sou · GQB389 · 2003-01-01 00:00:00 — Inte på någon av- delning, och minst av allt säkerhetsavdelningen - med all den känsliga information som samlas där - kunde jag tänka mig att koncentrera så mycket makt hos en enda person. menar vidare att därefter inte längre accepterade som chef.61 stärkte rikspolischefen sin makt över säkerhetsavdelningen bl.a. genom att utfärda föreskrifter för de fall då det uppstod meningsskiljaktighet mellan byråchefer () och avdelningschefen () eller mellan byråcheferna och ro- telcheferna. Föreligger i ärende delade meningar mellan Ac och Bc eller mellan Bc och närmast underord- nade chef skall ärendet underställas Rpc för av- görande.62 Det finns anledning att anta att denna desavouering av Hans Hol- mér som avdelningschef hade ett samband med det för- kastade omorganisationsförslaget. Först då tillträdde som chef för säkerhetspolisen kom tanke om att stärka avdelningschefens kontroll över säkerhetspoli- sen att realiseras. Säkerhetspolisens organisatoriska uppdelning i en byrå för sä- kerhetsskydd och en byrå med operativa uppgifter kom att stå i stort sett oförändrad . har medierna visat ett stort intresse för säkerhetspolisen. I huvudsak har detta intresse tagit sig uttryck i att olika skandalaffärer uppmärksammats. Detta resulterade bl.a. i att regeringen utfärdade personalkontrollkungörelsens 60SH 75/71. JWK 5:720/6, löpnr 2. 61Persson, (i samarbete med ): Utan omsvep. Ett liv i maktens centrum. (1990), s. 202. 62PM den 28/12 1971 av . SAK , pärm 3. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 åsiktsregistreringsförbud 1969 för att därefter reglera den poli- tiska registreringen i ett öppet brev och i ett kvalifi- cerat hemligt brev . I det hemliga brevet angavs ett antal politiska organisationer som säkerhetspolisen skulle ägna sär- skild uppmärksamhet och vars medlemmar och sympatisörer under vissa omständigheter fick registreras. Till detta återkommer under- sökningen nedan. De kritiska debatterna har också fått andra konsekvenser. Vid in- terna konferenser menade många poliser att de fått svårigheter att rekrytera uppgiftslämnare, särskilt inom fackfö- reningar och vid industrierna. De granskningar som utfördes av JK och JO - ofta som resultat av kritiska pressavslöjanden - fann emellertid sällan något anmärkningsvärt i säkerhetspolisens verksamhet, vilket också noterades med tillfreds- ställelse av polisledningen. in- träffade emellertid flera händelser som försatte organisationen i en krissituation. Efter mordet på riktades skarp kritik mot säkerhetspolisens bristande uppmärksamhet mot de hot som riktats mot statsministern. Året därefter rymde den spiondömde vid en permission. 1988 briserade den s.k. vilket resulterade i att tjänstemän inom säkerhetspolisen blev föremål för åtal. Efter den sistnämnda affären tillsattes nya personer på de polisiära ledningsposterna. som efterträtt på pos- ten som rikspolischef efterträddes av . När slutade som chef för säkerhetspolisen 1989 ersattes han av som fick titeln generaldirektör.63 Först en bit in kunde generaldirektören se att läget ljusnat för säkerhetspolisen. Vid en chefskonfe- rens 1991 gjorde han följande bedömning av situationen. Den förtroendekris som förelåg då regeringen tidigare uttalade sig offentligt om misstro mot är nu undanröjd. Även utländska tjäns- ter har förnyat förtroende för . 63 Vid säkerhetspolisens konferenser gjordes försök att hjälpa personalen att han- tera den allmänna misstro som riktades mot organisationen. En person som titulerades op- timistkonsult talade under temat Våga visa arbetsglädje och sedermera domprosten höll ett föredrag med titeln är också människor. Se programmen till rikskonferenserna i och 1988 (SH 1072/87 och SH 2501/87). SAK , löpnr 5 och 6. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 med andra ord se framtiden an med stor tillför- sikt.64 1987 tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté med uppdrag att utreda säkerhetspolisen. Enligt direktiven skulle kommittén som antog namnet göra bedömningar om sä- kerhetspolisens organisation och inriktning var rätt avvägda eller om förändringar borde ske. skulle också under- söka möjligheterna att stärka säkerhetspolisens demokratiska för- ankring samt utvärdera personalkontrollsystemet. I enlighet med förslag genomfördes vissa organisationsföränd- ringar.65 En av de mer genomgripande förändringarna rörde säkerhetspo- ledningsorganisation. inrättades en tjänst som sä- kerhetspolischef som inom RPS skulle vara verkschef () för SÄPO.66 Säkerhetspolisen bytte namn från Rikspolissty- relsens säkerhetsavdelning till Säkerhetspolisen (med den officiella förkortningen ).67 delades Säkerhetspolisen in i fyra huvuden- heter av vilka två beskrevs som operativa och två beskrevs som stödjande. Den lokala organisationen skulle fortfarande var indelad i sex regioner. Inom varje region fanns det en regionsektion samt en el- ler flera länssektioner.68 Andra förändringar genomfördes i enlighet med förslag som ut- arbetats av regeringens särskilde utredare i rapporten Säkerhetspolisens arbetsmetoder (SOU 1989:18). Enligt regerings- uppdraget skulle genomföra en genomlysning av säker- hetspolisens verksamhet med avseende på säkerhetspolisens regis- ter, arbetsmetoder och rutiner, dess internationella samarbete och kontakter samt hur personalkontrollsystemet fungerade i prakti- ken.69 arbete utmynnade i ett i flera avseenden kritiskt be- 64Konferensanteckningar från chefskonferens 4-5/11 1991. SAK , löpnr 7. 65Se sammanfattning av delbetänkande (SOU 1988:16) i SOU 1990:51, s. 41-42 och 50-51. 66PM (sannolikt av ) den 23/9 1993. SAK . löpnr 8, s. 831. 67SH 1376/89. SAK , löpnr 6. 68Regionsektioner: (Region ), (Region ), (Region ), (Region ), (Region ) och (Region ). Bilaga 7 till beslut av GD M den 29/9 1989. SAK . löpnr 6. 69SOU 1989:18, s. 17. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 tänkande med många skarpa omdömen om säkerhetspolisens verk- samhet och personal. En slutsats som presenterades var att det i allmänhet var svårt att reda ut ansvarsförhållanden inom säker- hetspolisen. Beslut i känsliga, tveksamma eller kontroversi- ella frågor fattas ofta utan någon som helst do- kumentation. I efterhand finns ingen annan möjlighet att rekonstruera beslutet än genom vad de inblandade befattningshavarna minns el- ler vill minnas.70 Dessa iakttagelser resulterade i följande rekommendation från Lid- boms sida: För framtiden är det enligt min mening nöd- vändigt med en helt annan stringens när det gäller beslutsfattandet vid . Beslut som är av större vikt från rättslig eller annan syn- punkt bör ovillkorligen dokumenterasJag föreslår att regeringen uppdrar åt verksled- ningen vid RPS att utarbeta former för be- slutsdokumentation som uppfyller rimliga krav på att verksamheten skall kunna följas i efter- hand.71 I enlighet med detta förslag genomfördes förändringar i säkerhets- polisens interna regelverk . Under ledning påbörjades ett reformarbete för att inrätta en sammanhäng- ande och tydlig arbetsordning. Enligt ett internt ledningsdokument skulle arbetsordningen ersätta det komplex av interna bestämmel- ser för verksamheten som funnits tidigare.72 Hur detta bl.a. kom att påverka beslutsdokumentationen inom kontrasubversionen - särskilt rörande s.k. arbetsanteckningar och överskottsinformation från telefonavlyssningen - återkommer jag till nedan. En ökad öppenhet kunde också märkas då verksamhetsberättel- serna publicerades i en offentlig del med början budgetåret 70Ibid, s. 8. 71Ibid, s. 9. 72PM den 23/9 1993. SAK . löpnr 8, s. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 1989/90. 