sou · GQB3122d3 · 2003-01-01 00:00:00 — 6Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i den 14– Händelserna i i samband med Europeiska rådets möte den 14–var omskakande och har fått stor uppmärk- samhet även utomlands. Debatten har varit livlig om vad som hände och om orsakerna till de våldsamheter som uppstod. Vi insåg på ett tidigt stadium att vi i vår kartläggning inte i detalj kan klarlägga vad som hände i . Vår ambition har varit att försöka ge en så rättvis bild som möjligt mot bakgrund av vad vi har tagit del av i form av personligt färgade upplevelser, av olika uppfattningar om händelseförloppet samt av dokument och andra handlingar vi läst. efter händelserna i , , startade vårt arbete. Huvuddelen av underlaget till betänkandet består av intervjuer med personer som deltagit i för- beredelserna och upplevt händelserna på nära håll. Därtill har vi studerat dokument av betydelse inom , Rikskri- minalpolisen, Säkerhetspolisen och i . Vi har också fått ta del av handlingar från demonstran- ternas arbete. Polisen har dessutom många timmars filmat material som vi haft möjlighet att se. Vi har även sett filmer av fristående producenter. Etermediernas nyhetsinslag och program samt pressens rapportering och debattinlägg har vi noga följt. Vi har läst de böcker som utgivits med anledning av Göteborgshändelserna. Vidare har vi deltagit i seminarier på teman med anknytning till . Slutligen har vi också tagit del av handlingar i brottmåls- processerna. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Vi påbörjade intervjuerna . De flesta inter- vjuerna har tagits upp på band och därefter skrivits ut. Några personer har bett att inte citeras i själva betänkandetexten med namn, vilket vi accepterat. Vi började med att höra ledande personer inom demonstran- ternas nätverk. Det berodde bland annat på att en debatt startat om kommitténs trovärdighet. Vi ville lyssna till kritiken och hörsamma eventuella synpunkter på vårt sätt att arbeta. Därtill kom att en del poliser inte i alla delar ännu kunde berätta sina versioner av hän- delseförloppet. Det berodde på att förundersökningar hade inletts om polismyndighetens beslut och enskilda polisers handlande vid några polisinsatser. Intervjuer med poliser genomfördes av dessa orsaker i ett senare skede. I början av vårt arbete var några demonstranter tveksamma till samtal med oss, men så gott som samtliga vi tillfrågat har accepte- rat att träffa oss. Intervjuerna startade ofta med en avvaktande hållning från demonstranternas sida. Men under samtalets gång växte berättelser av stort värde fram. När vårt arbete pågått möttes vi i regel av personer som ville berätta och som satte tilltro till vårt arbete. Flera har på eget initiativ kontaktat oss. Vi har intervjuat cirka 40 demonstranter, varav flertalet haft en ledande funktion i samband med i . Kontakterna med demonstranterna har varit värdefulla för vår utvärdering. Den första kontakten med polisen togs då vi sammanträffade med länspolismästaren och polismästaren , båda från i . påbörjade vi intervjuer med poliser i större omfattning. Vi har intervjuat över 50 poliser. Polismyndig- heten har genomgående varit tillmötesgående och tack vare polisernas beredvillighet att ställa upp med information och dokument har vårt arbete underlättats. På initiativ av representanter från ett par av demonstranternas nätverk har ett mindre och två större möten arrangerats i vilka vi deltagit. Det första ägde rum med de ledande personerna inom nätverken (Göteborgsaktionen 2001, Nätverket Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i 2001 och Attac) och med kommunalrådet , och evenemangschefen , & Co. Ett liknande möte genomfördes då vi träffade sex poliser i i kontaktgrupp, det vill säga de poliser som förde dialog med demonstranterna under förberedelserna av . Ett öppet stormöte i vilket vi deltog arrangerades den 19 novem- ber 2001 av Attac och Göteborgsaktionen. På mötet deltog cirka 100 personer. Ett antal personer berättade om sina