sou · GQB395d2 · 2003-01-01 00:00:00 — De var också små. Detta medförde att överskottsinformatio- nen blev hårt knuten till en mindre krets personer i den telefon- kontrollerades närhet. , , är ännu ett antal aktiva inom den högerex- trema miljön föremål för telefonavlyssning. Eftersom man här kommer in i pågående operationer går det inte att närmare redogö- ra för omständigheterna. Minst ett 20-tal personer aktiva inom de anarkistiska/autonoma nätverken har i olika omgångar varit föremål för brottsmisstanke varvid telefonkontroll satts in. let från de avlyssnade personerna har samlats i ett antal överskotts- akter.104 104 Se , : Hotet från vänster (SOU 2002:91) som tar upp olika fall under 1990- talet. 9Nyttjande av överskottsinforma- tion i samband med personal- kontroll I de personalkontrollpromemorior som utgjorde underlag för sä- kerhetspolisens föredragningar inför parlamentarikerna i rikspolis- styrelsen angavs ibland hur informationen rörande de kontrollerade inhämtats. kunde källnamnen - under vilka telefonkontrollöverskottet samlades - återfinnas i den löpande texten.105 Detta innebar dock inte nödvändigtvis att parlamentari- kerna förstod att det var just överskottsuppgifter det handlade om. upphörde man dock att notera källor i föredragningspromemoriorna, med undantag vanligtvis för om uppgifterna emanerade från öppna källor. Att telefonkontrollöverskott utlämnades i personalkontrollen uppmärksammades av kommissarien vid säkerhetspolisen i en anmälan till justitiekanslern () . Berntler anmärkte då att det vid säkerhetspolisen tillämpades ett system med utnyttjande av uppgifter, som erhållits genom telefon- avlyssning och att detta uppenbart stred mot bestämmelserna i . Berntlers anmälan resulterade i ett yttrande av justitiekanslern . I yttrandet sade sig JK inte funnit någon grund för att kritisera säkerhetspolisens sätt att hantera de uppgifter som inhämtats genom telefonkontroll. JK:s yttrande resulterade i att det i några personalkontrollpro- memorior särskilt angavs vilka uppgifter som in- hämtats genom telefonkontroll. Här skall nämnas ett exempel. Vid ett sammanträde föredrog byråchefen ett personalkontrollärende som innehöll uppgifter om att X varit kandidat för kårpartiet Clarté vid 1968 och 1969. Efter detta konstaterade angav promemorian särskilt att 105 : Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 (SOU 2002:88). övriga uppgifter som var kända om X var inhämtade vid telefonav- lyssning. Därutöver har i telefonkontrollsammanhang följande uppgifter framkommit, 1969 i okt framkom att X sökt inträde i KFML och att han skulle kallas till ett styrelsemöte för intern informa- tion. Han bedömdes som lämplig ledare för en av KFML planerad lokalgrupp i [---]. 1970 i okt framkom att X tillhörde styrelsen för KFML:s stockholmsavdelning. 1972 i febr framkom att en grupp från KFML(r) i skulle besöka [---] ambassaden, där de skulle berät- ta om den bokhandel som KFML(r) öppnat i och redogöra för sin politiska linje. Genom spaning kun- de fastställas att X ingick i den grupp från KFML(r) som besökte ambassaden. Något ytterligare har därefter icke blivit känt om X. Dessa uppgifter lämnades ut till postens försvarssektion och enligt en därefter gjord notering antogs X inte för postens värnpliktiga driftvärn.106 För att studera om de uppgifter som nämnden i plenum godkänt för utlämning, i själva verket härrör från överskottsinformation, måste man först studera personakten. Den föredragningsprome- moria som av säkerhetspolisen upprättas i ärendet säger, med un- dantag för ovan redovisade ärende samt några få ytterligare, ingen- ting om uppgifternas ursprung. Detta var föranlett av att sökt en skyddsklassad tjänst vid ett stat- ligt företag. Han fick inte tjänsten. De uppgifter som lämnades ut var följande: - var 1968 - 1969 aktivt verksam inom Väns- terns (). Bl.a. anlitades han i sep- tember 1969 av VUF som inledare i samband med poli- tiska debatter i skolorna inför valet. Han var