sou · GQB3120d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Mer än var fjärde elev lämnar gymnasieskolan utan fullständiga betyg. Den vidareutveckling av gymnasieskolan som Gymnasiekom- mittén 2000 arbetat med är ett positivt försök till förändring. Direktiven från regeringen syftar till färre program med bredare innehåll byggt på successiva val med goda möjligheter till specia- lisering. Avsikten är att den nya reformen ska innebära en utveck- ling av nuvarande gymnasieskola utan alltför stora ingrepp från statens sida. Detta är särskilt viktigt eftersom gymnasieskolans personal på många håll är svårt pressad. En förändring måste därför vara väl förankrad i skolorna, så att den inte anses vara ytterligare en påtvingad förändring, utan en möjlighet att nå en bättre skola Reservationer och särskilda yttranden för både elever och lärare, samt med utgångspunkten att lösa de problem som finns. Gymnasieskolan är fylld av ambitiösa elever och engagerad personal. Jag ser därför nya möjligheter med visionen om en förstärkning av elevernas successiva val. Här finns stora möjligheter att underlätta skolornas arbete. Bredare ingångar har också sitt berättigande, då andelen förstahandssökande till olika program varierar från . Principen att utbildningen till specialisering i yrket sker i arbetslivet, är rimlig. Anställningsbarhet direkt efter gymnasieskolan är i hög grad styrd av konjunkturer. Förutsättningarna i direktiven för 2000 stärker samverkan med arbetslivet och ger ökat inslag av utbild- ning/lärande i arbetslivet, något som vi Kristdemokrater efterlyst . Gymnasieskolan ska parallellt ge en god kunskaps- och värdegrund. I betänkandet beskrivs inte värdegrunden i sin helhet, så som den är formulerad i Läroplanen. Jag reserverar mig mot detta, eftersom jag anser att det är viktigt att det tydliggörs var skolans värdegrund har sitt ursprung. Hela skrivningen från Läroplanen bör användas i betänkandet: Skolan har en viktig uppgift när det gäller att förmedla och hos elever- na förankra de värden som vårt samhällsliv vilar på. Människolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet mellan kvinnor och män samt solidaritet med svaga och utsatta är de värden som skolan skall förvalta och förmedla. I överensstämmelse med den etik som förvaltats av tradition och västerländsk humanism sker detta genom indi- videns fostran till rättskänsla, generositet, tolerans och ansvarstagande. Undervisningen i skolan skall vara icke-konfessionell. Skolans uppgift är att låta varje enskild elev finna sin unika egenart och därigenom kunna delta i samhällslivet genom att ge sitt bästa i ansvarig frihet. Kunskapsgrunden handlar om att ge grundläggande kunskaper för att kunna kommunicera, förstå sammanhang samt förstå och lösa olika komplicerade processer. Bildning och kunskap är starkt förknippade begrepp. Reservationer och särskilda yttranden Kunskap är ett medel att organisera världen utifrån fakta, för- ståelse, färdigheter och förtrogenhet. ifråga- sätter självklarheten i att gymnasieskolan kräver att alla elever ska klara allmän högskolebehörighet byggd på i princip samma kun- skapsbas. Av hela årskullen 20-åringar har t.ex. enbart uppnått grundläggande behörighet för högskolestudier. Vi ser krav på kunskap och kärnämneskompetens som mycket viktiga i gym- nasieskolan, men reagerar mot den likriktning som råder. Med målet om att ska ha påbörjat hög- skolestudier, finns det ingen försvarbar logik i att direkt tvinga alla elever att uppnå samma behörighet. Möjligheten med en ny gymnasieexamen skulle också kunna tas till vara på ett bättre sätt om den inte direkt kopplades till högskolebehörigheten. Den kan i stället utgöra en brygga in i arbetslivet. Genom införandet av en yrkeshögskola vill dessutom garantera till- gången till kvalificerad yrkesutbildning även utan dagens krav på högskolebehörighet. Möjligheten att senare komplettera studierna för att få behörighet ska finnas inom alla sektorer. Visionen om successiva