sou · GQB388 · 2003-01-01 00:00:00 — hade försvarsstabens inrikesavdelning upprättat flera översikter över SKP. I den första av dessa - som upprättades - poängterades att över- sikterna endast skulle fungera som orientering för överbefälhavaren, chefen för försvarssta- ben och kontraspionagedetaljen inom Fst/in då det icke i nuvarande läge kan anses lämp- ligt tillkännagiva, att dylik övervakning äger rum inom försvarsstaben (PM angående "Sveri- ges Kommunistiska Parti" 2/12 1947 Fst/Säk:s arkiv (H) FVIII b vol 1. 223Samtidigt anhöll han om ett anslag på för att kunna ersätta förtroliga meddelare (dessa skulle redovisas i den för särskilda spaningsanslag). Svedjegård till Has- selrot den 21/10 1948. HSC nr 405/67. 224Strandmark till statspolisintendenten den 11/10 1948. HSC nr 405/67. 225I fanns 16 500 (icke medräknat) personer registrerade som kom- munister vid statspolisens tredje rotel i (VPM från Hasselrot till statssekreterare den 25/4 1950. Sp 3:s arkiv, S nr 175/50. Cirkulär nr 4 från statspolisin- tendenten till samtliga landsfogdar och polismästarna i , och den 4/5 1950. Sp 3:s arkiv. S nr 181/50. 226Cirkulär nr 4 från statspolisintendenten till samtliga landsfogdar och polismästarna i Gö- teborg, och den 4/5 1950. Sp 3:s arkiv. S nr 181/50. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 var att kontrollera huruvida de uppgifter som fanns i de lokala kommunistregistren som förts under kunde be- traktas som aktuella.227 I hade t.ex. gamla uppgifter om ungefär 2 200 personer bearbetats och av dessa hade omkring 1 000 överförts till ett nytt register.228 som de gamla uppgifterna bearbetades samlades nya uppgifter in. Insamlingsarbetet genomfördes huvudsakligen på två sätt. För det första utnyttjades lokala meddelare vilket kan illustre- ras med hjälp av innehållet i ovan nämnda skrivelser från och Norrköping.229 För det andra inhämtades uppgifter om kommunis- ter genom pressen. Kriminalöverkonstapel i kunde t.ex. berätta att alla tillgängliga kommunistiska tidningar granskats och att de artiklar och notiser som be- dömts vara av intresse för registreringsarbetet hade sparats. Alla urklipp har åsatts löpande nummer årsvis. Därefter ha de i urklippen förekommande namnen - såväl enskilda som organisationer - registrerats landsfiskalsdistriktsvis i syfte att sedermera på ort och ställe verkställa identifie- ring av vederbörande. ... Granskningsarbetets omfattning framgår bland annat därutav, att exempelvis nyårshälsningarna för ett enda års- skifte - 1945/46 - upptaga 4 500 skilda namn, en del av dessa endast med återgivande av ve- derbörandes förnamn. återstår att registrera namn från nyårshälsningarna för tre årsskiften.230 Detta tidsödande arbete sysselsatte fyra kriminalkonstaplar i den mån de inte hindrats av andra uppdrag och beräknades vara klart . Därefter skulle de personer som fi- gurerat med namn i de kommunistiska tidningarna identifieras och 227Se t.ex. landsfogde Linnell () till statspolisintendenten den 24/5 1950, landsfogde () till statspolisintendenten den 30/5 1950, kri- minalöverkonstapel till landsfogde Ankar den 15/5 1950 samt Strandmark (Väster- bottens län) till statspolisintendenten den 13/5 1950. Sp 3:s arkiv, S nr 181/50. 228Kriminalkonstapel () till statspolisintendenten den 30/5 1950. Sp 3:s arkiv, S nr 181/50. 229Se även kriminalöverkonstapel () till statspolisintendenten den 25/5 1950. Sp 3:s arkiv, S nr 181/50. 230Kriminalöverkonstapel till landsfogde Ankar den 15/5 1950. Sp 3:s arkiv, S nr 181/50. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 bedömas med hjälp av fullt pålitliga, trovärdiga och objektiva per- soner på respektive orter. Enligt Wuopio beräknades denna fas av arbetet inte vara klar förrän vid slutet av år 1950.231 Alla statspolisavdelningar kunde emellertid inte avdela lika stora resurser för registreringsarbetet som tredje roteln i . meddelade t.ex. att den ännu inte påbörjat läs- ningen av den kommunistiska tidningen , från rapporterade landsfogden att endast de framträdande kommunisterna kunnat kartläggas och landsfogde Grauers i beklagade sig över att den för registreringen ansva- rige polismannens löpande arbete inkräktade alltför mycket som behövdes för översynen av registret.232 Liksom Luleåavdel- ningen räknade emellertid de flesta regionala avdelningarna med att kunna avlägga fullständiga rapporter om de lokala kommunisterna /51.233 Endast i några enstaka fall rapporterade säkerhetspolisens regio- nala representanter till statspolisintendenten att kontakter etable- rats med de lokala industrierna. Säkerhetspolisen i angav till exempel att den hade ett register över särskilt aktiva samt ett särskilt register över registrerade personers anställningar vid krigsviktiga industrier och för folkförsörjningen särskilt betydelse- fulla verk och inrättningar.234 Eftersom många statspolisavdelning- ar ännu så länge befann sig i registreringsarbetets inhämtningsfas så fanns det således ingen samlad bild av förekomsten av kommunister inom de industrier och anläggningar som bedöm- des som viktiga för försvaret och folkförsörjningen. Säkerhetspolisens samarbete med industrin hade på allvar aktua- liserats då den övertog de kontakter som försvarssta- bens inrikesavdelning etablerat med olika företag för övervakning av utlänningar och vissa inhemska radikala element.235 Under vå- ren 1950 hade industrisamarbetet resulterat i att kommunister kart- lagts inom varvs-, kommunikations- och elindustrin i 232PM av kriminalkonstapel () den 6/5 1950 samt landsfogde v Ste- yern () till statspolisintendenten den 30/5 1950. Sp 3:s arkiv, S nr 181/50. 233Sammanställning av svaren från landsfogdar och polismästare. Sp 3:s arkiv, S nr 181/50. 234Överkonstapel till landsfogden i den 9/5 1950. Sp 3:s arkiv, S nr 181/50. 235PM angående organisation för skydd mot spioneri och sabotage vid industriföretag av särskild betydelse för försvaret och folkförsörjningen. av den 3/1 1949. Sp 3:s arkiv, S nr 3/49. Se även en uppteckning omfattande tre sidor med namn på industrikontakter benämnd Förteckning över industrier, med vilka förbindelser knutits. (Fst/In den 3/1 1949) i ärende S nr 51/49 (Sp 3:s arkiv, F II. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 (1671 st) och i andra industriorter som , , och . När säkerhetspolisen levererade under- lag till statsministerns svar på folkpartiledaren inter- pellation benämndes detta samarbete som en av de vik- tigaste uppgifterna för tredje rotelns tredje byrå med särskilt ansvar för bekämpandet av sabotage.236 I samband med att ett större antal civila myndigheter fick befo- genhet att med säkerhetspolisens hjälp utföra personalkontroll intensifierade tredje roteln sitt arbete med den landsomfattande kartläggningen av kommunister inom industrin. genomfördes över 100 industri- besök i olika delar av av kommissarie vid tredje rotelns tredje byrå och aktuarie vid försvarsstabens in- rikesavdelning samt en representant från den lokala statspolisav- delningen vid respektive industriort. Vid industribesöken informe- rades företagarna om säkerhetspolisens och försvarsstabens syn på sabotagehotet från den kommunistiska femtekolonnen för att därefter uppmanas att själva företa en kartläggning av kommunis- terna inom företaget. Om det inte redan fanns en förbindelse- eller kontaktman vid företaget utsågs en sådan och denna uppmanades att inom en må- nad lämna över en lista över de inom företaget anställda kommu- nisterna till den lokala statspolisavdelningen. När ut- värderade besöken konstaterade han att intresset för uppgiften var stort bland de besökta företagen. Disponent vid hade re- dan, utan vetskap, etablerat ett intimt samarbete an- gående kontroll över personal och inre säkerhet med överkonsta- pel Högel vid tredje roteln i och till meddela- de disponenten att han skulle ge Högel pengar för medhjälpare och dylikt. I några fall meddelades att säkerhetspolisens kontakt- man vid företaget befriades från sina vanliga arbetsuppgifter för att kunna utföra kartläggningen.237 Endast i ett fall noterade Söder- ström ett visst motstånd från företagarna. Efter ett möte med re- presentanter från Spikfabrik noterade han följande: 236VPM av Å Hasselrot till statssekreterare den 25/4 1950. Sp 3:s arkiv, S nr 175/50. 