sou · GQB361d2 · 2003-01-01 00:00:00 — En domstol kan då, när detta uppdagas, fatta beslut om avstängning (förutsatt att den bedömningen görs att nämndemannens tjänstgöring kan skada allmänhetens förtroende för rättskipningen). 10.2Förslag till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar 13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall fastställa hur många nämndemän som skall finnas i kammarrättens domkrets för tjänstgöring i kammarrätten. Regeringen eller myndigheten skall vidare för varje län inom domkretsen fastställa det antal nämndemän som skall utses. Kammarrätten fördelar tjänstgöringen mellan nämndemännen efter samråd med dem. Fastställande av antal nämndemän och fördelning av tjänstgöringen skall ske med beaktande av att varje nämndeman bör tjänstgöra 8–under ett kalenderår. En nämndemans tjänstgöring bör inte, annat än om särskilda skäl föreligger, överstiga under ett kalenderår. I paragrafen föreslås ett nytt andra stycke av samma innehåll som beträffande 1 kap. 4 § tredje stycket (RB). Regeln skall äga tillämpning på nämndemännen i kammarrätterna, se i övrigt kommentaren till 1 kap. 4 § RB. 17 § Länsrätt är domför med en lagfaren domare och tre nämndemän, om inte annat följer av 17 a eller 18 §. Om en av nämndemännen får förhinder sedan handläggningen har påbörjats, är rätten domför med en lagfaren domare och två nämndemän. Om det finns särskilda skäl med hänsyn till målets omfattning eller svårighetsgrad, får antalet lagfarna domare utökas med en utöver vad som följer av första stycket. Detsamma gäller i fråga om antalet nämndemän. Om någon eller några av ledamöterna får förhinder sedan handläggningen har påbörjats gäller första stycket andra meningen i fråga om domförhet. Om domförhet vid behandling av mål om fastighetstaxering finns, förutom i 18 §, bestämmelser i fastighetstaxeringslagen (1979:1152). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall fastställa hur många nämndemän som skall finnas i varje län för tjänstgöring i länsrätten. Länsrätten fördelar tjänstgöringen mellan nämndemännen efter samråd med dem. Fastställande av antal nämndemän och fördelning av tjänstgöringen skall ske med beaktande av att varje nämndeman bör tjänstgöra 8–under ett kalenderår. En nämndemans tjänstgöring bör inte, annat än om särskilda skäl föreligger, överstiga under ett kalenderår I paragrafen föreslås ett nytt femte stycke av samma innehåll som beträffande 1 kap. 4 § tredje stycket RB. Regeln skall äga tillämpning på nämndemännen i länsrätterna, se i övrigt kommentaren till 1 kap. 4 § RB. 19 § Nämndeman i kammarrätt och länsrätt utses genom val. I förrättas val av kommunfullmäktige i . Den som själv är valbar får föreslå någon att vara nämndeman. En femtedel av det antal nämndemän som skall väljas, dock minst en, skall väljas bland dessa förslag (fri kvot). Valet skall i övrigt vara proportionellt, om det begärs av minst så många väljande som motsvarar det tal, som erhålls, om samtliga väljandes antal delas med det antal personer valet avser, ökat med 1. Om förfarandet vid sådant proportionellt val finns särskilda bestämmelser. När val av de nämndemän som ingår i länsrätt vid behandling av mål om fastighetstaxering skall ske framgår av fastighetstaxeringslagen (1979:1152). Regeringen får för visst län förordna att nämndemän i kammarrätt skall väljas bland dem som för samma mandatperiod har utsetts till nämndemän Nämndeman i hovrätt får även i annat fall, om han är behörig därtill, tjänstgöra som nämndeman i den kammarrätt inom vars domkrets han är folkbokförd. Vid val av nämndemän skall eftersträvas att nämndemannakåren får en allsidig sammansättning med hänsyn till ålder, kön, etnisk bakgrund och yrke. De i paragrafen gjorda ändringarna motsvaras av de föreslagna ändringarna i 4 kap. 7 § RB. 20 § Valbar till nämndeman i kammarrätt och länsrätt är svensk medborgare som är folkbokförd i det län eller den del av länet som hör till kammarrättens eller länsrättens domkrets och som inte är