73 skulle annonsering i dags- och fackpress fort- sättningsvis kunna ske i namn vilket inte skett tidigare.74 Säkerhetspolisens organisatoriska uppdelning i två byråer som genomfördes avsåg att avspegla säkerhetspolisens indelning av verksamheten i en preventiv del och en repressiv del. Byrå A skulle uppdaga och utreda brott mot rikets säkerhet medan byrå B skulle förebygga och hindra brott mot rikets säkerhet.75 Byrå A kom bl.a. att sköta industriskyddsfrågor (inkl. industri- skyddsdetaljen som flyttades över från försvars- staben till RPS/Säk), bearbetning av registermaterialet och perso- nalkontrollen.76 Av särskilt intresse för denna undersökning är ar- betet vid byrå och vid personalkontrollroteln. Bearbetningsbyrån hade bl.a. till uppgift att analysera säkerhets- underrättelser och sammanställa översikter över svenska politiska ytterlighetsorganisationer.77 I en intern redovisning av arbetet be- 74PM den 19/6 1990. SAK , löpnr 1. 75Begreppen preventiv respektive repressiv verksamhet återfinns i en organisationsplan (HK nr 80/65. 76Till byråchef utsågs . Tjänstemeddelande den 5/10 1966. Arbetsordning för industriskyddsgruppens expedition. Säkerhetspoli- sens arkiv. Industriskyddsgruppen, vol. Vid roteln för industriskyddsfrågor fanns ett specialregister över polismän i som var medlemmar i eller kommu- nistsympatisörer (100 st) samt ett riksomfattande register över de kommunister som skulle omhändertagas vid krig eller krigsfara (300 st). Där fanns också ett register över 300 polis- män i som var medlemmar i nazistiska organisationer eller nazistsympatisörer (Bilaga till Anteckningar i anslutning till föredragningen den 12/4 1966 rörande översyn av av- delningens specialregister s. 1. HSC nr 340/65. Några spår av dessa register har inte återfunnits i . Åtminstone registret över nazistiska poliser härrörde förmodli- gen från då det genomfördes en utredning om polismäns anslutning till politiska ytterlighetsinriktningar (SOU 1943:5). 77Begreppet säkerhetsunderrättelser och säkerhetsunderrättelsetjänst hade sitt ursprung i militära idéer om hur säkerhetstjänstens övervakningsarbete kunde användas i underrättelse- syfte. I ett hemarbete av chefen för försvarsstabens inrikesavdelning som tillställdes , Andermark och Hasselrot vid statspolisen 1958 konstaterades att i den mån säkerhetstjänsten har möjlighet att följa den inre för att icke säga den innersta verksam- heten i de kretsar, som kan beräknas understödja en aggression så finns där en källa till kom- plettering av andra underrättelser. Kan säkerhetstjänsten bli en larmklocka, som ger stats- och militärledning en klar uppfattning om ändringar i den politiska temperaturen så är mycket vunnet. I interna dokument inom säkerhetspolisen började begreppet användas . (Se Grudemarks hemarbete den 5/5 1958 (HK nr 18/60. Förslag till organisation av den särskilda polisverksamheten. den 15/12 1964 (s.73) (HK nr 150/64. ) samt , : Den militära underrättelsetjänsten. (2000) s. 190-201). Vid roteln arbetade 8 poliser (telefonlista. överfördes roteln till B-byrån PM ang viss omorganisation vid Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 skrevs arbetsuppgiften att studera och följa utvecklingen inom SKP, de kommunistiska täckorganisationerna samt den in- ternationella kommunistiska rörelsen på följande sätt: De sidor av kommunismen som i första hand studeras är den organisatoriska uppbyggnaden, personkadern, press, propaganda, utbildning, politiskt och fackligt framträdande, mötes- verksamhet, konferenser, kontakter med inter- nationella broderorganisationer, infiltration på olika områden, uppträdande i täckorganisatio- ner och misstänkt illegal verksamhet.78 Dessutom intresserade sig detaljen för pacifistiska och antimilita- ristiska organisationer. Vid bearbetningen användes såväl externt som internt material. Den förstnämnda källkategorin bestod av kommunistisk litteratur, svenskt och utländskt press- och tid- skriftsmaterial, skrifter från , samman- ställningar och rapporter från andra myndigheter (Fst/Säk, UD, ut- ländska underrättelse- och säkerhetstjänster etc.). Den andra typen av källmaterial bestod av rapporter från förtroliga meddelare, skri- velser från säkerhetsavdelningens lokala sektioner, spaningsresultat etc. Man inhämtade också kunskaper om kommunister genom be- sök vid offentliga möten och övervakning av interna sam- mankomster. Resultaten