sou · GQB360d4 · 2003-01-01 00:00:00 — kommunikationsnät och kommunikationstjänster (ramdi- rektiv)(4) fastställs målen för ett regelverk som omfattar elektroniska kommunikationsnät och kommunikations- tjänster inom gemenskapen, inbegripet fasta och mobila tele- nät, kabel-tv-nät, nät för markbundna sändningar, satellitnät och Internetnät, oavsett om dessa används för tal, telefax, data eller bilder. Sådana nät kan ha auktoriserats av en med- lemsstat i enlighet med och rådets di- rektiv 2002/20/EG av om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikations- tjänster (auktorisationsdirektiv)(5) eller enligt tidigare regler- ingsåtgärder. Bestämmelserna i detta direktiv gäller de nät som används för att tillhandahålla allmänt tillgängliga elek- troniska kommunikationstjänster. Detta direktiv omfattar system för tillträde till och samtrafik mellan tjänsteleverantö- rer. Privata nät åläggs inte några skyldigheter enligt detta di- rektiv såvida de inte genom tillträde till allmänna nät är un- derställda villkor som medlemsstaterna har fastställt. (2)Tjänster varigenom innehåll såsom saluföring av ett utbud av ljud- eller tv-sändningsinnehåll tillhandahålls omfattas inte av det gemensamma regelverket för elektroniska kommunika- tionsnät och kommunikationstjänster. (3)Termen tillträde har många olika betydelser och därför är det nödvändigt att exakt definiera hur den används i detta di- rektiv, utan att det påverkar dess användning i andra gemen- skapsbestämmelser. En operatör kan äga underliggande nät eller faciliteter, eller helt eller delvis hyra nät och faciliteter. (4)I och rådets direktiv /47/EG av om tillämpning av standarder för sändning av televisionssignaler (6) förordades varken något särskilt överföringssystem för digital television eller några tjänste- krav, vilket gjorde det möjligt för marknadsaktörerna att ta initiativet och utveckla lämpliga system. Genom gruppen för sändning av digital video (Digital Video ) har aktörerna på den europeiska marknaden utveck- lat en serie överföringssystem för television som antagits av sändningsföretag i hela världen. Dessa överföringssystem har standardiserats av för telestandarder 4Se s. 33 i detta nummer av EGT. 5Se s. 21 i detta nummer av EGT. 6EGT L 281, 23.11.1995, s. 51. (ETSI) och rekommenderas nu av Internationella teleunio- nen (ITU). När det gäller digital television i bredbildsformat är 16:9 det referensformat för televisionstjänster och televi- sionsprogram i bredbildsformat som har etablerats på medlemsstaternas marknader efter rådets beslut 93/424/EEG av om en handlingsplan för införande av avancerade televisionstjänster i (7). (5)På en öppen och konkurrensutsatt marknad bör det inte fin- nas några begränsningar som hindrar företag från att för- handla om förutsättningarna för tillträde och samtrafik mel- lan dem, i synnerhet gränsöverskridande avtal, om inte annat följer av konkurrensreglerna i fördraget. I syfte att uppnå en verkligt alleuropeisk marknad med ökad effektivitet, effektiv konkurrens, fler valmöjligheter och konkurrenskraftiga tjänster för konsumenterna bör företag som erhåller begäran om tillträde eller samtrafik i princip ingå sådana avtal på kommersiell basis och förhandla med god vilja. (6)På de marknader där skillnaderna i förhandlingsstyrka mellan olika företag ännu är betydande och där några företag är be- roende av infrastruktur som tillhandahålls av andra för att kunna tillhandahålla sina tjänster, är det lämpligt att fastställa en ram för att säkerställa att marknaden fungerar effektivt. Om kommersiella förhandlingar misslyckas bör de nationella regleringsmyndigheterna ha befogenhet att i slutanvändarnas intresse säkerställa tillfredsställande tillträde, samtrafik och samverkan mellan tjänster. De får särskilt säkerställa upp- koppling mellan slutanvändare genom att införa rimliga skyl- digheter för de företag som kontrollerar tillträde