sou · GQB35d5 · 2003-01-01 00:00:00 — Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- Påfr arb.st och kroppsl anstr arb (1) Påfrestande arbetsställning (2) Kroppsligt ansträngande arbete (3) Varken påfr arb.st eller kroppsl anstr (4) Relativ risk avseende stor sjukersättning 0,9* 0,9* I den äldre populationen, , uppträder samma mönster som i hela populationen. Andelarna med stor sjukersättning är dock betydligt högre. Att män i den första kategorin inte har större andel än de i kategori två och tre beror troligast på en selektions- effekt, d.v.s. att det finns en rörlighet från dem som har de största påfrestningarna till kategorierna med något mindre utsatthet. Andelen män med stor sjukersättning av dem som antingen har ett kroppsligt ansträngande arbete eller ett arbete som innebär påfrestande arbetsställningar tycks vara större än motsvarande andel bland kvinnorna. (Skillnaden är dock ej signifikant.) Kvinnor med påfrestande arbetsställningar eller med ett kropps- ligt ansträngande arbete har dock i högre grad än kvinnor med varken det ena eller det andra en liten sjukersättning. Det kan vara så att äldre kvinnor i större omfattning än äldre män hanterar problem sprungna ur arbetsmiljön me d kortare sjukskrivningar, men det kan också vara så att effekten av en påfrestande arbetsmiljö inte kan ses fullt ut bland kvinnorna om de övergått till mindre påfrestande arbeten. I det föregående har visats tydliga samband mellan ergonomiska belastningar i arbetet och andelen som har haft stor sjukersättning eller liten sjukersättning. Nedan visas hur de ergonomiska katego- rierna vi använt även hänger samman med andra aspekter av arbetsmiljö, t.ex. att de arbeten som är kroppsligt påfrestande ofta även innebär höga arbetskrav och litet inflytande över arbets- situationen eller att arbetet är ensidigt. Bland kvinnor förekommer de ergonomiska påfrestningarna mest inom den kommunala sektorn, medan de bland män främst förekommer i den enskilda sektorn. Påfrestande arbetsställningar - kroppsligt ansträngande arbete, kvinnor och män efter ett antal övriga faktorer. Andelar i procent. Upprepat, enkelt och styrt Upprepat, enkelt, ej styrt Upprepat, ej enkelt, ej styrt Förgymn/Gymn utbildning Andelar markeras med fet stil, när de är signifikant större än vad som gäller totalt för kvinnor respektive män. Upprepade arbetsmoment, ensidighet Att arbeta med mycket upprepade arbetsmoment är en riskfaktor för ohälsa. Utöver själva upprepningen är det ofta förenat med annan ensidighet: enkla arbetsuppgifter, litet inflytande på arbets- situationen. Vi bildar med hjälp av tre frågor i Arbetsmiljöunder- sökningen fyra kategorier med olika grad av upprepade moment och ensidighet i arbetet. Upprepade arbetsmoment, ensidighet ?Upprepade arbetsmoment, enkelt, styrt arbete ?Upprepade arbetsmoment, enkelt arbete, ej styrt ?Upprepade arbetsmoment, ej enkelt, ej styrt Upprepade arbetsmoment innebär att man minst halva tiden upp- repar samma arbetsmoment, . Upprepade arbetsmoment, enkelt arbete innebär att utöver upp- repade arbetsmoment enligt ovan så tar arbetet högst några måna- der att lära. Upprepade arbetsmoment, enkelt, styrt arbete innebär att utöver upprepade arbetsmoment enligt ovan så tar arbetet högst några månader att lära och man kan aldrig eller för det mesta inte påverka arbetets uppläggning. Cirka 140 000 kvinnor och 110 000 män i i åldern har (med de mått som här används) enkla arbeten där samma arbetsmoment upprepas och där arbetets uppläggning inte kan påverkas. För män som har denna typ av arbete är risken för ett negativt utfall (stor sjukersättning) nästan fyra gånger så stor som för de män som har ett arbete utan upprepade arbetsmoment, mot- svarande för kvinnorna är en fördubblad risk. Förutom att lågut- bildade och personer med litet inflytande är överrepresenterade i denna grupp (ingår i förutsättningarna), så är personer med påfrestande arbetsställningar, privatanställda kvinnor och män och äldre