sou · GQB3118d3 · 2003-01-01 00:00:00 — IHT-index fångar inte förändringar i skatte- och marginalsatser eftersom produktion, import och försäljning är beräknade till bas- pris. Därför görs efter reflateringen korrigeringar för förändringar i produktskatter och subventioner. Sådana förändringar påverkar den beräknade användningen till mottagarpris och medför alltså att IHT-index (implicit) justeras. Data som är direktberäknade, alltså med full identifikation avse- ende både produkt och användning, beräknas i såväl löpande som Det gäller hushållens konsumtionsutgifter och export, samt de kända värdena. Alla data för en årgång beräknas i systemet, eller läggs in i sy- stemet. Därefter tar ytterligare justeringar vid. Justering till beräknade totaler i löpande priser När den nya strukturen är skapad görs en avstämning till de totaler för insatsförbrukning respektive fast bruttoinvestering i löpande priser som beräknats utifrån statistikkällorna. Eventuella differen- ser mellan de värden som beräknats i systemet och de värden som beräknats från statistikkällorna fördelas proportionellt på de ingå- ende produkterna. Första korrigering av produktbalanser och beräkning av fasta priser När den fullständiga T/A-tabellen i löpande priser är skapad börjar en produktvis avstämning. Avstämningen är inte fullständig, utan görs huvudsakligen för att identifiera inkonsistenser och felaktig- heter. Eventuella upptäckta felaktigheter korrigeras. Därefter defla- teras systemet, dvs. alla värden i tabellen beräknas i fasta priser ge- nom att värdet i löpande priser divideras med relevant prisindex. Insatsförbrukning och investeringar deflateras med IHT-index, med korrigering för ändringar i skattesatser. 4.3Avstämning av BNP från produktions- och användningssidan När T/A-tabellerna är beräknade och sammanställda i både löpande och fasta priser börjar det egentliga analys- och avstämningsarbetet. Först läggs eventuell tillkommande information om ändrade strukturer in. Det är oftast data från intermittenta undersökningar. Exempel är undersökningen om insatsförbrukningen i tillverk- ningsindustrin, som görs för en tredjedel av branscherna. Liknade undersökningar har i viss mån gjorts för insatsförbrukning i primärkommuner och landsting. Därefter börjar, produktvis, avstämningen för de drygt fyra- hundra produktbalanserna. Det är inte ovanligt att det i förstone uppstår residualer mellan tillgångs- och användningssidan i de olika summa tillgång avviker från summa an- vändning. Vissa produktbalanser är så definierade och beräknade att några residualer definitionsmässigt inte skall kunna uppstå. Om det ändå har blivit diskrepanser beror det på att någon felaktighet begåtts, vilket i allmänhet är lätt att rätta till. I samband med balansavstämningen läggs lagerinvesteringarna in. Som nämnts tidigare är produktinformationen vad gäller lager- investeringarna ofullständig eller relativt grov. Fördelning ner på detaljerad produktgrupp sker med ledning av de residualer som uppstått på produktgrupperna. Produktavstämningarna innebär en kontroll av de beräkningar och strukturer som systemet innehåller. Med hänsyn till föränd- ringar av tillförseldata och känd användning kan produktstruktu- ren i insatsmatrisen och i maskininvesteringsmatrisen korrigeras. Handelsmarginalerna kan också bli föremål för justering efter rim- lighetsprövning. Produktavstämningarna innebär att det kan uppstå avvikelser mellan systemets totaler för insatsförbrukning och investering i olika branscher i förhållande till de ursprungligen beräknade tota- lerna. Avstämning mot beräknade totaler görs efter en första om- gång av produktavstämningar. Avvikelser fördelas proportionellt. Avstämningarna görs simultant i löpande och fasta priser. Det innebär att för varje avstämningsåtgärd som vidtas måste beslut fattas om ändringen skall påverka både löpande och fasta priser, eller endera löpande eller fasta priser, och alltså påverka prisindexen och/eller volymutvecklingen. På ett