sou · GQB3122d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Efter en kort överläggning mellan och återkom de med beskedet att en länk skulle gå att ordna. beslutade att Säkerhetspolisens underrättelser skulle delges chefen för kriminalunderrättelseroteln, . Därmed skulle den väsentligaste informationen nå kommende- ringsledningen. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i , i kommenderingsveckan, var det utsättning av bl.a. livvaktsstyrkan från . Chefen för hotbildsgrupp, , har berättat om hur de blev mottagna. betonade i sitt välkomsttal att han inte ville se några Stockholmsfasoner, inga poliser i svart skjorta och svart overall; den öppna Göteborgsandan skulle råda. Personskyddets synpunkter på samarbetet mellan Säkerhetspolisens författningsskydd och polismyndigheten arbetade nära inför och under EU- mötet, eftersom de skulle samordna personskyddet och när- skyddet. har sagt att oenigheten i Rikspolisstyrel- sens operativa arbetsgrupp om vem som skulle ha ansvaret över Säkerhetspolisens personskydd under kommenderingen kom att påverka samarbetsklimatet. anser att det hade varit bra om författnings- skyddet ändå hade fått en plats i kommenderingsstaben som utlovats av . Säkerhetspolisens underrättelser och informationer nådde dock kommenderingsledningen, enligt . Han har uppskattat att Säkerhetspolisen stod för 75–av underrättelserna som levererades till kommenderings- staben. Dessutom var Säkerhetspolisen källa till många notiser i polismyndighetens hotbildsrapporter som producerades under mötesdagarna. har vidare berättat att han tror att Säker- hetspolisens sektion väst har varit för hemlighetsfulla och inte delgett polismyndigheten löpande information. Han tror att Säker- hetspolisen inte redogjorde tillräckligt tydligt för polismyndig- heten vad de kunde leverera för material. tror att om från början hade förstått det hade polismyn- digheten haft en något mer ödmjuk inställning. Problemet låg på ledningsnivån. Samarbetet mellan chefen för väst och fungerade inte, enligt . Han uppfattade att det var ytterligare ett skäl till att kommenderingschefen inte ville att Säkerhetspolisens författnings- skydd skulle få en plats i staben. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Polisledningens i kritik mot Säkerhetspolisen Länspolismästaren och kommenderings- chefen har tillbakavisat kritiken som Säkerhets- polisens kommenderingschef framfört. har hävdat att , Säkerhetspolisens ansvarige för personskyddet, från sin plats i kommenderingsstaben har fått all information om vad som hände. räknade med att förde informationen vidare till övriga an- svariga inom . anser att om Säkerhetspolisen på led- ningsnivå var missnöjd med situationen borde t.ex. general- direktören ha framfört kritiken. Men så skedde inte. Hon har framfört att hon tog kontakt med honom för att höra om han hade några synpunkter inför kommenderingen, men han var inte alls intresserad. har uppgett att han var missnöjd med att han inte hade insyn i Säkerhetspolisens arbete. Han har också uttryckt kritik över Säkerhetspolisens insatser vid : Det fanns 300 säkerhetspoliser i . Det var väl huvud- sakligen livvakter, men det måste ju ha funnits en stor spanings- organisation. De grep inte en enda person, vilket man också kan fundera över. Han har vidare sagt: Det var också en stor polisresurs som fanns där men som vi dock inte har något inflytande eller någon insyn över. Jag har i vart fall inte sett någon dokumentation över något gripande från deras sida. Säkerhetspolisens ledning har påpekat att alla de 330 poliser som tjänstgjorde inte befann sig i . Av dessa var ett stort antal poliser som arbetade med EU-ordförandeskapet centralt i . Säkerhetspolisen har påpekat att deras uppgift är att överlämna upplysningar vid rätt tillfälle så att företrädare för den öppna polisen kan gå in och samla bevismaterial som håller för ett gripande och i en rättegång. Säkerhetspolisens arbete ska inte utföras så att deras källor tvingas träda fram. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Enligt 7 § polislagen har ett tillsynsansvar (se avsnitt 3.2.1 Polisens organisation m.m.). Den skall se till att polis- arbetet bedrivs effektivt och uppfyller rättsäkerhetens krav. Riks- polisstyrelsen skall även följa upp och analysera polisverksamheten. Länspolismästaren i i har påpekat att rikspolischefen inte hört av sig med några synpunkter på hur polismyndigheten bedrivit sitt arbete . Om någon inom ville ändra på förutsättningarna för arbetet borde rikspolischefen ha kontaktat henne och gett sådana direktiv. Personskyddets chef , Säkerhetspolisen, har fram- fört att oenigheten mellan polisledningen i och Säkerhetspolisen var känd inom . Det borde, enligt , ha föranlett rikspolischefen att kalla in länspolismästaren och Säkerhetspolisens generaldirektör för en gemensam avstämning. Han är vidare kritisk till att rikspolischefen inte följde upp samordningsansvar. Han anser att rikspolischefen skulle ha krävt återrapportering vid olika tid- punkter eftersom det fanns samarbetsproblem mellan Rikspolis- styrelsen, delar av Säkerhetspolisen och i . En av ledamöterna i operativa förberedelse- grupp, , har framfört att det borde, ha funnits en befattningshavare från som hade haft i uppgift att inhämta information om planeringen och samordningen inför EU-mötena. Den personen skulle i sin tur ha larmat rikspolis- chefen om något inte fungerade väl. anser, liksom , att rikspolischefen kanske skulle ha begärt kontinuerlig avstämning om planeringsarbetet av länspolismästaren och Säkerhetspolisens generaldirektör. anser att vid sådana avstämningar skall även chef delta. har sagt att han inser svårigheten med gräns- dragningen för samordningsansvaret i ett sådant läge eftersom riks- polischefen inte skall ta något operativt ansvar. Rikspolischefen har påpekat att den höga hotbilden föranledde honom att hålla kontakt med länspolismästare . Han fick därvid enligt egen uppgift information om att polismyndigheten hade full kontroll över läget och att relationen med Säkerhetspolisen fortgick på det sätt man önskade. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Rikspolischefen har sagt att han med facit i hand, dvs. med kännedom om hur i blev, till viss del skulle agerat annorlunda. Han borde kanske skaffat sig insyn i arbetsgruppens och Hydforsgruppens pågående arbete genom att tillsätta en person i grupperna med uppgift att rapportera till honom. Till grund för planeringen av poliskommenderingen i låg hotbilderna. De producerades inom , Säker- hetspolisen och i . uppgift var att bedöma riskerna beträffande de traditionella brotten. Säkerhetspolisen arbetade på två nivåer. Den sammanställde generella hotbilder för ordförandeskapets möten över hela landet. Den presenterade också hotbilder för ett specifikt möte och/eller en skyddsperson. Underlagen hämtades både från Säkerhetspolisen regionalt och centralt. Man samlar även information från utlandet. i producerade också egna hotbilder för i . Arbetet utfördes på polis- myndighetens kriminalunderrättelserotel. De sammanställde Säker- hetspolisens riskbedömningar med sina egna underrättelser och levererade denna helhetsbild till polismyndighetens ledning. Hotbilderna fick härigenom infallsvinklar från flera håll och var viktiga underlag för planeringen av poliskommenderingen be- träffande utbildning, utrustning, bevakning, polisförstärkningar och polistaktik. Även arbetet med hotbilderna är reglerat i polisens föreskrifter och allmänna råd (FAP 224-2). Säkerhetspolisen har det över- gripande ansvaret för upprättandet av hotbilder. Hotbilderna ska beskriva risken för attack utifrån, internationell terrorism, inhemsk extremism, annan opinionsyttring, mental störning eller överförd hotbild (en person som har hög hotbild för över den på personer som befinner sig i hans närhet). Säkerhetspolisens hotbildsgrupp sammanställer hotbildsrapporter. Hotbildsgruppen får underlag om inhemsk extremism och annan opinionsyttring från författnings- skyddet. Kontraterrorroteln