sou · GQB390d2 · 2003-01-01 00:00:00 — tryckt farhågor för att statsministern kunde påverkas av någon i sin omedelbara närhet. President gjorde ett nytt utspel om som en kärnvapenfri zon och föreslog diskussioner om . Svenska reger- ingen gav ett i princip positivt svar men ville uppskjuta mötet På inbjudan av KMA har en kongress hållits i . Inbjudan har utfärdats till bl.a. VRO m.fl. or- ganisationer. Resolutionen efter mötet krävde bl.a. att regeringen på allvar nu skulle ta upp frågan om alternativ till värnpliktstjänstgöring- en. Man uttalade skarpt sitt ogillande av politik i och riktlinjer lades fast för hur verk-samhet i skulle bekäm- pas. Efter kongressen har flera regionala, of- fentliga möten hållits där man debatterat Bör försvara sig i en konflikt? Centralt placerade inflytelseagenter ingick som en självklar del i hotbilden. I denna fiktiva rapport fanns agenten dessutom i Erlan- ders omedelbara närhet. I spelet räknades med förekomsten av flera inflytelseagenter i liksom flera officerare som gick främmande makt till handa. Intressant är också att kon- statera att KMA och Värnpliktsvägrarnas riksorganisation att i rapporten värnpliktsvägran kombineras med antiameri- kansk opinionsbildning. Demonstrationerna mot politik fortsatte under första delen av månaden. Utdelningen av flygblad med försvarsfientlig propaganda fortsatte. Radio-TV hade en uppmärksammad programserie om B- och C-stridsmedel. I ett avslutande program har en framhållit det svenska civilförsvarets otillräcklighet. Demonstrationer har ägt rum utanför USA-ambassaden. ämnades en skrift avsedd för president och omfattande som det angavs över 1 mil- jon namn. En känd svensk författarinna har i TV intervjuats om sitt författarskap. Hon full- följde härvid sin linje att tala enbart om politik och hon slog bort alla andra frågor. Programmet väckte uppmärk- samhet men våra ansträngningar att öppna all- mänhetens ögon (bl.a. genom insändare och ledarskrivning) hade ringa verkan. Att och TV kunde ses som ett problem framgår bl.a. av P G Vinges föredragning inför försvarsrådet . Här framstår företaget som en del av en defaitistisk propaganda- verksamhet där det svenska försvarets bristande förmåga fram- hävdes. Den kända författarinnan påminner om som de svenska säkerhetstjänsterna hade ett gott öga till. Värt att notera är också att vi i förbifarten får kunskap om försvarsstabens mot- åtgärder i form av insändare och ledarskrivning. En debatt inleddes i med ett inlägg på ledande plats om vår försörjning. Man ville göra gällande att vi i alltför hög grad var beroende av tillförsel från Väst i händelse av krig. Vi borde i stället se oss om efter våra förnödenheter på närmare håll. Debatten fort- satte i landsortspressen och fullföljdes i med provokatoriska frågor till den svenska re- geringenSveriges kommunistiska parti tog med början i upp frågan om registre- ring av kommunister. Debatten blev mycket häftig och reaktionen i pressen positiv från kommunistisk synpunkt. mjuka linje från förberedelserna för kommunalvalet visade sig ha burit frukt. Statsmi- nistern hade svårt att värja sig inför de exempel på diskriminering av kommunister som före- kommit i samband med personalkontroll bl.a. på militär sida och allt tydde på att statsminis- tern var beredd att avskaffa kontrol- lenArbetarna vid varven i och nedlade den 25/4 arbe- tet som protest mot politik i Sydöstasi- en. I samband med dessa strejker startades in- samlingar till förmån för de nödlidande i Viet- nam. Antalet hembesök av föregivna (?) repre- sentanter för kristliga organisationer ökade under månaden. pensionärers riksor- ganisation avgav på många medlemmars inrå- dan en protest mot politik och hävdade även att icke borde resa vapen vid en ev framtida konfliktKMA har intensifierat sin verksamhet. Man har ställt frågan huruvida ÖB fortfarande mot bättre vetande inför ÖB 68 skall hävda att vi skall ha kärnvapen. Bilden av som sovjetiskt inflytelseorgan fortsätter här med ifrågasättandet av