237Se redogörelser efter besök hos bruk, järnverk i och Trel- leborgs gummifabrik . Sammanställning över viktigare utredningar och övriga händelser vid statspolisens 3. rotelns 3. byrå. Påbörjad . s. 72, 90 och 91. Sp 3:s arkiv B V vol. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 Disponent [X] verkade mycket bra och intres- serad under det att ing. [Y] och [Z] ej verkade fullt så förstående för uppgiften. Jag [Söder- ström. UE] har i mina anteckningar givit dem betyget B +, vilket i jämförelse med de övriga får anses som ett ganska dåligt betyg.238 Enligt noteringar utgjordes kontaktmännen av repre- sentanter för företagsledningen.239 Den enda kontaktman som inte titulerades ingenjör, direktör eller fabrikör var ombudsman- nen R i . Detta betyder dock inte att de socialdemokra- tiska fackliga organisationerna inte medverkade i kartläggningsar- betet. Efter besök vid mekaniska verkstad där kon- taktmannen ingenjör enligt hade ett brinnande in- tresse för den inre säkerheten noterades exempelvis att den lokala fackföreningen som var helt socialdemokratisk framställt ett önskemål till företagsledningen om att kommunister icke borde antagas vid företaget. Vid mekaniska verkstad i hade ingenjör - som även varit kontaktman under kriget och därför beskrevs som gammal i gamet - goda förbindelser med verkstadsklubbens ordförande och kunde därifrån erhålla många värdefulla upplysningar och tips. Vikten av att kontaktmännen samarbetade med den socialdemokratiska fackföreningsrörelsen framhölls också vid ett informationssammanträde med de vikti- gaste industrierna i där det all- mänt ansågs att anlitandet av fackföreningsrepresentanterna var den mest framkomliga vägen.240 Det är värt att notera att kommissarie ytterst ogärna diskuterade frågan om säkerhetspolisen kunde lämna ut uppgifter om kommunister till företagsledningarna. Efter ett möte med flera företag i , då även den tidigare omnämnde ombudsmannen var närvarande, antecknade han följande: 238Ibid, s. 70. 239Några fackföreningsrepresentanter återfinns heller inte i den av försvarsstabens upprätta- de Förteckning över industrier, med vilka förbindelser knutits. (Fst/In den 3/1 1949) i ärende S nr 51/49 (Sp 3:s arkiv, F II. 240Liknande resonemang återfinns i redogörelsen över industribesöken i . Vid ett möte med företagarna i som karakteriserades som kommunisternas högborg i Ble- kinge noterades att man lätt skulle få in exakta uppgifter om kommunisterna genom de so- cialdemokratiska representanterna i fackföreningarna på grund av de kraftiga motsättning- arna mellan kommunister och socialdemokrater. Även vid örlogsvarvet i , Karls- hamns oljefabriker och LM elektromekaniska verkstad i upprätthölls kontakter med socialdemokratiska förtroendemän, pålitliga arbetare och fackklubbar. Sammanställning över viktigare utredningar och övriga händelser vid statspolisens 3. rotelns 3. byrå. Påbörjad . s. 86-88 samt 108-109. Sp 3:s arkiv, B V vol. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 Vid detta sammanträde mötte vi av önskemålet, framfört av ombudsman [R], att genom statspolisens försorg kunna er- hålla uppgifter om de anställdas politiska hem- vist. Såväl från landsfogde som från min sida framhölls, att vi var förhindrade att lämna sådana uppgifter och vi lyckades faktiskt bygga en bro över till det förhållandet, att det ju var viktigast för de olika företagen själva att kartlägga sin personal och redan nu gå i för- fattning om att genomföra en planläggning för överflyttning av opålitliga element från viktiga- re till mindre viktiga delar av företagen vid ett skärpt läge.241 I fick därför en obehaglig överraskning när hans poliskollega opåkallat aktualiserat frågan vid ett industrisam- manträde. Efter