sou · GQB3111 · 2003-01-01 00:00:00 — Synpunkter från institutioner m.fl. störningar av skilda slag. Bl.a. antas störningar av s.k. riometrar härröra från radiosändare på lägre latituder. En mikrovågsradio- meter i , avsedd för detektion av emissionslinjer från atmo- sfäriska molekyler, är utsatt för allvarliga störningar från mobil- telefonsystem. En mobilfri zon runt mätplatsen anses vara den bästa, men troligen orealistiska lösningen. Mobiltelefoni nämns vidare i svaren från (beträffande mikroteknologisk forskning), (såvitt angår vissa meteorologiska fältmätningar), (såvitt gäller högteknologisk sjukvård), (forskning med mätinstrument vid ) och (beträffande ett planerat rymdforskningsprojekt). omtalar störningar genom elektromagnetisk strålning och sändande elektronisk utrustning, vissa elektromagnetiska störningar. Enligt är en diskussion angående behovet att förhindra stör- ningar genom författningsbestämmelser mycket välkommen. Enligt geologiska undersökning (SGU) påverkas obser- vationer beträffande jordens magnetfält av magnetiska och elektro- magnetiska störningar från elektriska högspänningsledningar och alla slags elektromagnetiska sändare inom visst frekvensområde, vilka kan göra data oanvändbara. Verksamheten anses behöva ett bättre juridiskt skydd mot fysiska störningar från omgivningen. omtalar viss avancerad analysutrustning inom kemi och biologi som är känslig för magnetism, nämner kraftiga magnetiska impulser som påverkar forskning inom fysik, kemi och biologi; behovet av yttre skydd anses öka . Från flera håll nämns också elektromagnetiska störningar orsakade av trafik i närheten. Spårvagnstrafiken stör på detta vis fysik- forskning vid , vägtrafik vissa mät- ningar vid SGU, trafik med snöskotrar rymdforskningen vid EISCAT (där förbudsskyltar inte respekteras av skoterförarna). (medicinska fakulteten) framhåller påverkan på magnetfält genom väg- och tågtrafik som omfördelar stora mängder järn, något som kan störa viss känslig forskning. Synpunkter från institutioner m.fl. utgör kraftnätet och järnväg starka stör- ningskällor vid mätningar på mycket låga frekvenser. Vibrationer från trafiken utgör också ett visst problem för del, vid (biologiska institu- tionens känsliga mikroskop), vid (samt vid Kungl. Tekniska högskolan (särskilt inom nanovetenskap), där dock störningsdämpande åtgärder gjort det möjligt att bedriva forskningen på tillfredsställande sätt. Vid har medicinska fakulteten och haft problem med vibrationskänsliga instru- ment, bl.a. mikroskop. Liknande störningar omtalas i svar från , där de blir aktuella vid forskning om fysika- liska miljöfaktorer; något ökat skydd påkallas dock inte. Lin- universitet framhåller att medicinsk forskningsutrustning av olika slag är mycket känslig för markvibrationer och buller, vilka dock hanteras med speciella dämpande åtgärder; på samma sätt har man vid fysikforskning kunnat hantera vibrationsstörningar beträffande avancerade mikroskop. Vibrationer på grund av spräng- ningar har nämnts i samma yttrande, liksom i yttranden från och SGU. 3.4Ljus, el och vatten Störande ljus är enligt ett problem bl.a. vid optiska studier av norrsken och vid en planerad rymdradaranlägg- ning, som utrustas med känsliga optiska mätningsanordningar. Optiska störningar behöver enligt be- gränsas kring basområde för verksamheten. Störningar i elförsörjningen till följd av åskväder eller andra uti- från kommande störningar har framhållits som ett problem från flera institutioner vid . Här har också nämnts avbrott i vattenförsörjningen, som stör produktionen av renvatten avsedd för forskning. – nämner också driftsstörningar i form av elavbrott (matematiska institu- tionen) och bakgrundsföroreningar från omgivande luft och vatten (kranvatten; biologiska sektionen). anger ett behov av avbrottsfri elektricitet. Synpunkter från institutioner m.fl. 3.5Markanvändning, intrång m.m. En rad svar uppehåller sig vid problem i samband med forskning i naturen – på försöks- eller referensytor och liknande – där stör- ningar av skilda slag kan bli aktuella, både genom markanvändning i närheten och intrång från allmänhetens sida. har anfört, att alla typer av långtidsstudier i fält är känsliga för störning, bl.a. de av verket finansierade biodiversitetsprogrammen och eko- toxprogrammen. Verket nämner behovet av skydd för olika refe- rensområden, t.ex. i marin miljö, och för långliggande försöks- parker för skogsförsök. framhåller forskning om långsiktiga förändringar i miljön, där mindre provytor kan behöva skyddas. för miljö, areella näringar och samhälls- byggande (Formas) anför att forskningen i landbaserade ekosystem ofta sker genom att avgränsade ytor med varierande storlek används för olika fältexperiment eller för studier av miljöns för- ändringar, varvid avancerad och kostsam mätapparatur används. Som skydd inhägnas områden, ibland . Det skulle enligt rådet vara av stort värde för forskningen om allemansrätten kunde begränsas genom en juridisk reglering. och högskolor har varit inne på liknande synpunkter. vill att möjligheten att avlysa mindre områden för ekologiska och genetiska fältstudier skall utredas och att en långtidsstudie av genetisk variation i naturliga fiskepopulationer skall kunna skyddas mot störande fiske. Från nämns fältundersökningar bl.a. i fjällen som kan störas, utom av djur, av turister och motortrafik (); vidare framhålls att studier av bottnar i ett marint reservat – – kan störas genom bottentrålning, och att mätningar från fartyg eller med förankrade mätinstrument kan störas av andra fartyg eller genom trålningar som kan förstöra mätinstrumenten (zoologiska institutionen). Enligt Högskolan på finns det för viss ekologisk forskning behov av att för- hindra tillträde eller brukande av vissa områden; vidare nämns referensområden i miljöer. och ekosystemanalys vid uppger att det kan finnas behov av skydd för störningar av mätning inom forsk- ning för fjärranalys m.m., men mätningsinsatserna kan normalt anpassas till perioder då inte störningar förekommer. Veten- skapsrådet påpekar störningar av flyttfågelsforskning från en golf- bana i . Synpunkter från institutioner m.fl. i nämner forskningsliknande mätverksamhet i miljön där referensområden och liknande kan behöva ett skydd bl.a. mot för hög besöksfrekvens. Beträffande meteorologisk forskning omtalar lokal kontamination av luften på grund av rökning, bilar och andra ej förutsedda aktiviteter. – i nämner bl.a. kalkning av sjöar och gödsling som påverkat tidsseriestudier och trendanalyser i närliggande sjöar och vattendrag. Enligt läns- styrelsen i bedrivs inom lantbrukssektorn om- fattande försöks- och forskningsverksamhet av lantbruks- universitet och hushållningssällskapen där det finns risk för att någon kan komma in på försöksplatsen och tillföra t.ex. gödsel- medel eller bekämpningsmedel som kan spoliera hela försöket; dessa platser bör skyddas mot yttre åverkan. , som bl.a. bedriver långsiktiga mätningar av luft- föroreningar och deras verkningar samt forskning beträffande åtgärder inom skogsskötseln, nämner som de största störnings- riskerna utsläppskällor i närheten av mätplatser samt störande markanvändning inom skogsbruket intill mätplatser. Rymdstyrelsen anser det skjutfält som utnyttjar för sondraketuppsändningar böra skyddas mot otillbörligt intrång, så att vissa mark- och luftområden kan avlysas. Enligt finns det ett behov att helt utestänga andra fysiska aktiviteter från det inhägnade basområdet (ca 4 kvkm) för , vilket senare kan behöva utvidgas; över huvud taget behöver bolaget begränsa mänsklig närvaro i raketskjutfältet – bl.a. snöskotertrafik och turism liksom även fysiska aktiviteter i luftrummet ovanför skjutfältet, för att inte forskningsverksam- heten skall äventyras. har nämnt de exponering av prover i naturlig miljö som institutet utför, ibland med mer eller mindre avancerad mätutrustning. Enligt institutet utgörs risken för störningar huvudsakligen av mänsklig inverkan på anläggningar, sannolikt av oförstånd; ett behov