provästliga orientering och be- roende. Återigen placeras KMA och kärnvapenmotståndet in i hot- bilden liksom protester mot kriget i . Värt att notera är också att kritiken mot säkerhetstjänsten togs upp i den fiktiva rap- porten. I underlaget till övningen ingick också samlade bedöm- ningar av ett halvårs säkerhetshotande verksamhet: Säkerhetsbedömande 1/4 1967 De mest märkbara försöken till opinions- påverkan har varit riktade mot politik, framför allt den i . Vidare har viss försvarsfientlig propaganda förekommit. I in- tetdera fallet har det kunnat konstateras att främmande makt ligger bakom Samman- fattningsvis kan beträffande opinionspåverkan sägas att inga större förändringar skett jämfört med tidigare, vare sig beträffande temata, me- del eller metoder Resurserna för opini- onspåverkan torde vara i stort sett oför- ändrade. Hur styrning sker har inte med sä- kerhet kunnat fastställasOpinionspåverkan bedöms komma att fortsätta i syfte att minska vårt förtroende till Väst och öka förtroendet för Öst. Av särskilt intresse i detta avsnitt är uppgiften att det inte kunnat konstateras att främmande makt ligger bakom vare sig den för- svarsfientliga verksamheten eller opinionsbildningen mot Vietnam- kriget. Att en styrning ägde rum ingick däremot säkerligen i bilden, vilket framgår av formuleringen hur styrning sker har inte med sä- kerhet kunnat fastställas. För hela övningen gällde ju också att fa- cit för en gångs skull faktiskt fanns till hands. Det sovjetiska anfal- let blev ju i övning en realitet. Att någon styrning från främmande makts sida inte kunde konstateras blir därmed endast ett belägg för hur skicklig den sovjetiska subversionen var. IB rapporterade att många teck- en tydde på att den kommunistiska agitationen intensifierats på många arbetsplatser. Man har icke kunnat påvisa att SKP står bakom. Man har ställt sig frågan om man här har att göra med SKP dolda organisation. Demonstratio- nerna mot politik har fortsatt med oförminskad styrka. I en del fall har det gått till handgripligheter mellan demonstranter och polis. skadades en känd profes- sor F, som befann sig på plats som åskådare. Svenska tog upp frågan om lagarna för värnpliktsvägran. härmed skrev en läkare ett flertal artiklar i AB där han granskade den etiska sidan av vägran att bära vapen. I artiklarna redovisades ånyo de siffror som tagits fram av fredsföreningarnas utred- ning om vilka kretsar som blir vapen-vägrare. Den starka religiösa anknytningen framhölls. Den spontana yttring som bestod i hembesö- ken av engagerade män och kvinnor prisades. Strejker som sympatiyttringar för de under- tryckta folken inträffade bl.a. vid Karlskrona- varvet samt vid SJ verkstäder i och Ka- trineholm. Maj månads fiktiva rapport visar på IB:s roll i säkerhetstjänstens förvarningssystem. SKP:s dolda organisation framstår i övningen som en möjlighet trots att veterligen inga säkra bevis presenterats för att någon sådan ska ha existerat.711 Ånyo ingick protester mot och värnpliktsvägrarfrågorna i hotbilden. Även solidaritets- yttringar med tredje världen togs upp i det citerade avsnittet. No- terbar är också roll i att upplåta plats åt en artikelserie om vapenvägrarproblematiken. Frågorna om en konferens om Nordkalott- problemen aktualiserades genom ett svenskt utspel. väckte frågan genom en artikel i . Huvudtemat var att de län- der som har att gemensamt värna om denna del av världen är - - - Sov- jetunionen och att vi borde gripa chansen att skydda vår norra flank genom att utnyttja Sov- jets resurser. påminde stats- ministern om dennes halva löfte att delta i en konferens. Nazistdebatten väcktes till liv ge- nom att tidningen sade sig ha funnit avgörande bevis för bl.a. förberedel- ser för en väpnad kupp i . Man sade sig icke ha haft som medde- lare. Ett antal högre svenska militärer skulle ha ingått i ledningen, men skickligt dragit sig un- dan tidigare undersökningar. Man sade sig ha ett antal dokument i sin ägo. Dessa skulle ha kommit tidningen tillhanda