underårig eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § . Anställd vid domstol, skattemyndighet, länsstyrelse eller under länsstyrelse lydande myndighet, allmän försäkringskassa eller får inte vara nämndeman. Detsamma gäller lagfaren domare, åklagare, polisman och advokat eller annan som har till yrke att föra andras talan inför rätta samt ledamot av skattenämnd eller socialförsäkringsnämnd. En nämndeman skall vara en omdömesgill, självständig, rättrådig och i övrigt lämplig man eller kvinna Nämndeman i länsrätt får inte vara nämndeman i kammarrätt. Den som har fyllt eller uppger något giltigt hinder är inte skyldig att ta emot uppdrag som nämndeman. Den som har avgått som nämndeman är inte skyldig att ta emot nytt uppdrag förrän . Domstolen prövar självmant den valdes behörighet. En nämndeman är skyldig att upplysa om sådana förhållanden som kan antas påverka uppdraget. De i paragrafen föreslagna ändringarna motsvaras av de föreslagna ändringarna i 4 kap. 6 § RB. 20 a § Nämndemän har rätt till den ledighet från sina anställningar som behövs för att de skall kunna fullgöra sina uppdrag. Ledigheten skall omfatta tid för resor till och från tjänstgöringen samt behövlig dygnsvila i omedelbar anslutning till denna. Paragrafen är ny och motsvaras av förslaget till ny paragraf i 4 kap. 6 a § RB. 21 § Nämndemän i kammarrätt och länsrätt utses . Om en nämndeman visar giltigt hinder, får domstolen entlediga honom. Även den som inte uppfyller kraven i 20 § tredje stycket, får begära att bli entledigad av domstolen. Detsamma gäller den som fyllt . En nämndeman som döms för brott till annan påföljd än böter skall, när domen vinner laga kraft, entledigas av den domstol där nämndemannen tjänstgör. Upphör en nämndeman att vara valbar eller behörig, förfaller uppdraget. Bestämmelser om mandatperiod för sådan nämndeman som ingår i länsrätt vid behandling av mål om fastighetstaxering finns i fastighetstaxeringslagen (1979:1152). När ledighet uppkommer, utses ny nämndeman för den tid som återstår. Har den nämndeman som skall ersättas valts i den fria kvoten skall ny nämndeman väljas i denna. Ändras antalet nämndemän, får nytillträdande nämndeman utses än som följer av första stycket. De i paragrafen gjorda ändringarna motsvaras av de föreslagna ändringarna i 4 kap. 8 § RB. 21 a § Domstolen får besluta om avstängning av en nämndeman om dennes tjänstgöring bedöms skada allmänhetens förtroende för rättskipningen. Beslutet skall vara skriftligt och gälla , högst . Av beslutet skall skälen till avstängningen framgå. Beslutet skall omprövas om det föreligger skäl för det. Vid utgången av den tid som angetts kan nytt beslut om avstängning fattas. Innan beslut enligt första stycket fattas skall nämndemannen beredas tillfälle att yttra sig och om möjligt samråd ske med företrädare för nämndemännen vid domstolen. Samråd behöver inte ske om nämndemannen är delgiven misstanke om brott, ej heller om nämndemannen är i konkurstillstånd. Paragrafen är ny och motsvaras av förslaget till ny paragraf i 4 kap. 9 a § RB. 10.3Förslag till lag om ändring i lagen (1969:246) om domstolar i fastighetsmål 7 § Nämndeman i fastighetsdomstol skall vara folkbokförd i det län eller den del av länet som hör till fastighetsdomstolen. I övrigt har bestämmelsen i 4 kap. 6 § , utom andra och sjätte styckena, motsvarande tillämpning på nämndeman i fastighetsdomstol. En nämndeman i fastighetsdomstol väljs . Visar nämndemannen giltigt hinder, får domstolen entlediga honom. Även den som fyllt får avgå som nämndeman. Upphör en nämndeman att vara valbar eller behörig, förfaller uppdraget. Avgår nämndeman , utses ny nämndeman för återstående tid. Ändras antalet nämndemän i länet får nytillträdande nämndeman utses än som följer av första stycket. I paragrafen har följdändringar gjorts med hänsyn till att paragrafen i sin nuvarande lydelse hänvisar till 4 kap. 6 och 8 §§ RB och att de ändringar som där föreslås inte avses omfatta nämndemän i fastighetsdomstol (jfr avsnitt 