lämnar underlag om internationell terrorism till hotbildsgruppen. I samtliga hotbilder bedöms risken efter en femgradig skala: Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i 1 – Ingen hotbild, ringa risk för angrepp 2 – Låg hotbild, viss risk för angrepp 3 – Förhöjd hotbild, risk för angrepp 4 – Hög hotbild, betydande risk för angrepp 5 – Mycket hög hotbild, uppenbar risk för angrepp En förhöjd hotbild (3) med risk för angrepp, anses av Säkerhets- polisen vara en signal om att något allvarligt kan inträffa. , operativ chef för författningsskyddet, har förklarat att en förhöjd hotbild hör till undantagen. Efter terrorattacken i var risken en trea och grundad på att Säkerhetspolisen bedömde att det förelåg risk för angrepp mot amerikanska mål i . Han har också påpekat att hög hotbild med betydande risk för angrepp (4) är extremt ovanligt i . I kommande avsnitt redogör vi för hotbilderna. Av dessa framgår att EU-ordförandeskapet innebar en förhöjd hotbild (3) . Det innebar, enligt , att toppmötet i skulle bli utsatt för stora påfrestningar. Enligt medför en förhöjd hotbild (3) att polismyndigheten ska planera och anpassa resurserna efter risken att det blir angrepp. Poliskommissarien , divisionschef för specialen- heterna, var en av dem inom i som följt den grupp politiskt aktiva som brukar benämnas de autonoma. Han besökte i . Efter hemkomsten föredrog han sina erfarenheter för länspolismästaren och chefen för länsord- ningspolisen och redogjorde för de autonomas framväxt och etablering i . Han fortsatte att följa de politiskt aktiva inom denna rörelse genom utländska tidningar och på nätet. Tillsammans med besökte han toppmötet i och året därefter . Hans Lippens noterade att de autonoma grupperingarna växte i antal på toppmötena. För de flesta kollegerna i var rörelsen fortfarande en tämligen okänd företeelse i dessa samman- hang. Hans Lippens har redovisat att polisen i har erfarenhet av den grupp som kallar sig för (Antifascistisk Aktion). I samband med en nazistdemonstration i Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i påträffades ett lager med slangbomber som polisen miss- tänkte att planerat använda mot demonstranterna. Säkerhetspolisen har studerat den så kallade auto- noma miljön dit den bl.a. räknar . Den sammanställer numera med jämna mellanrum rapporter om sådan verksamhet som syftar till att med våld, hot eller otillbörligt tvång ändra det svenska statsskicket, förmå beslutande politiska organ eller myndigheter att fatta beslut i viss riktning eller hindra medborgare från att utöva sina grundlagsfästa medborgerliga fri- och rättigheter. I dessa beskriver Säkerhetspolisen rörelser som vit makt, autonoma grupperingar, djurrättsrörelsen och miljörörelsen. Det var den allmänna hotbilden som låg till grund för de anime- rade diskussionerna i operativa förberedelse- grupp om ansvaret för den övergripande planeringen av EU– mötena, enligt ledamoten (se avsnitt 6.2.6.2 under rubriken förberedelsegrupp). , , hade Säkerhetspolisen ännu inte sammanställt någon skriftlig rapport om hotbilden som kunde ligga till grund för en övergripande planering i regi. EU-toppmöten hade dittills genomförts utan våldsamma samman- drabbningar. Först i hölls i där våld blossade upp mellan polis och demonstranter. Rapporterna om oroligheterna i bekymrade inte den svenska polisen nämnvärt, enligt flera chefer i Polis- myndigheten i ; det var , inte , och det var inget . efter , , presenterade Säker- hetspolisen sin första generella hotbildsrapport. Den gav en sammanfattande bedömning för samtliga EU-möten under ordförandeskapsperiod. Säkerhetspolisen drog följande slutsatser i sin rapport under rubriken extremism: Efter valkampanjen och det svenska inträdet i unionen har dis- kussionen om EU, i viss mån avtagit och några aktioner av liknande Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i slag som under valkampanjen har inte förekommit. Inom den auto- noma miljön finns dock ett klart motstånd mot EU och den