via en utlandskor- respondent i Väst. Dokumenten skulle också visa att samarbetar med Väst bl.a. i un- derrättelsetjänsten. Tidningen vägrade att låta granska dokumenten men lovade att publicera dem senast . I den fiktiva rapporten framskymtar återigen pressen som en del av den sovjetiska subversionen. publicerar desinformation som antyder kopplingar mellan svenska militärer och nazister. Dessutom antas kunna agera skadligt genom att publi- 711 Intressant är att konstatera att IB i en rapport , dvs. ett drygt halvår efter övning framhöll att det var föga troligt att SKP bedrev någon illegal verk- samhet. Se Lampers, : Det grå . cera planterade uppgifter rörande samarbete med väst- makterna inom underrättelsetjänsten. Under månaden togs ett flertal initiativ i frågor rörande NordkalottenDen 30/7 hittades död i en av sina våningar. Dödsorsaken var hjärtslag. Säkerhetsbedömande 1/8 1967 - . Försöken till opinionspåverkan har intensifi- erats och bedrivits på olika nivåer. Dominer- ande är aktioner mot politik i Sydöst- asien samt den försvarsfientliga propagandan. Den sistnämnda har bl.a. bedrivits i form av hembesök under religiös täckmantel. Opini- onspåverkan synes vara kraftsamlad främst mot att minska försvarsviljan förutom att misskreditera . Märkbara försök har också gjorts att indirekt minska försvaret av Nord- kalottenAggression bedöms inte vara ome- delbart förestående. Att den subversiva opinionsbildningen skulle intensifieras allt ef- tersom var en klar del av hotbilden. Ännu hade dock det samlade förvarningssystemet inte givit sådana indikationer att en militär konflikt kunde bedömas stå för dörren. Inga tecken på att den subversiva verksam- heten minskat i omfattning kunde förmärkas i . Från grannländernas und- och säkor- ganisationer inlöpande underrättelser tydde på att subversionen bedrevs med hög målsättning. Den svenska pressen började lovorda Sovjet- unionens mycket måttfulla hållning och sär- skilt framhölls generalsekreterarens initiativ som det enda positiva som gjorts från någon statschefs sida för att i handling visa vad som låg i ordenFörbundet höll i en kon- Man prisade härvid Sovjet- unionens fredsvilja och uttalade sin sympati med pacifistorganisationerna som agiterade för icke-våldsprincipen. Sympatiyttringar med dessa uttalanden skedde överallt i från lokala vänskapsföreningar. Vid flygflottilj spreds försvarsfientlig propaganda av en vapenfri värnpliktig, som dis- tribuerat flygblad, som härrörde från KMADen sovjetiska utrikespolitiska hårda linjen mjuknade alltmer världen över. På nytt erhöll försäkringar om fredsvilja. Stämningen inom regeringskretsen blev alltmer optimistisk. Försvarsstabschefen uttalade offentligt en skarp varning för över- driven optimism men han fick gensagor från hela pressen. Säkerhetsbedömande 1/10 1967 - . Underrättelseverksamheten synes ytterligare ha stegratsNäten för sabotage är sannolikt aktiveradeFörsök till opinionspåverkan har förekommit med till synes samma målsättning som i föregående periodAggression kan vara föreståendeOpinionspåverkan bedöms komma att fortgå enligt tidigare prin- ciper. kom den sovjetiska invasionen. Sammantaget har spelunderlaget för övning visat hur den försvarsfientliga verksamheten enligt hotbilden kunde tänkas ingå som en väsentlig del i en subversiv opinionsbildning i föregående en sovje- tisk militär aggression. Förutom opinionsbildning bedriven av fredsrörelsen och Vietnamrörelsen ansågs massmedierna, särskilt i , kunna spela en betydelsefull roll för att försvaga den svenska motståndskraften. Noterbart är att nazism endast förekommer i ett fall och då som ett försök att misskreditera den svenska officerskåren. namrörelsen och värnpliktsvägrarrörelsen passar dock i övning utmärkt in i hotbilden av en sovjetstyrd subversion. Av de redovisade fiktiva rapporterna framgår också hur i stort sett all opinionsbildning riktad mot eller västvärlden kunde placeras in i detta lapptäcke av subversiva skeenden. Med detta som ut- gångspunkt