relativt tidigt skede i avstämningsarbetet framställs också branschvisa analystabeller med produktion, insatsförbrukning och förädlingsvärden i löpande och fasta priser. Tabellerna i löpande priser kompletteras med andra variabler i inkomstbildningskontot, löner och kollektiva avgifter och övriga produktionsskatter och subventioner. Då kan också de branschvisa driftsöverskotten be- räknas. Sysselsättningsberäkningar är en integrerad del av nationalräken- skaperna. De innehåller uppgifter om medelantal sysselsatta och arbetade timmar, med uppdelning på företagare och anställda. I analysarbetet kombineras data över produktion, insatsförbrukning, förädlingsvärden, löner m.m. med sysselsättningsuppgifter. branschvisa analyserna kompletteras med analys av arbetsprodukti- vitetsutveckling och förtjänstutveckling. Fortsatt analys och avstämning I det fortsatta analys- och avstämningsarbetet bedöms alltså pro- dukter och branscher, tillgång och användning, priser och volymer. Tidsserieaspekten har stor betydelse, särskilt i fasta priser. Det är också viktigt att titta på storleken på revideringar i förhållande till preliminära beräkningar, kvartalsräkenskaper och preliminära års- räkenskaper och orsaken till att skillnader uppstått. Analysen kan i princip leda till korrigering av vilken som helst av de ingående variablerna. Under analysen tas kontakt med företräda- re för olika primärstatistikproducenter, för diskussion av statistik- innehållet. NR-personal kan också ta del av uppgifter från enskilda företag för att bättre kunna tolka statistiken. Den analys som görs i nationalräkenskaperna leder ofta till att felaktigheter i primärstati- stiken upptäcks. är vid det tillfället primärstatistiken redan publicerad och i så fall korrigeras den knappast. Om felet upp- täcks före publiceringen korrigeras däremot primärstatistiken. Den allmänna ansatsen är att man försöker hålla fast vid under- lagsstatistik och grundmodeller så långt som möjligt. Men det visar sig alltid att vissa justeringar i förhållande till ursprungsberäkning- arna är nödvändiga. Det händer i stort sett aldrig att beräkningarna à priori går ihop på ett tillfredsställande sätt, alltså att BNP be- räknad från produktionssidan direkt ger samma resultat som BNP beräknad från användningssidan. Det svenska statistiksystemet är överbestämt i den bemärkelsen att det finns statistik som gör det möjligt att beräkna en fullständig produktionssida lika väl som en fullständig användningssida. Det förekommer att länder saknar lagerstatistik eller statistik om hushållens konsumtionsutgifter eller detaljerad investeringsstati- stik. Huvudansatsen i beräkningarna är då produktionssidan och någon del av användningssidan bestäms mer eller mindre residualt. Den möjligheten står inte till buds i , där det finns statistik över all användning. Underlagsstatistiken är i allmänhet väl utbyggd och detaljerad. Det är heller inte önskvärt eftersom det måste betraktas som en betydande svaghet att inte kunna göra fullständiga beräkningar från två sidor. Huvudansatsen i BNP-beräkningarna i ligger alltså på användningssidan. I avstämningen kan i princip alla variabler påverkas. Men det är i undantagsfall som de variabler som ingår i offentlig konsumtion i löpande priser ändras. Produktfördelningen kan justeras, men den totala insatsförbrukningen eller produktionen korrigeras sällan vad gäller offentlig konsumtion. Självklart kan avstämningsarbetet leda till att felhantering eller att konstigheter i grundmaterialet upptäcks och rättas till även för offentlig konsumtion, men några korrigeringar av direkta avstäm- ningsskäl görs mycket sällan. Det beror på att beräkningarna byg- ger på ett heltäckande och detaljerat underlag som svårligen kan ifrågasättas. Materialet för de offentliga sektorerna är också kom- plett så att det ger sektorernas totala transaktioner med underlag för att beräkna finansiellt sparande. Produktionsberäkningar är generellt svårare att verifiera, både vad gäller täckning