sou · GQB346 · 2003-01-01 00:00:00 — Enligt Informations- och beredningsgruppens verk- samhetsberättelse visade de flesta i gruppen dåligt intresse för förstudiearbetet. SKB deltog vid Informations-och beredningsgruppens möten och lämnade information om den pågående förstudien. Repre- sentanter från tjänstemannagruppen hjälpte Informations- och beredningsgruppen med information till allmänhet, föreningar, företag och andra intresserade. utbildades ett 20-tal studiecirkelledare. Utbild- ningen omfattade bl.a. en studieresa till , där CLAB och Äspölaboratoriet besöktes. Totalt deltog 2000 över 160 personer i studiecirkelverksamheten. Fram till mitten av arrangerade kommunen tillsam- mans med SKB 75 bussresor för allmänheten till CLAB och Äspölaboratoriet. Två av dessa var för kommunfullmäktiges ledamöter. Dessutom gjordes en studieresa till för studieledarna. Sammanlagt beräknas ca 2000 personer ha deltagit i dessa resor. arrangerades ytterligare ett antal resor till CLAB och Äspölaboratoriet. Några av dessa resor skedde efter kommunfullmäktiges beslut att platsvalsarbetet skulle upphöra. När besökte under som- maren besökte ca 1600 personer fartyget. En permanent utställning över förstudien sattes upp i Stads- husets foajé. Dessutom har utställningsmaterial från Kärnkraft- inspektionen/varit uppsatt på ett flertal platser i kommunen. Offentliga möten anordnades åren 1998 2000 med kvalifice- rade föreläsningar om bl.a. den nya , transmutation, kärntekniklagen, beslutsprocessen, strålskyddslagen, marinbio- logi, arkeologi, säkerheten efter förslutning, bergskedjor och inlandsisar, mikrobiologi samt grundvattenpåverkan. Som nämnts i avsnitt 18.4 inbjöds allmänheten att lämna synpunkter på SKB:s preliminära slutrapport. Det skedde i form av stora annonser i . Ca 1 100 exemplar av den preliminära förstudierapporten distribuerades i samband med remissförfarandet till föreningar, företag, organisationer och grannkommuner. Det remitterade materialet lades även ut på kommunens hemsida. 2000 hade Informations- och bered- ningsgruppen sammanlagt 27 protokollförda sammanträden. Företrädare för gruppen både skrev inlägg och svarade på inlägg i debatter i tidningen . Dessa inlägg var ibland undertecknade av hela Informations- och berednings- gruppen, med undantag för en ledamot. Vid enstaka tillfällen skrev också kommunstyrelsens ordförande och uttalade sig i frågan. Företrädare för kommunen hade kontinuerliga kontakter med företrädare för , Kärnkraftinspektionen/Strålskyddsinstitu- tet och . Kontakterna med övriga förstudie- kommuner var omfattande. De skedde bl.a. genom deltagande i seminarier anordnade av såväl SKB och myndigheter som av motståndare till att nu förbereda anläggandet av ett slutförvar för använt kärnbränsle. Referensgruppen sammanträdde 1998 vid sex protokollförda tillfällen, men verksamheten upphörde därefter. Det visade sig vara svårt att få medlemmarna i gruppen att engagera sig, trots upprepade försök av Informations- och be- redningsgruppen. De mest aktiva medlemmarna i referens- gruppen var , köpmannaför- ening, samt representan- terna för det s.k. Ungdomsfullmäktige. En summarisk be- skrivning av dessa organisationers arbete finns i den i avsnitt 18.8 nämnda rapporten från förstudiearbetet i kommunen, Kärn- avfallet och demokratins gränser – förstudie i 2001. Som framgått av avsnitt 13.3 har kommuner rätt till ersättning från Kärnavfallsfonden för kostnader för infor- mation till allmänheten i frågor som rör hantering och slut- förvaring av använt kärnbränsle och kärnavfall. De ersättningar som utbetalats till från Kärnavfallsfonden har 2001 uppgått till sammanlagt . I nyssnämnda