upplevelser under toppmötet. Utifrån dessa fördes rundabordssamtal mellan cirka tio personer. deltog vi i ett liknande stormöte i förorten utanför . handlade runda- bordssamtalen om vad demonstranterna protesterade mot i , vilka krav på dialog demonstranter ställer på polis och politiker, om politikernas roll i händelseutvecklingen i och om hur våld i den politiska kampen ska kunna undvikas. Polisens material är omfattande. Vi har studerat bl.a. polisens erfarenhetsberättelser, orderpaket, underrättelsematerial, hotbilds- rapporter, utvärderingar, förstärkningsbegäran, mötesprotokoll, dagboksanteckningar, och loggar. Vi har tagit del av i brottmålsprocesserna förekommande hand- lingar som förundersökningar och domar. Demonstranterna har delat med sig av sin dokumentation i form av e-post, dagböcker och skriftliga utvärderingar. Därtill kommer en rad vittnesmål i tidningsartiklar, böcker samt i radio- och TV- program. Polisen har inarbetade rutiner för anteckningar av händelser där det i regel ska gå att utläsa till exempel klockslag, vem som fattat beslut, iakttagelser. Demonstranterna har av naturliga skäl inte på samma systematiska sätt dokumenterat förberedelser och händelse- förlopp. Denna skillnad medför svårigheter när polisens och demonstranternas skildringar av samma förlopp skall ställas mot varandra. Vi har haft detta i åtanke när vi sammanvägt uppgifterna. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i blev medlem i EU . påbörjades plane- ringen av det svenska ordförandeskapet vilket skulle infalla . uppmanade kommunledningarna i , och att presentera vilka möjligheter respektive stad hade att genomföra Europeiska rådets möte. Städernas förslag värderades utifrån bl.a. möteslokaler, hotellkapacitet och närhet till internationell flygplats. Efter över- läggningar med partiledarna beslutade regeringen att mötet skulle förläggas till . Förberedelse- arbetet inleddes . Planeringsarbetet pågick alltså . Under ordförandeskapet ansvarade för cirka 1 500 EU- möten varav de flesta var förlagda till och . Ett mindre antal genomfördes som brukligt är i ordförandelandet. Det blev till slut 80 möten. Ett av dessa var mötet mellan stats- och regeringscheferna i EU, det Europeiska rådets möte, som hölls i den 15–. Kandidatländerna till EU närvarade sista mötesdagen. Även sammankomster mellan och tredjeland blev aktuella, däribland ett besök av president i samband med mötet i . Kungaparet deltog också vid presidentens besök. Regeringen beslutade att ett extra toppmöte skulle hållas i . Också det besöktes av statschefen för ett tredje land, president . Förutom den tillresta allmänheten, varav en stor grupp var demonstranter och festivalbesökare, deltog många människor med arbetsuppgifter i anslutning direkt till president besök och Europeiska rådets möte. har uppgett att antalet registrerade deltagare i uppgick till totalt 12 600 varav 1 142 var delegater, drygt 2 000 medierepresentanter och cirka 9 500 övriga. Antalet demonstranter som deltog har av polis och arrangörer uppskattats till omkring 50 000. I polisinsatsen ingick cirka 2 500 poliser. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i presenterade Statsrådsberedningen (statsminis- terns kansli) regeringens planer inför ordförandeskapet. Rege- ringens ambition var att ordförandeskapet skulle märkas i hela landet, vilket innebar att flera informella ministerrådsmöten skulle äga rum på olika orter i . Det var vid inte klart om president skulle besöka , men Statsrådsbered- ningen meddelade att möten på stats- och regeringschefsnivå mellan EU och tredje land skulle äga rum med bland annat , , och och att något, eller några, av dessa möten skulle förläggas i . Det var framförallt de två toppmötena i och som Statsrådsberedningen svarade för planeringen av. Möten som utrikesministrarnas i , jordbruksministrarnas i och finansministrarnas i var i huvudsak respektive departements och uppgift att organi- sera. Regeringen var angelägen om att ordförandeskapet skulle präglas