till slutan- vändarna. Kontroll av tillträde kan innebära ägande eller kontroll av den fysiska kopplingen till slutanvändaren (antingen fast eller mobil) och/eller möjligheten att ändra eller dra in det eller de nationella nummer som behövs för tillträde till en slutanvändares nätanslutningspunkt. Detta skulle t.ex. vara fallet om nätoperatörer på ett orimligt sätt skulle begränsa slutanvändarnas valfrihet när det gäller till- träde till Internetportaler och Internettjänster. (7)Nationella rättsliga eller administrativa åtgärder som innebär att villkoren för tillträde eller samtrafik kopplas till den verk- samhet som bedrivs av den part som begär samtrafik, och 7 EGT L 196, , s. 48. särskilt till denna parts investeringsgrad i nätinfrastrukturen, och inte till den samtrafik eller det tillträde som tillhanda- hålls, kan ge upphov till snedvridningar på marknaden och därför strida mot konkurrensreglerna. (8)Nätoperatörer som kontrollerar tillträdet till sina egna kun- der gör det med hjälp av unika nummer och adresser från en offentliggjord nummer- eller adressförteckning. Andra nät- operatörer måste kunna leverera trafik till dessa kunder och måste därför kunna bedriva direkt eller indirekt samtrafik med varandra. De existerande rättigheterna och skyldighe- terna att förhandla om samtrafik bör därför bibehållas. Det är också lämpligt att bibehålla de skyldigheter som redan fast- ställs i direktiv /47/EG och som innebär att helt digitala elektroniska kommunikationsnät som används för distribu- tion av televisionstjänster och som är öppna för allmänheten skall kunna klara av att distribuera televisionstjänster och te- levisionsprogram i bredbildsformat, så att användarna kan ta emot sådana program i det format i vilket de sänds. (9)Samverkan mellan tjänster gynnar slutanvändarna och är ett viktigt mål för detta regelverk. Att främja kompatibilitet är ett av de mål för de nationella regleringsmyndigheterna som anges i detta regelverk, vilket även föreskriver att kommis- sionen skall offentliggöra en förteckning över standarder och/eller specifikationer för tillhandahållande av tjänster, tekniska gränssnitt och/eller nätfunktioner, som en grundval för främjande av harmonisering inom området för elektro- niska kommunikationer. Medlemsstaterna bör uppmuntra användandet av offentliggjorda standarder och/eller specifi- kationer i den utsträckning det är absolut nödvändigt för att säkerställa samverkan mellan tjänster och öka användarnas valmöjligheter. (10)Konkurrensregler kan visa sig otillräckliga för att säkerställa kulturell mångfald och mediemångfald på området digital te- levision. Genom direktiv /47/EG upprättades en första rättslig ram för den framväxande digital-tv-branschen vilken bör bibehållas, framför allt när det gäller skyldigheten att ge villkorad tillgång på lika, rimliga och icke-diskriminerande villkor i syfte att säkerställa att en bred uppsättning av pro- gram och tjänster finns tillgänglig. Den tekniska utveck- lingen och marknadsutvecklingen gör det nödvändigt att re- gelbundet se över dessa skyldigheterna, antingen genom en medlemsstat för dess nationella marknad eller genom kom- missionen för gemenskapen, i synnerhet för att avgöra om det är motiverat att utvidga skyldigheterna till att omfatta nya nätgränsstationer som elektroniska programguider (EPG) och gränssnitt för tillämpningsprogram (API), i den utsträckning som är nödvändig för att säkerställa slutanvän- darnas tillträde till specificerade digitala sändningstjänster. Medlemsstaterna får genom de lagar och andra författningar som de anser vara nödvändiga närmare ange de digitala sänd- ningar till vilka slutanvändarna måste garanteras tillträde. (11)Medlemsstaterna får även tillåta sin nationella regleringsmyn- dighet att se över skyldigheterna när det gäller villkorad till- gång till digitala sändningstjänster i syfte att genom mark- nadsanalys bedöma om