specialstudie av kommunens infor- mationsinsatser och demokratiprocessen under förstudien görs följande sammanfattande bedömning (s. 97): Resultatet av undersökningen pekar på en dubbelhet. Å ena sidan önskade kommunen få till stånd en diskussion och kunskapsspridning bland allmänheten, å andra sidan undvek man systematiskt att låta allmänheten få ett alltför stort in- flytande över processen och konfrontera sina folkvalda ledare i denna fråga. De flesta av de politiska partierna valde att inte utveckla några ståndpunkter i frågan, och allmänheten fick ingen möjlighet att i denna fråga diskutera med sina folkvalda representanter eller kritiskt bedöma olika partipolitiska stånd- punkter. var informations- och beredningsgruppenden drivande organisationen i arbetet – tillsatt av kommun- styrelsen utifrån partipolitisk representativitet. Den referens- grupp som skapades för att kommunen skulle erhålla syn- punkter från intressegrupper och allmänhet drev ingen förutsättningslös diskussion, utan styrdes av den politiskt tillsatta informations- och beredningsgruppen. Likaså fick inte lokala föreningar något nämnvärt ekonomiskt stöd för att driva ett eget opinionsarbete – till exempel föreläsnings- verksamhet eller materialdistribution – vilket försvårade deras arbete. som det ur demokratiskt perspektiv kan riktas kritik mot kommunens arbete bör det även framhållas att i vissa fall skedde en långtgående dialog med olika intressen, och några föreningar lyckades bland annat med att övertyga kommunen om att Studsviksområdet med dess skärgård är en olämplig plats för slutförvaring av kärnfall. 19 (län) ligger i län vid i höjd med norra . Ytan är och antalet invånare uppgick till ca 26 200. Av dessa bor ca 18 500 i central- orten . Befolkningen har ökat med , vilket är lägre än riksgenomsnittet . har befolkningen minskat något beroende bl.a. på minskad sysselsättning inom industrisektorn. Alltjämt är dock en utpräglad industrikommun. Näringslivet domineras av tillverkande industri och energiframställning, som tillsammans står för drygt en fjärdedel av arbetsplatserna. Det största företaget i kommunen är med ca 1 600 anställda, följt av OKG med ca 1 040 an- ställda. OKG driver med tre kärnkraftsreaktorer vid Simpevarp norr om centralorten. OKG svarar för SKB:s räkning även för driften av Centralt lager för använt bränsle (CLAB) som ligger intill kraftverket. I närheten finns SKB:s Äspölaboratorium för forsknings- och utvecklingsarbete kring slutförvar, inklusive demonstration under verkliga för- hållanden. På en del av det gamla varvsområdet i har SKB ett laboratorium för inkapslingsteknik. Minskande befolkning och vikande sysselsättning har haft en negativ inverkan på kommunens ekonomi. Liksom på många andra håll har skatteunderlaget minskat, som det tidiga 90-talets arbetslöshet har lett till ökade kostnader. Utbildnings- nivån inom kommunen är förhållandevis låg. Mot bakgrund av dessa strukturproblem antog kommunen ett näringslivs- och sysselsättningsprogram. En huvud- tanke i programmet var att affärskontakterna med grannländerna runt skulle utvecklas. Stor vikt lades också vid sats- ningar på miljöanpassad produktion och på utbildning för näringslivets behov. var kommunen delägare i , som är moderbolag till . Aktieinnehavet, som hade ett marknadsvärde av såldes av , och kommunen har inte längre några aktier i . Kommunen genomkorsas i nord-sydlig riktning av Europa- väg 22. har järnvägsförbindelse med och en hamn med stor kapacitet. En mindre hamn finns vid Oskars- hamnsverket för bl.a. transporterna av använt kärnbränsle med . Det finns i kommunen också en flygplats med reguljär trafik. Socialdemokraterna är traditionellt det dominerande partiet i kommunen. Vid val gick dock den egna majoriteten i kommunfullmäktige förlorad, medan gick starkt framåt. De 51 mandaten i fullmäktige var fram till valet fördelade enligt följande: s 22, v 10, m 9, kd 6, c 2, fp 1, mp 1.1 Vid kärnkraftsomröstningen fick nejsidan av rösterna, vilket låg betydligt under riksgenomsnittet. 