sou · GQB3105d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Denna myndighet skall väljas bland dem som har, eller kommer att ha, sakkunskap och ansvar inom vattenområdet. Därigenom skapas förutsättningar för att fullt ut kunna nyttja sakkunskap från samtliga områden och därmed kunna verka med ett helhetsperspektiv i tillsynen. Inrättandet av samverkansområden, enligt förordningen om åtgärder för fredstida krishantering och höjd beredskap, visar på samverkansmodellen som en kvalificerad arbetsform för att uppnå tillfredsställande lösningar av komplexa problem avseende upprätthållande av samhällets beredskap. Jag vill lyfta fram två möjliga vägar för att inrätta en övergripan- de tillsynsmyndighet som kan föreskriva beredskapsåtgärder för att vattenförsörjning skall fungera under svåra påfrestningar och i krig samt kräva åtgärder i fråga om kvantitetsmål. Det ena alternativet är att lägga det övergripande tillsynsansvaret av beredskapsåtgärder för vattenförsörjning på de kommande vattenmyndigheterna. Vid ett begränsat antal vattenmyndigheter, med mitt förslag fem stycken, bör de även kunna nyttjas för uppgifter som annars skulle ligga hos nationella myndigheter. En av dessa myndigheter åläggs i detta alternativ, för samtliga vattenmyn- digheter, ett samverkansansvar på central nivå. Vattenmyndig- heterna är ansvars- och verksamhetsmässigt likställda, men en av dem i samverkan med övriga, företräder samtliga vad avser övergripande tillsynsansvar för beredskapsfrågor. Vattenmyndigheterna kommer att ha en bred kompetens inom vattenområdet samt en helhetssyn på vattentillgång och vatten- användning som utgör en väsentlig styrka i tillsyns- och beredskapsarbetet. Vattenmyndigheternas övriga uppgifter stödjer deras förmåga till en samordnad tillsyn. Den av vattenmyndig- heterna som enligt denna modell åläggs det övergripande tillsynsansvaret bör, enligt utredningens mening, föras in bland de Tillsyn av beredskapsåtgärder för vattenförsörjningen myndigheter som har särskilt samverkans- och bevakningsansvar enligt förordningen om åtgärder för fredstida krishantering och höjd beredskap (2002:472) och ingå i ett eller flera samverkans- områden. Det andra alternativet är att lägga ett övergripande tillsynsansvar av beredskapsåtgärder för vattenförsörjningen på en av de centrala myndigheter som har en viktig roll inom samhällets försörjning med vatten. Även i detta fall torde modellen att utöva det övergripande tillsynsansvaret i samverkan med berörda centrala myndigheter vara den mest lämpade av samma skäl som redovisats ovan. Det är vatten av dricksvattenkvalitet som nyttjas i nära nog all vattenförsörjning av samhället. Regeringen har i direktivet till utredningen framhållit betydelsen av försörjningen med dricks- vatten. Med dessa utgångspunkter och nuvarande uppgiftsfördel- ningen på de centrala myndigheter som handhar vattenfrågor är den myndighet som rimligen bör åläggas det övergripande tillsynsansvaret för vattenförsörjning om man skulle välja detta alternativ. Jag väljer emellertid att förorda det första alternativet, att lägga det övergripande tillsynsansvaret av beredskapsåtgärder för vatten- försörjningen på de kommande vattenmyndigheterna, med en av dessa som företrädare för samtliga vattenmyndigheter på central nivå. De främsta skälen för detta val är att vattenmyndigheterna kommer att handha allt vatten inom sina områden och kommer därmed att arbeta med alla berörda centrala myndigheter, organisationer och övriga aktörer. Vattenmyndigheterna är ansvariga för åtgärdsprogram och förvaltningsplaner och därmed för de redskap som i är av störst betydelse för att förebygga risker. Inte minst behovet av kompetens med avseende på ekologiska kris- och katastrofsituationer säkerställs väl genom att anförtro vattenmyndigheterna beredskapsansvaret. De är dessutom ytterst ansvariga för den övervakning som är en viktig komponent i beredskapsarbetet. Vattenmyndigheterna kommer även, genom sina uppgifter och sitt arbetssätt, både regionalt och lokalt, att upprätthålla en stor kontaktyta mot alla berörda på dessa nivåer. Genom den kompetens som kommer att finns i de fem vattenmyndigheterna tillsammans får man en samlad kunskap och helhetssyn vad avser vattenförhållandena i sin helhet som inte kan uppnås med någon annan lösning. Tillsyn av beredskapsåtgärder för vattenförsörjningen Det råder alltså knappast något tvivel om att en ordning som innebär att vattenmyndigheterna åläggs det övergripande beredskapsansvaret är det alternativ som bäst tillgodoser kraven på kompetens och helhetsperspektiv och innebär enklast beslutsvägar och därmed högsta kostnadseffektivitet. Kraven på kompetens och fortsatt verksamhet inom nuvarande ansvarsområden för dagens övriga vattenmyndigheter kvarstår i bägge alternativen. Det betyder att – liksom för övrigt exempelvis och har viktiga expertuppgifter även framgent inom detta område. Tillkommer gör uppgiften att genom samordning nå den övergripande tillsynen av vattenförsörjningen. På den regionala nivån blir strukturen densamma i båda alternativen. Införandet av vattenmyndigheterna ger även nya möjligheter att på den regionala nivån samordna tillsynen av beredskapsåtgärder avseende vattenförsörjning. De skall, i detta förslag, verka inom tillsynskedjan central – regional – lokal nivå genom att förstärka den regionala samordningen med vatten- distriktet som bas, utan att någon ny nivå bildas. Detta förhållande skall inte förändra länsstyrelsernas uppgifter som områdesansvariga vid allvarliga kriser och civilt försvar. Genom vattendistriktens geografiska anpassning till vatten- föringen ökar möjligheterna att även från beredskapssynpunkt ha kontroll på vattnet längs hela dess väg. Detta förhållande är särskilt viktigt under extraordinära förhållanden, då vattnet t.ex. kan vara en transportör av föroreningar och smitta. Vattenmyndigheterna kan inom sina distrikt åläggas ansvar för uppföljning av beredskapsläget. Detta kan innefatta att i samverkan med andra aktörer genomföra de årliga risk- och sårbarhetsanalyser som ingår i det nya planeringssystemet för krishantering. I direktiven till utredningen anges att frågan om finansiering av beredskapsåtgärder skall belysas. Med de förslag jag lämnar i kap. 7 anser jag att resurser skall kunna skapas som också kan komma beredskapsplaneringen till del.