sou · GQB385 · 2003-01-01 00:00:00 — De flesta öronmärkta bidrag togs bort och ersattes med ett utjämningsbidrag. Systemet bestod nu av tre delar: inkomstfördelningsbidrag, kostnadsutjämning mellan kommuner och ett bidrag för kommuner med befolkningsminskning. N 1996 genomfördes en ny reform som omfattade både kommuner och landsting. Utjämningen som formellt sker via statsbudgeten, görs oberoende av statsbidragsnivån. Vid sidan av inkomst- och kostnadsutjämning som omfattar alla kommuner infördes ett generellt statligt bidrag. N 1997 införs ett temporärt bidrag till kommunerna med demografiska kriterier som en del av det generella bidraget. N 2000 genomförs vissa modifieringar. En förändring som minskar de negativa incitamenten i inkomstutjämningen beslutades av och gäller . N påbörjades en ny utredning skall vara klar . förekommer fleråriga övergångsregler mellan de olika systemen. Det finska utjämningssystemets historik: N bestod statens bidrag av öronmärkta bidrag baserade på kommunernas verksamhetsnivå inom olika sektorer. N infördes det nuvarande utjämningssystemet (Statsandelssystemet). De flesta tidigare öronmärkta bidragen avvecklades och de nya bidragen fördelades bland annat efter kommunernas ekonomiska bärkraft. Nya generella bidrag infördes vilket skapade en del problem för samkommuner. Bidragen är både kostnads- och inkomstfördelande. N 1996 ändrades systemet med bärkraftbaserade bidrag till förmån för ett särskilt inkomstutjämnande system som skildes från de kostnadsfördelande bidragen. Man har fortfarande en egenandel, men dessa beräknas nu med ett fast belopp per invånare. N 1997 reviderades systemet och de problem som skapades 1993 för samkommuner löstes delvis genom att utbildningsbidragen nu gavs direkt till tjänsteproducenten (kommunen, samkommunen eller annan) medan kommunerna svarar för egenandelen. Detta system används fortfarande. N 1999 togs bidragen för samisk utbildning bort från systemet och är nu ett öronmärkt bidrag. inleddes en ny utredning om hela systemet som inte antogs. Därefter har arbetat vidare med några förslag till åtgärder med syfte att balansera kommunernas ekonomi 2002 som antogs . För- och nackdelar som följd av mer långsiktiga eller dynamiska effekter Man kan lätt föreställa sig att ett utvecklat samarbete över riks- gränsen kan medföra dels ökad effektivitet i den kommunala servicen och dels olika utvecklingsdrivande projekt. Som följd därav kan det bli ökad sysselsättning, ändrad ålderssammansättning av befolkningen och en ökad befolkning i regionen. De kommunal- ekonomiska för- och nackdelarna av en sådan utveckling kan sammanfattas i en modell enligt Tablå 6C. Beskrivning av den dynamiska modellen Syftet med modellen är att på ett strukturerat sätt söka identifiera kommunalekonomiska för- och nackdelar. Utgångspunkten är att svensk- finska kommunalförbund har stimulerande effekter. Dessa antas i första hand vara dels bättre och billigare service, dels ökad framtidstro för regionens positiva näringslivsutveckling. Denna ökade framtidstro förutsätts som effekt av främst bättre utbildning och bättre fungerande demokratiskt system i regionen. En bättre samverkan i regionen (och den bättre utbildningen) bör göra att arbetsmarknaden fungerar bättre. Det leder till ökade inkomster och till att ungdomen i större utsträckning stannar kvar och därigenom till att antalet invånare ökar. Till skillnad från de statiska effekterna, så är det här av stor betydelse att hålla reda på för vilka kommuner för- och nackdelarna kan uppstå. De dynamiska effekterna kan inte minst innebära att kommunalekonomiska nackdelar drabbar de deltagande kommunerna, medan de kommunalekonomiska fördelarna tillfaller alla andra kommuner eller i vart fall alla andra kommuner på den svenska sidan. (Detta är en konsekvens av det svenska kommunala utjämningssystemet.) Det bör således noteras, att den viktigaste positiva kommunal- ekonomiska effekten av en sysselsättningsökning inte tillfaller de samverkande kommunerna, där sysselsättningsökningen sker. Det är en följd av det kommunala skatteutjämningssystem som gäller i . Effekter av ökad skattekraft (=ruta f i modellen) En effektivare arbetsmarknad bör medföra bättre inkomster för redan sysselsatta. Dessutom bör man vänta sig en ökad Ökade