sou · GQB354 · 2003-01-01 00:00:00 — Syftet är enligt myndigheten att ge kunderna en bättre överblick över de olika uppvärmningsalternativens kostnader och därmed ge förutsättningar för bättre val. föreslår att det definieras tre typfastigheter: en villa med värme- behov om 15 MWh, en byggnad om 1 000 kvm med 15 lägenheter och ett behov om 193 MWh samt en uppvärmd yta om 10 000 kvm och ett värmebehov om 1 370 MWh. Dessa fastigheter jämförs över tiden och uppgifter om fjärrvärmekostnader jämförs med andra uppvärmningsformer för att få en samlad prisbild. 4.1.2RRV 2000:20 Kunden är lös – konsumenternas agerande på de omreglerade el- och telemarknaderna () har gjort en enkätstudie av konsumen- ternas agerande på el- och telemarknaderna, vilka omreglerades 1996 (el) och 1993 (tele). Av enkätstudien framkom bl.a. följande: -Konsumenternas kännedom om möjligheten att välja teleopera- tör är mycket god (). -av de konsumenter som känner till omregleringen tycker att det varit ganska eller mycket svårt att jämföra bolagens erbjudanden, medan inte alls försökt. -En fjärdedel av konsumenterna har utnyttjat möjlig- heten att byta leverantör. -av konsumenterna tycker att det är lätt att kontrollera att telefonräkningen stämmer men drygt en fjärdedel tycker att det är svårt eller mycket svårt. Finns det behov av att utvidga prisinformationslagens tillämpningsområde? -känner till att det finns möjlighet att välja el- leverantör. -av de konsumenter som känner till omregleringen tycker att det varit ganska eller mycket svårt att jämföra bolagens erbjudanden, medan inte alls försökt. tycker att det varit ganska eller mycket lätt att jämföra. -har bytt leverantör. -av konsumenterna tycker att det är lätt att kontroller att elräkningen stämmer, men tycker att det är svårt eller mycket svårt. I rapportens slutsatser framkommer att det föreligger stora likheter men också några betydande skillnader mellan konsumenternas beteenden på el- och telemarknaderna. I båda fallen har konsu- menterna haft god kännedom om omregleringarna och möjligheten att välja el- och teleleverantörer. En stor del av konsumenterna tyckte att det var svårt att välja leverantör och många konsumenter uppgav att de hade svårigheter att förstå sina räkningar (flest avseende elektrisk kraft) samt att de inte kände till hur mycket de skulle kunna spara om de bytte leverantör eller hur stora deras kostnader var med befintlig leverantör. Beträffande den sista upp- giften var skillnaden mellan el- och telesidan stor; betydligt större andel av konsumenterna angav svårigheter beträffande elektrisk kraft. Vid en sammanfattande analys av båda marknaderna fram- kommer i rapporten att det mest slående resultatet av undersök- ningen är att resultaten för de båda marknaderna i huvudsak är likartade. I slutsatserna anges att det finns en tydlig tendens till polarisering mellan aktiva och passiva konsumenter, vilket tar sitt uttryck i hur de sökt information, om de jämfört olika erbjudan- den, om de bytt leverantör och om de framfört eventuella klago- mål. Fram tonar bilden av liten grupp mycket aktiva konsumenter som sökt information aktivt och som tyckt det varit relativt enkelt att jämföra erbjudanden från olika bolag. Majoriteten av konsu- menterna har tagit del av informationen passivt och avvaktar med att byta leverantör. Enkätundersökningen visar på skillnader i hur aktiva konsumenterna varit mellan olika grupper, där höginkomst- tagare och män i större utsträckning varit de aktiva. Det är i huvudsak ekonomiska motiv som varit avgörande för om konsu- Finns det behov av att utvidga prisinformationslagens tillämpningsområde? menten ifråga har bytt bolag, mycket mer sällan missnöje med tidigare leverantör. 