sammanfattades och presenterades i kvar- tals- och årsöversikter, som distribuerades till säkerhetspolisens egna avdelningar, rikspolischefen, länspolischeferna, försvarsstaben och andra myndigheter. I arbetet användes åtskilliga specialregister över aktiva kommunister och pacifister i (1 300 namn), le- dande kommunister i och övriga (200 namn), ak- tiva kommunister i (2 600 namn), besökare vid Världsfreds- rådets kongresser i (3 200 namn) samt de svenska kommu- nistiska och pacifistiska organisationerna.79 En polisman var avde- lad för att sammanställa uppgifter om den nazistiska och antisemi- tiska rörelsen i . Detta arbete bedrevs till största delen med hjälp av pressmaterial samt specialregister över svenska, utländska RPS/Säk den 22/5 1969. (HK nr 50/69. samt Föreståndarmöte i 4-7 no- vember 1969. s. 12 och 15. HSC nr 660/69. 78PM angående förekommande arbetsuppgifter vid bearbetning av kommunismen, rotel A II/2. den 5/10 1965. HSC nr 340/65. 79Ibid samt Bilaga till Anteckningar i anslutning till föredragningen den 12/4 1966 rörande översyn av avdelningens specialregister s. 2. HSC nr 340/65. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 och internationella nazistiska organisationer (70 st.) samt aktiva nazister i (300 namn).80 Vid personalkontrollroteln genomfördes utredningar som föran- letts av förfrågningar från de företag och myndigheter som av re- geringen givits särskild rätt att med säkerhetspolisens hjälp kon- trollera personalens pålitlighet. Med stöd av vad som fanns anteck- nat om den kontrollerade i säkerhetspolisens register upprättade roteln sammanfattande PM som efter föredragning inför RPS:s sty- relse kunde lämnas ut för personalkontroll. I enstaka fall hölls sä- kerhetssamtal med den kontrollerade personen. Vid roteln fanns ett specialregister som började föras 1948 och omfattade samtliga personer som varit föremål för personalkontrollförfrågan från an- nan myndighet och som förekom i registret. Där fanns således även de personer om vilka registeruppgifter inte lämnats ut p.g.a. ej ut- lämningsbar belastning antecknade. Detta specialregister - som innehöll ca 75 000 namn81 - fördes bland annat i beredskapssyfte som förberedelse för att dessa vagare uppgifter skulle kunna lämnas ut vid eventuell förändring av reglerna rörande uppgiftsutlämnandet. Dessutom hade säkerhetspolisen ambitionen att genom bearbetning av registeruppgifterna kunna utläsa vilka myndigheter som var föremål för kommunistisk infiltration.82 Någ- ra spår efter dylik bearbetning har emellertid inte påträffats i säker- hetspolisens arkiv. Personalkontrollrotelns arbete var i hög grad beroende av att sä- kerhetspolisen kontinuerligt tillförde centralregistret nya uppgifter om medlemmar och sympatisörer till de svenska ytterlighetsorgani- sationerna. Detta inhämtnings- och registreringsarbete ombesörj- des till stor del av säkerhetspolisens lokala sektioner och av de poli- ser som arbetade inom den för kommunistövervakningen ansvariga roteln i som då den placerats vid byrå B 1964 bytte be- teckning från III D till B I. Den mest detaljerade genomlysningen i samlad form av denna del av säkerhetspolisens verksamhet återfinns i ett s.k. chefsärende . Ärendet behandlar vissa administrativa frågor som säkerhetspolisen brottades med och innehåller 80Redogörelse över arbetsuppgifter och material som förekommer vid rotel A II:s detalj II (na- zism, antisemitism m.m). den 7/10 1965 samt Bilaga till Anteckningar i anslutning till före- dragningen den 12/4 1966 rörande översyn av avdelningens specialregister s. 1. HSC nr 340/65. 81I denna siffra ingår också personer som återfunnits i Polisunderrättelser (kriminalpolisens belastningsregister). Bilaga till Anteckningar i anslutning till föredragningen den 12/4 1966 rö- rande översyn av avdelningens specialregister s. 1. HSC nr 340/65. 82PM den 28/10 1965. HSC nr 340/65. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 material som efterlämnats av tre arbetsgrupper som tillsattes för att utreda frågorna. En arbetsgrupp skulle utarbeta ett förslag till en ny arbetsordning, en annan arbetsgrupp skulle undersöka möjlighe- terna att införa automatisk databehandling av registret och en tred- je arbetsgrupp skulle göra en översyn av alla specialregister som fördes av rotlarna. För att arbetsgrupperna skulle få en tillfreds- ställande överblick över verksamheten uppmanades alla rotel- och detaljchefer att redogöra för sina arbetsuppgifter. I en skrivelse från avdelningschefen till de underlydande cheferna listades ett antal frågor rörande beslutsfattande, arbetsmetoder, delgivning av information etc. som skulle besvaras. Redogörelserna skulle utgöra en fullständig inventering av all på- gående och anbefalld verksamhet.83 Med hjälp av de redogörelser som sammanställdes på Vinges uppmaning är det möjligt att ge en lägesbeskrivning av organisatio- nen och verksamheten vid den rotel som ansvarade för övervak- ningen av kommunisterna () . De beskrivna ar- betsmetoderna har - på ett principiellt plan - behållits och kan trots att övervakningsobjekten skiftat därför anses var be- lysande även för senare decennier. Omfattningen av arbetet mins- kade avsevärt då rotelns personal minskade från ungefär fyrtio till ett tjugotal tjänstgörande polismän.84 Flera polismän hade då omplacerats bl.a. till bearbetningsbyrån. En an- nan viktig förändring som inträdde var att övervakningsverksamheten omdirigerats från SKP/VPK till den framväxande FNL-rörelsen och KFML.85 Arbetet vid roteln var uppdelat i en spaningsdel och en utredningsdel. En av spaningsdetaljerna vid roteln hade till uppgift att övervaka de svenska kommunisternas verksamhet med hjälp av spaning från fasta observationsposter86, personlig övervakning (skuggning) och telefonkontroll. Skuggningen bedrevs ofta i kombination med te- lefonkontroll. Från det inkommande materialet från pågå- ende telefonkontroller gjordes noteringar om det som ansågs vara 83Ang grundmaterial till vissa arbetsgrupper i enlighet med de riktlinjer som framkom vid in- formationssammankomst ordnad av AgDataSäk den 20/9 1965. från till rotel- och detaljcheferna den 23/9 1965. HSC nr 340/65. 84Beräkningarna baseras på uppgifter i RPS/Säk:s telefonförteckningar. organisationsutredning 5/2 1968. HK nr 125/67. Se även PM ang anslagsäs- kande för /71. den 17/4 1969. HSC nr 115/69. 86För övervakningen av på hade säkerhetspolisen placerat spanare i en lägenhet på . Internt kallades observationsposten för 75:an. PM angående övervakningen av Fritte . Ö löpnr 3. Se även S nr 123/56. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 av vikt för den pågående spaningsverksamheten. Detaljen hade där- för en central funktion då säkerhetspolisen begärde förlängning av löpande eller insättande av ny telefonkontroll mot misstänkta per- soner. hölls ett TK-sammanträde då det aktuella läget presenterades för åklagare, avdelnings-, byrå- och rotelchefer och i samband med att framställningen skulle lämnas till domstolen föredrogs ärendet för åklagaren. Den viktigaste uppgiften som ålåg detaljen var att nå största möjliga personkännedom beträffande yrkeskommunister och andra aktivt verksamma inom partiet samt att övervaka det kommunistiska partiarbetet. För detta arbete och i förlängningen personalkontrollen var de överskottsuppgifter som inhämtades från telefonkontrollen av stor betydelse. När detaljche- fen, med anledning av Vinges skrivelse , beskrev kartläggningsarbetet presenterades avvägningen mellan personella och tekniska spaningsinsatser på följande sätt: Från att ursprungligen [. UE:s anm.] ha varit hänvisad till enbart personella insatser har sektionen nu- mera under en följd av år kunnat fullgöra hu- vudparten av dessa uppgifter genom insatta te- lefonkontroller i samband med utredning av il- legal verksamhet beträffande enskilda med- lemmar inom partikretsen. Genom internt till- varatagande av biprodukter i arbetet har en avsevärd förstärkning av resurserna automa- tiskt uppkommit.87 I detaljens arbete med att övervaka den svenska kommunistiska rö- relsen var således den överskottsinformation som erhölls från te- lefonkontrollen av avgörande vikt. För de vid detaljen drygt tio an- ställda polismännen ansågs detta vara ett synnerligen effektivt och arbetsbesparande system. Detaljens utnyttjande av överskottsmate- rialet beskrevs som intimt sammankopplat med bearbetningen som utfördes av rotelns utredningsdetaljer (se nedan).88 87PM angående verksamheten vid BI/S1 den 14/10 1965. HSC nr 340/65. 