föreligger att kunna göra enklare inhägnader med upplysning om påföljd vid intrång och åverkan. Skadegörelse och liknande avsiktliga störningar av djurexperi- mentell forskning från djuraktivisters sida har framhållits av Lin- Synpunkter från institutioner m.fl. universitet, som betonar behovet av förstärkt skydd i detta avseende. Från institutionen för cell- och organismbiologi vid har på liknande sätt framhållits behovet av skydd för växt- och djurhus mot olika typer av sabotage. uni- versitet förutser störningar av experiment med djurmodeller och genmodifierade celler och nämner vidare allmänt sabotage och liknande som en praktisk störningsform, där skyddsbehovet kan öka . nämner beträffande referens- områden i naturen bl.a. störningar genom sabotage eller av oför- stånd, t.ex. av människor som försöker städa i naturen, liksom av löslöpande hundar. anger för den biologiska sektionens del störningar från allmänheten genom åverkan på märk- och mätutrustning. Från omtalas bl.a. stöld och skadegörelse på botaniska forskningsfält samt tömning av fiskesumpar, troligen av okynne. i nämner som störning av forsk- ning på ostörda miljöområden – utöver mänsklig närvaro och ingrepp i de naturliga ekosystemens fysiska struktur – strålning i olika former samt ökade buller- och vibrationsnivåer eller rent erosiva effekter från mänskliga aktiviteter. Utredningen frågade också hur de störningar som påverkade forsk- ningen hanteras . En del svar behandlar åtgärder mot sådana störningar; några har redovisats ovan. Rörande forskning inomhus nämndes från olika håll isolering från buller och vibrations- dämpande åtgärder, t.ex. förstärkningsarbeten. Genom avskärm- ning och spänningsstabilisatorer motverkas elektromagnetiska störningar (, biologi i ). Enligt ger skärm- ningar mot mobiltelefonstörningar viss lindring, och sofistikerade filter på mätutrustning ger visst skydd men komplicerar och fördyrar mätningarna. SGU anför att vissa typer av störningar i mätningarna kan elimineras med en avancerad statistisk data- behandling, medan andra gör data oanvändbara. uni- versitet (biologiska sektionen) anger för fältförsökens del att de görs så diskreta som möjligt. Bl.a. i betonar möjligheten att anpassa byggnader där forskning bedrivs efter de faktiska yttre omständigheterna, varvid nybebyggelse ofta Synpunkter från institutioner m.fl. föregås av detaljplanering enligt . uppger att enda sättet att skydda ett radioastronomiskt observatorium från lokala störningar är att införa restriktioner för allmänhetens tillträde till området. Som framgått tar åtskilliga svar ställning till frågan om behovet av skydd genom lagstiftning mot störningar av forskningen. Bl.a. ett stort antal institutioner vid universitet och högskolor önskar ett utvidgat skydd för fältförsök och mätningar i naturen. Likaså anses nuvarande lagar ofta otillräckliga för att komma till rätta med mobiltelefoner och andra radiosändare som stör forskning av olika slag. Också andra myndigheter är positivt inställda till en särskild lagstiftning mot störningar. På sina håll synes man dock vilja in- skränka en sådan lagstiftning till vissa mera allvarliga störningsfall. Här kan återges följande allmänna uttalande av : Kriterier för att enskilda forskningsprojekt eller anläggningar skall anses som skyddsvärda objekt bör bygga på som villkor att forsk- ningen är av mycket stort vetenskapligt nationellt och interna- tionellt värde och att forskningen förutsätter att vissa, för forsk- ningen störande aktiviteter i närheten begränsas samt med kompletterande villkor att forskningen av olika skäl är bunden till att bedrivas på en viss plats eller i ett visst område eller att forskningen bygger på tidsmässigt långa mätserier. Flera länsstyrelser är inne på möjligheten till ett utvidgat områdesskydd för fältforskning. Enligt vad i län utvecklar finns det behov av ostörda områden där naturliga samspel och processer får inverka helt utan mänsklig inverkan; kan vara den myndighet som kan fatta beslut om