och definitioner. Mycket av produktionsstati- stiken bygger på uppgifter från företagens bokföring. Det finns som bekant ett antal anledningar till att sådana uppgifter kan vara missvisande. Företagen, åtminstone de mindre, kan ha anledning att underrapportera sin produktion. Å andra sidan kan det finnas ett intresse att överrapportera förbrukningen av varor och tjänster. Det är också ibland svårt att göra de begreppsmässiga korrigeringar som är nödvändiga för att komma till nationalräkenskapernas defi- nitioner. Sammanfattningsvis leder det här till att de slutliga avstämning- arna, när alla andra kontroller, rimlighetsbedömningar och korri- geringar gjorts, innebär att insatsförbrukningen i näringslivets branscher korrigeras. De tabeller som slutligen publiceras innehåller fortfarande vissa restposter. mellan användning och produktion redovi- sas i tabell 4.1. Positivt tecken innebär att användningssidan ger ett högre belopp än produktionssidan. Tabell 4.1 Restpost mellan användning och produktion, priser (t-1) De restposter som kvarstår i produktbalanserna är vad avser varor- na dels ett uttryck för ofullkomligheter i produktfördelningen av lagerinvesteringarna. Det finns också inslag av inkonsistenser i kodningen av uppgifter från olika statistikgrenar. Det förekommer t.ex. att samma företag lämnar olika uppgifter om sina varor till statistiken om industrins varuproduktion och till utrikeshandels- statistiken. Sådant korrigeras ibland i NR efter kontakt med pri- märstatistikerna, men ibland görs ingen korrigering utan olikheter- na kommer istället till uttryck i residualer på balanserna. Residualer på tjänstebalanserna beror i allmänhet på bristande avstämning i kodningen mellan produktion/försäljning/import och användningen i form av konsumtion och export. Förekomsten av residualer på produkterna har ingen inverkan på BNP, men är ett problem vid framställningen av I/O-tabeller. Där- för är det viktigt att försöka stämma av alla balanser så att inga re- sidualer kvarstår. 4.5Sysselsättning, produktivitetsutveckling, förtjänstutveckling Sysselsättningsberäkningar utgör en integrerad del av nationalrä- kenskaperna. Sysselsättningsuppgifter beräknas med i huvudsak samma branschindelning som produktionsberäkningarna. Beräk- ningarna avser medelantal sysselsatta och arbetade timmar, med uppdelning på företagare och anställda. Dessa data kombineras med data över produktion, insatsförbrukning, förädlingsvärden, löner m.m. och den branschvisa analys som nämndes ovan kompletteras med analys av branschvis arbetsproduktivitetsutveckling och för- Analysen kan leda till korrigering av vilken som helst av de ingående variablerna. Vid analysen tas kontakt med fö- reträdare för olika primärstatistikproducenter för diskussion av statistikinnehållet. NR kan också ta del av uppgifter från enskilda företag för att bättre kunna tolka statistiken. Den analys som görs av NR leder ofta till att felaktigheter i pri- märstatistiken upptäcks. är vid det tillfället primärstatistiken redan publicerad och i så fall görs knappast någon korrigering av denna. Om felet upptäcks före publiceringen korrigeras däremot primärstatistiken. De svenska NR är kompletta i den meningen att de omfattar både produkträkenskaper (PR) och sektorräkenskaper (SR). PR ligger före SR i beräkningsgången, men beräkningen av en årgång är inte avslutad förrän såväl PR som SR är avslutade. Som beskrivits i avsnittet om sektorräkenskaperna är inte beräk- ningen av de institutionella sektorerna helt fristående från PR- beräkningen. De totala inkomsterna bestäms av storleken på BNP. Det innebär att utvecklingen av inkomsterna och deras fördelning på sektorer är en intressant analysvariabel, liksom det finansiella sparandets fördelning på sektorer. Det är svårt att säga hur SR- analysen påverkar PR. Mest fungerar den som ett stöd för bedöm- ningen. SCB gör också finansräkenskaper som mäter sektorernas finansiella sparande. är inte produktionen av nationalräken- skaper och finansräkenskaper tidsmässigt samordnade så att jämfö- relser mellan finansiellt sparande beräknad från den reala respektive finansiella sidan kan användas som stöd i avstämningsarbetet. 