då medlem och kontaktman i VUF:s [lokal beteckning]. representerade han VUF vid en konferens på [orts- namn]. - framkom att före sin inryckning till militärtjänst vid [militär förläggning] av X, skulle erhålla adressuppgifter på lämpliga kontaktmän i staden. skulle också få i uppdrag att undersöka huru- vida det fanns KFML-sympatisörer på regementet. Ytterligare en uppgift förekom i PM:n som rörde det faktum att spritt valpropaganda vid regementet. Uppgiften härrör dock inte från avlyssningsmaterial. Den första uppgiften som lämnades ut är en sammanfattning av rapporter från E. nr 210 , nr 212 samma datum samt nr 567 . Den andra uppgiften härrör i sin helhet från E.Dufva nr 1110 . Dessa två överskottsuppgifter lämnades också ut vid plenum till Fst/Säk utan att särskild förfrågan gjorts. är en av dem som anmälde sitt ärende till som gick igenom ärendet och redovisade resultatet i sin rapport som kom . sökte 1978 och 1988 arbete på FOA. Han genomgick personal- kontroll 1978 och 1990. Vid första tillfället lämnades genom beslut följande uppgifter ut ur säkerhetspolisens register: 1972 fick i uppgift av KFML att göra en broschyr om KFML(r). berättade, något sena- re , att han hade skrivit en kritisk broschyr om KFML(r). var uppsatt som 9:e namn på Clartés valse- del till kårhusfullmäktigevalet vid . Clarté fick 7 mandat. ingick i styrelsen för Bokhandeln AB i under . Han innehade posten som styrelseordförande. antogs inte för arbetet vid FOA. skri- ver i sin , rörande den första uppgiften att man kunnat konstatera att denna information i och för sig här- rör från en källa med hög grad tillförlitlighet men att den för den skull inte utgjorde tillräcklig grund för en förstagångsregistrering i register (det finns dock inget som säger att just denna uppgift låg till grund för nyregistreringen). här anspelar på är att uppgiften emanerar från telefonkontroll.107 Detta framgår, för ovanlighetens skull, av personal- kontrollpromemorian, där det anges att uppgifterna i 1:a och 3:e stycket var Tk-uppgifter. Anledningen till att detta angavs var att JK, någon tid , utrett frågor rörande överskotts- information och i samband med detta uppmanat säkerhetspolisen att ange när uppgifter som lämnades i personalkontroll grundades på telefonkontroll.108 Så var kom uppgifterna från? Det är klarlagt att själv inte var föremål för telefonkontroll eller brottsmisstanke. Hans eget ärende vid säkerhetspolisen är gallrat . Eftersom uppgifterna går och rör aktiviteter inom KFML, Clarté och Bokhandeln är det sannolikt att det här rör sig om Åsa-rapporter (se ovan). Det rör sig i alla händelser om överskottsinformation. Fallet rör som i likhet med bad utreda sitt ärende. Nämnden redovisar sina slutsatser i Personalkontroll III som publicerades . Ehnebom inne- hade skyddsklassat arbete vid LM i där man utförde uppdrag år FMV. inkom till säkerhetspolisen i följande uppgift om Ehnebom, häm- tad ur hans personakt: 1979 framkom, att Ehnebom ingick/ingår i KFML(r):s Frölundacell i . var han i kontakt med ledande inom KPMLr angående ett partimöte på . 107Registernämnden (2000), s 100. 108Eliasson: Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 (SOU 2002:89). På basis av denna uppgift registrerades Ehnebom . Anledningen till att man vid FMV sedan, till synes utan anledning, begärde personalkontroll av honom har sannolikt att göra med föl- jande. Någon månad efter att Ehnebom registrerats infördes följ- ande uppgift om honom i register: Vid arbetsplatsen i har Ehnebom delat ut broschyren Nej till och utgiven av KFML(r). begärde FMV-F personalkontroll rö- rande Ehnebom. Sannolikt hade uppgiften , som ju kom från arbetsplatsen till säkerhetspolisen i , också nått FMV-F. Alternativet skulle annars vara att säkerhetspolisen informerade FMV-F (eller LM ) om de uppgifter man hade om Ehnebom, ett förfarande som skulle stått i strid med per- sonalkontrollkungörelsen eftersom inga uppgifter ur regis- ter får lämnas ut till myndigheter vid