var det också rimligt att i hotbilden väga in opinions- yttringar som inte direkt riktade sig mot vare sig försvaret eller mot . Som exempel kan framhållas demonstrationer mot diktatu- rerna i och samt mot rasförtrycket i . När det gäller får hotbilden sägas ha haft en hög grad av realism. SFK var en del av partistrukturen inom SKP, visserligen inte formellt men dock reellt. bildades också i samband med en våg av prosovjetiskt propa- gandaarbete inom det svenska . Förutom kopp- lingen till SKP fanns också den formella anslutningen till WPC som på goda grunder kan antas ha varit styrt av Sovjet-unionen. En bit in kompliceras bilden något, dels genom nydaning- en inom SKP, dels genom splittringen mellan och . När det gäller den senare perioden är bilden inte riktigt lika klar. SFK framstår fortfarande helt och hållet som en del av det prosovjetiska propagandamaskineriet i . Då det emellertid av tidsskäl inte varit möjligt att gå igenom de kommu- nistiska partiarkiven från har det inte kunnat fastslås huruvida SFK var knutet till APK på ungefär samma sätt som det tidigare varit knutet till SKP. De uppgifter som inkom via telefon- avlyssningen av personer inom APK tyder dock på att där fanns en ambition att styra SFK. Hur den sovjetiska styrningen av WPC skulle ha sett ut mera i detalj förblir oklart. Beträffande kommunistisk eller sovjetisk styrning av andra fredsorganisationer så har detta inte kunnat beläggas. Genom- gående har säkerhetstjänsterna resonerat i termer av infiltration så fort kommunister har kunnat upptäckas inom icke-kommunistiska organisationer. Detta trots att uppsåtet att infiltrera inte har kunnat beläggas mer än i allmänna teoretiska resonemang. Att personer med kommunistisk åskådning skulle kunna tänkas delta i freds- sammanhang av ideella skäl förefaller inte ha övervägts inom säker- hetstjänsterna. En annan sak är att det får anses klart att och DDR ägnade de svenska fredsgrupperna ett visst intresse och att ambassadpersonal odlat kontakter inom den svenska fredsrörelsen som ett sätt att få insyn och möjlighet att påverka. Beträffande försvarsfientlighet som hotbild kan denna delas upp i en rad underavdelningar. Att propaganda för värnpliktsvägran ut- gör ett problem i en demokratisk stat där försvaret är uppbyggt kring ett invasionsförsvar med värnpliktsarmé är klart. Huruvida detta på något sätt kunde passa in i ett mönster av sovjetisk subver- sion framstår dock som mera oklart. Däremot är det tveksamt om detta egentligen var en uppgift för säkerhetspolisen att övervaka. De organisationer som bedrev opinionsbildning för rätten att vägra värnplikt gjorde detta helt öppet och torde därmed mera varit en angelägenhet för ordningspolisen. I den mån de åsikter som fördes fram skulle bemötas var detta i alla händelser inte något för säker- hetspolisen att hålla på med. Annorlunda förhåller det sig med för- svarsstaben som haft till uppgift att följa just denna typ av verk- samhet. När det gäller opinionsbildningen mot svenska atombomber re- spektive JAS framstår hotbilden som något grumlig. Varken atom- vapen eller JAS framstår på något sätt som fundament inom det svenska försvaret på samma sätt som värnplikten. Inte heller be- drevs kampanjerna med olagliga medel. Att en avvikande uppfatt- ning inom dessa områden inte med automatik kan innebära säker- hetshotande verksamhet får sägas vara klart. Trots detta har opini- onsbildning som bedrivits i motsats till den av försvaret valda linjen alltid kommit att tolkas i sådana termer. Eftersom det inte finns något sätt att i fred verkligen pröva det svenska försvarets förmåga eller det svenska folkets motståndskraft går det inte heller att med någon absolut säkerhet hävda att den ena eller andra opinionsytt- ringen är harmlös. Försvarsfientlighet som hotbild går därför egentligen inte att falsifiera och analysen blir i mångt och mycket omöjlig att värdera. Det som säkerhetstjänsterna definierar som försvarsfientligt blir per definition säkerhetshotande. FNL-rörelsen