5 BNP från inkomstsidan 5.1Beräkningar av BNP från inkomstsidan görs i de svenska nationalräkenskaperna inte någon oberoende beräkning av BNP från inkomstsidan. De beräkningar som görs för inkomster i hela ekonomin, utgår från BNP till mark- nadspris från produktions- och användningssidan, som bestäms i produkträkenskaperna. I beräkningarna av BNP från inkomstsidan kommer den sammansatta förvärvsinkomsten (inkomst av närings- verksamhet i personliga företag) fram som residual. I beräkningarna av näringslivets branscher, i produkträkenskaperna, är det summan av driftsöverskott och sammansatt förvärvsinkomst som beräknas residualt. Försöksvisa beräkningar av BNP med hjälp av inkomststatistik Försöksvisa beräkningar av förädlingsvärden i näringslivet, med hjälp av i huvudsak inkomststatistik, genomfördes under för . De beräkningarna var uppdelade på grov bransch, institutionell sektor och med förädlingsvärdekompo- nenterna löner, kollektiva avgifter, övriga produktionsskatter och - subventioner samt driftsöverskott, brutto. Ansatsen vilade tungt på lönesummestatistiken KU (kontroll- uppgiftsstatistik) som var tillgänglig . Den redovisades med uppdelning på sektor och bransch med företaget som enhet och också med verksamhetsenhet som enhet. Med hjälp av den räknades företagsstatistikens lönesummor och driftsöver- skott upp till KU-nivå och transformerades till en funktionell branschindelning. Relationen mellan lön och driftsöverskott i före- tagsstatistiken användes också för att beräkna sammansatt för- värvsinkomst i personliga företag. Antalet personliga företagare hämtades från dåvarande centrala företagsregistret (numera FDB, På grund av omläggningarna, både av national- räkenskaperna och av primärstatistiken, har de fristående inkomst- beräkningarna legat nere . Förhoppningen är dock att de skall kunna återupptas och förbättras, eftersom de ger ytterligare möjligheter till kontroll och avstämningar. Förutsättningarna att göra beräkningarna har klart förbättrats med den nya företags- statistiken, som har en fullständigare täckning. Vad som ingår i beräkningen av BNP från inkomstsidan Vid beräkningen av BNP från inkomstsidan, för den totala ekono- min, ingår följande information: BNP till marknadspris från produkträkenskaperna. Består av produktskatter och övriga pro- duktionsskatter. Består av produktsubventioner och övriga produktionssubventioner. Utgifter för stat och kom- muner utan omperiodisering. Kontant utbetalda löner, inklusive förmåner, bokförda det år utbetalning sker. Tillägg görs för löneutbetal- ningar som inte rapporterats till skattemyndigheterna (svar- ta löner). De obligatoriska faktiska kollektiva avgif- terna noteras när de betalas med en månads omperiodisering. Avtalsreglerade avgifter följer bokföringsmässiga principer i företag och försäkringsbolag och bokföring hos offentliga myndigheter. Driftsöverskott netto, icke-finansiella företag. Bokförings- mässiga uppgifter har anpassats till NR-begrepp bl.a. i fråga om lagervärdering och definitionsskillnader mellan national- räkenskapernas insatsförbrukning och närmast motsvarande begrepp enligt företagsbokföring. Bokföringsmässiga avskriv- ningar har ersatts med kalkylerad kapitalförslitning med värde- ring till återanskaffningspris (current cost accounting). Driftsöverskott netto, finansiella företag. Driftsöverskottet är residualt beräknat med utgångspunkt från förädlingsvärdet till baspris i produktionsberäkningarna. Driftsöverskott netto, offentliga sektorn. Enligt räkenskaper för kommuner och socialförsäkring. Kalkylerade värden för kapitalförslitning. Driftsöverskott netto, ägarbebodda bostäder. Förädlingsvärde enligt produktionsberäkningarna. Kalkylerade värden för kapital- förslitning. Löner och kollektiva avgifter I löner och kollektiva avgifter ingår