19.2CLAB etapp 2 och inkapslingsanläggning har en särställning bland landets kärn- kraftskommuner genom att det använda bränslet från samtliga kärnkraftverk mellanlagras där i CLAB. Denna anläggning togs i drift . På ett tidigt stadium förutsåg SKB att det skulle behövas en utbyggnad av CLAB omkring – CLAB etapp 2 – för att öka lagringskapaciteten. SKB planerar också för att bygga en anläggning för inkapsling av det använda bränslet i anslutning till CLAB, förutsatt att KBS-3 blir den metod för slutförvar som slutligt väljs (se av- snitt 11). SKB redovisade dessa planer redan i FUD-program 92. Ett led i förberedelserna för att bygga en anläggning är det nya kapsellaboratoriet i . 1 Resultat av kommunalvalet : s 21 (-1), v 8 (-2), m 7 (-2), kd 6, c 3 (+1), fp 3 (+2), mp 1. Antalet ledamöter i fullmäktige hade minskat från 51 till 49. innan frågan om en förstudie för ett slutförvar blev aktuell stod det alltså klart för kommunledningen i Oskars- hamn att kommunen skulle komma att bli djupt engagerad i prövningen av både CLAB etapp 2 och uppförandet av en inkapslingsanläggning. Man bestämde sig tidigt för att bygga upp en egen kompetens för att kunna delta som en jämställd part i prövningen. Kärnan till en sådan kompetens fanns redan i vid , som hade samma personsammansättning som kommunstyrelsens arbets- utskott. Nämnden begärde hos regeringen särskilda medel för kompetensuppbyggnad. ställde regeringen högst t.o.m. till förfogande för ända- målet ur Kärnavfallsfonden. Därmed lades den ekonomiska grunden för kompetensuppbyggnad (LKO). Ett projektkontor med en särskild projektledare sattes upp, och till LKO knöts också några kvalificerade experter. inleddes ett MKB-förfarande vid ett samman- träde på i län. I mötet deltog företrädare för kommunen, SKB, och . var ordförande och en tjänsteman på sekreterare. Kommunen företräddes av det ansvariga kommunalrådet (s), som tillika är ordförande i kom- munstyrelsen och i , jämte några av LKO:s experter. Gruppen tog namnet MKB-gruppen för CLAB och inkapslingsanläggning. Efter hand antogs en arbetsordning för gruppen och mötena fick fastare form. De kom att hållas i genomsnitt ungefär . Protokoll och alla handlingar från mötena gjordes offentliga. På ett av de första mötena angavs syftet med gruppens arbete vara dels ömsesidigt informationsutbyte, dels medverkan till att underlaget för de MKB-dokument som skall tas fram av SKB inför kommande myndighetsbeslut skall bli så bra som möjligt. Som ett nyckelbegrepp för arbetet angavs öppenhet, både mellan deltagarna och utåt. Det klargjordes också att gruppen inte hade någon beslutsfunktion och att de deltagande parterna inte var bundna av vad gruppen kom fram till. Från kommunens sida lades stor vikt vid informationen till kommuninvånarna. Hos samtliga politiska partier fanns en stark ambition att göra beslutsprocessen till ett mönster för demokra- tiskt beslutsfattande genom ett brett och engagerat deltagande av medborgarna. Det rådde också enighet om att partierna borde avvakta med att ta ställning tills sakfrågorna hade blivit ordent- ligt genomlysta. Detta förhållningssätt har kommit att prägla även den, delvis parallella, politiska behandlingen av frågan om en förstudie för ett slutförvar (se avsnitt 19.3). Det kan tilläggas att något folkligt motstånd mot