sidan om personalkontrollen. Den andra uppgiften lämnades dock inte ut i personalkontrollären- det. Som synes emanerade den om Ehnebom utlämnade uppgiften från Källa . Detta var säkerhetssektionens i be- nämning på det överskott som kom från telefonkontrollen av en ledande inom KFML(r). Personen avlyssnades - 1981. I i finns ingen meddelare med denna beteckning, vilket betyder att man förvarat Rickard- rapporterna lokalt i . Rörande det bekanta s.k. Leanderfallet kan följande påpekas. Tor- sten var föremål för personalkontroll. I akt förekommer följande registerupp- gifter: 14 telefon säljer i sin skola och redovisar till FNL- kontoret. Under notisen står skrivet för hand: Enl [rotelbeteckning] förek ej L i FNL-rörelsen numera. Förfrågan från AIV den 3/9 - 70/Sign En , som uppgivit sig tillhöra Clartés Stockholmsavdelning, har beställt 8 000 ex av KFML:s valupprop och affischer. Han skall arbeta inom Karls- hamnsområdet med propagandan fram till valet. (Loka- lavd i känner till förhållandet). Notering nummer tre är också en : 3. från , som tillfälligt vistas i , har skickat in medlemsansökan till KFML. Han är tidigare medlem i Clarté. Ännu en Åsa-uppgift finns i akt: 4. , , f xxxxxx-xxxx, har kontaktat Clartés expedition, tel och hört sig för om tidningen datfront (KFML) finnes där, vilket den gjorde. Om ho- nom är tidigare känt att han tillhör Clartés Stockholm- savd. samt skickat in medlemsansökan till KFML. Samtliga dessa fyra uppgifter rör sig alltså om överskottsin- formation som sparats i samband med förundersökningarna mot olika personer inom FNL/. har alltså själv ringt upp i olika ärenden på några av de avlyssnade telefonerna, exempelvis 1969 och Clartés 1972. Han har inte själv varit föremål för telefonkontroll eller brottsmisstanke. Då ärende föredrogs i plenum utlämnades endast uppgifterna - alltså två överskottsuppgifter. Då i sam- band med ansökan om arbetet som vikarierande museitekniker vid i genomgick personalkontroll lämnades genom beslut i plenum uppgifterna ut. Det finns en notering också om att hans bil stod parkerad utanför lokalen där FIB/Kulturfront höll sin årsstämma. Uppgiften har strukits över på personal- kontrollutlåtandet och det är knappast troligt att den uppgiften verkligen lämnades ut eftersom den inte med säkerhet innebar att deltagit i stämman. 10Överskottsinformation som grund för nyregistrering Det är omöjligt att överblicka omfattningen av de nyregistreringar som gjort på basis av överskottsinformation. torde det ha rört sig om åtskilliga fall. I ovanstående kapi- tel ges några exempel på nyregistreringar efter 1969; och . finns exempel som rör per- soner inom Saftra (se ovan). En aktiv inom denna tele- fonavlyssnades som ett led i en förundersökning rörande misstanke om spioneri alternativt olovlig underrättelseverksamhet. Över- skottsinformationen samlades i en meddelarakt med beteckningen . I en begäran om nyregistrering av en av Saftras anställda finns följande uppgift: enligt källa 5:73/391. [Den registre- rades namn, i fortsättningen kallad AA] har enligt upp- gift kontakt med XX som är misstänkt för spioneri al- ternativt olovlig underrättelseverksamhet.109 I personakten finns sedan ett referat av det aktuella telefon- samtalet. Det märkliga är att det här inte finns några uppgifter om kontakt mellan den registrerade (AA) och den brottsmisstänkte (XX): AA kontaktar [namn på annan, dittills oregi- strerad person, här kallad YY] angående fotoutställ- ningen i . YY har varit därnere och han har an- mält sig. Bilderna ska skickas in . AA har fått alla papper med regler m.m. YY tror att det bara är han själv, AA och en från som heter här nämns endast ett förnamn som skall ställa ut från Sveri- ge.110 Begäran om nyregistrering daterad . Det är visserligen självklart att AA hade kontakt med den brottsmisstänkte eftersom de båda var verksamma vid Saftra och AA har med all säkerhet ringt upp YY från Saftras kontors- telefon. Det skulle kunna hävdas att detta är en typ av information som inte utan vidare kan bedömas vara utan betydelse för den ak- tuella förundersökningen. Så länge denna pågick skulle man i så fall möjligen fått behålla informationen. Förundersökningen lades emellertid ned eftersom brott då inte kunde styrkas. Avskrivningsbeslutet gällde även upptecknat TK-materi- al men det dröjde innan detta för- stördes. Om man således väljer att betrakta uppgiften om AA som av betydelse för förundersökningen, skulle det ha förstörts . 