val för eleverna och ökade reella valmöjlig- heter till sektor i egen eller annan kommun samt fristående gym- nasieskolor är god. Jag reserverar mig dock mot att eleverna vid sidan av en sektorsgaranti från , inte parallellt ges en inriktningsgaranti, om ett sådant önskemål finns. Det har visat sig att redan under sista år vet vad de vill välja. Sektorsgarantin måste därför enligt min mening kompletteras med rätten att direkt söka vald inriktning och att få placeringsbesked före sektorsstart. De bredare sektorerna kommer att ha mycket skiftande inriktningar. Ett sådant exempel är Service- sektorn, där bl.a. hotell, restaurang har helt andra förutsättningar än person- och varutransporter. Ett annat exempel är Kultur- och kommunikationssektorn som rymmer bl.a. språk, media och konst- hantverk. Vidare anser jag att de olika inriktningarna ska ha varierande förkunskapskrav. Betyget i språk ska t.ex. viktas högre inför språkstudier, vissa anlag för t.ex. konstnärlighet och musika- litet måste värderas osv. Jag vill påpeka att den gemensamma sektorsdelen på ett läsår getts . För att alla elever ska uppleva det första Reservationer och särskilda yttranden året meningsfullt, och för att inte bromsa dem som redan gjort medvetna val, måste eleven kunna påbörja vald inriktning . Jag reserverar mig mot att det Individuella programmet ska av- skaffas. Ett sådant program behövs fortsatt för att förbereda ett antal elever för studier vid nationell sektor/inriktning. Förslaget om individuell studiegång i gymnasieskolan är vällovligt i sig. Det saknas dock i alltför hög grad resurser och kompetens för att alla elever på detta sätt ska med bibehållet självförtroende känna gym- nasieskolan meningsfull, när de slussas vidare utan tillräckliga kun- skaper. Det Individuella programmet garanterar att personal finns till hands för elever med behov av särskilt stöd, samt för elever som av olika anledningar inte klarat behörigheten för att bli antagen i gymnasieskolan. Idén med preliminär och definitiv antagning kopplad med rätten till garanterad undervisningstid är god, endast under förutsättning att det Individuella programmet finns kvar. Det är positivt att eleverna kan följa sin egen åldersgrupp till gymnasieskolan och slippa känslan av att inte höra till. Genom preliminär antagning ges eleven möjlighet och motivation att klara behörighetskraven till gymnasieskolan, som tiden kan användas meningsfullt genom att parallellt påbörja studier i karaktärsämnen, vissa andra kärnämnen, påbörja lärande i arbetslivet osv. Ett sådant förhåll- ningssätt finns i PRIV (programinriktade individuella program), där en femtedel av dagens IV-elever går. Det är dock nödvändigt att det även fortsättningsvis finns tillgång till ett Individuellt program inom varje sektor för dessa elever. Annars är risken stor att av- hoppen från gymnasieskolan ökar i ett tidigt skede. Ytterligare en konsekvens till följd av det rådande resursläget bli att alltmer lärartid försvinner från mera studiemedvetna elever. Den underdimensionering som råder av de nationella pro- grammen, vilket gör att elever med behörighet för gymnasieskola ändå finns på Individuellt program, upphör i och med att eleven ges rätt till plats på vald sektor. Det Individuella programmet kommer därför inte att vara lika omfattande. Jag föreslår därför att varje sektor har tillgång till ett Individuellt program som kan utformas för en grupp elever, ett s k Individuellt Reservationer och särskilda yttranden Detta ska utvecklas genom en god samordning mellan grund- och gymnasieskola. Samverkan mellan grund- och gymnasieskola bör också stärkas generellt. Fristående gymnasieskolor har ett stort värde som komplement till den offentliga gymnasieskolan. Flera av dessa drivs med alternativa och nyskapande pedagogiska metoder. Det finns ingen anledning att byta benämning till enskilda skolor. Det leder lätt tankarna internationellt till private i stället för att som förknippas med "independent". I