SKB:s verksamhet i kommunen knappast har förekommit. Beslutsprocessen för CLAB etapp 2 var förhållandevis okompli- cerad, eftersom lokaliseringen och den tekniska utformningen var i stort sett givna. Det kan noteras att kommunen uttryck- ligen begärde att CLAB etapp 2 skulle prövas inte bara enligt kärntekniklagen utan också enligt 4 kap. naturresurslagen, trots att frågan om lokalisering av utbyggnaden i stort sett var given. Syftet med denna begäran var att ta tillfället att arbeta sig igenom prövningsprocessen i ett icke kontroversiellt arbete. SKB tog hänsyn till kommunens begäran. lämnade SKB in ansökningar med tillhörande MKB-dokument till rege- ringen enligt båda lagarna. Efter behandling i fullmäktige tillstyrkte kommunen SKB:s ansökan enligt naturresurs- lagen. Kärnkraftinspektionen hade tillstyrkt an- sökan enligt kärntekniklagen. Regeringen lämnade sitt tillstånd enligt båda lagarna . Beslutsprocessen för inkapslingsanläggningen är av naturliga skäl betydligt mer komplicerad. Redan på ett tidigt stadium gjordes det från kommunens sida klart gentemot staten att kommunen inte var beredd att behandla frågor om inkapslingsanläggningen fristående från frågor om de övriga leden i systemet för avfalls- hantering. Innan beslut om lokalisering av en sådan anläggning fattas måste man veta att det också finns en säker och tillgänglig plats för slutförvaring av det inkapslade bränslet. Valet av en sådan plats måste grundas på förstudier i flera kommuner. Vidare ställdes krav på en tydlig beslutsprocess. möjlighet att utöva sin vetorätt för alla slag av kärntekniska anläggningar, och denna vetorätt måste respekteras av staten. lade deltagarna i MKB-arbetet gemensamt fram en s.k. planeringsrapport. Rapporten remissbehandlades genom kommunens försorg, varefter den god- kändes av kommunfullmäktige . Rapporten kan ses som en vägledning för de fördjupade utredningar som SKB skall genomföra som underlag för ett slutligt MKB-dokument. I rapporten betonades att alternativ till lokalisering vid CLAB bör studeras, t.ex. lokalisering i anslutning till slutförvaret. SKB:s arbete med frågan har därefter fortsatt, i kontinuerligt samråd med övriga deltagare i MKB-gruppen. En lokalisering i anslutning till CLAB är fortfarande huvudalternativet, men SKB har inte uteslutet en lokalisering till platsen för ett slutförvar. Enligt den planering som SKB har redovisat i FUD-Program 2001 () avser bolaget lämna in en ansökan om tillstånd för lokalisering och byggnation och hoppas kunna komma igång med byggnationen . Enligt samma planering avser bolaget lämna in en ansökan om tillstånd för lokalisering och byggande av ett slutförvar (detalj- undersökningen) . har, senast i remissyttrande till Kärnkraftinspektionen över FUD-program 2001, uttalat att slutförvarsprogrammet måste ha kommit så långt att en ansökan för en detaljundersökning har handlagts av myndig- heterna och regeringen innan kommunen fattar sitt beslut (enligt 17 kap. ) om en inkapslingsanläggning. Med hän- visning till bl.a. kommunens inställning har Kärnkraftinspek- tionen till regeringen framfört uppfattningen att det bör finnas ett krav på att ett slutförvar skall vara godkänt för drift innan SKB påbörjar inkapsling av använt kärnbränsle. Detta innebär att detaljundersökningar ska vara genomförda och att SKB erhållit tillstånd att påbörja deponering i slutförvaret. 