av en öppen atmosfär. Kravallerna under i i decem- ber 2000 oroade statsministern. Han funderade över vad det skulle få för konsekvenser för de EU-möten som skulle hållas i . efter Nice-mötet skulle överta ordförande- skapet från och statsministern skulle stå värd för flera EU-möten. Av en artikel i framgår att hoppades slippa de militanta stenkastarna som inte på något sätt får blandas ihop med dem som diskuterar en rättvis världsordning och globaliseringens effekter. I fick han och de andra EU-ledarna knappast se en demonstrant och uttalade: För oss som politiker med en naturlig instinkt att söka oss till folkmassor blir det väldigt konstigt. I samma artikel framförde han en tanke om dialog med de fred- liga kritikerna och såg framför sig en serie parallella toppmöten där även EU-ledarna skulle engagera sig. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Efter händelserna i befarade Statsrådsberedningen att små grupper av orosmakare skulle orsaka oroligheter under halvår som ordförandeland. Men Statsrådsberedningen betraktade det som polisens uppgift att fundera över hur våldsamma konfron- tationer skulle undvikas. , politiskt sakkunnig på Statsrådsberedningen, har berättat att koncentrerade sig på att hitta former för ett så öppet möte som möjligt och att på ett seriöst sätt be- möta de organisationer som ville framföra sina åsikter om i första hand EU:s politik. Detta blev enligt ännu mer angeläget efter det extra toppmötet i . Mötet gästades av president . Polisen hade spärrat av ett stort område runt . Avspärrningarna var så omfattan- de att folk utanför inte fick se ens en skymt av delegaterna. Stats- ministern hade, enligt , tänkt samtala med demon- stranterna utanför kravallstaketet, men tvingades avstå. Det långa avståndet hindrade honom att snabbt kunna ta sig tillbaka till mäss- hallen, vilket var nödvändigt eftersom förhandlingarna krävde hans närvaro. Mediernas beskrivning av arrangemangen kring mötet gav, enligt , bilden av att EU:s ledare stänger in sig och fattar beslut långt ifrån och utan insyn för medborgarna. Det var en sym- bolisk bild som Statsrådsberedningen inte tyckte om. Mötet av- löpte dock utan större kontroverser mellan polis och demon- stranter. Om politikerna är öppna för samtal med de seriösa och fredliga organisationerna kan det, enligt Statsrådsberedningen, förta den del av kritiken där EU:s ledare anklagas för att isolera sig och att inte lyssna på folket. Statsrådsberedningens förhoppning var att öppen- het också kunde dämpa något av eventuella våldsyttringar. Statsrådsberedningen ville att initiativ till kontakt i första hand skulle komma från folkrörelser, organisationer, nätverk och kri- tiska grupper. Man befarade att om bestämde formerna fanns risk för att det skulle uppfattas som ett PR-jippo eller också skulle man missa de mer angelägna protesterna. hade bildats och fått stor medial uppmärksamhet. Attac hade löpande kontakter med bl.a. de Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i sakkunniga och i statsministerns kansli . I ett senare skede förekom kon- takter också med bl.a. , en av de ledande i Göteborgs- aktionen 2001. Förhandlingar fördes med nätverken om dialog och ekonomiskt stöd. I avsnittet 6.2.9 Dialog redogör vi för förhandlingarna med nät- verken Attac, 2001 och Göteborgsaktionen 2001 om hur dialogen med de globaliserings- och EU-kritiska grupperna skulle genomföras. Statsministern deltog i dialoger och . Förhandling om ekonomiskt stöd Ett led i regeringens ambitioner att visa upp ett öppet ordförande- skap var att ge ekonomiska bidrag till organisationer som ordnade debatter, seminarier, studiecirklar och föreläsningar. Kravet var att aktiviteterna skulle relatera till EU. Ett stort antal ansökningar kom in till och regeringen beviljade till 91 projekt. Regeringen beviljade till 2001 ett bidrag på för att arrangera ett med anledning av ordförandeskap. Konferensen hölls i Folkets hus i . Även beviljades ett bidrag på . är en politiskt oberoende organisation som arrangerade en festival för det fria ordet under mötesveckan i . Göteborgsaktionen, och Attac söker bidrag Processen om ekonomiskt stöd för Göteborgsaktionen, Attac och inleddes och pågick fram till själva toppmötets start. Göteborgsaktionen samlade ett 80-tal organisationer. sökte Göteborgsaktionen i en första omgång medel för en internationell motkonferens och informa- tionsverksamhet i anslutning därtill. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i ringskansliets beredningsgrupp var aktiviteterna inte kopplade till EU och den dagordning som toppmötet handlade om. tog Attac:s kontakt med Statsrådsberedningen och förde diskussioner med bl.a. om bidrag till aktiviteterna som Göteborgsaktionen, och Attac planerade. är docent i freds- och utvecklingsforskning vid i och ingick i Attac:s ledning. tryckte även Göteborgsaktionen på om besked. Nätverken hade fortfarande inte beviljats något ekonomiskt stöd. Göteborgsaktionen såg detta som ett tecken på regeringens ovilja att ge folkrörelser möjlighet att på konferenser under framföra politiska krav som inte stämde överens med regeringens. Efter ett möte mellan Attac och statsministern gick processen snabbare. I den slutliga formella ansökan begärde Attac och de två nätverken vardera. övervägdes ärendet än en gång. Under själva toppmötesveckan beviljades . Beloppet skulle betalas ut till som skulle fördela merparten vidare. Göteborgsaktionen 2001, 2001 och Attac erhöll vardera och återstoden gick till arrangemang. Ett skäl till att man beviljade organisationerna medel var att de ekonomiska stöd som delats ut dittills inte nått de arga radikala grupperna som uttryckte det. påbörjades de mer konkreta förberedelserna för EU- mötet i . Kontakter upprättades mellan och . Hotellrum och som mötes- lokal bokades . Ett 2001-sekretariat inrättades på Utrikesdeparte- mentet och det fick statsministerns uppdrag att genomföra mycket av den praktiska planeringen. drogs riktlinjerna upp för det fortsatta förberedelsearbetet. Statsministern var huvudansvarig för planeringen. Han biträddes av statssekreteraren , Statsrådsberedningen och kommunalrådet , . De hade till sitt förfogande en styrgrupp, som senare kom att kallas huvudprojekt- gruppen, med representanter för 2001-sekretariatet, Utrikes- Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i departementet, , i Västra Göta- land, Säkerhetspolisen och styrde olika projektgrupper som ansvarade för bl.a. möteslokaler, konferens- service, media, information, inkvartering, transporter och IT. Ordförande i huvudprojektgruppen var . Polisen representerades av polismästaren , Polis- myndigheten i och kriminalkommissarien , Säkerhetspolisen. Säkerheten kring mötet hade hög prioritet. bedömde man att det var be- tydelsefullt att samtliga projektgrupper var införstådda med säker- hetsarrangemangen. Eftersom polisen ansvarade för säkerheten ingick en representant från polisen i varje projektgrupp. Beskedet om president besök i kom sent och komplicerade slutplaneringen för samtliga inblandade. gick förberedelserna in i ett mycket intensivt skede. Då hade regeringens aktiviteter i samband med den tidigare redovisade dia- logen med demonstranternas nätverk fastslagits. Polisen aviserade också att måste ha hög beredskap för sena änd- ringar om säkerheten skulle visa att vissa arrangemang inte skulle kunna genomföras, t.ex. den planerade middagen på Trädgårdsföre- ningen. beslutade tidigt att lansera sig som kandidat till att stå värd för det Europeiska rådets avslutande möte. En som engagerade sig var kommunalrådet som såg chansen när skulle vara värd för ett . Han tyckte att ett sådant stort toppmöte i sätter på kartan och ger staden en image. har satsat på att vara en evenemangsstad av betydelse. Kommunen vill locka arrangörer av större konferenser, idrottsevenemang och internationella möten. , som har en stor hotell- och konferensanläggning så gott som mitt inne i staden, brukar också delta i planeringen. har uppgett att staden arbetar efter