11 De statliga utredningarna Frågan om överskottsinformation från telefonkontroll har behand- lats i viss utsträckning i olika utredningar, propositioner m.m. se- dan 1940. Den första utredning som försökte sig på en reglering i frågan var Telefonavlyssningsutredning. Efter kritik vid remissbehandlingen fortsatte frågan att behandlas av som i sitt betänkande 1984 går förhållandevis djupt in i ämnet. Även här föreslogs reglering vilket dock stötte på mot- stånd från bl.a. justitieministern. I viss mån granskades användan- det av överskottsinformation av SÄPO-utredaren som 1989 presenterade ett betänkande om arbetsmetoder. Inte heller hans slutsatser föranledde några åtgärder. Därefter vila- de frågan fram tills dess att den s.k. publicerade sitt betänkande. I och med detta aktualiserades åter frågan om överskottsinformation som kritiker ansåg inte fått till- räcklig belysning av utredningen. Den utredare som fick djupast insyn i användandet av överskottsinformation var justitiekansler . Av det skälet finns anledning att närmare redovisa denna utredning. 11.2JK:s utredning om telefonkontroll och överskottsinformation 1978 JK-anmälde kommissarien vid säkerhetspolisen sin egen arbetsgivare för att olagligen utnyttja överskottsinformation från telefonavlyssning. I sin anmälan skriver Berntler rörande överskottsuppgifter att i många fall skrivs dessa anteckningar om och förses med ett täcknamn för att ge sken av att uppgifterna lämnats av en personlig meddelare. Sådana uppgifter kan sedan komma att användas i personalkontrollärende med de konsekvenser som detta kan komma att få. Berntler tog upp ett fall där säkerhetspolisen skulle ha använt sig av en upp- gift från telefonavlyssning trots att uppgiften enligt be- stämmelserna inte skulle ha fått sparas då den utgjorde över- skottsinformation. I sin utredning skriver att han berett Berntler tillfälle att ur ett av honom själv gjort utval av akter hos säkerhetspolisen ta fram exempel på fall där vid telefonavlyssning framkomna uppgifter bevarats trots att de enligt hans mening inte haft något samband med det ärende för vilket telefonavlyssning beviljats. beskriver sedan materialet som totalt 28 akter fördelade på 14 personakter (avseende 3 personer) och 14 sakakter (avseende 2 saker). Av en kvalificerat hemlig handling i framgår närmare vad det var för akter. De tre personakterna rörde CH , och me- dan de två sakerna i själva verket var två meddelarakter, nämligen och Oge.111 Sedan akterna plockats fram överfördes de till där Berntler under två och en halv dag haft tillfälle att göra en genom- gång av akterna och ange vilka delar av innehållet som han anser bevarats i strid med 27 kap. 16 § rättegångsbalken.112 I de tre per- sonakterna hade Berntler särskilt markerat vilka rapporter han me- nade utgjorde överskottsinformation. Bland dessa fanns E. , E. , E. , , Adept samt E. för att nämna några.113 Efter det att JK studerat materialet besökte han säkerhetspolisen för att där få ledningens kommentarer till Bernt- lers anmärkningar. I sitt yttrande konstaterar JK att gallringen av material från telefonavlyssning gjordes på olika stadier men att det trots detta var uppenbart att en del av det bevarade materialet åtminstone vid ett första påseende framstår som ointressant för utredningen i det aktuella ärendet. Han underströk dock att detta gällde för den som inte är mycket väl förtrogen med arbetsmeto- der och problem inom säkerhetsavdelningens arbetsområde och menade att Berntler saknade sådan insyn. Efter samtal med led- ningen för säkerhetspolisen menar JK att han, på ett tydligare sätt än vid tidigare besök, fått klart för sig att gränsdragningen mellan uppgifter av betydelse för utredningen och uppgifter som saknade sådan betydelse, var svår. JK menade vidare att han inte i detalj kunde göra en bedömning av om det förevisade aktmaterialet borde ha förstörts. Eftersom detta till allt övervägande del var mer än 111SK 16/1980. 