villkoren för operatörer utan bety- dande inflytande på marknaden i fråga skall ändras eller upp- hävas. Sådana ändringar eller upphävanden bör inte negativt påverka slutanvändares tillträde till sådana tjänster eller ut- sikterna till effektiv konkurrens. (12)För att säkerställa kontinuiteten i befintliga avtal och und- vika ett rättsligt tomrum är det nödvändigt att det säkerställs att det i inledningsskedet i det nya regelverket tas med de skyldigheter som avser tillträde och samtrafik i artiklarna 4, 6, 7, 8, 11, 12 och 14 i och rådets di- rektiv 97/33/EG av om samtrafik inom telekommunikation i syfte att säkerställa samhällsomfattande tjänster och samverkan genom tillämpning av principerna om tillhandahållande av öppna nät (8), de skyldigheter som avser särskilt tillträde i artikel 16 i och rådets direktiv /10/EG av om tillhandahål- lande av öppna nätverk (ONP) för taltelefoni och samhälls- omfattande tjänster för telekommunikation i en konkurrens- utsatt miljö (9) och de skyldigheter som avser tillhanda- hållandet av överföringskapacitet för hyrda förbindelser i rå- dets direktiv /44/EEG av om tillhandahål- lande av öppna nät för förhyrda förbindelser (10). Dessa be- stämmelser måste dock utan dröjsmål ses över mot bakgrund 8EGT L 199, 26.7.1997, s. 32. Direktivet ändrat genom direktiv /61/EG (EGT L 268, 3.10.1998, s. 37). 9EGT L 101, , s. 24. 10EGT L 165, , s. 27. Direktivet senast ändrat genom kommissionens beslut 98/80/EG (EGT L 14, 20.1.1998, s. 27). av de rådande förhållandena på marknaden. En sådan översyn bör även inbegripa de organisationer som omfattas av Euro- paparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2887/2000 av om tillträde till accessnät(11). (13)Översynen bör utföras med hjälp av en ekonomisk mark- nadsanalys som bygger på metoder från konkurrenslagstift- ningen. Syftet är att successivt minska den sektorsspecifika förhandsregleringen i takt med att konkurrens utvecklas på marknaden. Förfarandet har också utformats med tanke på övergångsproblem på marknaden, till exempel problem som hänger samman med internationell roaming, och med tanke på att nya flaskhalsar kan uppstå till följd av teknisk utveck- ling, vilket kan göra det nödvändigt med förhandsreglering, t.ex. när det gäller bredbandsaccessnät. Det kan mycket väl hända att konkurrensen utvecklas olika snabbt i olika mark- nadssegment och olika medlemsstater, och de nationella re- gleringsmyndigheterna måste kunna lindra regleringsskyl- digheterna på de marknader där konkurrensen ger önskat re- sultat. För att säkerställa att marknadsaktörer med liknande förutsättningar behandlas lika i olika medlemsstater bör kommissionen kunna säkerställa en harmoniserad tillämp- ning av bestämmelserna i detta direktiv. De nationella regleringsmyndigheterna och de nationella myndigheter som anförtrotts genomförandet av konkurrenslagstiftningen bör när så är lämpligt samordna sina åtgärder för att säkerställa att det lämpligaste rättsmedlet används. Gemenskapen och dess medlemsstater har i samband med Världshandelsorgani- sationens (WTO) avtal om grundläggande telekommunika- tionstjänster gjort åtaganden om samtrafik av telenät som måste fullgöras. (14)I direktiv /33/EG fastställs ett antal skyldigheter för före- tag med ett betydande inflytande på marknaden, nämligen in- syn, icke-diskriminering, särredovisning, tillträde och kon- troll av priser, inbegripet kostnadsorientering. Denna upp- sättning av möjliga skyldigheter bör bibehållas, men för att undvika överreglering bör det också fastställas att det rör sig om de mest omfattande skyldigheter som kan tillämpas för företag. I syfte att fullgöra internationella åtaganden eller följa gemenskapslagstiftningen kan det i undantagsfall vara 11 EGT L 366, 30.12.2000, s. 4. lämpligt att införa skyldigheter för samtliga marknadsaktörer avseende tillträde eller samtrafik, på samma sätt som för när- varande gäller