4.3.6). Reservationer och särskilda yttranden Reservation av (m) och () Angående lottning av nämndemän i den fria kvoten (avsnitt 4.3.3) Vi ansluter oss helt till utredningens förslag om att försöka bredda rekryteringen av nämndemän genom en s.k. fri kvot. Dock anser vi att då en situation uppkommer med fler intresserade nämndemannakandidater än vad som det finns tillgängliga platser för uppdraget, bör lottning ske bland tillgängliga och lämpliga kandidater. Att, som utredningsmajoriteten föreslår, låta en högre tjänsteman göra någon form av kvoterat urval utifrån kön, ålder eller etnicitet etc. är inte lämpligt. Den högre tjänstemannen skall dock, som utredningen föreslår, göra en bedömning av kandidaternas allmänna lämplighet för uppdraget. Reservationer och särskilda yttranden Reservation av (m) Angående svenskt medborgarskap som krav för att inneha uppdrag som nämndeman vid svensk domstol (avsnitt 4.3.4) Utredningen har på ett ingående och förtjänstfullt sätt behandlat vilka lämplighetskrav som kan och bör ställas på en person som skall väljas till nämndeman och tjänstgöra i svensk domstol. Även formerna för att vid behov kunna skilja nämndeman från sitt uppdrag på grund av olämplighet, har mycket ingående behandlats. Utredningen har däremot, med hänvisning till att frågan behandlas i annat sammanhang, valt att inte ta upp frågan om krav på svenskt medborgarskap för att väljas till nämndeman i svensk domstol. (Frågan behandlas i SOU 2000:106, Medborgarskap i svensk lagstiftning, som har remissbehandlats och bereds i .) Jag finner det förvånande och anmärkningsvärt att frågan inte kunnat behandlas i denna utredning. Som jag ser det hade det varit av stort värde om denna utredning, med sitt helhetsperspektiv på nämndemännens arbetsuppgifter och villkor, hade uttryckt en uppfattning i sakfrågan. Att så inte har skett från utrednings- majoritetens sida beklagar jag. I själva sakfrågan vill jag mycket klart markera min uppfattning att för att väljas till uppdraget som nämndeman, med uppgift att döma i svensk domstol, skall krävas svenskt medborgarskap på samma sätt som gäller för rättens domare. Angående nämndemäns partipolitiska tillhörighet (avsnitt 4.7) Oaktat den långa traditionen att nämndemännen nomineras av de politiska partierna och väljs av kommunfullmäktige är nämndemannauppdraget i grunden, och till sin natur, icke partipolitiskt. Detta förhållande markerar utredningen klart i betänkandet. Det är, enligt min mening, därför motsägelsefullt och direkt felaktigt att som utredningsmajoriteten i avsnitt 4.7 skriva: det är vidare lämpligt att domstolarna har kännedom om nämndemännens partitillhörighet så att särskilda hänsyn kan tas vid samman- sättningen av nämnden. Reservationer och särskilda yttranden Jag vänder mig starkt mot detta resonemang om att komponera nämndens sammansättning utifrån partipolitiska kriterier. Ett sådant resonemang menar jag kan leda tankarna till ett rättssystem som med all sannolikhet ingen företrädare i utredningen skulle vilja förespråka. Reservationer och särskilda yttranden Reservation av (Fp) Angående nämndemäns partipolitiska tillhörighet (avsnitt 4.7) Nämndemannauppdraget är (som framgått) i grunden och till sin natur icke-politiskt. Nominering, val och tjänstgöring skall ske med beaktande av lagens målsättningsparagraf. Hänsyn skall således tas till ålder, kön och yrke, samt för det fall kommitténs förslag genomförs, även till etnisk bakgrund. Något krav på politisk åsiktsrepresentativitet uppställs inte. (För val av jurymän gäller däremot ett krav på att skilda meningsinriktningar skall vara representerade bland jurymännen, något som möjligen kan motivera en annan ordning för jurymän.) Mot bakgrund av ovanstående reserverar jag mig mot majoritetens skrivningar att uppgift om nämndemännens partitillhörighet bör finnas kvar på de listor som skickas till domstolarna, att det är lämpligt att domstolarna har kännedom om nämndemännens partitillhörighet så att särskilda hänsyn kan tas vid