inkomster bör medföra att regionens ekonomi växer. Kommunalekonomiskt är det en fördel för alla svenska kommuner att medelskattekraften i ökar. Den ökningen fördelas mellan de svenska kommunerna i proportion till deras invånarantal. Det betyder att får en promille av ökningen och att övriga kommuner i får av den svenska regiondelens ökning. Effekter av ändrad befolkningssammansättning (=ruta g i modellen) Man kan tänka sig att ett vitalt samarbete i regionen kan medverka till att ungdomar i ökad utsträckning stannar i bygden. Det kan påverka kraven på service. Om det är barnalstrande åldersgrupper som tillkommer så ökar kraven kortsiktigt på barnomsorg och utbildning. Det är en kommunalekonomisk nackdel. Om det är åldersgrupperna som ökar i andel, så medför det däremot i allmänhet inte så mycket krav på ökad service. Det medför en tydligare kommunalekonomisk fördel. Den fördelen varar tills kraven på åldringsvård ökar, om de då bor kvar i kommunen och därigenom med ökad ålder lätt medför en kommunalekonomisk nackdel. Effekter av ökad befolkning (=ruta h i modellen) Om befolkningsökningen är en följd av en omfördelning inom , så medför det tydliga kommunalekonomiska fördelar för inflyttningskommunen och motsvarande nackdelar för utflytt- ningskommunen, som följd av det nuvarande skatte- utjämningssystemet. Om befolkningsökningen är en följd av att den ökade framtidstron i regionen medför ökad nativitet där, så är det en kommunalekonomisk fördel för den svenska kommun i regionen som får folkbokföringen. Om en svensk kommun får ökad befolkning genom inflyttning från utlandet (till exempel från ) så ger det i första hand en tydlig kommunalekonomisk fördel genom ökade skatteinkomster enligt det nuvarande kommunala inkomstutjämningssystemet. Effekter av ändrad tätortsstruktur (=ruta i i modellen) Ökade investeringar (och fler invånare) påverkar den fysiska tätortsstrukturen i regionen. Detta kan ha betydelse för krav på service och på kostnadsutjämningssystemet mellan de svenska kommunerna. Som framgår av Tablå C3 så är det flera geografiska indikatorer som påverkar kostnadsutjämningen mellan de svenska kommunerna. Eventuella kommunalekonomiska fördelar för de kommuner som ingår i kommunalförbundet motvägs av precis lika stora nackdelar för alla andra svenska kommuner. Hur systemet slår är oklart, utan en mycket noggrann detaljanalys. (Och när en sådan är genomförd så har utjämningssystemet sannolikt ändrats!) Om det blir en ändrad bebyggelsestruktur i en svensk kommun som följd av engagemang i ett svensk-finskt kommunalförbund, så påverkas givetvis kraven på service (såsom skolor, skolskjutsar, färdtjänst) och kommunala investeringar (såsom gator och VA). Det medför en kommunalekonomisk nackdel. Effekterna enligt den i Tablå 6C illustrerade modellen beror i mycket hög utsträckning av förändringstakten. En snabb tillväxt är en kommunalekonomisk nackdel för de inblandande kommunerna. En långsam tillväxt är ofta en kommunalekonomisk fördel. Gränsen mellan vad som är snabb och långsam kan röra sig om . En snabbare befolkningsutveckling än kan således förväntas vara en kommunalekonomisk nackdel. En långsammare befolkningsutveckling än kan således förväntas vara en kommunalekonomisk fördel, så länge som befolkningsutvecklingen inte är negativ. Om befolk- ningstalet sjunker, så är det en kommunalekonomisk fördel om effekterna av kommunalförbundet blir att minskningen inte blir så stor som den eljest skulle ha kunnat bli. Samverkansfrågor som sannolikt inte har med problemet att göra Eftersom samverkan över gränsen sker på så många olika områden, så är det många delfrågor som lätt kommer in i diskussioner kring kommunalekonomiska för- och nackdelar av framtida möjligheter till svensk-finska kommunalförbund. Bland exempel på sådana frågor, som sannolikt inte behöver blandas in i diskussionen, kan nämnas följande. Det är en kommunalekonomisk nackdel, att valutorna är olika i och . Gemensamma projekt kan således sakna en del av sin finansiering, eftersom valutakursen kan ha ändrats. behöver för närvarnade rekrytera mycket personal från den finska sidan. De får sin svenska lön i kronor, växlade till Euro. Det betyder att de i förväg inte vet vad de har för lön i Euro förrän i slutet av respektive månad. Detta är en