88Denna arbetspraxis påbörjades och samma principer tillämpas i datorsystemet PLUTO. Först har handläggningen reglerats i arbetsordningen. Se PM den 9/9 1994 som uppvisades av vid besök hos den 7/1 2002. Arbetsordningen för senare delen av föreskriver följande beträffan- de handläggningen av överskottsinformation: Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 Vid spaningsdetaljen fördes flera olika kortregister. För utbild- ning av ny personal och som hjälp vid spaningsarbetet fungerade ett register över ungefär 500 personer som var eller hade varit an- ställda av SKP samt en avsevärd mängd mera känt partifolk som tillhör inre cirkeln utan att direkt vara knutna till partiet som yr- keskommunister. Ett mindre register med uppgifter om persona- len på partihögkvarteret och besökande bilar förvarades i den fasta observationslokalen på Kungsgatan 75.89 Roteln förfogade också över en civilgrupp som ursprungligen bestod av 16 landsfiskals- aspiranter som på sin fritid utförde spaningsuppdrag som riktades mot kommunister.90 bestod denna spaningsgrupp av en kammaråklagare, en polissekreterare samt sju manliga Stock- holmstudenter som utförde spaningsuppdrag på sin fritid.91 Vid hemlig teleavlyssning kan det komma fram uppgifter som inte har samband med den aktuella förundersökningen men som kan vara av intresse i annat sammanhang, s k överskottsinformation. Sådan information kan röra: 1.avslutade, pågående eller förestående brottsliga gärningar som utreds av . 2.avslutade, pågående eller förestående brottsliga gärningar som utreds inom den öppna po- lisverksamheten 3.andra förhållanden som har med säkerhetsunderrättelser att göra och som bedöms vara av intresse för verksamhet. Uppgifter under p. 1 och 3 får sparas och registreras i enlighet med de regler som gäller för registrering i . De skall härvid omarbetas till källuppgifter. Uppgifter under p. 2 får lämnas till den öppna polisverksamheten. Senast i samband med att upptagningarna och uppteckningarna förstörs enligt 27 kap 24 § , skall avgöras om några uppgifter skall sparas eller överlämnas enligt förestående stycke. skall dokumenta- tion av övriga uppgifter förstöras. Beslut i dessa frågor fattas av hec, bc eller pint. Se ärende SH 1/98 den 23/12 1998 i SAK , pärm 2. För en grundlig belysning av frågan se Lampers, : Överskottsinformation från telefonkontroll. (Säkerhetstjänst- kommissionen 2002). Ang registrets omfång se Bilaga till Anteckningar i anslutning till föredragningen den 12/4 1966 rörande översyn av avdelningens specialregister s. 6. HSC nr 340/65. 90PM angående verksamheten vid BI/S3 den 15/10 1965. HSC nr 340/65. 91HSC nr 157/67 samt nr 147/67. Spaningsgruppen var en av två civilgrupper som arbetade åt säkerhetspolisen . Den andra civilgruppen var verksam inom över- vakningen av ryssar. Se Uppteckning från organisationsutredningens arbetsgrupps sammanträf- fande den 7/2 1968 med rotel och gruppchefer från rotel B II. HK nr 125/67. Den förstnämnda civilgruppen kom att - - bestå av 10-14 spanande Stockholmsstudenter. Den breddade sin verksamhet och kom då att anlitas även av andra rotlar än kontrasubversionen. Flertalet av gruppens uppdrag handlade dock även om att känna av stämningarna inom och högskolorna och inhämta uppgifter om de ytterlighetspartier som verkade där. I arbetet förfogade grup- pen över tre stycken spaningsbilar. Efter avslutade studier upphörde deras uppdrag men kon- takten med säkerhetspolisen bibehölls genom telefonsamtal, lunchmöten och samlingar minst en gång .