4.1.3RRV 2001:10 Att skapa aktiva konsumenter – och stöd till konsumenterna på elmarknaden Rapporten pekar i kapitlet om analys och slutsatser på en del problem för konsumenterna på elmarknaden. För det första har konsumenten svårt att förstå hur elmarknaden fungerar, t.ex. skill- naden mellan elhandel och nätverksamhet. Vidare har konsumenten svårt att skaffa sig en överblick över marknaden och jämföra olika elhandelsföretags priser. Jämförelsen försvåras av att olika företag presenterar priset på olika sätt, t.ex. med eller utan fasta avgifter. Många konsumenter har också svårt att förstå sina elräkningar, vilket medför att de får svårt att göra prisjämförelser. Det uppstår vidare problem för många konsumenter i samband med själva bytet av elleverantör, bl.a. genom att elhandelsföretagen inte använder samma begrepp avseende anläggningsidentitet. RRV har i rapporten funnit att myndigheterna prioriterat stödet till konsumenterna på elmarknaden relativt lågt delvis beroende på att det inte funnits några specifika krav från statsmakterna på att sådant stöd skulle prioriteras. Det synes ha rått oklarhet om respektive ansvarsområden avseende underlag för prisinformation. RRV föreslog i rapporten att Konsument- verket dels bör följa upp vilka effekter och problem som uppstått för konsumenterna efter omregleringen av elmarknaden, bl.a. genom att göra klagomålsanalyser, dels kontinuerligt bör göra sam- manställningar av vilka prioriteringar verket gjort mellan åtgärder inom olika verksamhetsområden och grunderna för dessa priorite- ringar, dels ock bör fortsätta ansträngningarna för att få fram gemensamma branschstandarder för utformning av elräkningar och jämförpris för el. Finns det behov av att utvidga prisinformationslagens tillämpningsområde? 4.1.4Post- och Dnr 01-8306 Allmänhetens klagomål på teleområdet – Konsekvenser av den tekniska och ekonomiska utvecklingen på telemarknaden () är sektorsmyndighet på teleområdet, vilket innebär att myndigheten skall följa utvecklingen på teleom- rådet och bevaka att alla invånare får effektiva telekommunika- tioner till rimligt pris. Myndigheten har ett övergripande ansvar för att telemarknaden fungerar effektivt ur såväl konsument- som konkurrensperspektiv. Många klagomål som inkommer till PTS från allmänheten faller inte inom ramen för PTS tillsynsverksamhet som t.ex. abonnemangsvillkor, marknadsföring och prisinforma- tion. Många klagomål grundar sig på missförstånd och otydlig information från någon av de inblandade parterna. inledde PTS ett samarbete med (). CINT skall tillhandahålla bl.a. aktuell förteckning över operatörer inom fast telefoni, mobil telefoni och Internet samt operatörernas priser på den svenska marknaden. Informationen skall tillhandahållas på Internet. CINT skall vidare tillhandahålla teleräknare, vilken är en interaktiv prisjämförelse där konsumenten kan ange sitt trafik- mönster och utifrån detta kunna få besked om vilka prisskillnader som föreligger mellan de olika operatörerna. Målet är att informa- tionen skall underlätta för konsumenten att på ett överskådligt sätt få vägledning till val av den operatör som passar deras preferenser bäst. I rapporten konstateras att det beträffande mobiltelefoni före- kommer många olika former av abonnemang, och att det därför är svårt att göra prisjämförelser på området. De olika operatörerna varierar priserna för de olika abonnemangstyperna genom att sätta olika månadsavgifter och samtalstaxor som abonnenterna erbjuds volymrabatter. Förutom dessa olika faktorer skiljer sig dessutom mobiloperatörernas debiteringsintervall från 10-sekun- dersintervall till 1-sekundsintervall. Vad avser Internetabonnemang anges i rapporten att det finns ett antal olika abonnemangsformer på privatmarknaden. En del är s.k. gratis abonnemang, vilka ofta erbjuds tillsammans med andra mervärden såsom innehållstjänster och dylikt. Trafikbaserade betal- abonnemang innebär att kunden betalar dels en fast månadsavgift, dels en avgift utnyttjad tid. Det finns även begränsade fastprisabonnemang i vilka kunden betalar en fast månadsavgift som berättigar till ett visst antal kostnadsfria surftimmar och att Finns det behov av att utvidga prisinformationslagens tillämpningsområde? överskjutande surftid debiteras, normalt med vanlig lokalsam- talstaxa. För kunder som har bredbandsuppkoppling erbjuds obe- gränsade fastprisabonnemang, s.k. flatrate, vika innebär att kunden betalar en fast månadsavgift som är oberoende av uppkopplingstid. 