kvinnor överrepresenterade. Män och kvinnor fördelar sig på de fyra kategorierna enligt följande: Upprepat, enkelt och styrt arbete Upprepat, enkelt, ej styrt arbete Upprepat, ej enkelt, ej styrt arbete Upprepade arbetsmoment, ensidighet Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- . Upprepat, enkelt och styrt arbete (1) Upprepat, enkelt, ej styrt arbete (2) Upprepat, ej enkelt, ej styrt arbete (3) Ej upprepade arbetsmoment (4) Relativ risk avseende stor sjukersättning För män som har enkla arbeten som innehåller upprepade arbets- moment och där man för det mesta inte kan påverka arbetets upp- läggning är risken för ett negativt utfall (stor sjukersättning) nästan fyra gånger så stor som för dem med jobb utan upprepade arbets- moment. Ca 110 000 män i åldern har enkla, styrda arbeten med upprepade arbetsmoment. Jämför vi i stället gruppen som har ett mer kvalificerat arbete där upprepade arbetsmoment ingår med dem som har ett jobb utan upprepade arbetsmoment är risken för ett negativt utfall nästan fördubblad. Ca 310 000 män i åldern har ett mer kvalificerat arbete där upprepade arbetsmoment ingår. Upprepade arbetsmoment, ensidighet Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- . Upprepat, enkelt och styrt arbete (1) Upprepat, enkelt, ej styrt arbete (2) Upprepat, ej enkelt, ej styrt arbete (3) Ej upprepade arbetsmoment (4) Relativ risk avseende stor sjukersättning Bland kvinnorna är mönstret detsamma som bland männen. Skill- naderna i utfall är dock inte lika kraftiga här som bland männen. Ca 140 000 kvinnor i åldern har enkla, styrda arbeten med upprepade arbetsmoment. Upprepade arbetsmoment, ensidighet Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- . Upprepat, enkelt och styrt arbete (1) Upprepat, enkelt, ej styrt arbete (2) Upprepat, ej enkelt, ej styrt arbete (3) Ej upprepade arbetsmoment (4) Relativ risk avseende stor sjukersättning 1,5* I den äldsta åldersgruppen är det negativa utfallet kraftigt bland män med enkla arbeten innehållande upprepade arbetsmoment (oavsett om de kan påverka arbetets uppläggning eller ej). procent av dessa har erhållit en stor sjukersättning under tids- , att jämföras med av dem som har ett arbete utan upprepade arbetsmoment. Upprepade arbetsmoment, ensidighet Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- . Upprepat, enkelt och styrt arbete (1) Upprepat, enkelt, ej styrt arbete (2) Upprepat, ej enkelt, ej styrt arbete (3) Ej upprepade arbetsmoment (4) Relativ risk avseende stor sjukersättning 1,5* Bland de äldsta kvinnorna tycks det däremot (till skillnad från för- hållandet bland männen) vara av betydelse för utfallet om de som har enkla arbeten innehållande upprepade arbetsmoment kan påverka arbetets uppläggning eller ej. av de äldre kvinnorna och männen med enkla, styrda arbeten som innehåller upprepade arbetsmoment har varit utan sjukersättning , att jämföras (män) och (kvinnor) av dem som har ett arbete där upprepade arbetsmoment inte ingår. I det föregående har visats tydliga samband mellan arbete med upprepade moment och andelen som har haft stor sjukersättning eller liten sjukersättning. Nedan visas hur de kategorier vi använt även hänger samman med andra aspekter av arbetsmiljö, t.ex. att de mest upprepade, enkla, styrda arbetena ofta innebär påfrestande arbetsställningar och kroppsansträngning och mycket litet infly- tande över arbetssituationen. Bland såväl kvinnor som män förekommer de upprepade, ensi- diga arbetsuppgifterna i störst utsträckning inom den enskilda sektorn. Upprepade arbetsmoment, ensidighet, kvinnor och män efter ett antal övriga faktorer. Andelar i procent. upprep Upprepat, Upprepat, Upprepat, arbets - upprep Upprepat, Upprepat, Upprepat, arbets - Andelar markeras med fet stil, när de är signifikant större än vad som gäller totalt för kvinnor respektive män. Psykosocial arbetsmiljö: krav och kontroll Att vara utsatt för stora krav och ha litet inflytande över arbetet är en riskfylld kombination. Är