som hotbild kretsar kring dels frågan om styrning och finansiering från , dels frågan om rörelsens omstörtande eller revolutionära karaktär. När det gäller den kinesiska frågan kunde säkerhetspolisen aldrig få fram säkra belägg för annat än att en hel del kontakter fanns mellan FNL-rörelsens ledning och den kinesiska ambassaden. Vilken karaktär dessa kontakter hade är inte känt. Däremot får det anses vara bekräftat att KFML fick visst ekonomiskt stöd från . Omfattningen av detta stöd är dock inte klarlagt och det är osäkert om FNL-rörelsen fick del av stödet. FNL-rörelsen antogs vidare utgöra ett led i en marxist-leninistisk strävan att med våld omdana det svenska samhället. Att FNL- rörelsen kan betraktas som revolutionär sett till den retorik som utvecklades inom organisationen förefaller klart. Om det bakom denna retorik också fanns en beredskap att omsätta det hela i prak- tik är inte lika klart. De rykten som fanns om gerillautbildning ut- omlands blev heller aldrig något annat än rykten. Hotbildens grad av realism förblir därmed oklar. Att KFML strävade efter att utöva ett avgörande inflytande och även hade ett mycket stort inflytande, åtminstone centralt, över FNL-rörelsen är dock klart. Givet den revolutionära retoriken och banden till KFML framstår det inte på något sätt som orimligt att säkerhetspolisen ägnade FNL-rörelsen viss uppmärksamhet. Däremot framstår den bild som presenterade inför försvarsrådet som både onyan- serad och överdriven. Utomparlamentarisk verksamhet och olagliga aktioner som hotbild har jag i viss mån varit inne på ovan när det gäller värn- pliktsvägrarrörelsen. I de flesta fall av verksamhet inom detta om- råde gäller att verksamhetens planeringsfas är dold medan genom- förandet sker öppet eller i alla fall på ett sådant sätt att resultatet vi- sas öppet. Deltagare i denna typ av aktioner brukar också se even- tuella rättsliga efterspel som en del av den opinionsbildande verk- samheten. Det är därför ofta lätt att identifiera de individer som deltar. När det gäller 1980-talets verksamhet kan sägas att säker- hetspolisen aldrig fick något klart grepp om de grupper eller snara- re nätverk som det handlade om. Några omfattande utredningar synes inte ha genomförts och det är därför svårt att värdera de ana- lyser som gjordes. Fredsaktivitet som normavvikelse är en del av hotbilden som aldrig uttrycks i klartext men som finns med i flera rapporter och förefaller ha spelat en viss roll. Att det fanns en kulturell klyfta, ibland en avgrund, mellan övervakare och övervakad framstår tyd- ligt i t.ex. rapporteringen om Ursviksmarschen 1961. Denna klyfta kan förmodligen ses som en viktig del av förklaringen till övervak- ningen av olika alternativa kulturyttringar och framåt. Att diskutera hotbildens realism i detta är egentligen inte möjligt eftersom hotbilden aldrig framträder i fullt ljus. Den finns bara med som en dunkel underström som aldrig artikuleras. När det gäller säkerhetstjänsternas arbetsmetoder väljer jag för åskådlighetens skull även i detta fall att redovisa mina resultat i en grafisk figur. Säkerhetspolisens metoder för övervakning Inre spaning/öppna källor Slagning i egna och andras register, uppslagsverk, telefonsamtal med kontakter, kontakt med andra Genomgång av öppna källor, framför allt organisationernas egna tidningar. ) en utmärkt källa, men även universitets- matriklar, Ny Dag, Norrskensflamman etc. Skuggning, spaning från fasta observationslokaler (i , SFK ), över- vakning av demonstrationer och öppna möten, fo- tografering av demonstranter och mötesdeltagare, bandinspelning av hållna tal och föredrag. Ingen legal postkontroll men däremot i form av överenskommelser med postmästare. SFK 1951, FNL-rörelsen 1968- 72, överskott från avlyssningen av SKP, DU, VUF, Ny Dag, Sthlms KAK, APK. för kartläggningen av FNL-rörelsen samt relationer- na mellan kommunistiska partier och olika freds- (mkt stor betydelse rörande SFK och KMA), samt ett flertal andra förtroliga