4.1.5Mobiltelemarknaden i ur ett konsument- och konkurrensperspektiv – en rapport från , och Rapporten är en uppföljning av en rapport , Svenska mobiltele-marknaden ur ett konsument- och konkurrensperspek- tiv, i vilken de tre myndigheterna konstaterade att den svenska mobiltelemarknaden inte fungerade tillfredsställande. I den upp- följande rapporten konstateras att mobilmarknaden alltjämt präglas av oligopolliknande struktur och att det finns brister i konkur- rensen på mobilteleområdet. Vad gäller prisinformation och mark- nadsföring mot kund konstateras i rapporten (sid. 26 ff) i huvudsak följande. En väl fungerande konkurrens förutsätter att konsu- menterna har tillräcklig information om produkternas egenskaper och priser. För att konsumenterna skall kunna jämföra samtals- priser och olika abonnemangsformer måste de ta hänsyn till en rad olika aspekter, bl.a. när de flesta samtalen rings, om det finns volymrabatter, vilka tilläggstjänster som finns och om det lönar sig att köpa en subventionerad telefon med bindningstid. Att jämföra de olika mobilteleoperatörernas erbjudanden är ofta svårt. Rapporten ifrågasätter om konsumenterna har tillräcklig informa- tion om priser och olika abonnemangsformer för att kunna göra rationella val. Förutom att det finns flera olika former av abonne- mang med skiftande samtalspriser skiljer sig dessutom mobil- operatörernas debiteringsintervall åt. Såsom exempel varierar förhållandet mellan den fasta avgiften och nivån på samtalstaxorna för olika abonnemangstyper, mobilteleoperatörerna erbjuder olika former av volymrabatter, mobiltelefoner subventioneras varvid denna subvention ofta kombineras med längre bindningstider på abonnemanget samt erbjuder mobilteleoperatörerna olika former av kontantkort och pott-abonnemang. och Europolitan har efter en dom i i princip slutat erbjuda pott-abonnemang till konsumenter och erbjuder i stället mobiltelefonabonnemang där konsumenten betalar en fast månadsavgift och sedan ett bestämt pris för själva telefonsamtalen. Tele2 har kvar olika typer av pott-abonnemang. Finns det behov av att utvidga prisinformationslagens tillämpningsområde? Sammantaget är det svårt att redovisa rättvisande prisjämförelser. Sett ur abonnentperspektiv kan, enligt rapporten, bristen på god prisinformation medföra att kunden lämnas at fatta beslut utifrån svårbedömbar information, och därmed i slutändan få en abonne- mangsform som inte är den bästa för just dennes behov av mobil teletjänst. 4.1.6Konkurrensverkets rapport 2001:5 Konsumentrörlighet på de finansiella marknaderna Rapporten har utarbetats på uppdrag av regeringen och redovisar resultatet av ett gemensamt projekt mellan och efter samråd med . Uppdra- get för och var att utreda och analysera hur stor rörligheten på de finansiella marknaderna är, utreda vilka hinder, svårigheter och andra faktorer det finns som kan ha en hämmande effekt för konsumenternas vilja och möjlighet att byta bank och försäkringsbolag samt föreslå lämpliga åtgärder för att öka konsumentrörligheten på dessa marknader. I rapporten har genomförts intervjustudier med 2 000 slumpvis utvalda konsu- menter samt djupintervjuer med konsumenter som redovisat problem med byte av bank och intervjustudie med företrädare för banker. Vidare har inhämtats erfarenheter från olika aktörer och myndigheter. Enligt rapporten kom utredarna fram till i huvudsak följande. Både bank- och försäkringsmarknaderna karaktäriseras av att ett fåtal stora företag tillgodoser en betydande andel av mark- nadens behov, men det finns särskilt på bankmarknaden ett antal mindre företag som konkurrerar med de större företagen. De hushåll som har bolån, (ungefär hälften av alla hushåll), skulle kunna spara betydande belopp