avsättande av sådana områden efter avvägning mot andra samhällsintressen. i framhåller på liknande sätt möjligheten att skydda provplatser genom en skydds- form motsvarande den för djurskyddsområde, där restriktioner kan införas till skydd för långa mätserier. Även i anser platser där fleråriga fältförsök förekommer böra skyddas från yttre påverkan. för tänker sig att man skulle skapa s.k. forskningsreservat för att skydda mätutrustning eller tillgodose behov av opåverkade om- råden för miljöövervakning. Synpunkter från institutioner m.fl. , som utför behovs- styrd forskning inom informations- och kommunikationsområdet, ser inte några behov av speciellt skydd eller inskränkningar i allmänhetens rättigheter att använda radioutrustning eller annan elektronisk utrustning. Institutet framhåller emellertid de kompli- kationer som uppkommer på grund av det europeiska regelverket rörande rätt att använda elektronisk utrustning, de krav utrust- ningen skall uppfylla och den störningsnivå som annan utrustning måste tåla; detta regelverk kan inte ensidigt förändras för del. Slutligen kan nämnas att och luftvård tar upp vissa juridiska komplikationer i förhållande till ägare av mark där miljöforskning bedrivs. Bl.a. sägs ett ökat skydd mot störningar genom skogsbruket bli av stort värde. Som framgår av det föregående förekommer många typer av stör- ningskänslig verksamhet, och störningarna kan vara av vitt skilda slag. Det har också visat sig att åtskillig verksamhet av denna typ inte är så olik annan verksamhet som är känslig på ungefär samma sätt och därför i och för sig kunde behöva ett skydd, t.ex. inom sjukvården och även inom viss industri. Som bl.a. har påpekat framträder liknande synpunkter när det gäller miljö- övervakning. Problemet är på detta vis betydligt mera omfattande och komplicerat än vad utredningsuppdraget innebär. Såvitt angår störningar från närliggande fastigheter har sådana frågor disku- terats ganska ingående inom miljörätten och delvis också lösts genom miljölagstiftningen. Mera tillfälliga störningar från allmän- hetens sida har uppmärksammats mindre, och väsentligen är det denna fråga som föranlett utredningsarbetet. Man kan till en början ställa frågan, vad som kan motivera en särskild lagstiftning till skydd just för forskning. Vi har klarat oss utan sådana lagregler ; vad kan motivera de komplikationer av juridiskt och annat slag som en lagstiftning på nya områden alltid medför? Det står klart att åtminstone viss forskning är av sådant värde från samhällets synpunkt att den förtjänar att skyddas på olika vis. Behovet av ytterligare forskningsinsatser på olika områden, särskilt inom naturvetenskaperna, har i många sammanhang betonats från statsmakternas sida. Ett annat argument för lagstiftning, som väl belyses av svaren på rundfrågan, är att det typiskt sett är nöd- vändigt vid medicinsk, naturvetenskaplig och teknisk forskning att man använder så känsliga instrument och kommer till så exakta resultat som möjligt; annars skulle den mesta forskningen inte kunna fylla sin uppgift. Varje störning från ovidkommande håll måste undvikas. När det gäller näringsverksamhet inom industrier och på annat håll kan det vara naturligt att ett företag tar sådan påverkan med i sina beräkningar och försöker skydda sig mot de ekonomiska risker som felaktiga resultat kan medföra, kanske genom försäkringar av olika slag eller genom att anpassa priset för sina varor eller tjänster efter risken. Vid forskning i det allmännas regi är det svårt att finna något motsvarande sätt att kompensera sig för oriktiga forskningsresultat, även om en ersättning kan öka möjligheten att ordna ett skydd. Av sådana skäl kan det verka befogat att begränsa en lagstiftning mot störningar till inverkan på forskning. Upp- draget tillåter inte heller att vi går in på störningar av annan verksamhet. Det finns emellertid god anledning att uppmärksamma behovet av en mera omfattande skyddslagstiftning. Nuvarande regler i och i annan lagstiftning är långtifrån