för system med villkorad tillgång för digitala televisionstjänster. (15)För införandet av en specifik skyldighet för ett företag med betydande inflytande på marknaden krävs inte någon ytterli- gare marknadsanalys utan endast en motivering att skyldig- heten i fråga är lämplig och rimlig mot bakgrund av det fast- ställda problemets art. (16)Insyn i villkor och krav för tillträde och samtrafik, inbegripet prissättning, bidrar till snabbare förhandlingar som tvister kan undvikas och marknadsaktörerna får förtroende för att en tjänst inte tillhandahålls på diskriminerande villkor. Det är särskilt viktigt med öppenhet och insyn för att säker- ställa samverkan när det gäller tekniska gränssnitt. Om en nationell regleringsmyndighet inför skyldigheter att offent- liggöra uppgifter, får den även ange hur uppgifterna skall gö- ras tillgängliga, så att till exempel typen av offentliggörande (på papper och/eller elektroniskt) anges samt huruvida uppgifterna är gratis eller inte med hänsyn till de berörda uppgifternas art och syfte. (17)Principen om icke-diskriminering säkerställer att företag med marknadsinflytande inte kan snedvrida konkurrensen, särskilt när det rör sig om vertikalt integrerade företag som tillhandahåller tjänster till företag som de konkurrerar med på marknader i efterföljande led. (18)Med särredovisning blir det möjligt att synliggöra interna prisöverföringar, och de nationella regleringsmyndigheterna kan i förekommande fall kontrollera om skyldigheter avse- ende icke-diskriminering fullgörs. När det gäller detta om- råde har kommissionen offentliggjort rekommendation 98/322/EG av om samtrafik på en liberalise- rad telemarknad (Del 2 Œ Särredovisning och kostnadsredo- visning)(12). (19)Ett föreskrivet tillträde till nätinfrastruktur kan motiveras som ett sätt att öka konkurrensen, men de nationella regler- ingsmyndigheterna måste hitta en jämvikt mellan en infra- strukturägares rätt att utnyttja sin infrastruktur för egen del och andra tjänsteleverantörers rätt att få tillträde till facilite- 12 EGT L 141, , s. 6. ter som är väsentliga för att erbjuda konkurrerande tjänster. Om operatörer åläggs skyldigheter att uppfylla rimliga an- sökningar om tillträde till och användning av nätelement och tillhörande faciliteter bör sådana ansökningar endast avslås på grundval av objektiva kriterier t.ex. teknisk genomförbarhet eller nödvändigheten av att bevara nätintegriteten. Om till- träde vägras kan den part vars intressen har åsidosatts begära att fallet tas upp inom de tvistlösningsförfaranden som anges i artiklarna 20 och 21 i direktiv /21/EG (ramdirektiv). En operatör med skyldigheter till föreskrivet tillträde kan inte förpliktas tillhandahålla sådana typer av tillträde som han inte har befogenhet att tillhandahålla. Nationella reglerings- myndigheters krav på föreskrivet tillträde som ökar konkur- rensen på kort sikt, bör inte minska incitamenten för kon- kurrenter att investera i alternativa faciliteter som kan säkra konkurrensen på lång sikt. Kommissionen har behandlat dessa frågor i ett meddelande om tillämpning av konkurrens- reglerna på tillträdesavtal inom telesektorn (13). Nationella regleringsmyndigheter får i enlighet med gemenskapslag- stiftningen införa tekniska och operativa villkor för dem som tillhandahåller och/eller utnyttjar föreskrivet tillträde. Sär- skilt införandet av tekniska standarder bör överensstämma med och rådets direktiv /34/EG av om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och beträffande före- skrifter för informationssamhällets tjänster(14). (20)Det kan vara nödvändigt med priskontroll när analysen av en särskild marknad avslöjar att konkurrensen fungerar dåligt. Regleringsåtgärderna kan antingen vara relativt milda, som t.ex. skyldigheten i direktiv /33/EG om att kostnaden för val av nätoperatör skall vara rimlig, eller betydligt mer långt- gående, som t.ex. skyldigheten till kostnadsorienterade av- gifter som måste motiveras fullt ut i de fall då konkurrensen är otillräcklig för att förhindra att för höga priser tas ut. I synnerhet operatörer med betydande inflytande på markna- den bör undvika att utöva prispress som gör att skillnaden mellan deras avgifter för slutkunderna och deras samtrafikav- gifter för konkurrenter som tillhandahåller liknande slut- 13EGT C 265, 22.8.1998, s. 2. 