genom att aktivt välja vilken bank de vänder sig till. Även övriga hushåll kan spara pengar på byte av bank. Mot bakgrund härav borde rörligheten på bankmarknaden vara större än de som har flyttat ett eller flera bank- engagemang . På försäkringsmarknaden är konsumenterna mer benägna att byta försäkringsbolag trots att besparingspotentialen är betydligt lägre. Enligt konsumenterna utgör inte olika tekniska hinder, såsom lagar och avtal, koder, kontonummer, beskattningsregler m.m, begränsande faktorer av betydelse för kundrörligheten på bank- och försäkringsmark- naderna. I stället utgör den komplexa valsituationen som en konsument utan särskilda kunskaper på det finansiella området står Finns det behov av att utvidga prisinformationslagens tillämpningsområde? inför då det gäller att byta bank ett avgörande hinder. Konsu- menterna har svårt att väga kvalitetsfaktorer som närhet till bank, personliga relationer och trygghet mot tjänsteinnehåll och pris och konsumenten vet generellt inte vad han betalar för olika banktjänster. Konsumenten har svårt att jämföra alternativ vare sig inbördes eller i förhållande till dem han redan använder. Tjänste- innehållet uppfattas som otydligt kan inte utvärderas och ställas i relation till priset, eftersom priset också är oklart. Bankbytet upplevs som meningslöst eftersom det är otydligt vilka effekter det kan leda till och vad som krävs för att genomföra det. Konsu- menten tycks stå ensam när han skall utvärdera alternativen och fatta beslut. I vart fall förefaller bankerna inte sträva efter att förklara hur de kan tillgodose konsumenternas finansiella behov på ett bättre sätt än konkurrenterna. I rapporten lämnas förslag till åtgärder. Bland annat föreslås att konsumentinformationen bör utökas och fördjupas för att underlätta för konsumenterna att göra rationella val. Ansvaret för sådana åtgärder föreslås i första hand åvila den bransch som tillhandahåller den aktuella tjänsten. Vidare föreslås att verksamheten vid Konsumenternas bank- och förstärks och att byrån tar ett övergripande ansvar för den fortsatta konsumentinformationen. I rapporten förslås även att utredningen om prisinformationslagen (Ju 2001:06) grundligt analyserar frågan om en utvidgning av lagens tillämpningsområde på det finansiella området samt att det även bör övervägas om inte det skall finnas ett samlat regelverk för finansiella tjänster. 4.2Utredningens enkätundersökning till konsumentvägledare och energirådgivare För att få en uppfattning om det föreligger ett konsumentbehov av utvidgning av prisinformationslagens tillämpningsområde har Pris- informationsutredningen genomfört en internetbaserad enkät- undersökning riktad dels till kommunala energirådgivare dels till konsumentvägledare. Undersökningen administrerades av Konsu- mentverket E-postadresser till 250 energirådgivare hämtades från Energi- myndigheten och adresser till 300 konsumentvägledare från Konsu- mentverket. Dessa inbjöds genom ett e-postmeddelande att deltaga i undersökningen och kunde genom en länk koppla upp sig på webbplatsen med enkätformuläret. Ett bortfall av ett 50-tal energi- rådgivare noterades genom att obeställbar e-post kom i retur. Finns det behov av att utvidga prisinformationslagens tillämpningsområde? konsumentvägledargruppen föredrog konsumentkontor/med- borgarkontor med flera vägledare att lämna ett gemensamt svar. Underlagen för bägge enkäterna kom på så sätt att omfatta ca 200 personer. Enkät om prisinformation på energimarknaden omfattade 7 frågor med svarsalternativ samt möjlighet att lämna komplette- rande information i fri text. Den besvarades av 117 energirådgivare. Över hälften av rådgivarna () redovisar en ökning av frågor om elpriser och jämförelser med alternativa energiformer. Konsu- menter har svårt att jämföra elpriser på grund av svårbegriplig information () eller olika taxekonstruktioner (). Vanliga frågor kring elpriser är: Vilket bolag har den billigaste elen?, Hur ska jag göra för att