all ersättning från inhemska pro- ducenter till anställd arbetskraft inklusive naturaförmåner och arbets- givaravgifter för finansiering av pensions-, sjuk-, arbetsskade-, arbetslöshets- och lönegarantiförsäkring. I lönesumman skall också ingå inkomster av typen provision och arvoden, dricks och bonus. Definitionen avser summan av egentliga löner och kollektiva av- gifter. De två delarna beräknas och redovisas var för sig. Det totala värdet av egentliga löner för hela ekonomin bygger i huvudsak på statistiska bearbetningar av de årliga kontrolluppgifter (KU) som arbetsgivare lämnar till skattemyndigheterna. Sedan görs vissa tillägg och avdrag som har med avgränsningar, omklassifice- ringar och undertäckning att göra. Kontrolluppgifterna innehåller uppgifter om kontant bruttolön och andra skattepliktiga ersättningar som inhemska arbetsgivare redovisar till inkomsttagare och skattemyndigheter inför taxering- en. KU skall, enligt 3 kap. lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, lämnas för den som fått lön, arvode eller andra ersättningar eller förmåner som är skattepliktig inkomst av tjänst. Även om ett direkt arbetsgivar-/arbetstagarförhållande saknas skall KU lämnas av den som ger ut ersättning för utfört arbete om det finns en intressegemenskap mellan utbetalaren och arbetsgivaren. Exempelvis skall en personalstiftelse som är knuten till ett företag och ger någon form av skattepliktig förmån till företagets anställda, t.ex. fri semesterbostad, lämna kontrolluppgift. Sjuklön, som betalas av arbetsgivaren, redovisas som kontant lön på kontrolluppgiften. I nationalräkenskaperna accepteras, i brist på annan information, KU:s princip för registrering och klassificering av sjuklön. Det är en avvikelse mot de rekommendationer som ges i SNA/ENS. Uppgifterna från arbetsgivaren innehåller organisationsnummer och arbetsställenummer (flerarbetsställeföretag) som matchas mot företagsdatabasen () och ger arbetsgivarens institutionella sektortillhörighet och företagets/arbetsställets branschtillhörighet. Förutom KU används uppgifter från () över värnpliktslön, militär mathållning och statlig lönegaran- ti. Löneuppgifter från SAS nyttjas tillsammans med KU för att få en fördelning av företagets löner som motsvarar ägarandelen, tre sjundedelar för del. Taxeringsuppgifter ligger till grund för värdet av inkomster i handelsbolag som i nationalräkenskaperna behandlas som lön. Sedan görs tillägg för svarta löner, skattepliktiga förmåner m.m. samt ett avdrag för lönegarantiersättningar som förs som socia- la förmåner. Exempel: , miljarder kronor Total lönesumma i svensk produktion Benämningen kollektiva avgifter används i nationalräkenskaperna som beteckning för större delen av lönerelaterade obligatoriska social- avgifter och avtalsreglerade arbetsgivaravgifter. Att benämningen kollektiva avgifter används i stället för arbetsgivaravgifter, beror på att det som vanligen kallas arbetsgivaravgifter också täcker vissa avgifter som i NR klassificeras som övriga produktionsskatter. Kollek- tiva avgifter täcker också vissa konstruerade avsättningar för pensions- utbetalningar, där arbetsgivaren inte på försäkringsmässiga grunder fonderat medel. Till kollektiva avgifter förs avgifter för finansiering av pensions-, sjuk-, arbetsskade-, arbetslöshets- och lönegarantiförsäkring. Moti- veringen till att de klassificeras som kollektiv avgift är att de i stort sett finansierar motsvarande förmåner. Till övriga produktionsskatter förs avgifter som inte är knutna till någon speciell individuell förmån. Den här typen av avgifter varierar mycket över tiden. ingick ålderspensionsavgift, allmän löneavgift och särskild löneskatt. Komponenter i egentlig lön Kontant bruttolön är den ersättning som en arbetsgivare/utbetalare skall betala arbetsgivaravgift för. Det finns också några skatte- pliktiga kontanta ersättningar, där arbetsgivaravgifter inte utgår, men som redovisas som kontant lön. Det gäller kontant bruttolön som inte uppgått till per