112Ang utnyttjande av material från telefonavlyssning, m .m.. Yttrande av JK . Den kopia av yttrandet som här hänvisas till förvaras i SAK 0012305-4085, löpnummer 2. 113SK 16/1980. tyckte han sig sakna anledning till att göra sådana bedömningar eftersom det alltså rörde sig om uppgifter som regi- strerats innan personalkontrollkungörelsen trädde i kraft på hösten 1969.114 Även om JK således inte ville uttala sig om huruvida mate- rialet borde ha förstörts, menade han att han i stället kunde yttra sig rörande principfrågan - vilken information som får bevaras. De brott som säkerhetspolisen utreder går enligt JK inte att jämföra med annan brottslighet - särskilt betecknande är att brottsmiss- tankarna ofta är riktade mot en grupp snarare än mot en viss per- son. Rörande påståendet att säkerhetspolisen dolde överskotts- uppgifter bakom källbeteckningar, skriver JK i sitt utlåtande att om det är så att man verkligen för över den här informationen till källuppgifter för att ge sken av att uppgifterna lämnas av en person- lig meddelare så är det oroväckande. JK skriver vidare att Jag har emellertid inte kunnat finna några belägg för att sådant tillvägagångssätt tillämpas. Det är visserligen sant att anteckningar förses med täcknamn, men detta sker inte i det syfte som Berntler påstår. Täcknamnet är ett praktiskt hjälpmedel som i regel avser ett visst ärende och kan omfatta flera telefoner. Anteckningar ges inte avsiktligt en form som leder till att uppgiften inhämtas på annat sätt än genom telefonavlyssning.115 JK fann vidare stöd för förfarandet att spara vissa typer av överskottsmaterial med hänvisning till att det kunde vara av intres- se för ärendet. Det faktum att säkerhetspolisen lämnade ut dessa uppgifter i personalkontrollen accepterades av JK. Förutsättningen för att få spara till synes triviala uppgifter skulle alltså vara att dessa ändå är av betydelse för förundersökningen. Sådana uppgifter skall dock förstöras i samband med att förunder- sökningen läggs ned. JK framhöll i sin utredning att det var säker- hetspolisen som ansåg att det sparade materialet inte utgjorde överskottsinformation. Enligt denna definition skulle således en av de meddelarakter JK fick se, , i själva verket innehålla upp- gifter av betydelse för förundersökningen mot m.fl. hade emellertid chefsåklagaren fattat beslut om att samtalsuppteckningarna från avlyssningen skulle förstöras ef- 114Ang utnyttjande av material från telefonavlyssning, m .m.. Yttrande av JK . Den kopia av yttrandet som här hänvisas till förvaras i SAK , löpnummer 2. 115SK 16/1980. tersom de bedömdes vara utan betydelse för det brott utredningen avsåg och enligt en notering i Matthis´personakt skedde gallringen en knapp månad senare.116 Dock ifrågasatte JK om inte rikspolis- styrelsens ledamöter regelmässigt borde informeras om de fall då uppgifter inhämtats genom telefonavlyssning.117 Så skedde också någon tid efter att JK publicerat sitt yttrande. En annan följd av JK:s utredning blev att tre av de större överskottsakterna - Mu- nin, E. och E. - gallrades . De kan vara av intresse att ge några inblickar bakom kulisserna under JK:s utredning. Det blev genom känt att Berntler anmält sin egen arbetsgivare för att olagligen använt uppgifter från telefonavlyssning. Därefter aktualiserades saken då JK i ett uttalande i konstaterade att materialet från telefonavlyssningen har utnyttjats på ett icke korrekt sätt i det här fallet. Med fallet avsåg JK det ovan nämnda ärendet från 1970.118 Så långt hade alltså