Göte- borgskonceptet. Det går ut på ett nära och informellt samarbete Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i mellan kommun, polis, hotell, köpmän samt andra företag och organisationer som kan beröras. Mycket av stads prak- tiska engagemang går via det kommunägda evenemangsbolaget . Vid arbetet med att få förlagt till följde kommunen Göteborgskonceptet. be- arbetade sina kontakter i regeringen, däribland statsminister . Medarbetarna i försåg tjänstemän inom med information om fördelarna med att förlägga mötet i . pågick ett antal projekt som kommunen planerade skulle vara färdiga till . Det gällde bland annat ett nytt hotell, andra tornet på , och ett vetenskapligt upplevelse- centrum, . Efter det att regeringen beslutat att förlägga mötet till började förberedelserna. En uppdelning av arbetet gjordes. skulle planera för aktiviteterna som rörde själva och skulle arrangera de folkliga aktiviteterna i samband med mötet. har uppgett att det i Göteborgskonceptet ingår en öppenhet mot omgivningen och att det var något som han ville skulle prägla i . Han kallar det för Göteborgs- andan. Han funderade över oroligheter som förekommit på andra toppmöten som , och och tyckte att samarbetsmodell borde vara ett sätt att få ett öppnare . Han ställde sig också frågan om det går att genomföra ett topp- möte där man försöker minimera våldet. Ett sätt var att få igång en dialog. Möjligheten öppnade sig när fick kontakt med ungefär före . Hon ville ordna en festival för det fria ordet. bildades och fick disponera ett stort område vid Pustervikskajen i under . utvidgades kretsen med vilka förde en dialog. Den formaliserades i den s.k. (se avsnitt 6.2.3.2 under . har uppgett att han inte hade någon samord- ning med polisen i om att satsa på en öppen och mjuk Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i attityd mot demonstranterna i samband med . Visser- ligen känner han både länspolismästaren och polismästaren , men något gemensamt upplägg diskuterade de inte. presenterade för kommunstyrelsens ledamöter polisens taktik. Det visade sig att den stämde med kommunens önskemål. Polisen skulle, enligt vad uppfattade, också ha en mjuk, icke provoceran- de linje. har betonat att även om polisen deltar i arbetet vid större evenemang så har han, eller kommunen, inte några syn- punkter på polisens planering. Han har heller inte försökt påverka polisens bedömning av t.ex. säkerhetsläget. ansåg att Göteborgsandan blev ännu mer angelägen att vidmakthålla efter händelserna vid finansministrarnas i den 20–(se kapitel 5). Händelserna i hade påverkat många ungdomar som förberedde aktioner under i . Han har berättat att efter Malmöhändelserna noterade han att demonstranter tvivlade på att polisen menade allvar med den öppna mjuka attityden. Han konstaterade också att demonstranter var övertygade om att polisen hade tränat inför toppmötet i under polisinsatsen i . blev orolig och framförde till hur allvarligt han såg på situationen. Han påpekade att förtroendet mellan polis och demonstranter höll på att rinna rakt ut i sanden. har vidare uppgivit att han tror att det som hände i kom att påverka händelseutvecklingen i . Länspolismästaren har förklarat att polis- myndigheten lyssnade på regeringens signaler och den allmänna debatten. Det påverkade polisarbetet och att det fick polisled- ningen att tänka sig för och ta det försiktigt så att den inte trappade upp situationen. Hon har uppgett: Jag personligen har känt ett kraftigt tryck. har sagt att polismyndigheten var positiv till att skulle vara en öppen stad. Det var kommunens bolag uppgift att praktiskt få att framstå som en öppen stad för såväl Göteborgarna Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i , evenemangschef på , har beskrivit uppgiften: Alla som besökte skulle känna sig väldigt välkomna oavsett om de demonstrerade eller om de var på Mässan. Var du här för att demonstrera så skulle du få göra det och då skulle vi ta hand om dig också. deltog i förberedelsearbetet genom