19.3Beslutet om en förstudie I likhet med några andra kommuner med kärnteknisk verk- samhet fick en förfrågan från SKB om att få genomföra en förstudie för ett slutförvar i kom- munen. MKB-arbetet med CLAB och inkapslingsanläggningen hade då pågått . Inom kommunen fanns alltså bland såväl politiker som tjänstemän vissa baskunskaper och en god beredskap för att ta itu med de nya frågor som SKB:s initiativ aktualiserade. Kommunens ställningstagande förbereddes mycket omsorgs- fullt. I processen gavs kommunfullmäktige en dominerande roll. Fullmäktige höll två informationsmöten till vilka allmänheten inbjöds. Vidare uppdrog fullmäktige åt två politiskt sammansatta grupper att bereda frågan med hjälp av LKO. I var och en av grupperna ingick tio politiker från samtliga partier som var representerade i fullmäktige. Den ena gruppen, ungdomsgruppen, hade till uppgift var att sprida kunskap och väcka debatt i förstudiefrågan bland kom- munens ungdomar. Detta gjordes enligt ett brett upplagt pro- gram som innefattade bl.a. skolpresentationer, debatter, skolval och studieresor. I den andra gruppen, förstudiegruppen (de äldre), ingick ledamöterna av kompletterade med politiker ur de partier som inte var representerade i nämnden. Gruppen hade till uppgift att föra ut frågan till diskussion bland kommuninvånarna genom olika arrangemang. Bland annat ordnades en debatt- och frågekväll med del- tagande av bl.a. en kritiker till KBS-3-metoden. En broschyr till alla hushåll utarbetades och informationsmöten anordnades på flera håll i kommunen. Båda grupperna avgav rapport till kommunfullmäktige . fördes i fullmäktige en bred dis- kussion om olika sakfrågor i samband med en förstudie. När- varande vid mötet var också företrädare för bl.a. berörda myn- digheter och för vissa grannkommuner. Efter behandling i kom- munstyrelsen tog fullmäktige ställning till SKB:s Resultatet blev att SKB fick genomföra en förstudie på vissa villkor. Mot fullmäktiges beslut reserverade sig företrädarna för c och mp. Ett tilläggsyrkande från v och kd om att beslut om en eventuell platsundersökning måste föregås av folkomröstning avslogs. I ett beslutsdokument angavs bl.a. följande villkor för kommunens medgivande: Kommunfullmäktige skall godkänna samt besluta om ett detaljerat förstudieprogram, vilket i huvudsak bygger på erfarenheterna från övriga förstudiekommuner. Kommunen får tillgång till statliga medel för att hålla hög kompetens och möjliggöra ett brett deltagande från berörd allmänhet under förstudien och vid granskningen. När det gäller det huvudsakliga samrådet mellan kommunen, SKB och myndigheterna skall kommunens deltagande i detta ske med den organisation som fullmäktige beslutar om. Beslutsprocessen och MKB-förfarandet samordnas nationellt. grannkommuner skall löpande informeras och efter avslutad förstudie beredas tillfälle att kommentera för- studiens resultat. Om efter avslutad förstudie avböjer vidare studier skall detta respekteras. Inga beslut kommer att fattas i om eventuellt fortsatta studier i form av platsundersökning förrän –samtliga förstudier i landet är avslutade, granskade och kommenterade av berörda myndigheter med avseende på tekniskt och vetenskapligt innehåll, –det föreligger ett platsundersökningsprogram som grans- kats och kommenterats av myndigheterna, –tydliga platsvalskriterier finns redovisade för val av slut- förvarsplats, –vetoventilen i den frivilliga lokaliseringsprocessen förtyd- ligats. Beslutsdokumentet innehöll också utförliga kommentarer till dessa villkor. Det kan noteras att flera av villkoren får anses riktade mot staten snarare än mot SKB. Något avtal om förstudiearbetet träffades inte mellan kom- munen och SKB. På kommunalt håll ansåg man att kommunen måste ha full frihet att fastställa villkor för arbetet. Det förut- sattes att förstudien skulle genomföras inom ramen för ett MKB-förfarande som byggde på erfarenheterna både från andra förstudiekommuner och från det pågående