över- statlighet man anser att EU representerar. I händelse av större möten i finns risk för att grupper eller individer ur det autonoma nätverket agerar. Säkerhetspolisen nämner i rapporten att , som ingår i den autonoma miljön, under folkomröstningen om svenskt medlem- skap i EU deltagit i det stora flertalet angrepp i form av skade- görelse mot ja-sidans kontor. Dessutom förekom att personal där blev utsatt för hotelser. Säkerhetspolisen redovisade hur grupper i den autonoma rörel- sen agerat efter folkomröstningen: Hotet från autonoma och anarkistiska grupperingar ökar när särskilda frågor behandlas inom EU. Viktiga frågor för dem är Schengen- fördraget, asylfrågor, miljö, djurhantering samt även för- svarsfrågor. Dessa grupper kan i viss mån sägas ha ett internationellt samarbete. I avsnittet Annan opinionsyttring skrev Säkerhetspolisen att kri- minella djurrättsaktivister kan genomföra aktioner om deras frågor är aktuella. I slutsatsen för annan opinionsyttring stod följande: Risken för störande opinionsyttringar kommer främst från grupperingar ur den autonoma miljön men även andra grupperingar kan ta tillfället i akt att genomföra störande opinionsyttringar under ordförandeskap. Dagsaktuella frågor och andra händelser inom och utom EU kan föranleda opinionsyttringar riktade mot EU. Säkerhetspolisen konstaterade i rapporten att EU:s stats- och regeringschefer kommer att mötas i , vid ett extra möte i den 23–och ett ordinarie i den 15–. Säkerhetspolisen noterade också att uppmärksammas i media och få stor spridning för sitt budskap är viktigt för dessa grupperingar och vidare att det har visat sig att man genomför sina aktioner där mediabevakningen är som störst. Säkerhetspolisen bedömde att det fanns risk för störande och våldsamma opinionsyttringar från grupper ur den autonoma miljön, men även från andra grupper som vill protestera mot EU:s agerande i för dem betydelsefulla frågor. Säkerhetspolisen ansåg att hotbilden var förhöjd (3) eftersom det fanns risk för angrepp. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Enligt är det ovanligt med en så hög hotbild, mer undantag än regel. Han har också sagt att bedömning i generella hotbilder, som det här var frågan om, anger ett slags genomsnittligt värde för samtliga EU-möten . skulle bli det största mötet av de planerade 80 som skulle hållas i . Efter denna generella hotbild sammanställde Säkerhetspolisen med jämna mellanrum ytterligare ett antal vartefter ny information av betydelse samlats in. Vi behandlar i fortsättningen några av dessa. Hotbilderna utgör också underlag för Säkerhetspolisens person- skydd. startade Säkerhetspolisens arbete med besök på de orter där regeringen planerade att hålla EU-möten. Diskussioner inleddes med polismyndigheterna om ansvarsfördelningen på plats. Personskyddet krävde en omsorgsfull och omfattande planering utöver det vanliga. Det behövdes inte lika stora förändringar i säkerhetspolisens organisation för att klara arbetet inom terror, säkerhet och underrättelse inför EU-ordförandeskapet. Insamling av polisiära underrättelser från orter runt om i och från utlandet som bakgrund till Säkerhetspolisens hotbilder pågick som vanligt. Arbetsbelastningen blev visserligen högre än normalt med fler och större möten både internt och med polismyndigheterna för att informera om hotbilder och beskriva de politiska grupper som kunde tänkas störa EU-mötena. höll och i . Konfrontationer mellan demonstranter och polis blev uppmärksammade i medierna. Säkerhetspolisen kompletterade därför sin generella hotbild i en ny rapport daterad . Det var också i den rapporten första gången Säkerhetspolisen nämnde i samband med kravaller. Säkerhetspolisen redogjorde för att demonstranter från hela världen deltog i protesterna mot och i . Det var demonstranter från olika kyrkor, Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i fredsrörelsen, fackföreningsfolk, anarkister och andra ur den auto- noma rörelsen. Säkerhetspolisen betonade följande: Flera av de svenska