att: x via programrådet delta i planeringen av kulturevenemang x ordna boendet för demonstranterna x framställa ett välkomstpaket till demonstranterna x delta i x ordna faciliteter i staden Ett programråd tillsattes med representanter från kultur , , kommunens miljöförvaltning, , , Göteborgslokaler och . De arbetade med att genomföra ett kulturprogram som skulle synas över hela staden och pågå och över toppmötet. utarbetade tillsammans med demonstranternas nätverk ett informationspaket till de anländande besökarna som skulle bo på stadens skolor. I paketet fanns bl.a. en karta där man hade märkt ut skolorna, Lagerhuset där incheckning till boendet skulle ske, demonstrationsvägarna, toaletter, turistinformation. En lista på viktiga telefonnummer ingick också. arbetade med att ordna transporter, mat och toaletter för de anländande demonstranterna. stod för kostnaderna för högtalaranläggningen vid bl.a. där möten skulle hållas. Kommunen lånade också ut lokalen Lagerhuset vid plats. Den utnyttjades i första hand av Göteborgs- aktionen 2001, Attac och IMC (Independent Media Center). 2001 hade redan ett kansli. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i kom att få stor betydelse för slutfasen i plane- ringen av arrangemangen inför för , Göteborgsaktionen, , Attac och polisen. Gruppen formerades successivt . Namnet Måndags- klubben kom att användas först mot slutet av samarbetsperioden. hade, som tidigare nämnts, beviljats ekonomiskt stöd av bl.a. för att genomföra det fria ordets festival. En av de ansvariga, , var intresserad av att få med de övriga organisationerna i planerings- arbetet med kommunen. förde samman , , med och , båda från Attac. ansåg att det fanns skäl att gå försiktigt fram om de skulle lyckas få igång en dialog med samtliga parter. Ett informellt möte mellan Attac:s och samt och skedde . De enades om att testa hur nätverken skulle ställa sig till ett samarbete med kommunen genom att först låta representera kommunen i ett möte med dem. träffade de båda nätverken Göteborgsaktionen och samt Attac . Han har berättat hur representanter för nätverken anklagade honom för att vara en av etablissemangets Goa-gubbar och för att kommunen inte hjälpte till med boende och service för demonstranter. var det dags för att träffa organisationsföreträdarna. Mötet avlöpte väl. Resultatet blev att kommenderingschefen från polismyndigheten skulle delta vid nästa träff. Mötet hölls efter det att polisen bildat en specialenhet, kontaktgruppen (PT-gruppen). passade på att presentera chefen för kontaktgruppen, . Kontaktgruppens uppgift var att föra dialog om planeringen av bl.a. demonstrationerna med de olika organisationerna (se avsnitt 6.2.6.7 under rubriken träffades i Världshuset vid Pustervikskajen där universitets centrum för freds- och utvecklingsforsk- ning har sina lokaler. Den hann med sex träffar från det att polisen anslöt sig till gruppen och fram till . Under EU- veckan var det möten . Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Det var informella sammankomster. Deltagarna skiftade till antal och personer, men representerade i huvudsak Göteborgsaktionen, , Attac, polisens kontaktgrupp, och Fritt forum. De ämnen som behandlades rörde framförallt praktiska problem som ordningsfrågor i samband med demonstra- tionerna, boende för tillresta demonstranter, transporter och mat samt genomförandet av storbildsdialogerna. förhöll sig avvaktande till , enligt en av dess representanter, . Han har förklarat att de ansåg att dialogen med de sex poliserna i kontaktgruppen var värdefull för nätverkets planering. I övrigt ville nätverket inte att deras organisationer skulle bli beblandade med och andra liknande grupperingar. (ingick i Göte- borgsaktionen.) ville organisera sin demon- stration utan inblandning av de övriga demonstrantgrupperna i . Skälet var, enligt , att , till skillnad från Göteborgsaktionen och Attac, inte tillät maskering i sin demonstration, vilken skulle arrangeras . stads agerande i boendefrågan