meddelare, många av dessa på lokal nivå. i , Kandidaten i , ad-hoc in- filtration vid enstaka interna möten Under falskt namn gå med i organisationer eller ef- terfråga information och trycksaker FNL-lokalen i , i Uppsa- la 1969, 1951, SKP 1950-52. Samarbete med andra svenska Fst/In/Fst/Säk/MUST, T-kontoret, Grupp B/IB, FRA Utbytet ömsesidigt men troligen inte likvärdigt. kerhetspolisen fick sannolikt mer än vad som läm- Samarbete med andra myn- MPI, , ordningspolis- en, passpolisen, UD. Samarbete med andra länders speciellt förhållande, men i övrigt sannolikt samarbete med de flesta västliga tjänster Samarbete med privata organi- och KMK/Inform i , personer inom fritt ang Figuren avser säkerhetspolisen men flertalet metoder, bortsett från telefonavlyssning, har även använts av försvarsstaben (Fst/In, Grupp B, IB, T-kontoret). Av mycket stor vikt var inhämtningen genom öppna källor. Fredsrörelsen var här mycket hjälpsam och kunde i stor utsträckning bidra till säkerhetstjänsternas kartlägg- ningsarbete genom att ge publicitet kring den egna verksamheten. Allmänt kan sägas att telefonavlyssning i första hand använts som en spaningsmetod och först i andra hand (eller inte alls) som ett led i förundersökningen av ett visst specifikt brott. Av stor betydelse var att telefonavlyssningen genererade en hel del överskottsinfor- mation av relevans för fredsrörelsen och i synnerhet FNL-rörelsen. Förtroliga meddelare kunde vara av mycket stort värde för säker- hetstjänsterna. I denna undersökning är det främst som framträder som en betydelsefull källa till verksamheten inom och Kampanjen mot Atomvapen. Det framstår som tveksamt vilket värde uppgifter från buggning har haft. Som tekniskt lyckade operationer framstår buggningarna mot SKP samt buggningen av 1969. Buggningen av i omkring 1968 var däremot misslyckad. Noterbart är att i sina memoarer kategoriskt och med emfas förnekar fotografering av demonstran- ter. Sanningen var emellertid en annan vilket har framgått av flera kapitel. var det inte särskilt svårt att hamna i säker- hetspolisens centralregister för den som var involverad i fredsrörel- sen. Enligt de föreskrifter som gällde fick säkerhetspolisen registre- ra alla uppgifter som kunde bedömas vara av relevans för arbetet. Den som aktivt deltog i verksamheter bedrivna av Världsmedborgarrörelsen, KMA, Svenska Fredskom- mittén, Framstegsunionen eller i någon form av värn- pliktsvägrarsammanhang kunde registreras för detta. Detta gäller också lokalföreningarna inom Svenska Freds- och Skiljedomsfören- ingen vilka ofta var mer radikala än moderorganisationen. Att delta i massdemonstrationer som till exempel pingstmarscherna var där- emot inte registreringsgrundande. En av säkerhetspolisens mer uppseendeväckande registreringar gäller en socialdemokratisk ledamot av stadsfull- mäktige. Denne registrerades 1962 sedan han motsatt sig ett kom- munalt anslag till skytterörelsen. synes inga registre- ringar ha gjorts i centralregistret enbart motiverat med fredsarbete. Registrering kunde dock ske om ytterligare om-ständigheter fanns, t.ex. en spektakulär demonstration i samband med en militäröv- ning. Säkerligen har dock registrering i arbets-register förekommit. Uppgifter om fredsrörelseaktivitet synes inte ha lämnats ut i sam- band med personalkontroll.712 Övervakningen av fredsrörelsen kan alltså inte sägas ha varit motiverad av personal-kontrollens behov. gällde att aktivitet inom FNL-rörelsen var grund för registrering. Enligt den hemliga tjänsteföreskriften HT 16 som trädde i kraft var registrering av FNL- are knuten till FNL-rörelsens funktion som rekryteringsbas för KFML. Hur detta kom att praktiseras är oklart – registreringarna är gallrade. Troligen låg gränsen för registrering vid funktio- närsuppdrag. Efter det att personalkontroll-kungörelse trädde i kraft fick arbetsregistren ökad betydelse. När FNL- aktivitet inte längre var registreringsgrundande kunde aktiva i stäl- let införas i lokala eller centrala arbetsregister.