man utsatt för stora krav i arbetet ökar risken för stressrelaterade besvär. Om man har en relativt god egenkontroll, d.v.s. inflytande över sin arbetssituation, kan man dock delvis hantera även stora arbetskrav. Dessa kan då göra arbetet stimulerande och utvecklande. Saknar man däremot inflytande kan stora krav bli mycket påfrestande. Detta är grundtanken i den s.k. krav/kontrollmodellen som utvecklades av Karasek och och som först främst tillämpades på risken för hjärt/kärlsjukdomar. Krav/kontrollmodellen (job demands - job control) har blivit vedertagen för analys av stressrelaterade besvär. Bilaga 2:7 SOU 2002:5 Jobb med låg anspänning: Låga krav ställs på jobbet som man har förutsättningar/möjligheter att kontrollera och påverka jobbet och det som händer. Höga krav ställs på jobbet som det finns tillräckliga förutsättningar/ möjligheter att klara kraven. Låga krav ställs på jobbet som det saknas förutsättningar/möjligheter att kontrollera och påverka det som händer. Jobb med hög anspänning. Höga krav ställs på jobbet som det saknas förutsättningar/möjlighet för att kontroller och påverka jobbet och det som händer. Med mått för dessa begrepp har visats hur vanliga olika kombi- nationer av krav och kontroll är och hur de hänger samman med större eller mindre risker för stressrelaterade besvär och sjukdomar. De mått som används i det följande är inte identiska med dem som m.fl. använder. Här utnyttjas i stället åtta frågor som ingår i Arbetsmiljöundersökningen. De har gett underlag för ett index om krav och ett index om kontroll och kombinationer av dessa. Allmänt kan sägas att våra mått är vidare beträffande problemen. Fler personer beskrivs som att vara utsatta för höga krav och fler att ha lågt inflytande. En större andel anges utsatta för hög anspän- ning i arbetet. Det mest väsentliga är dock inte nivån utan att kunna jämföra gruppers resultat och att följa utvecklingen över tiden. Nedan visas hur vanligt det är att ha fått sjuk- ersättning bland dem som utsatts för stora respektive små krav i arbetet, har litet respektive stort inflytande på arbetet eller olika kombinationer av dessa faktorer. Resultaten redovisas för kvinnor och män i olika ålder. En närmare beskrivning av vår variant av krav/kontrollmodellen och de frågor och index vi använder finns i Negativ stress och ohälsa. Inverkan av höga krav, låg egenkontroll och bristande socialt stöd i arbetet. (IAM 2001:2) Män och kvinnor fördelar sig på de fyra kategorierna enligt följande: Den psykosociala arbetsmiljön som exponering i form av olika kombinationer av krav och inflytande i arbetet kan till viss del för- klara skillnader i utfallet. För männens del är det personer med aktiva jobb (höga krav och stort inflytande) som på ett positivt sätt avviker från övriga kate- gorier män. I denna grupp om cirka 560 000 män i åldern är personer som varken har kroppsligt ansträngande arbete eller arbete som omfattar påfrestande arbetsställningar eller upprepade arbetsmoment överrepresenterade. av dem har en efter- gymnasial utbildning. För kvinnornas del ser det något annorlunda ut. Här är det de med jobb som innebär hög anspänning (höga krav och litet infly- tande) som avviker från dem med aktiva jobb. Cirka 470 000 kvinnor i åldern har ett arbete som innebär hög anspänning. I denna kategori är kvinnor med arbeten som omfattar upprepade arbetsmoment och påfrestande arbetsställningar över- representerade liksom kvinnor anställda inom landstingen. Även i denna grupp har en eftergymnasial utbildning. Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- . Hög anspänning (1) Passiva jobb (2) Aktiva jobb (3) Låg anspänning (4) Relativ risk avseende stor sjukersättning Män med aktiva jobb (höga krav och stort inflytande) har i mindre grad än övriga män en stor sjukersättning, av männen (ca 560 000 män i åldern ) har dessa aktiva jobb. Att ha andra typer av jobb innebär en fördubblad risk för ett negativt utfall (stor sjukersättning). Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- . Hög anspänning (1) Passiva jobb (2) Aktiva jobb (3) Låg anspänning (4) Relativ risk avseende stor sjukersättning 1,0* 1,1* Bland kvinnor ökar risken gentemot att ha ett aktivt jobb endast för dem som har ett jobb med hög anspänning (höga krav och litet inflytande). av kvinnorna (ca 470 000 kvinnor i åldern ) har jobb med hög anspänning enligt de här använda måtten. Bland män avviker alltså de aktiva jobben positivt, medan det bland kvinnorna är jobb med hög anspänning som avviker negativt. Dessa båda kategorier - aktiva jobb och jobb med hög anspänning – innebär att man utsätts för höga krav i arbetet, i det ena fallet med hög grad av egenkontroll i det andra fallet med låg egenkontroll. Bland både kvinnor och män råder en signifikant skillnad mellan grupperna. Det finns en viktig skillnad mellan kvinnors och mäns svar beträffande andelen med stor sjukersättning bland dem med aktiva jobb. Stor sjukersättning är i denna grupp dubbelt så vanlig bland kvinnor som bland män. Även om man ser till alla sjukersättningar är skillnaden mellan kvinnor och män stor. Bland män förefaller aktiva jobb ligga närmare det goda arbetet än bland kvinnor. Vi har i andra sammanhang redovisat resultat som tyder på att de aktiva jobben inte är oproblematiska (Negativ stress och ohälsa). Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- . Hög anspänning (1) Passiva jobb (2) Aktiva jobb (3) Låg anspänning (4) Relativ risk avseende stor sjukersättning I den äldre populationen finns bland männen samma mönster som i hela populationen, män med aktiva jobb är utsatta för en lägre risk än övriga. av de män som har jobb som innebär hög anspänning har en stor sjukersättning. Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- . Hög anspänning (1) Passiva jobb (2) Aktiva jobb (3) Låg anspänning (4) Relativ risk avseende stor sjukersättning 1,3* 0,8* 1,1* Bland de äldre kvinnorna finns däremot inga signifikanta skillnader i utfallet mellan dem som har aktiva jobb och dem i övriga kate- gorier. av de kvinnor som har jobb som innebär hög anspänning har en stor sjukersättning. Bland de äldre till skillnad mot bland de yngre tycks andelen med stor sjukersättning vara högre för män än för kvinnor med litet inflytande över arbetet (passiva jobb och jobb med hög anspänning). Skillnaden är dock ej signifikant. Som visats tidigare finns det tydliga samband mellan ergono- miska påfrestningar och utfall som stor sjukersättning. Det finns därför skäl att pröva krav/kontrollmodellens kategorier med hänsyn tagen även till ergonomiska förhållanden. Här har vi valt att ta en enda aspekt nämligen påfrestande arbetsställningar. Vi under- söker alltså de olika kombinationerna av krav och kontroll för dem som har påfrestande arbetsställningar och för dem som inte har det. Män och kvinnor fördelar sig på de åtta kategorierna enligt följande: Påfrestande arbetsställningar, krav och kontroll Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- . Hög anspänning (1a) Passiva jobb (2a) Aktiva jobb (3a) Låg anspänning (4a) Hög anspänning (1b) Passiva jobb (2b) Aktiva jobb (3b) Låg anspänning (4b) Relativ risk avseende stor sjukersättning 1,3* 1,2* 1,3* Bland män med påfrestande arbetsställningar finns inga signifikanta skillnader mellan grupperna med olika grad av krav och kontroll. När de som i arbetet har påfrestande arbetsställningar sorteras bort så tydliggörs än mer skillnaderna i utfallet mellan aktiva jobb och övriga kategorier. Män med passiva jobb och jobb med hög anspänning löper en nästan så stor risk att få ett negativt utfall (stor sjukersättning) som män med aktiva jobb, medan män med jobb som innebär låg anspänning löper dubbelt så stor risk att få detta utfall. Påfrestande arbetsställningar, krav och kontroll Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- . Hög anspänning (1a) Passiva jobb (2a) Aktiva jobb (3a) Låg anspänning (4a) Hög anspänning (1b) Passiva jobb (2b) Aktiva jobb (3b) Låg anspänning (4b) Relativ risk avseende stor sjukersättning 1,5* 1,2* 1,4* 1,2* 0,8* 0,9* Bland kvinnorna finns inga signifikanta skillnader mellan aktiva jobb och övriga kategorier. De skillnader vi tidigare såg mellan kvinnor med aktiva jobb och kvinnor med jobb som innebär hög anspänning har, när de med påfrestande arbetsställningar sorterats bort, försvunnit. För varje kombination av krav och kontroll är sjukersättningar vanligare, om arbetsställningarna är påfrestande. Vad avser skillnader mellan kvinnor och män så har en drygt så stor andel bland kvinnor med aktiva jobb (utan påfres- tande arbetsställningar) som bland män ett negativt utfall (stor sjuk-ersättning). I övrigt finns inga signifikanta skillnader mellan kvinnor och män. Den tidigare påtalade skillnaden mellan kvinnor och män med aktiva jobb är alltså särskilt stor i arbeten som inte är ergonomiskt påfrestande. Nedan visas hur de kategorier vi använt även hänger samman med andra förhållanden, t.ex. upprepade, enkla, styrda arbets- uppgifter. Bland kvinnorna syns också att arbete med hög anspänning är klart överrepresenterat inom landstingssektorn, medan låg anspänning är överrepresenterat i den enskilda sektorn. Mäns arbeten med olika kombinationer av krav och kontroll skiljer sig inte så tydligt mellan sektorerna. Krav och kontroll, kvinnor och män efter ett antal övriga faktorer. Andel i procent. Påfr arbetsst o kroppsl anstr Varken påfr eller kroppsl anstr Upprep, enkelt och styrt Upprep, enkelt, ej styrt Upprep, ej enkelt, ej styrt Förgymn/Gymn utbildning Andelar markeras med fet stil, när de är signifikant större än vad som gäller totalt för kvinnor respektive män. Påfrestande arbetsställning och ont i kroppen Denna studie behandlar främst sambandet mellan olika expone- ringar 1995 och utfallet andel som får förtids- pension eller har omfattande sjukersättning . Arbetsmiljöundersökningen 1995 innehåller dock även vissa frågor om självrapporterad ohälsa. Bland annat finns en serie frågor om man har ont i olika kroppsdelar efter arbetets slut. Vi har kombinerat fem frågor till ett mått som innebär att man minst har ont i någon av de angivna kroppsdelarna: o övre delen av ryggen/nacken o axlar/armar o handleder/händer o nedre delen av ryggen o höfter/ben/fötter Det har visats tydliga samband mellan olika expo- neringar som ergonomiska påfrestningar och att uppge ont i berörda kroppsdelar. (Ensidigt upprepat arbete, IAM 1995:7, Arbe- tarskyddsstyrelsen och SCB). Man kan uppfatta en orsakskedja som börjar med belastning i arbetsmiljön och går via besvär/ont till sjukfrånvaro. (När kroppen tar stryk. En undersökning av påfrest- ningar och besvär i arbetet, 1995/96, Am 45 , Arbetar- skyddsstyrelsen och SCB.) Nedan visar vi sambandet mellan å ena sidan en kombination av ergonomisk påfrestning och ont i kroppen och å den andra sidan stor sjukersättning. Som mått på ergonomisk påfrestning har vi valt att man minst en fjärdedel av tiden har någon påfrestande arbets- ställning. Vi granskar alltså följande kombinationer: o påfrestande arbetsställning och ont i kroppen o påfrestande arbetsställning men ej ont i kroppen o ej påfrestande arbetsställning men ont i kroppen o ej påfrestande arbetsställning och ej ont i kroppen Män och kvinnor fördelar sig på de fyra kategorierna enligt följande: Påfrestande arbetsställning - ont i kroppen Påfrestande arbetsställning - ej ont i kroppen Ej påfrestande arbetsställning -ont i kroppen Ej påfrestande arbetsställning - ej ont i kroppen Påfrestande arbetsställning - ont i kroppen Påfrestande arbetsställning - ej ont i kroppen Ej påfrestande arbetsställning -ont i kroppen Ej påfrestande arbetsställning - ej ont i kroppen Påfrestande arbetsställning – ont i kroppen Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- . Påfrestande arbetsställn - ont (1) Påfrestande arbetsställn - ej ont (2) Ej påfrestande arbetsställn - ont (3) Ej påfrestande arbetsställn - ej ont (4) Relativ risk avseende stor