sammansättningen av nämnden, samt att av samma skäl inte något att invända i och för sig mot domstolarnas rutiner att indela nämndemännen i grupper på basis av deras partitillhörighet. På principiella grunder, men också för att tydligt markera att nämndemannauppdraget inte är partipolitiskt, något som kommittén för övrigt är helt enig om, bör uppgifter om partipolitisk hemvist inte tillhandahållas domstolen. Majoritetens argument att nämndemännens partipolitiska tillhörighet hur som helst brukar göras kända saknar härvidlag helt betydelse. Förekomsten av mål med så starka politiska övertoner som i fallet är dessutom mycket ovanliga (se Jurymedverkan och fallet översyn och analys, Ds 1997:25 s. 46 ff.). I dylika fall kan dessutom ifrågasättas om inte nämndemännen självmant har att upplysa rätten om ev. delikatessjäv. Jag kan därför inte se att det finns några bärande praktiska argument för att tillhandhålla domstolen uppgift om partipolitisk hemvist. Sammanfattningsvis reserverar jag mig således mot kommitténs förslag att uppgift om partibeteckning fortsättningsvis skall lämnas domstolen och förespråkar att uppgift om partibeteckning utelämnas. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av (Fp) Angående valsystem och inrättandet av en s.k. fri kvot (avsnitt 4.3.3) Nämndemannauppdraget är i grunden och till sin natur icke- politiskt. Detta är regeringens bestämda uppfattning (se direktiven) och markeras även tydligt av kommittén i betänkandet. Ställningstagandet, samt det faktum att den dömande verksamheten som utgångspunkt bör vara åtskild från politisk verksamhet, får enligt min mening till naturlig följd att det nuvarande valsystemet, där politiska partier nominerar och en politisk församlig väljer nämndemän, måste anses olämpligt, och t.o.m. principiellt felaktigt. Det nuvarande valsystemet bör därför, i vart fall , ersättas av ett annat valsystem. Kommittén har emellertid inte uttryckligen fått i uppdrag av regeringen att utreda förutsättningarna för ett alternativt valsystem. Kommittén har följaktligen inte heller genomfört sådana empiriska undersökningar som skulle kunna tjäna som underlag för att förespråka ett alternativt system för rekrytering av nämndemän. Att nu förespråka införandet av ett helt nytt valsystem låter sig därför inte göras. Oaktat vad som ovan sagts om begränsning av kommitténs uppdrag, har kommittén dock funnit att det är nödvändigt att vidta ytterligare åtgärder för att i större utsträckning kunna rekrytera nämndemän som inte har bakgrund i partipolitisk verksamhet (se avsnitt 4.3.3) och som på grund av det nuvarande valsystemet därför i praktiken ytterst sällan kommer i fråga för uppdrag som nämndeman. För att komma till rätta med detta förhållande föreslår kommittén inrättandet av en s.k. fri kvot enligt vad som närmare framgår av avsnitt 4.3.3. Jag ställer mig fullständigt bakom kommitténs förslag om inrättande av en fri kvot, men gör det framför allt av principiella skäl enligt vad som ovan redovisats. Som jag ser det utgör inrättandet av en fri kvot ett första steg mot ett möjligt nytt valsystem där samtliga nämndemän utses utan medverkan av politiska partier och politiska valförsamlingar. Förfarandet med rekrytering av nämndemän ur en fri kvot bör, som kommittén också avslutningsvis påpekar, utvärderas. Vid positivt utfall bör, i linje med det ovan sagda, kvoten och successivt utökas för att omfatta samtliga nämndemän, Reservationer och särskilda yttranden oaktat hur väl de politiska partierna lyckas med att åstadkomma en allsidig sammansättning. De närmare formerna för själva rekryteringsprocessen m.m. kan i samband därmed komma att behöva ses över med beaktande av de erfarenheter som under hand skaffas. Angående svenskt medborgarskap som krav för att inneha uppdrag som nämndeman vid svensk domstol (avsnitt 4.3.4) Nämndemans behörighet och lämplighet har ingående behandlats av kommittén. Kommittén har dock, med hänvisning till att frågan behandlas i annat sammanhang, valt att