deltagarna är inte att betrakta som härrörande från grupper eller organisationer som är att beteckna som inhemsk extre- mism. I denna typ av manifestationer blir det en blandning av vålds- benägna aktivister och demonstranter som håller sig inom vad som anses acceptabelt i ett demokratiskt samhälle. Det blir därigenom svårt att skilja agnarna från vetet. Säkerhetspolisen refererade till uppgifter som den hämtat på Internet från Motkraft nummer 99. (På Motkraft hade bland annat sin hemsida.) De rörde hur demonstratio- nerna i hade organiserats och genomförts. De var uppdelade i olika block där demonstranterna kunde välja vilket block de ville gå med i. Säkerhetspolisen skrev i sin rapport: Det rosa blocket var det fredligaste och det minst konfronta- tionsbenägna. Gula blocket kallades kamikazeblocket och skulle forcera polisens avspärrningar. Slutligen fanns det blå blocket be- stående av anarkister och likasinnade. Syftet med detta var att på olika vägar nå fram till konferenscentrat och blockera detta så att konferens- deltagarna inte skulle komma fram till lokalen. Dessa demonstrationer utvecklade sig till kravaller som fick stort genomslag i media. I rapporten hänvisade Säkerhetspolisen till nyhetsbrevet där ett antal viktiga möten i under ordförandeskapet nämndes. Säkerhetspolisen skrev att man förefaller fokusera på Europeiska rådets (EU:s stats- och regeringschefer) möte som hålls i den 15–. Säkerhetspolisen konstaterade även i denna hotbild om inhemsk extremism att det förelåg risk för att grupper eller individer ur det autonoma nätverket agerar. I denna hotbildsrapport lade man dessutom till att det förefaller som om den autonoma miljön kommer att agera . I avsnittet Annan opinionsyttring redovisade Säkerhetspolisen att den franska organisationen kommer att bilda en förening även i : Det är inte troligt att man kommer att använda våldsamma metoder i sina manifestationer. I och med att Attac är tänkt att fungera som ett nätverk kan man locka till sig individer och grupperingar som kan ha våld/direkt aktion på agendan. Säkerhetspolisens bedömning i den generella hotbilden förblev densamma från den tidigare rapporten. Risken för inhemsk extre- Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i mism och annan opinionsyttring var förhöjd med risk för angrepp, 3 på den femgradiga skalan. Säkerhetspolisen kompletterade sin tidigare generella hotbildsrapport med ytterligare uppgifter om Attac – när nätverket skulle bildas, vad dess politiska kamp handlade om och att en manifestation skulle hållas i samband med dess konstitueran- de möte. har ingen information om hur stort genomslag Attac kan tänkas få i . Attac kommer inte att använda våldsamma metoder i sina manifestationer. Det är dock möjligt att andra våldsbenägna grupper kommer att försöka utnyttja Attac:s demonstrationer för att i skydd av dessa kunna angripa möteslokaler osv. Detta mönster har kunnat iakttagas bland annat i . Säkerhetspolisen skrev även i denna rapport om i : har ingen konkret information om planerade aktioner, demon- strationer eller andra opinionsyttringar från det autonoma nätverket utom beträffande Europeiska rådets möte i den 15–vilket man förefaller fokusera på. Säkerhetspolisen angav inte några av det autonoma nätverkets planer. Bedömningen låg på samma nivå som den tidigare hot- bilden, det vill säga en förhöjd hotbild (3) för inhemsk extremism och annan opinionsyttring med risk för angrepp. När Säkerhetspolisens generella bedömning av hotbilden samman- ställdes hade i varit , Attac hade hållit sitt konstituerande möte . Dessutom hade information kommit om att EU:s kandi- datländer skulle deltaga vid vissa EU-möten. skulle också det informella ministerrådet för rättsliga och inrikes frågor, Rif-mötet, hållas i . Säkerhetspolisen förmedlade iakttagelser från jämställdhets- och socialförsäkringsministrarnas informella i den 21–. Några kända lokala högerextremister hade Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i fotograferat demonstrerande