ligheter till personlig utveckling och att påverka sin vardag för både män och kvinnor. Den politiska debatten om jämställdhet och arbetstider cirkulerar kring samma frågor, men vad jämställdhets- målen mer specifikt innebär och vägarna dit skiljer sig åt mellan de olika partierna. I detta kapitel berörs på en mer teoretisk nivå sam- banden mellan jämställdhet och arbetstider samt en del av den könsteoretiska forskningen om kön, arbete och arbetstider. I den politiska debatten om arbetstider och jämställdhet identifie- ras ett antal olika hinder för att män och kvinnor ska ha samma för- utsättningar och möjligheter i samhället. Det gäller bland annat de problem som könsarbetsdelningen i hem och arbetsliv och den könssegregerade arbetsmarknaden ger upphov till, könsrelaterade löneskillnader, skillnader i anställningsform och sysselsättningsni- våer som ger upphov till inkomstskillnader mellan könen i ett livs- perspektiv. Ett annat hinder för jämställdhet är att föräldraskap och omvårdnadsansvar ännu inte delas jämlikt mellan mödrar och fäder. Syftet i detta avsnitt är att redogöra för delar av den könsteoretiska diskussionen om förutsättningar för jämställdhet och situationen i det svenska välfärdssamhället , och på så vis beröra frågan om vilka samband som finns mellan arbetstid och jämställdhet. Vad säger forskningen? Den svenska välfärdstaten brukar sägas vara kvinnovänlig efter- som reformer inom olika politikområden, såsom arbetsmarknads-, social- och familjepolitik, har utformats för att möjliggöra för kvin- nor att kombinera yrkesarbete och familjeliv. Startpunkten för den kvinnovänliga politiken i brukar fastställas när som utredde frågan om gif- ta kvinnors rätt till yrkesarbete frångick uppfattningen att det gäll- de att begränsa yrkesrätten för att istället formulera frågan till att gälla yrkesarbetande kvinnors rätt till moderskap. ska jäm- ställdhetsöverväganden inkorporeras i alla politikområden, och utgångspunkten är att reformer ska främja den tvåförsörjarmodell som den svenska jämställdhetsideologin föreskriver. Forskarna väljer emellertid att kal- la den svenska välfärdstatens politikutformning för jämställdhets- befrämjande (gender-equality friendly) snarare än kvinnovänlig, eftersom de hävdar att politiken sträcker sig längre än till att be- främja kvinnors yrkesarbete och ekonomiska oberoende, även om detta är en stor del av syftet.