14EGT L 204, 21.7.1998, s. 37. Direktivet ändrat genom direktiv /48/EG (EGT L 217, , s. 18). kundstjänster inte är adekvat för att säkerställa en hållbar konkurrens. När en nationell regleringsmyndighet beräknar kostnaderna för att införa en tjänst enligt detta direktiv är det lämpligt att medge en rimlig avkastning på det kapital som investerats, inklusive lämpliga arbetskrafts- och bygg- kostnader, varvid kapitalvärdet vid behov anpassas så att den aktuella värderingen av tillgångarna och en effektiv drift be- aktas. Metoden för kostnadstäckning bör vara lämplig för förhållandena och hänsyn bör tas till behovet av att främja effektivitet och hållbar konkurrens och maximera fördelarna för konsumenterna. (21)Om en nationell regleringsmyndighet inför skyldigheter om att tillämpa ett system för kostnadsredovisning till hjälp vid priskontroller, får myndigheten under förutsättning att den har nödvändig kvalificerad personal själv göra en årlig revi- sion för att säkerställa överensstämmelse med systemet för kostnadsredovisning eller begära att revisionen utförs av ett annat kvalificerat organ som är oberoende av den berörde operatören. (22)Medlemsstaterna kommer genom offentliggörande av infor- mation att säkerställa att både befintliga och potentiella marknadsaktörer förstår sina rättigheter och skyldigheter och vet var de kan få närmare relevanta upplysningar. Ett of- fentliggörande av information i de nationella officiella tid- ningarna hjälper berörda parter i andra medlemsstater att hitta de relevanta upplysningarna. (23)Kommissionen bör bevaka avgifter som bidrar till att avgöra priset för slutanvändarna och offentliggöra information om detta för att se till att den alleuropeiska marknaden för elek- troniska kommunikationstjänster fungerar väl och effektivt. (24)Utvecklingen av marknaden för elektroniska kommunika- tionstjänster, med tillhörande infrastruktur, skulle kunna få negativa effekter på miljön och landskapet. Därför bör med- lemsstaterna övervaka denna process och vid behov vidta åt- gärder för att minimera sådana effekter genom lämpliga över- enskommelser och andra lösningar tillsammans med berörda myndigheter. (25)För att kunna avgöra om gemenskapslagstiftningen tillämpas på ett korrekt sätt behöver kommissionen veta vilka företag som anges ha betydande inflytande på marknaden och vilka skyldigheter som de nationella regleringsmyndigheterna in- fört för marknadsaktörerna. Medlemsstaterna måste därför, utöver det nationella offentliggörandet, översända dessa upp- gifter till kommissionen. När medlemsstaterna åläggs att översända uppgifter till kommissionen, kan detta ske elektroniskt under förutsättning att man enats om lämpliga förfaranden för autentisering. (26)Mot bakgrund av den tekniska utvecklingen och marknadsut- vecklingen bör en översyn av genomförandet av detta direk- tiv göras efter dess tillämpningsdag för att avgöra om målen uppnås. (27)De åtgärder som krävs för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut /468/EG av om de förfaranden som skall tillämpas vid ut- övandet av kommissionens genomförandebefogenheter(15). (28)Eftersom målen för den föreslagna åtgärden, nämligen att upprätta ett harmoniserat regelverk som reglerar tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande faciliteter, inte i tillräcklig utsträckning kan upp- nås av medlemsstaterna och de därför på grund av åtgärdens omfattning och verkningar bättre kan uppnås på gemen- skapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. TILLÄMPNINGSOMRÅDE, SYFTE