tillräckliga för detta syfte. En annan mera allmän fråga gäller möjligheten att förebygga forskningsstörningar genom planering inom kommunerna eller kanske på riksnivå. (1987:10) nämner i 2 kap. åtskilliga allmänna intressen som skall beaktas vid planläggning av bebyggelsen, bl.a. att mark- och vattenområden skall användas för ändamål som de är mest lämpade för, särskilt vad som medför en från allmän synpunkt god hushållning (2 kap. 1 §), och att be- byggelse skall lokaliseras med hänsyn till möjligheterna att före- bygga vatten- och luftföreningar och bullerstörningar (2 kap. 3 § 4 p.). Också lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav på bygg- nadsverk, m.m. innehåller regler med liknande syfte (se särskilt 2 §). Även om inte andra typer av störningar särskilt nämns, bör dessa regler ge ganska goda möjligheter att skydda känslig forsk- ningsverksamhet vid planering. Också de allmänt hållna bestäm- melserna i 3 kap. kan nämnas i sammanhanget, fast dessa övergripande riktlinjer för planeringen lär få begränsad betydelse för sådana störningar som det här är fråga om. I sammanhanget kan nämnas att en kommitté har till- satts med uppdrag att se över plan- och byggnadslagstiftningen. Man kan vänta att den bl.a. kommer att ta upp också frågor av det slag som diskuterats här (se Dir 2002:97). En förutsättning för att planeringen skall ge känslig forsknings- verksamhet ett skydd är emellertid att man kan förutse under vilka förhållanden forskningen skall bedrivas och vilket skyddsbehov det närmare bestämt kan bli fråga om, och detta är på sin höjd möjligt på kortare sikt. Man kan utgå från att forskningens tekniska för- utsättningar, kanske också dess art och inriktning, undan för undan förändras. Störningar som tidigare saknat betydelse kan nu framstå som besvärande, och nya störningstyper kan få praktisk betydelse; ett typiskt exempel är användningen av mobiltelefoner, som ju framhållits som ett särskilt skäl för ett utvidgat skydd för forsk- ningen. kan det vara svårt att bedöma hur angränsande mark kommer att användas . Det är självfallet allmänt sett av värde att planmyndigheterna tar hänsyn till möjligheten att bygg- nader och anläggningar kan användas för forskning, och åtskilliga allmänna störningsrisker kan förebyggas på detta vis, men inte ens en omsorgsfull och framsynt planering kan väntas lösa alla de problem som kan komma upp. En närliggande fråga är om inte en stor del av dessa problem kan undvikas genom att den forskande institutionen själv planlägger verksamheten på ett sådant sätt att störningar minimeras.1 Argu- mentet är välkänt bl.a. från diskussionen om ansvar för miljö- skador. Om tillräckliga skyddsåtgärder vidtas från institutionens sida skulle man inte behöva några inskränkningar i rörelse- och handlingsfriheten i verksamhetens omgivning. I viss utsträckning lär också detta vara fallet. Men som framhållits kan för- utsättningarna för forskningen förändras, och alla risker kan inte förutses på detta vis. Även om den forskande institutionen bör ha ett ansvar för forskningens lokalisering och planering, kan man rimligen inte belasta institutionen med kostnaderna för alla före- byggande åtgärder, något som uppenbarligen kan få en olycklig effekt på åtskillig forskningsverksamhet. Det är naturligt att kräva hänsyn till verksamheten också från omgivningens sida – allmän- heten och grannar. Man får väga intresset av fri rörlighet och fritt utnyttjande av den egna fastigheten mot värdet av en ostörd forsk- ning. På detta vis beror naturligtvis ståndpunkten till lagstiftnings- frågan i viss mån av värderingar. Det stämmer emellertid väl med den uttalade inställningen från statsmakternas sida och den upp- fattning som dominerar i den allmänna debatten, om forskningen anses förtjäna skydd även om det i någon mån går ut över andra enskilda eller allmänna intressen. 1 Med forskande institution avses här och i fortsättningen även enskilda företag som bedriver forskning i lagstiftningens mening. 