byta?, För hur ska man binda elpriset? Frågor kring byte av energiform är mer tekniska: Vad är det för skillnad på jord- och bergvärme?, Var får man tag i pellets? men också den grundläggande frågan: Hur ska man kunna jämföra? Enkät om prisinformation på avreglerade marknader omfatta- de samma frågor om energimarknaden som ställdes till energiråd- givare samt ytterligare 7 frågor om telefonimarknaden med frågor om fast och mobil telefoni, 6 frågor om internet samt 4 frågor om finansiella tjänster. Enkäten besvarades av sammanlagt 116 vägleda- re/konsumentkontor. Konsumentvägledarnas svar på energifrågorna visar samma bild som energirådgivarnas enkätsvar: Det är en ökning av frågor om elpriser () och jämförelser med alternativa energiformer () och konsumenter har svårt att jämföra priser på grund av svårbegriplig information och/eller olika taxekonstruktioner. Beträffande telefoni finns det en mindre ökning av antalet pris- frågor (). Många konsumenter anser informationen vara svårbegriplig () men svårigheter att jämföra priser beror i huvudsak på olika taxekonstruktioner (). Endast ett fåtal konsumenter har ställt frågor om prisinforma- tion för abonnemang, digitala produkter, varor och tjänster som marknadsförts på internet. I de fall konsumenter begärt hjälp har informationen varit bristfällig() eller svårbegriplig (). Svaren som gäller finansiella tjänster visar att konsumentväg- ledarna relativt sällan får frågor om kostnader och avgifter för finansiella tjänster av vägledarna har fått 10 frågor eller färre. Frågorna gäller i huvudsak kreditgivning () och sakförsäkring () och problemet är att konsumenterna upplever informationen som bristfällig () eller svårbegriplig (). Finns det behov av att utvidga prisinformationslagens tillämpningsområde? I en avslutande allmän fråga om konsumentvägledarna upptäckt andra branscher, produktkategorier eller marknadsföringskanaler där prisinformationen behöver förbättras finns ett brett spektrum av svar. Tjänster av olika slag; frisör, foto, reparationer etc. framstår dock som områden där det brukar finnas brister i prisinforma- tionen. 4.3Inhämtade uppgifter i övrigt har lämnat följande upplys- ningar: Det är byråns erfarenhet är att det föreligger ett stort behov av samlad lagstiftning på området och ett behov av skyldighet att öppet vid marknadsföring redovisa prissättning, grunderna för denna och avgifter mm. Lagstiftningen på försäkringsområdet är svåröverskådlig och svårtillgänglig, då det i lagarna saknas konkreta anvisningar om vad som skall upplysas vid marknadsföringen. I stället hänvisar lagarna till föreskrifter från , vilka inte återfinns i lagboken. Det vore önskvärt om det i en lag stadgas skyldighet att ange pris, avgifter mm och alla sådana kostnader som är förutsebara och inte påverkas av kapitalets förräntning eller avkastning samt att det i lagen beträffande sådana kostnader som uppkommer då man vidtar förändringar av kapitalet skulle krävas att dessa kostnader specificeras samt att grunderna för beräkningen av varje sådan kostnad anges vid marknadsföringen. Närmare föreskrifter borde kunna lämnas av myndighet som regeringen bestämmer. har mottagit ungefär 900 frågor/ärenden som avsåg livförsäkringar (dvs. kapital- och pensionsförsäkringar). Av dessa var relaterade till enbart avgifter och kostnader. Avgifts- frågor kan också finnas i de övriga frågorna/ärendena, men vid kodningen av samtalen har andra frågeställningar bedömts vara viktigare, vilket medför att avgifts- och kostnadsfrågorna inte syns i statistiken. Representant för Stiftelsen och har uppgett att det enligt byråns uppfattning föreligger en ovilja på marknaden att öppet ge information om avgifter mm, förmodligen Finns det behov av att utvidga prisinformationslagens tillämpningsområde? av rädsla för att blotta höga kostnader. Det är inte lätt för konsu- menterna att få sådan information att de kan jämföra olika alter- nativ på ett enkelt sätt. Konsumenterna efterfrågar ofta jämförelser