de fall fristående gymnasieskolor vill delta i sam- verkansavtal och därmed minska attityder om konkurrerande skolor, ser jag det positivt. En egen utförd undersökning med svar från cirka 2000 gymnasie- ungdomar i , påvisar behovet av ett förtydligande av lagen om elevinflytande, för att få en mer aktiv elevmedverkan på gym- nasieskolorna. bör ges uppdraget att utarbeta planer för elevinflytande byggda på mål och delmål som kan utvärderas efter elevernas ökade mognadsgrad. Elever i gymnasieskolan borde vara bättre förberedda för eget ansvar. Skaraborgseleverna efter- lyser främst möjlighet att kunna påverka sin egen och gruppens undervisningssituation. skrivningar om elev- inflytande är en god grund för en utveckling av elevinflytandet. Jag är förvånad över att föräldrars möjligheter, utöver att påverka elevers individuella studiegång i gymnasieskolan, helt utelämnats i kommitténs arbete. ser positivt på att historia upptas som ett kärn- ämne. Det är glädjande att kommittén föreslår att religion också fortsättningsvis ska vara ett kärnämne. Ämnet är en naturlig för- ankringsbas för värdegrundsarbete. Intresset för existentiella frågor är stort hos ungdomar. I ett samhälle som präglas av snabba för- ändringar och stor vilsenhet hos unga människor är det viktigt att Reservationer och särskilda yttranden inte minska utrymmet för bearbetning av de personliga livsfrågor- na. Kristendomens betydelse som bas för svensk kultur och tra- dition kan inte överskattas. Skolan har en uppgift att ge alla elever kännedom om vårt kulturella arv. Jag anser att det i ämnet reli- gionskunskap bör framgå att kristendomen bör ha en särställning i den svenska skolan. Av kommitténs beskrivning kan det lätt tolkas att alla religioner har samma tyngd i undervisningen. Den beskrivning som ges i Kapitel 20 om ekonomiska kon- sekvenser är otillräcklig. Jag anser att ekonomiska analyser ska genomföras parallellt med remissförfarandet. Reformen riskerar annars att försvåras och fördröjas. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av ledamoten () En av uppgifter har varit att förändra gym- nasieskolans struktur i syfte att minska antalet ingångar till gym- nasiet, avdramatisera övergången från och ge eleverna möjlighet till senare, successiva val. Antalet sektorer, som föreslås, är åtta stycken, men även detta är enligt min uppfattning ett för stort antal. I betänkandet föreslås två tekniska sektorer och en byggsektor. Jag menar att byggsektorn tillsammans med de två tekniska sektorerna bör bilda en gemensam teknisk sektor. En sådan sektor skulle få flera positiva effekter. Det skulle ge bättre förutsättningar att motverka den sneda könsfördelning som råder inom utbildningar och yrken inom det tekniska området i allmänhet och inom byggsektorn i synnerhet. Den nuvarande lös- ningen med en sektor för teknik och design, som är avsedd att locka fler kvinnliga sökande, riskerar att konservera könsskillna- derna. Istället bör den teknisk utbildningen breddas så att den erbjuder fler möjliga utbildningsvägar och även ger möjlighet att byta inriktning under utbildningens gång. Fler flickor kommer då att komma i kontakt med de områden som har dominerats av pojkar. Med en bredare teknisk utbildning och kompetens blir ej heller yrkesvalet förutbestämt och det blir lättare att ändra yrkes- inriktning. Byggbranschen är mycket konjunkturkänslig och många bygg- arbetare är arbetslösa under långa perioder. En bredare teknisk utbildning skulle ge dem en vidare kompetens och underlätta för dem att hitta nya arbeten när byggkonjunkturen vänder nedåt. Vid högkonjunktur är problemet det omvända. Det råder då brist på yrkeskunnig arbetskraft inom byggsektorn. Under dessa förhållan- den ger en bred teknisk utbildning möjlighet att rekrytera kom- petent arbetskraft från närliggande branscher. Servicesektorn och sektorn för ekonomi och samhälle bör enligt min mening föras samman till en sektor. De innehåller vardera flera moment som med fördel