4.2Behövs en särskild lag? Om nu ett utvidgat skydd mot vissa störningar anses önskvärt, kan man fråga om det behövs en särskild lag för detta. En närliggande utväg kan synas vara att komplettera (MB) med regler till skydd för forskning; balken rör ju i stora delar just skydd mot störningar av olika slag, och många aktuella störningar – t.ex. föroreningar, buller och skakningar – faller direkt under balkens regler. Reglerna om områdesskydd, särskilt om naturreservat, kan utnyttjas för att skydda ekologisk fältverksamhet – något som också skett beträffande ett område vid naturvetenskapliga forskningsstation. Å andra sidan innehåller vissa begränsningar av tillämpningsområdet som får betydelse för forskningsverksam- hetens del. Balken gäller generellt till skydd för människors hälsa och för miljön, men åtskillig forskning kan inte alls eller bara med svårighet pressas in under dessa ändamål; miljöbegreppet kan inte utvidgas till vilken egendom och vilka skyddsvärda verksamheter som helst.2 Vidare bör framhållas att balkens regler om miljöfarlig verksamhet bara avser användning av mark, byggnad eller anlägg- ning, och det fordras frånsett vid föroreningar att störningarna orsakar olägenhet för omgivningen (9 kap. 1 §). En liknande begränsning förekommer i kapitlet om miljöskada (32 kap. 1 § 1 st.). De störningar från allmänhetens sida som närmast har föranlett utredningsarbetet kommer man inte åt på detta sätt, inte heller andra mera tillfälliga åtgärder som inte kan bli föremål för tillståndsprövning eller tillsyn på samma vis som miljöfarlig verksamhet. Ville man utvidga till att omfatta de störningar av forskningen som här diskuteras, blev det nödvändigt att göra väsentliga ingrepp i centrala delar av balken, med oklara verkningar beträffande regelsystemet i övrigt. Enligt utredningens mening skulle detta vara ett alltför långtgående steg i detta sammanhang; det stämmer för övrigt knappast med utvecklingen av det arbete som pågår i miljöbalkskommittén. Av delvis liknande skäl verkar det inte helt tillfredsställande att – som flera länsstyrelser varit inne på – skapa en ny typ av områdes- skydd (forskningsreservat) med sikte på känslig forskning, vilket skulle regleras i . Också här kan sägas, att syftet med 2 Jfr emellertid SOU 2002:50 s. 177, där miljöbegreppet i sägs innefatta både naturmiljön och kulturmiljön samt såväl allmän som enskild egendom. All egendom inne- fattas dock knappast. skyddet i många fall avviker från jämförliga regler i balken och kräver en reglering av helt annat slag än den i 7 kap. MB. Reservatreglerna måste på detta vis kompletteras med andra be- stämmelser till skydd mot störningar, vilka skulle bli ett främ- mande inslag i balkens system var de än placeras. En annan möjlighet kunde vara att vissa regler till skydd för forskningsverksamhet tas in i redan gällande mera speciell lag- stiftning. Närmast kommer då i fråga lagen (1990:217) om skydd för samhällsviktiga anläggningar m.m., som bl.a. föreskriver vissa avspärrningsåtgärder till skydd för känsliga s.k. skyddsobjekt. Denna lagstiftning tar emellertid sikte bara på allvarliga, i regel avsiktliga angrepp av typen sabotage, terrorism och spioneri, och skyddet avser verksamheter av speciell betydelse för att samhället skall fungera. Avvägningen blir en helt annan än beträffande de ofta oavsiktliga störningar av forskningsverksamhet som utredningen gäller. Reglerna skulle svårligen kunna samordnas med bestäm- melserna lag, utom möjligen om de införs i ett särskilt kapitel med en lång rad särbestämmelser, och man kan då lika gärna ta in dem i en självständig lag. Ett tänkbart alternativ kunde vara att utvidga olika lagar som rör särskilda störningstyper, exempelvis lagen (1993:599) om radio- kommunikation, lagen (1992:1512) om elektromagnetisk kompati- bilitet eller – beträffande störningar från trafik t.ex. med snö- skoter – i terrängkörningslagen (1975:1313) eller annan trafiklag- stiftning. Inte heller denna utväg förefaller dock lämplig från teknisk synpunkt.