kommunalekonomisk nackdel för kommun i sina försök att rekrytera personal. Dessa två kommunalekonomiska nackdelar har dock inte med samverkansformen att göra. Nackdelen kan bara försvinna om går med i . Nackdelen är sannolikt lika stor om samverkan skulle ske inom ett svensk-finskt kommunalförbund. Däremot ökar riskerna med osäkra valutakurser om samverkans- volymen skulle öka som följd av att kommunalförbund blir tillåtet. Även om samverkan sker i form av ett kommunalförbund så kommer det att gå en tidszon rakt igenom det geografiska samverkansområdet. Det är något som man har lärt sig att leva med och det har inte några kommunalekonomiska effekter. En internationell arbetsgivare som verkar över gränsen får definiera vilka arbets- och servicetider som gäller enligt svensk och finsk tid. Samarbetet över gränsen kan bli ansträngt om dels svenskarna anser sig vara ett herrefolk och därvid anser sig vara förmer än representanter från , och dels dessa representanter från anser att svenskarna beter sig som om vi vore ett herrefolk. Samarbetet blir inte bättre i den mån det framträder attityder av rädsla för eller misstänksamhet mot utlänningar. Problemen med sådana attityder torde knappast ha med formen för samarbetet att göra. Genom att kommunalförbund kan uppfattas som mer formellt än det mesta av den samverkan som sker mellan kommunerna , så kan det tänkas att dessa attitydmässiga nackdelar allmänt sett ökar (i vart fall på kort sikt) om att man bildar kommunalförbund. Det är emellertid tveksamt om en sådan eventuell ökning ska anses kunna ge genomslag i form av kommunalekonomiska nackdelar. Här antas att så inte blir fallet. Skattesystemen är dåligt harmoniserade mellan länderna. Individer som arbetar i ett grannland får oftast skatteproblem, speciellt efter 6 månaders arbete. är det av skatteskäl svårt för svenskar att arbeta i , speciellt om arbetet inte är i en finsk grannkommun. Det är då i många fall betydligt mer förmånligt för individen att stanna hemma i och vara arbetslös. För den svenska kommunen har det knappast någon betydelse med det nuvarande skatteutjämningssystemet. Samhällsekonomiskt och regionalekonomiskt är det däremot förödande. Det betyder att det även blir en kommunalekonomisk nackdel. Detta har dock inte med formerna för samverkan att göra – så länge kommunerna inte har rekryteringsproblem. Speciella sådana kan uppstå med kommunalekonomiska effekter (se fotnoten till Tablå 6B) för personer som är folkbokförda i icke gränskommuner och som ska anställas av ett riksgränsöverskridande kommunalförbund. Det har under utredningsarbetets gång förekommit åsikten att lagen (1992:1528) om offentlig upphandling skulle vara ett hinder för samarbete över och att det skulle vara enklare att ha gemensam upphandling om kommunalförbund bildas. Det finns inga legala hinder för svenska och finska kommuner att göra gemensamma upphandlingar. Enligt Upphandlingskom- mitténs slutbetänkande SOU 2001:31 föreslås dessutom att under vissa förutsättningar skall det öppnas möjlighet för en eller flera kommuner (eller landsting) att köpa och sälja till eller från helägda eller samägda (interkommunala) företag utan upphandlingsförfar- ande. En förutsättning är att det finns uppenbara samordningsför- delar. I motsvarande propositionen (2001/02:142 om ändringar i lagen om offentlig upphandling m.m.) anges att denna fråga bör be- aktas ytterligare, eftersom både praxis och EG- direktiven om offentlig upphandling inte ger någon tydlig anvis- ning om rättsläget i denna fråga. beslutade i enlighet med detta förslag. finns en golfbana med 11 hål på den svenska och 7 hål på den finska sidan. Det finns en svensk och en finsk golfklubb. Ingen kommun är engagerad i verksamheten. Genom golfklubb- arna är medlemmarna försäkrade mot olyckor på golfbanan, men försäkringen gäller inte i det andra landet. bolagen verkar inte se några möjligheter att ordna försäkringen så att den på ett praktiskt sätt gäller för hela golfbanan. När fotbollslaget från tränar en gång på den inomhusplan som finns i , så gäller inte olycksför- säkringarna, om inte distriktsförbundet vidtager krångliga admini- strativa anstalter inför varje träningstillfälle. Sannolikt är det problem med försäkringar utomlands även för utövare av andra idrotter.