mottagare och lön till personer som vid årets ingång fyllt . För dem som fyllt betalas särskild löneskatt. Ersättning för endagsförrättningar, dvs. tjänsteresor som inte varit förenade med övernattning, endagstraktamente, anses som lön. Detsamma gäller traktamenten och ersättningar för resa med egen bil i tjänsten som överstiger avdragsgilla schablonbelopp. Sjuklön som betalas ut via arbetsgivaren redovisas också. Ersätt- ning för resor mellan bostad och arbetsplats jämställs med kontant lön. Avgångsvederlag, som utbetalas av arbetsgivare på grund av att anställningen upphör, redovisas som kontant bruttolön och så behand- las också utbetalning av medel från semesterkassor. Förmåner som företagsledaroptioner och personaloptioner som arbetsinkomstbeskattas räknas som kontant ersättning. Allt redo- visas i KU och värdet ingår i sin helhet i lönesummeberäkningarna i NR. Här ingår det sammanlagda värdet av andra skattepliktiga förmåner än kontant lön, t.ex. förmån av fri eller delvis fri bil, kost, bostad, semesterbostad, telefon, fria tidningar eller ränteförmån. Förmå- nerna värderas till marknadsvärdet med avdrag för vad den anställde av sin nettolön har betalat för förmånen. Förmånernas skattemässi- ga värde ingår i sin helhet i löneberäkningen. Här ingår ersättningar som inte är underlag för sociala avgifter eller särskild löneskatt. Hit räknas bl.a. livräntor, utdelningar från vinst- andelsstiftelse och i vissa fall ersättningar till idrottsutövare. NR skall avspegla all ekonomisk verksamhet i landet och det bety- der att även s.k. svarta inkomster skall ingå. I de nuvarande national- räkenskaperna, liksom i de tidigare, baseras kalkylerna för det svarta arbetets totala omfattning i huvudsak på inbyggda avstämnings- möjligheter inom ramen för NR-systemet. För att bedöma omfatt- ningen av det svarta arbetet i olika branscher har Riksrevisions- verkets (RRV) utredning om svart arbete i viss utsträck- ning kunnat användas. (Utredningen publicerades av RRV i fyra rapporter –98, RRV 1997:59, 1998:28, 29 och 36). RRV definierar det svarta arbetet som det arbete som utförs mot ersättning, men som trots att den skall beskattas inte redovisas till skattemyndigheten. RRV har använt en kombination av meto- der för att belysa det svarta arbetet. För att få en totalbild har de tillämpat en indirekt beräkningsansats baserad på NR-data. Den har kombinerats med två direkta metoder, en kvalitativ och en kvantitativ, där olika aktörer tillfrågats om sin svarta verksamhet. Den kvantitativa metoden består av drygt 2 200 intervjuer, där de tillfrågade personerna uppgivit om de arbetat svart och inom vilket område. De har fått ange omfattningen av och ersättningen för det svarta arbetet. Den kvalitativa studien baserades på djupintervjuer på sex orter i . Arbetsbyten ingick inte i studien. På basis av det empiriska materialet drog RRV följande slutsatser avseende 1997: av befolkningen mellan 18 och 74 arbetade svart. Det svarta arbetet omfattade minst 160 miljoner årsarbets- timmar. De individer som arbetat svart: Fick i genomsnitt i svart ersättning. Arbetade i genomsnitt svart . Fick en genomsnittlig timersättning på . RRV konstaterade också att den svarta verksamhetens relativa tyngdpunkt låg på mindre företag. Med den utgångspunkten görs i NR en detaljerad fördelning av antalet svarta arbetstimmar bransch- vis, med uppdelning på företagare och anställda i icke-finansiella företag och personliga företag. Svart arbete utförs då i huvudsak inom icke-finansiella företag med 1–9 anställda samt i handelsbolag och i personliga företag. Inom finansiella företag förekommer i princip inte något svart arbete. En beräkning av det totala svarta arbetet till med en genomsnittlig tim- ersättning på ger ett värde för svart arbete på ca , varav allokerats till löner för anställd personal och resterande belopp till företagar- inkomster. Timersättningen på för varieras över åren med genomsnittlig förtjänstutveckling. 1999 beräknades den till /timme.