vänstergrupper under mötet. Säker- hetspolisen skrev att detta skulle kunna vara en del i höger- extremisternas kartläggning av ´fiender´. Säkerhetspolisen kon- staterade att det fanns en viss risk för högerextremt agerande mot autonoma och andra vänstergruppers demonstrationer men att man inte hade någon information som tydde på att högerextre- mister hade sådana planer. Vid demonstrationerna i deltog cirka 200 demon- stranter. Attac hade tillståndet och även medlemmar från bland andra , och Nej till EU deltog i demonstrationen. Omkring 30–40 deltagare var autonoma och hade hakat på demonstrationen. Inga oroligheter förekom. Säkerhetspolisens gjorde följande tillägg till slutsatsen i avsnittet om inhemsk extremism: Individer ur det autonoma nätverket och andra militanta motståndare till EU kan också komma att utnyttja tillståndsgivna demonstrationer för att i skydd av dessa genomföra angrepp eller störningar. I rapporten redogjorde Säkerhetspolisen också för Europeiska kommissionens besök i . En demon- stration arrangerad av Elevkampanjen genomfördes och ett protest- möte hölls. Säkerhetspolisen skrev vidare om regeringens agerande: Det bör också påpekas att regeringen med statsminister i spetsen uppmanat folk att vara kritiska mot EU och ställa upp och demonstrera för sina åsikter. Regeringen är också öppen för att föra dialog med de som är kritiska för att ta till sig alla människors synpunkter. I Säkerhetspolisens slutsats om Annan opinionsyttring gjordes ett tillägg. hade Säkerhetspolisen konstaterat att störande opinionsyttringar främst skulle komma från grupperingar ur den autonoma miljön. Erfarenheterna från de möten som avhållits talar för att demon- strationer, i och för sig med tillstånd och utan användning av våld eller hot, kommer att genomföras på framförallt platser där ovannämnda organisationer finns. Dessa demonstrationer kan utnyttjas av andra grupperingar som till exempel de autonoma i syfte att störa . Säkerhetspolisen ändrade inte i sin bedömning beträffande inhemsk extremism och annan opinionsyttring. Hotbilden ansågs vara fortsatt förhöjd (3). Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Säkerhetspolisen lämnade en ny allmän hotbilds- bedömning avseende ordförandeskap. Säkerhetspolisen ansåg att tidigare bedömningar alltjämt gällde. Risken beträffande inhemsk extremism och annan opinionsyttring var fortfarande förhöjd (3 av 5). /2001 tillsatte i Västra Göta- land en grupp som skulle producera myndighetens egna hotbilder inför i . Den organiserades inom kriminal- underrättelseroteln. Gruppen fick underlaget till hotbilderna bl.a. från Säkerhets- polisens hotbildsrapporter och promemorior med beskrivningar av hur de autonoma och anarkistiska grupperna arbetar och från redo- görelser av Säkerhetspolisens västra sektion. Kriminalunderrättelse- roteln samlade även in eget underlag. Därtill fick roteln material från polismyndighetens länsordnings- och länskriminalpolis samt uppgifter från utländska kontakter och från Internet. Kriminal- underrättelseroteln fick även information från polismyndighetens spanare via övervakning. Under själva mötesveckan länkades via fasta kameror på stan och från helikopter bilder in till kommende- ringsstaben. Dessutom förekom fotografering och videoupptag- ning från rörliga kameror. Hotbildsgruppen träffades regelbundet och . Högsta ansvariga befäl för gruppen var dåvarande kri- minalunderrättelserotelns chef . Han ingick i kommen- deringsstaben och förmedlade hotbilderna till kommenderings- chefen. Med start bokades regelbundna möten, under- rättelseberedningar, för att polisledningen skulle få tillfälle att ta del av de underrättelser och hotbilder som strömmade in . Vid dessa träffar delgav hotbilderna till polisledningen. En representant från Säkerhetspolisen inbjöds också att delta i beredningarna. hade en särskild insatsgrupp inom länsordnings- och kriminalpolisen börjat arbeta med MC-relaterade och rasistiska brott samt brott begångna av djurrättsaktivister och