avstå från att uttala några synpunkter i frågan om krav på svenskt medborgarskap för att väljas till nämndeman i svensk domstol. Kommittén uttalar ändå att ett krav på svenskt medborgarskap för att nämndemännen hunnit tillägna sig nödvändiga språkkunskaper och grundläggande kunskaper i övrigt om hur det svenska samhället fungerar. Detta, samt det förhållandet att uppdraget som nämndeman till sin natur skiljer sig från andra politiska förtroendeuppdrag, synes tala för att ett sådant krav uppställs. Med hänsyn till att en nämndeman har individuell rösträtt på samma sätt som en lagfaren domare synes det rimligt att samma krav på medborgarskap ställs på samtliga rättens ledamöter. Angående fortsatt utredning avseende effekterna av nya anställningsformer m.m. (avsnitt 5.2.7) Kommittén har bl.a. fått i uppdrag att se över de olika faktorer som påverkar möjligheterna att åstadkomma en bättre allsidighet av nämndemännen samt pröva ersättningsreglerna för nämndemän (se sammanfattningen av uppdraget sid. 1). Kommittén anger bl.a. att för att få fler människor ur olika grupper i samhället att vilja åta sig uppdrag som nämndeman krävs att dessa finner villkoren förenade med uppdraget och tjänstgöringen acceptabla. Kommittén anger vidare som utgångspunkt att ingen skall förlora på att åta sig uppdrag som nämndeman. Kommittén konstaterar på flera håll i betänkandet att det främst är i åldersgrupperna 25–som det saknas representanter för befolkningen bland nämndemännen (se bl.a. avsnitt 4.3.1). Reservationer och särskilda yttranden viktig förklaring härtill torde vara, vid sidan av det nuvarande valsystemet, att de arbetsmässiga och ekonomiska förutsättning- arna för antagande av uppdrag inte är tillräckligt beaktade för denna grupp. Kommittén konstaterar också att det är viktigt att ersättningssystemet utformas på ett sätt som inte motverkar rekryteringen, och att detta inte minst gäller i förhållande till yngre yrkesverksamma människor som är underrepresenterade bland nämndemännen (se avsnitt 5.2.1). Denna grupp torde i inte obegränsad omfattning ha nya och flexiblare anställnings- former där löneavdrag i traditionell mening inte kommer i fråga vilket får betydelse bl.a. i ersättningshänseende (endast arvode kan utgå). De särskilda arbetsbetingelser som gäller för denna grupp (t.ex. för anställda med oreglerad arbetstid där arbete i viss utsträckning kan arbetas igen såsom kvällar och , samt konsulter och projektanställda där uppdragets eller projektets omfattning och natur kan medge att arbete utförs än just kontorstid, samt där arbete ersätts av perioder av arbetslöshet) har särskilt påtalats och behandlats . Jag ställer mig till fullo bakom kommitténs enhälliga uppmaning till regeringen om att ta initiativ till åtgärder som i ersättningshänseende neutraliserar arbetslivets förändrade arbets- former (avsnitt 5.2.7) och ser det som ytterst angeläget att en utredning tillsätts för att på ett genomgripande sätt analysera effekterna av de ändrade ekonomiska och arbetsmässiga förutsättningarna som gäller för medborgare att åta sig uppdrag av olika slag, inte minst uppdrag som nämndeman, bl.a. för arbetstagare som inte i traditionell mening vidkänns ett löneavdrag, eller om möjligheten finns, inte rimligen bör avkrävas att nyttja denna möjlighet eftersom detta kan få negativa ekonomiska effekter för arbetstagaren i annat avseende (t.ex. i pensions- hänseende), och även innebär, då arbetet ändå utförs för arbetsgivarens räkning, fast , att arbetstagaren förväntas jobba utan att kompenseras härför. Det finns t.ex. skäl överväga om det för dessa grupper borde tillämpas en schablon, på sätt som redan sker beträffande egna företagare vid uppskattningen av förlorad arbetsinkomst. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av enhetschefen Angående finansieringen (avsnitt 9.1) De beräkningar som kommittén gjort avseende förslagens kostnadskonsekvenser, visar på en uppskattad ökning av kostnaderna från ca till ca . Detta motsvarar en kostnadsökning med . Majoriteten av kommitténs ledamöter anser att den ökade kostnaden bör finansieras genom omfördelning av de medel som tillförs rättsväsendet, dvs. inom utgiftsområde 4. För min del anser jag det viktigt att dessutom framhålla att Domstolsväsendet vid en sådan omfördelning måste tillföras medel motsvarande kostnadsökningen. I annat fall kan reformen medföra att andra angelägna uppgifter av kostnadsskäl får stå tillbaka. Nämndemän – rekrytering m.m. Beslut vid regeringssammanträde . En kommitté med parlamentariskt inslag tillsätts för att se över rekryteringen av nämndemän i syfte att nå en än mer allsidig rekrytering. I uppdraget ingår att se över de olika faktorer som påverkar möjligheterna att åstadkomma en sådan allsidighet. Kommittén skall också lämna förslag på hur en nämndemans lämplighet för tjänstgöringen bör prövas. Uppdraget skall redovisas . Lekmannamedverkan vid de svenska domstolarna har gamla traditioner. Nämndemän deltar i flertalet brottmål i tingsrätten och i vissa familjemål. I länsrätten deltar nämndemän i alla de mål som innebär administrativa frihetsberövanden samt även i många andra måltyper. I hovrätten förekommer nämndemän i de flesta brottmål och familjemål. I kammarrätten medverkar nämndemän i mindre omfattning än i länsrätten. Nämndemännen utses genom val som förrättas av kommun- eller , 4 kap. 7 § och 19 § lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Valbar till nämndeman är varje myndig svensk medborgare som är folkbokförd inom respektive domstols domkrets. I 4 kap. 6 § och i 20 § lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar anges vilka medborgare som inte är valbara till nämndemän. Det gäller t.ex. lagfarna domare samt poliser och advokater. En nämndeman väljs , 4 kap. 8 § rättegångs- balken och 21 § lagen (1971:289) om allmänna förvaltnings- domstolar. Det finns inga begränsningar när det gäller antalet tjänstgöringsperioder som en medborgare får väljas till nämnde- man. När nämndemän fullgör sina uppdrag ersätts de för förlorad arbetsinkomst och får dessutom i vissa fall ett arvode för förberedelsearbete. De nämndemän som inte förlorar arbets- inkomst till följd av uppdraget får per dag i arvode (förordningen [1982:814] om ersättning till nämndemän och vissa andra uppdragstagare inom domstolsväsendet m.m.). När det gäller frågor om utbildning och information har regeringen ändrat i domstolarnas instruktioner så att lagmännen vid tingsrätterna respektive länsrätterna samt hovrätterna och kammarrätterna, efter samråd med , skall svara för att nämndemännen får introduktionsutbildning och regelbunden information (SFS 1999:85–88). Det råder en bred politisk enighet om att nämndemannamedverkan i våra domstolar är av stort värde av flera skäl. Nämndemännens medverkan är en garanti för att verksamheten vid domstolarna ligger i linje med allmänna värderingar i samhället. Nämnde- männens medverkan bidrar också till att medborgarnas förtroende för domstolarnas verksamhet upprätthålls. En annan viktig faktor är att nämndemännens medverkan i våra domstolar bidrar till att tillgodose medborgarnas intresse av insyn i den dömande verksamheten. Mot denna bakgrund är det viktigt att bevara och utveckla nämndemannainstitutet och säkerställa att lekmannainflytandet i den dömande verksamheten också har allmänhetens förtroende och legitimitet. Nämndemannasystemet har kritiserats för att rekryteringen av nämndemän inte speglar sammansättningen av befolkningen med avseende på ålder liksom social och etnisk bakgrund. Regeringen gör den bedömningen att det är viktigt att stärka nämndemannainstitutets ställning. För att fylla sin roll att upp- rätthålla medborgarnas förtroende för och insyn i domstolarnas verksamhet är det viktigt att engagera fler medborgare i uppdraget som nämndeman. De erfarenheter nämndemännen har från olika samhällsområden är värdefulla för domstolsväsendet som de insikter en nämndeman får genom sitt uppdrag ofta utgör en tillgång för annat samhällsarbete.