från byråns sida. Konsumenternas Bank- och har till utredningen givit in en förteckning över samtliga frågor som ställts till byrån angående avgifter och kostnader till och med . har sammanlagt 367 frågor på dessa områden ställts till byrån. Av dessa har 167 frågor avsett frågor om betalningsförmedling (varav 49 avsett giro, 32 kort, 32 utlandsbetalningar, 7 autogiro, 5 check, 9 utländsk check, 8 överföringar samt 25 övrig betalningsförmedling), och 85 frågor avsett värdepapper (varav 14 avsett aktier, 18 depåer, 39 värdepappersfonder och 14 obligationer). Resterande 115 frågor har avsett olika former av lån (sammanlagt 45 stycken), olika former av sparande (totalt 23 stycken), bankfack (17 frågor) samt övrigt (30 frågor). Av det insända materialet framgår att konsumenterna vid många tillfällen ställt sig frågande dels till att banken eller finansinstitutet över huvud taget tar ut någon avgift för tjänsten ifråga, dels den uttagna avgiftens storlek. Konsumenterna har också till betydande del ställt frågor kring höjning av avgifter utan föregående infor- mation. Materialet ger dock inte något närmare underlag för bedömning av hur bankerna och kreditinstitutens marknadsfört sina tjänster och nyttigheter. 5.1.1Utvidgning av prisinformationslagens tillämpningsområde Som behandlats i tidigare avsnitt (se avsnitt 2.1) finns de huvud- sakliga bestämmelserna om prisinformation vid marknadsföring av varor och tjänster riktad till konsumenter i prisinformationslagen. Därjämte finns för olika rättsområden åtskilliga bestämmelser i andra lagar, förordningar och föreskrifter. Ett generellt stadgande om marknadsföring av produkter, oavsett vilken produkt som avses, finns i 4 § marknadsföringslagen. Prisinformationslagen omfattar endast marknadsföring av bestämda varor och tjänster. När lagen trädde 1992 utgjorde den i stora drag en kodifiering av gällande praxis rörande prisinformation enligt marknadsföringslagen. Det förtjänar att framhållas att prisinformationslagen kom till i ett tidsskede då jordbrukssektorn i väsentliga hänseenden avreglerades, och ett primärt intresse för lagstiftaren synes ha varit marknadsföring av livsmedelsprodukter. Varken elmarknaden eller telefonimarknaden var avreglerade och mobiltelefonin hade inte den omfattning som den har , vartill kommer att utbudet då var homogent till skillnad från vad som gäller. Inte heller hade användandet av Internet sådan omfattning som . De finansiella marknaderna har fått ökad betydelse för konsumenterna och avregleringen har inneburit att det vuxit fram en mängd olika tjänster på det finansiella området. Sammantaget har marknaderna för konsumenterna ändrats väsentligt på de angivna områdena sedan prisinformationslagens tillkomst. Prisinformationslagen omfattar, som nämnts, endast varor och tjänster. Det saknas en samlad och enhetlig lagstiftning beträf- fande prisinformation vid marknadsföring av samtliga nyttigheter som tas i anspråk av konsumenter, även om den nu gällande lag- stiftningen självfallet täcker en stor del av konsumenthandeln. Det råder , vilket också konstaterade i sitt betänkande SOU 2000:29, tveksamhet om hur långt prisinformationslagens tillämpningsområde sträcker sig beträffande tjänster av finansiell karaktär. Även på vissa andra områden råder osäkerhet om nyttigheterna är att anse som vara eller tjänst eller som något annat och i så fall med konsekvensen att marknadsföringen faller utanför prisinformationslagens tillämp- ningsområde. Det skulle visserligen kunna hävdas att 4 § marknadsföringslagen – som en generell basreglering – utgör ett tillräckligt komplement beträffande sådana nyttigheter som inte omfattas av prisinfor- mationslagen. En genomgång av praxis visar emellertid att marknadsföringslagen inte tillämpats i någon större omfattning när det gäller prisinformation utanför prisinformations- lagens tillämpningsområde. Till detta kommer att gränsdragnings- problem, särskilt rörande vad som är en tjänst, lätt kan uppkomma.