OCH DEFINITIONER Inom den ram som fastställs i direktiv /21/EG (ramdirektiv) harmoniseras genom detta direktiv det sätt på vilket medlemssta- terna reglerar tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande faciliteter. Syftet är att i enlig- 15 EGT L 184, , s. 23. het med den inre marknadens principer upprätta ett regelverk för förhållandet mellan leverantörer av nät och tjänster, vilket skall leda till hållbar konkurrens och samverkan mellan elektroniska kom- munikationstjänster samt gynna konsumenterna. I detta direktiv fastställs rättigheter och skyldigheter för opera- törer och för företag som önskar samtrafik och/eller tillträde till deras nät eller tillhörande faciliteter. Vidare uppställs mål för de nationella regleringsmyndigheterna när det gäller tillträde och samtrafik samt fastställs förfaranden för att säkerställa att de skyl- digheter som införs av nationella regleringsmyndigheter ses över och, när så är lämpligt, upphävs då de uppställda målen har upp- nåtts. Med tillträde avses i detta direktiv inte tillträde för slutan- vändare. I detta direktiv skall de definitioner som anges i artikel 2 i direktiv /21/EG (ramdirektiv) gälla. Följande definitioner skall även gälla: a)tillträde: faciliteter och/eller tjänster görs tillgängliga för ett annat företag på fastställda villkor, med eller utan ensam- rätt, i syfte att tillhandahålla elektroniska kommunika- tionstjänster. Bland annat omfattas följande: tillträde till nätelement samt tillhörande faciliteter, vilket kan inbegripa anslutning av utrustning på fast eller icke-fast väg (detta in- begriper i synnerhet tillträde till accessnätet och till facili- teter och tjänster som är nödvändiga för att tillhandahålla tjänster över accessnät); tillträde till fysisk infrastruktur in- begripet byggnader, ledningar och ; tillträde till rele- vanta programvarusystem inbegripet driftstödssystem; till- träde till nummeromvandling eller system som erbjuder likvärdiga funktioner; tillträde till fasta nät och mobilnät, i synnerhet för roaming; tillträde till system med villkorad tillgång för digitala televisionstjänster; tillträde till virtuella nättjänster. b)samtrafik: den fysiska och logiska sammankopplingen av allmänna kommunikationsnät som används av samma eller ett annat företag för att göra det möjligt för ett företags an- vändare att kommunicera med samma eller ett annat före- tags användare eller få tillgång till tjänster som erbjuds av ett annat företag. Tjänsterna kan tillhandahållas av de be- rörda parterna eller andra parter som har tillträde till nätet. Samtrafik är en särskild typ av tillträde som genomförs mellan operatörer av allmänna nät. c)operatör: ett företag som tillhandahåller eller som har auktorisation för att tillhandahålla ett allmänt kommunika- tionsnät eller tillhörande facilitet. d)televisionstjänster i bredbildsformat: en televisionstjänst som helt eller delvis består av program som produceras och re- digeras för att visas i bredbildsformat i full höjd. Formatet 16:9 är referensformat för televisionstjänster i bredbilds- format. e)accessnät: den fysiska förbindelse som förbinder nätanslut- ningspunkten i en abonnents lokaler med korskopplingen eller likvärdig facilitet i det fasta allmänna telefonnätet. Allmän ram för tillträde och samtrafik Medlemsstaterna skall säkerställa att det inte förekommer några restriktioner som hindrar företag i samma medlemsstat eller i olika medlemsstater från att förhandla med varandra om avtal rörande tekniska och kommersiella arrangemang för tillträde och/eller samtrafik, i enlighet med gemenskapslagstiftningen. Ett företag som önskar tillträde eller samtrafik behöver inte ha auktorisation för att bedriva verksamhet i den medlemsstat där företaget önskar tillträde eller samtrafik, om företaget inte tillhandahåller några tjänster och inte är nätoperatör i den medlemsstaten.