sjukersättning Påfrestande arbetsställning – ont i kroppen Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- . Påfrestande arbetsställn - ont (1) Påfrestande arbetsställn - ej ont (2) Ej påfrestande arbetsställn - ont (3) Ej påfrestande arbetsställn - ej ont (4) Relativ risk avseende stor sjukersättning 1,1* Resultaten visar för såväl kvinnor som män de högsta andelarna med stor sjukersättning för dem som 1995 hade kombinationen påfrestande arbetsställningar och ont i kroppen. De som hade ont men inte påfrestande arbetsställningar kommer därefter och före dem som visserligen har påfrestningarna men inte ont. För kvinnorna ligger de som inte hade ont lika lågt oavsett arbets- ställningar. Den relativa risken för stor sjukersättning när de med expone - ring och ont jämförs med dem som inte är exponerade och inte har ont är ca 4,8 för män och ca 4,0 för kvinnor. Risken är alltså fyra till fem gånger större i den mest utsatta gruppen. Kombinationen av ergonomisk påfrestning och självrapporterade besvär kan således bidra till förutsägelser om stor sjukersättning i ett fler- årsperspektiv. Samma förhållande visas i följande diagram för kvinnor och män i åldrarna . Sambanden är likartade bland kvinnor och män i åldern som för sysselsatta totalt. Påfrestande arbetsställning – ont i kroppen Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- . Påfrestande arbetsställn - ont (1) Påfrestande arbetsställn - ej ont (2) Ej påfrestande arbetsställn - ont (3) Ej påfrestande arbetsställn - ej ont (4) Relativ risk avseende stor sjukersättning Jämfört med resultaten i alla åldrar ligger andelen med stor sjuk- ersättning på ungefär det dubbla. Bland män är risken för stor sjuk- ersättning även här ungefär fem gånger högre om man har en påfrestande arbetsställning och ont i kroppen jämfört med om man inte har dessa problem. Den större grupp som haft någon sjuk- ersättning under de fyra åren 1996-1999 utgör nära hälften av männen som 1995 hade påfrestningar och ont kroppen (minst ). Det innebär att drygt hälften i denna grupp trots allt inte haft någon ersättning alls från . Påfrestande arbetsställning – ont i kroppen Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- . Påfrestande arbetsställn - ont (1) Påfrestande arbetsställn - ej ont (2) Ej påfrestande arbetsställn - ont (3) Ej påfrestande arbetsställn - ej ont (4) Relativ risk avseende stor sjukersättning 0,6* Bland de äldre kvinnorna är resultaten likartade dem för kvinnor totalt. De relativa risktalen är dock något lägre. Återigen visas för kvinnorna att de som hade ont i relativt stor utsträck- ning har haft stor sjukersättning därefter. De som inte hade ont har en betydligt mindre sådan risk. Den ganska lilla grupp som hade påfrestande arbetsställningar men inte ont i kroppen (av populationen) förefaller ha klarat sig bäst, alltså bättre än dem som inte hade påfrestande arbetsställning. Förklaringarna kan vara flera, men en är att den gruppen delvis kan vara ett positivt urval just genom att de i varje fall 1995 klarat påfrestningarna utan att få besvär. Redan när vi såg på kvinnor i alla åldrar var det i den mest utsatta gruppen nära hälften som hade haft någon sjukersättning. Bland de äldre är andelen på samma nivå. Stor ersättning är endast något vanligare i den äldre gruppen. Denna brist på ålderssamband skulle kunna vara ett resultat av att en del av de kvinnor som var så utsatta och var minst har måst förändra sin arbetssituation. I åldern är likheten stor mellan resultaten för de mest utsatta kvinnorna och männen. Ungefär en av sex har haft stor sjukersättning och ungefär varannan har haft åtminstone någon sjukersättning under 1996-1999. Socioekonomisk indelning (SEI) Den socioekonomiska indelningen (SEI) bestäms av typ av yrke och hur lång utbildning som normalt fordras för yrket. Ett skäl för att vi väljer denna grövre indelning istället för yrke är att den yrkeskodning som användes i Arbetsmiljöundersökningen inte var den nu aktuella SSYK.