kan komma båda sektorerna tillgodo. De kunskapsområden som anges som centrala för service- sektorn är: servicekunskap, kommunikation, språk, media, entre- prenörskap och ekonomi. Det är kunskaper som mycket väl skulle passa för de yrken som sektorn för ekonomi och samhälle skall för- Reservationer och särskilda yttranden Man har också mycket att vinna på att utbildningen för yrken inom servicesektorn kompletteras med exempelvis ekonomi, samhällskunskap och juridik. När det gäller betyg har gymnasiekommittén i huvudsak diskuterat två alternativ, nämligen att behålla nuvarande kursbetyg eller att införa ämnesbetyg. Jag delar i stort kommitténs analys av bristerna med nuvarande betygssystem. Systemet motverkar en holistisk kunskapssyn och en progression i lärandet. Det mäter inte elever- nas kunskapsutveckling. Det skapar problem när det gäller lärar- samverkan och utgör ett hinder för ämnesövergripande arbete och utvecklingen av arbetsformer och arbetssätt. För eleverna utgör de många kursbetygen en stressfaktor. Dessutom stimulerar nuvaran- de system till taktiska val som leder till en omfattande kon- kurrenskomplettering vid Komvux, vilket i många fall innebär ett slöseri med tid och resurser både för den enskilde och för ut- bildningsväsendet. uppgift är att komma till rätta med frag- mentiseringen och trivialiseringen i dagens gymnasieskola till för- mån för en undervisning som ger eleverna sammanhangsförståelse, förmåga att kommunicera och lösa problem samt social och etisk kompetens. Eleverna måste ges möjlighet att se och uppleva ett djup och en kontinuitet i undervisningen, vilket underlättas om man sätter betyg på betydligt större enheter och frångår principen med kursbetyg. har tagit ett första steg mot större enheter, där kurserna ofta blir samma sak som ämne eller block. Jag menar dock att ytterligare steg mot ett mer renodlat ämnesbetygssystem bör övervägas i samband med den kommande kursplaneöversynen. Trots att det endast har ingått i kommitténs uppgift att under- söka möjligheten att ersätta kursbetygen med ämnesbetyg vill jag här uppfattning att de graderade betygen utgör ett hinder för skolans pedagogiska och demokratiska utveckling. anser att betygen har en styrande effekt på under- visningen och därmed en negativ påverkan på elevernas inlärning. De mål- och kunskapsrelaterade betygen har därvidlag inte inne- burit någon avgörande förbättring. Det som bedöms är det som är enkelt att mäta. Undervisningen får därigenom en inriktning mot Reservationer och särskilda yttranden fakta som är ytliga, fragmentariska och ofta på en låg kognitiv nivå. Betygen hindrar också den demokratiska utvecklingen i skolan eftersom de skapare en relation mellan lärare och elever som bygger på auktoritet och objektifiering i stället för ömsesidig respekt. Det kommittén förordar vad gäller den s.k. närhetsprincipen torde kunna fungera bra för kommuner eller samverkansområden med en eller ett fåtal gymnasieskolor. I kommuner med många gymnasie- skolor är dock förslaget otillräckligt. I sådana kommuner kan sök- trycket till vissa populära skolor bli så högt att ett urvalsförfarande måste tillgripas. Så t.ex. har det system för val av gymnasieskola i lett till en kraftig uppdelning av eleverna beroende på social tillhörighet. För att undvika en sådan uppdelning och motverka att vissa skolor dräneras på motiverade elever är det min uppfattning att den s.k. närhetsprincipen bör gälla även vid skolplacering inom en kommun eller ett samverkansområde som har flera gymnasie- skolor. Principen bör även omfatta de enskilda skolorna. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av ledamoten () Det är bra att kursbetygen behålls och att en gymnasieexamen äntligen införs. Kommittén konstaterar att den oftast förekom- mande kritiken mot dagens betygssystem är att antalet betygssteg är för få. Det är en bild som bekräftats vid de många skolbesök som vi genomfört och där lärare och elever varit helt ense. Fler betygs- steg behövs, det ger utrymme för en mer rättvisande betygssättning som elever och lärare har förtroende för. Från moderat sida anser vi att antalet betygssteg bör utökas och att det bör genom- föras senast i samband med övriga förändringar i gymnasiet. Universitetens och högskolornas urvalsprinciper för intagning av studenter styr många elever på gymnasiet. Man gör taktiska val, kurser som uppfattas som svåra och som man skulle ha nytta av i högskolestudierna väljs bort till förmån för enklare och ibland mer hobbybetonade kurser. Den utvecklingen är självklart inte önsk- värd. Jag anser att universiteten bör kunna vikta betygen vid intag- ningen, så att kurser som är relevanta för de studier man ska be- driva värderas mer än andra. Det skulle stimulera gymnasieeleverna att lägga tid och kraft också på de kurser som anses svårare. Det är bra att kommittén slår fast att elevernas val och intresse ska styra mer och att eleverna måste bli subjekt i skolan och äga sin utbildning. Det borde dock ha fått en mer framträdande roll i kommitténs samlade förslag. Jag anser att staten bör överta finansieringen av skolan fullt ut. Skolan är en nationell angelägenhet som styrs av nationella mål och en hel del nationella regleringar. För att garantera nationell lik- värdighet, men också undanröja svårigheter med betalning mellan kommuner och till friskolor bör staten överta finansierings- ansvaret. En nationell skolpeng skulle ge eleverna full valfrihet att välja skola i hela landet och göra skolorna mer fria och självständiga jämfört med . Detta har dessvärre legat utanför kommitténs ramar, men är ändå en så angelägen fråga för att höja kvaliteten i skolan att jag vill lyfta fram den särskilt. Rent principiellt anser jag att kärnämnena, de ämnen som är obligatoriska för alla elever, borde minska i omfattning i stället för att öka. Det skulle öka elevernas möjligheter att själva styra sin utbildning. Svenska, matematik, engelska, samhällskunskap och idrott och hälsa är ämnen alla elever behöver. Övriga kärnämnen skulle i stället kunna bli valbara för alla elever. Jag har dock inte känt att tiden är mogen för en sådan förändring, men utvecklingen Reservationer och särskilda yttranden bör gå åt det hållet och ställer mig därför bakom kommitténs förslag på denna punkt. På samma sätt bör tidsstyrningen i gymnasiet, dvs. den minsta garanterade undervisningstiden, tas bort till förmån för en utveck- lad mål- och resultatstyrning. Den garanterade tiden tenderar att bli ett tak i stället för ett golv och det gör att man kan känna viss oro för den nu föreslagna minskningen av tiden för yrkesutbild- ningarna. Inte heller på detta område känns tiden riktigt mogen för en förändring. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av , elev- råd – Inledningsvis vill vi poängtera att elevråd SVEAs vik- tigaste mål med deltagandet i kommittén inte har varit att få igenom alla våra skolpolitiska åsikter, utan att bidra till att kommittén under hela sitt utredningsarbete beaktat ett elev- perspektiv. För oss är det viktigt att kommittén tar in och värderar elevers åsikter, både från kommitténs sakkunniga och genom att göra skolbesök ute i landet. Vi har under kommitténs arbete ansett det mycket viktigt att kommittén träffar olika typer av elevgrupper. Vi har därför prioriterat att aktivt delta i och uppmuntra sådana besök. Vi glädjer oss åt att kommittén under sitt arbete i viss utsträck- ning träffat elevgrupper och inhämtat och tagit tillvara elevernas funderingar och åsikter. Givetvis skulle vi önskat att kommittén skulle ha besökt fler skolor och träffat fler elever, skolledare och lärare. Vi förstår dock att detta ej alltid varit praktiskt möjligt. Förankringen inom elevråd - Eftersom gymnasiekommitténs interna diskussioner och texter inte varit offentliga har elevråd – inte kunnat förankra gymnasiekommitténs förslag hos våra medlemmar. Vi kan därför inte fullt ut ta ställning till förslaget förrän det blivit offentligt så att