mötet blev kollegan tillrättavisad av som poängterat att det var onödigt att väcka den björn som so- ver.242 Ombudsmannen R:s förfrågan om möjligheten att få ut uppgifter om kommunister från säkerhetspolisen tycks emellertid ha tillhört undantagen. Anledningen till att var angelä- gen om att frågan inte aktualiserades i diskussionerna torde ha varit hans omsorg om att kunna upprätthålla ett förtroendefullt samar- bete med företagarna. Efter några företagsmöten i kunde han - inte utan tillfredsställelse - notera följande: Icke någon enda gång förekom att man ville ha uppgifter från polismyndigheten vid exempel- vis nyanställningar utan var och en ansåg det tydligen vara självklart att man från industri- ledningarnas sida borde göra allt vad i deras 241Söderström sade sig av detta flerföretagarmöte ha dragit lärdomen att det var bättre att, i den mån det var möjligt, besöka industrierna var för sig. Man kommer på det sättet ledning- en närmare in på livet och det förtroliga samtalet gör, att någon tanke på opposition icke fö- des, utan vederbörande går helt in för den av oss utstakade linjen. (Sammanställning över viktigare utredningar och övriga händelser vid statspolisens 3. rotelns 3. byrå. Påbörjad den 1 ja- nuari 1951. s. 12-13. Sp 3:s arkiv, B V vol. 242Ibid, s. 69. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 makt stod för att få till stånd en kartläggning av personalen.243 Endast i ett fall lyckades företagsledningen övertyga säkerhetspoli- sens representanter om nödvändigheten av dess medverkan i före- tagets personalkontroll vid nyanställningar. Efter långvariga dis- kussioner med direktören för Hammarforsens kraft AB gavs ett halvt löfte om att överkonstapel i skulle medverka i kontrollen av ett tiotal ynglingar som antogs som maskinistelever.244 ökade säkerhetspolisens möjligheter att in- hämta registeruppgifter genom telefonkontroll avsevärt. I samband med förundersökningen mot marinspionen dersson 1951 beviljade rådhusrätt flera ansökningar om tillstånd att avlyssna telefonsamtal till och från enskilda personer som ofta befann sig i de kommunistiska organisationernas lokaler. Bland annat utfärdades tillstånd att avlyssna två telefoner tillhöran- de () och en tele- fon tillhörande den kommunistiska täckorganisationen kratisk Ungdom (DU) eftersom de personer som var föremål för förundersökningen hade tillgång till dessa telefoner.245 beslutade om en ny tvångsmedelslag som vidgade säkerhetspolisens möjligheter att övervaka kommunis- terna genom telefonavlyssning. Den gräns som fanns föreskriven rättegångsbalk om att telefonavlyssning endast fick vidtas vid misstanke om brott som kunde resultera straff- arbete borttogs beträffande spioneri- eller sabotagebrott.246 beviljade rådhusrätt flera framställningar från sä- kerhetspolisen om att få avlyssna flera ledande kommunisters bo- För annat exempel på hur noterar sin lättnad över att frågan om utläm- nande av uppgifter från säkerhetspolisen aldrig kom upp till diskussion se ibid, s. 20. 244Efter registerslagning skulle svara ja eller nej beträffande ynglingens lämp- lighet (Sammanställning över viktigare utredningar och övriga händelser vid statspolisens 3. ro- telns 3. byrå. Påbörjad . s. 14. Sp 3:s arkiv, B V vol. Detta in- formella personalkontrollförfarande torde emellertid inte blivit långvarigt då vattenfallssty- relsen av regeringen gavs befogenhet att utföra personalkontroll den 22/12 1950 (vilket ock- så noterats i marginalen i tredje byråns sammanställning (s.14)). 245PM av Kriminalöverkonstapel den 2/10 1952. P 888, C I löpnr 1. 246Dessutom utsträcktes tiden för rättens avlyssningstillstånd. Den lag föreskrivna gränsen om att förnyat tillstånd måste utfärdas förlängdes till en månad (Lag med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål den 21/3 1952 nr 98. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 stadstelefoner samt deras arbetstelefoner bl.a. i partilokalerna på Kungsgatan 84.247 Eftersom en av kommunisterna var riksdagsle- damot gav rådhusrätten till och med säkerhetspolisen tillstånd att - åtminstone - avlyssna den kommunistiska riksdagsgruppens telefon i riksdagshuset.248 Ett motiv till telefonavlyssningen var att un- dersöka om den övervakade personen upprätthöll illegala förbindel- ser med sovjetiska legationstjänstemän. Telefonavlyssningen kunde emellertid även vara till hjälp i säkerhetspolisens arbete med att kartlägga den svenska kommunismen och att samla in uppgifter även rörande andra personer än de som specifikt angivits som fö- remål för avlyssningen. Detta motiv belyses i en promemoria av kriminalöverkonstapel till åklaga- ren och som också tillställdes råd- husrätt. För att åskådliggöra värdet av fortsatt telefonavlyssning av kommunisterna använde ett långt citat ur en rapport av en förtrolig meddelare som varit kommunist och arbetat vid partihögkvarteret på i . I citatet gavs en alarmerande bild av hur en handfull personer inom den kommu- nistiska ledningen hade vidtagit förberedelser för att vid ett krigs- utbrott kunna bedriva illegal verksamhet för räk- ning. Vid ett krigsutbrott blir ju direktkontakterna omöjliggjorda eller ytterst försvårade, och kommunisterna måste räkna med att inte läng- re kunna bedriva partipolitik legalt. Det är självklart att kommunisterna förbere- der sig för ett sådant läge. Ledarna går under jorden på de tidigare bestämda gömställena, en ny organisationsapparat sättes i funktion, (var- vid den teoretiska utbildningen vid exempelvis 247Beslut av rådhusrätts åttonde avdelning den 6/10 1952. P 888, C 1 löpnr 1, s. 248Ibid, s. 11. I Ryhningers ansökan den 2/1 1953 om förlängd telefonkontroll borttogs tele- fonen i (PM av Ryhninger den 2/1 1953. P 888, C 1 löpnr 1, s. 21. hade säkerhetspolisen i tillstånd att avlyssna totalt 41 stycken olika telefoner. Av tekniska skäl kunde dock endast 24 av dessa tillstånd utnyttjas. (till trafikinspektör , telegrafverkets 29/5 1953. Sp 3:s ar- kiv, S nr 181/53. utökades kapaciteten till omfatta kontroll av 56 abonnenter. PM angående vissa arbetsfunktioner inom statspolisens särskilda polisverksamhet med förslag till viss omorganisation av avdelning III inom denna verksamhet. den 5/4 1963, s. 6.HK 150/64. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 Leninskolan i kommer väl till pass) man har hemliga kommunister utplacerade på angelägna platser, färdiga att utföra ledningens order, spridningsvägarna för propaganda mate- rial är förberedda, i den mån man behöver va- pen och sprängämnen får väl dessa skaffas un- der hand, men olika tillvägagångssätt har man naturligtvis tänkt ut i förväg. Vid direkt ryskt anfall, med landsättande av fallskärmstrupper, enskilda sabotörer och spioner, nedkastande av vapen, radiomaterial, propaganda etc. djupt in i landet etableras helt säkert kontakt med svens- ka förrädare enligt tidigare eller av läget be- tingade här uppgjorda planer. Att kommunis- terna är livligt intresserade av illegal radioverk- samhet är ju känt från spionavslöjandena under andra världskriget.249 Enligt den av citerade meddelarrapporten motiverade des- sa påstådda förhållanden nödvändigheten av en kartläggning som inte bara riktade sig mot de ledande kommunisterna utan även mot den kommunistiska rörelsen i allmänhet. Även om endast ett fåtal inom partiet var engagerade i dessa förberedelser för illegal verk- samhet i krig var det - enligt meddelaren - nödvändigt att utsträcka övervakningen till att även omfatta de vanliga medlemmarna och sympatisörerna då den allmänna ideologiska skolningen, den hemliga [parti-]övervakningen av de kommunistanslutna och den mycket starka partidisciplinen gjorde att flertalet aktiva kommu- nister var väl disponerade för landsförrädiska aktioner. Naturligtvis kan man också i förberedelsearbe- tet vidtaga åtgärder, insamla rapporter etc. med tillhjälp av de vanliga partimedlemmarna och sympatisörerna, utan att dessa är medvetna el- ler ens bryr sig om att fråga efter det verkliga ändamålet.250 Säkerhetspolisens kartläggning kunde därför inte inskränka sig till det översta skiktet i den kommunistiska partihierarkin utan borde 249Citatet hämtat ur PM av till stadsfiskalen den 1/8 1953. P 888, C 1 löpnr 1, s. 80-85. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 även omfatta alla öppna och förstuckna sovjetanhängare (och där- vid måste man vara lyhörd, ty de som döljer sig är vanligen både skickliga och förslagna, men ingen är så skicklig att han inte vid nå- got tillfälle förråder sig. Man får ju inte glömma att kommunismen är en trosrörelse).251 Vidare framhöll meddelaren vikten av att sä- kerhetspolisen genom övervakningen lärde känna det kommunis- tiska partiets och dess medlemmars normala beteendemönster för att kunna utläsa eventuella förberedelser till illegalitet. I säkerhetsarbetet måste man noga aktge till synes oskyldiga eller vid hastigt betraktande naturliga förändringar, uppträdanden och dis- positioner i den kommunistiska periferien. Det kan gälla en kommunistisk arbetares ombyte av arbetsplats eller boplats, det kan gälla studiear- bete eller hobbyintressen o.s.v. I den kommu- nistiska ledningen håller man nämligen utom- ordentligt väl reda på alla partimedlemmar och allvarliga sympatisörer, känner till deras yrkes- utbildning, skolutbildning, ekonomiska och sociala förhållanden, intelligens och begåv- ningsinriktning, deras olika särintressen etc. På grund av detta vet man hur varje person kan användas, uppmuntras och utvecklas. Kan säkerhetstjänsten centralt överblicka skiftningar och dispositioner av ovan antytt slag och rensa bilden, kan man i ett aktuellt läge nästan totalt avvärja och krossa den kom- munistiska sabotage och spionverksamheten.252 Efter dessa ord från meddelaren hade endast att tillägga att det var av synnerlig vikt att tre ledande kommunisters bostads- och arbetstelefoner avlyssnades.253 När valde att lyfta fram meddelarens omfattande redo- görelse för SKP:s förberedelser för illegalitet och dennes syn på hur säkerhetspolisens kommunistbekämpning borde utformas blottla- des att telefonavlyssningen också hade som syfte att kartlägga par- tiets medlemmar och sympatisörer. Genom att avlyssna telefoner Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 som användes även av andra än de personer som tillståndet avsåg kunde säkerhetspolisen få åtskilliga uppgifter som egentligen inte berörde den förundersökning som föranlett telefonavlyssningen men som gav annan betydelsefull information om verksamheten och enskilda personer. Detta kan illustreras med hjälp av en inom säkerhetspolisen upprättad sammanfattning om vad som fram- kommit vid avlyssningen av SKU:s telefoner . Sam- manfattningen är gjord av kriminalkonstapel vid tredje ro- telns första byrå och tillställd polisintendent för kännedom. konstaterade inledningsvis kort- fattat att av de 60-80 samtal som utväxlades i telefonerna och som resulterat i 670 maskinskrivna sidor hade ingenting fram- kommit som direkt giver stöd åt misstanken om brott mot 8 kap SL. Dock hade avlyssningen - som pågått löpande under flera må- nader - varit till stor hjälp för att inhämta information om veder- börande skall företaga någon resa, begiva sig till viss plats eller emottaga något besök. Det främsta resultatet av telefonavlyss- ningen var emellertid att SKU:s verksamhet och medlemmar kunde kartläggas.254 Detta - ur personalkontrollsynpunkt - viktiga resulta- tet sammanfattades på följande sätt av : Ett stort antal namn på medlemmar i har erhål- lits, ofta sådana som varit okända. I något fall har värnpliktig från landsorten men placerad vid något truppförband i sökt kontakt med SKU i och för medlem- skap.255 Denna överskottsinformation från telefonkontrollen fick samma behandling som de uppgifter som säkerhetspolisen inhämtat från sina förtroliga meddelare, dvs. den omarbetades och försågs med källbeteckning. Därefter sorterades uppgifterna in i olika person- och sakakter i registret som särskilda meddelarakter upp- rättades.