JK tagit ställning till spa- rande av en enda överskottsuppgift. skulle han dock själv få läsa tusentals. förbjöds efter be- slut av PG Näss att rekvirera handlingar från . Samma vecka informerades Berntler om att JK skulle påbörja sin utredning den 17 november.119 Så sent som - d.v.s. före JK presenterade sitt yttrande - skrev att JK skulle komma att pricka säkerhetspolisen rörande fallet . Dagen innan hade JK besökt säkerhetspolisen och träffat Berntler, Hjälmroth, P-G Näss och dennes företrädare som då var länspolischef i . Det var då Berntler ur minnet berättade för JK vilka akter denne borde studera.120 upprättade PG Näss en Förteckning över de akter och handlingar som kommissarie i samband med JK:s besök på säkerhetsavdelningen begärt att närmare få granska.121 Enligt skulle Berntler till- sammans med JK gå igenom aktmaterialet i början av nästföljande vecka. gjordes vid säkerhetspolisen ett dataut- drag rörande alla arkivbeställningar som Berntler gjort de senaste 116Matthis personakt, löpnummer A 3. 117Ibid, s.210. 119Se JO:s ärende 790125, diarienummer 2891-1978. Berntler JO-anmälde Näss för detta och påstod att det hängde samman med att Berntlers möjligheter att underbygga sina anklagelser rörande överskottsinformation skulle omintetgöras. Näss bestred detta. 121Förteckningen upptar 5:73 (sakakt 301), 5:73 Oge (sakakt 321) samt , och Utbergs personakter. åren.122 avlämnade JK sedan sitt yttrande. Säker- hetspolisen friades. 122 SK 16/80, pärm 1. Överskottsinformation från telefonkontroll har under hela under- sökningsperioden använts av säkerhetspolisen. Sådana uppgifter har regelmässigt försetts med en fiktiv meddelarbeteckning varför det för en utomstående observatör inte är alldeles självklart varifrån uppgifter egentligen emanerar. Således har överskottsuppgifter åt- njutit ett högt källskydd trots att det inte är en persons identitet som skyddats utan en arbetsmetodik. Användandet av överskottsuppgifter kan grovt delas in i tre pe- rioder. Den första utgörs av åren 1950 – 1980 och markerar den period då säkerhetspolisens utnyttjande av överskottsinformation var mycket intensiv. avlyssnades företrädare för och dess olika underavdelningar (ca 1951 – 1970). Åren 1968 - 1975 avlyssnades också en del aktiva inom FNL-rörelsen och KFML/SKP samt också ledande inom KFML(r). Om- kring ett trettiotal fiktiva meddelarakter upprättades för förvaring av uppgifterna. De två största – E. och – kom att omfatta ca 2 200 respektive ca 1 700 enskilda rapporter. I varje rap- port kunde uppgifter om vanligen 10 – 15 personer förekomma. , , var antalet avlyssningar förhållandevis lågt. Under korta perioder avlyssnades personer inom APK och på vissa håll inom den högerextrema miljön före- kom sporadiskt också några telefonkontroller. samlades visserligen en del överskottsuppgifter in, men de fåtaliga telefonkontrollerna medförde att det insamlade överskotts- materialet blev mycket begränsat. , , utökades antalet telefon- kontroller drastiskt och riktades framför allt mot den s.k. vit makt- miljön. Också en del personer inom den anarkistiska/autonoma miljön var föremål för telefonkontroll . I stor utsträckning sparades också överskottsinformation. Under perio- den upprättades åter ett större antal överskottsakter men uppgif- terna i dessa var nu hårdare knutna till de personer som var centrala i förundersökningarna. Telefonkontrollerna riktade sig mot miljöer som mer hade karaktären av nätverk. Centrala partikanslier, tid- ningsredaktioner och samlingslokaler saknades i dessa miljöer var- för överskottsinformationen inte innefattade särskilt många perso- ner. De övervakade rörelserna bestod inte heller av någon större numerär; vanligen rörde det sig, inom den s.k. vit makt-miljön, om hårt kriminellt belastade grupperingar utan tydlig ideologisk in- riktning. Det till synes helt planlösa insamlandet och sparandet som präglade den första perioden, saknar beträffande de högerex- trema grupperna motsvarighet .