våra medlemselevråd kan ta del av det. En av de saker som kommer att diskuteras under förankrings- arbetet är om de förändringar som föreslås är så bra för eleverna att de motiverar en strukturreform. Även om vi, av ovan angiven anledning, inte tar ställning till kommitténs förslag i sin helhet så vill vi nedan yttra oss kring kärnämnena. elevråd – förespråkar att eleverna själva skall kunna styra och prioritera inom ramen för sin utbildning. Vi ställer oss därför tveksamma till att utöka kärnämnenas del av gymnasie- Reservationer och särskilda yttranden utbildningen med 50 poäng historia. Vi tar inte ställning till huru- vida historia skall vara kärnämne eller ej, utan anser av princip att det generellt är fel att utvidga den del av gymnasieutbildningen som eleven inte kan påverka genom egna val. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av ledamoten (Kd) I tilläggsdirektiven till 2000 har uppgiften utökats med att bl.a. utreda förslag till ett ämnesbetygssystem, samt att pröva förutsättningarna för en gymnasieexamen. I ett mål- och kunskapsrelaterat system är betyget ett kvitto på uppnådda mål och dokumenterad kunskap. Stegen i betygsskalan får emellertid inte vara för glesa om betygssystemet ska kunna medverka till att motivera eleven att försöka uppnå nästa steg. Om instrumentet är alltför trubbigt, mäter det inte heller det som det är tänkt att mäta. Den information som betygen ska ge blir därigenom bristfällig. Dagens system bör kompletteras med fler betygssteg. Detta bekräftas tydligt av den undersökning jag gjort för att få en bättre grund för mitt arbete som ledamot i kommittén. Cirka 2 000 gymnasieelever från har besvarat en enkät. Av 996 svar från studieförberedande program är 225 nöjda med dagens betygs- system, medan 769 är missnöjda. För yrkesförberedande program är förhållandet 399 mot 434. Missnöjet förklaras huvudsakligen av för få betygssteg. Flertalet anser att de plus och minus lärarna använder muntligt, bör redovisas i betygsdokumentet. Jag anser att det är rimligt att som nya betygskriterier utvecklas i samband med kursplanearbetet, överväga en utökning av betygs- systemet med fler steg. Det är enligt min mening en miss att kommittén inte fått denna fråga inom sitt uppdrag. Vad gäller betyg på ämne eller kurs finns inte samma tydliga önskemål hos skaraborgsungdomarna. Jag anser att förslaget i betänkandet om en försiktig övergång till kärnämnesbetyg, där det är möjligt inom den kursutformade gymnasieskolan, är en god början. Införandet av gymnasieexamen är ett led i att säkra kvalitén för elever i gymnasieskolan. Innehållet i vad en gymnasieexamen ska dokumentera bör preciseras bättre. Jag anser att kommittén inte i tillräcklig omfattning arbetat med denna del av direktivet. Reservationer och särskilda yttranden 2000 har inte i tillräcklig grad lyckats med förutsättningar att bryta könssegregeringen. Bygg- och fastighets- sektorn är ett exempel där ytterligare diskussioner borde föras, för att få en något jämnare könsfördelning. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av , Svenskt Vi lever i en konkurrensutsatt värld, där tillgången på välutbildad arbetskraft har avgörande betydelse för tillväxt, sysselsättning och välståndsutveckling. En viktig förutsättning för att svenska företag skall vara konkurrenskraftiga är att det finns tillgång till människor med rätt kompetens. Utbildningssystemet och inte minst gymnasieskolan spelar här en avgörande roll. Höj ambitionsnivån för yrkesutbildningen En viktig fråga för svenskt näringsliv är yrkesutbildningens kva- litet. I yrkesutbildning är yrkeskunskaperna – de praktiska och de teoretiska det viktigaste. Eleverna måste under sin gymnasie- utbildning få sådana yrkeskunskaper att de blir anställningsbara i företagen. Svenskt Näringslivs senaste rekryteringsenkät visar att en gymnasieskola av god kvalitet är en viktig konkurrensfråga. Sex av tio företag, oavsett storlek, efterfrågar medarbetare med gym- nasiekompetens.