MKB-arbetet med CLAB 2 och inkapslingsanläggningen. utarbetade SKB ett förslag till arbetsprogram för förstudien i samråd med de övriga deltagarna i MKB-arbetet. Den tidigare MKB-gruppen kom nu att benämnas MKB-forum i län (se avsnitt 22.2). Förslaget till arbetsprogram pre- senterades för kommunfullmäktige och godkändes efter vissa justeringar . På liknande sätt som i och kom för- studien att behandla tre tänkbara lokaliseringsfall för en anlägg- ning, nämligen att såväl slutförvar som ovanjordsdelar förläggs i direkt anslutning till Simpevarpshalvön (fall 1 a), att ovanjords- delarna förläggs vid Simpevarp med tunnelförbindelse till slutförvaret (fall 1 b) samt att både slutförvar och ovanjordsdelar förläggs på någon helt annan plats i kommunen (fall 2). Programmet innebar att byggdes upp på ungefär samma sätt som i tidigare förstudiekommuner. En inventering av befintligt material om bl.a. geologiska för- hållanden kompletterades med vissa fältstudier. med att kommunfullmäktige godkände arbetsprogrammet fastställdes en förstudieorganisation för kommunen. Kommunfull- mäktige skulle utgöra referensgrupp för förstudiearbetet och därmed vara ytterst ansvarig för kommunens deltagande i arbe- tet. Kommunstyrelsen fick svara för de löpande beslut som behövde fattas inom ramen för fullmäktiges beslut. Projekt med anknutna experter fick fortsätta arbetet med kompetensuppbyggnad och spridning av information. LKO skulle också bevaka de olika sakområdena i förstudiearbetet och följa den nationella hanteringen av frågor om slutförvar. LKO skulle löpande rapportera om sitt arbete till kommunstyrelsen och till kommunens representanter i MKB-forum. Tyngdpunkten i kommunens arbete med förstudien avsågs ligga hos sex arbetsgrupper. Fyra av grupperna hade ansvars- områden som överensstämde med indelningen av SKB:s för- studieorganisation, nämligen Långsiktig säkerhet/geovetenskap, Teknik (inklusive transportfrågor), och miljö och Sam- hälle. En femte grupp svarade för information och en sjätte grupp för frågor om inkapslingsanläggningen och kopplingen mellan denna och övriga delar av systemet. Arbetsgrupperna hade två huvuduppgifter. Den ena var att utveckla goda insikter i slutförvarssystemet inom respektive grupp samt hos fullmäktige och hos kommunmedborgarna. Genom denna kompetensuppbyggnad skulle kommunen för- beredas för att kunna ta ställning till frågan om eventuella fort- satta undersökningar efter förstudien. Den andra huvudupp- giften var att föra fram kommunens frågor och synpunkter under förstudiens gång, främst till SKB och myndigheterna. Detta förutsattes ske i huvudsak inom ramen för MKB-arbetet. Arbetsgrupperna hade stor frihet att själva finna formerna för sitt arbete. Detta arbete skulle bedrivas öppet och med bred delaktighet från kommuninvånare och grannkommuner. Varje arbetsgrupp bestod av fem eller sex ledamöter. Ord- förande och en ledamot utsågs av fullmäktige ur den egna kretsen. Övriga ledamöter utsågs av kommunstyrelsen, som därvid eftersträvade ett brett deltagande av olika intressen och åsikter. En av ledamöterna i varje grupp var tjänsteman från kommunförvaltningen. Till varje grupp knöts en expert från LKO som resursperson. Protokoll skulle föras från samtliga möten. De var offentliga och distribuerades genom LKO:s pro- jektkontor. Arbetsgrupperna hade rätt att ta initiativ till möten med t.ex. SKB eller myndigheter. De måste dock informera LKO och kommunens representanter i MKB-forum om planerade möten och avge skriftlig rapport om resultatet av mötena. MKB-forum borde arbetsgrupperna mötas så att kommunens representanter kunde uppmärksammas på angelägna och aktuella frågor från grupperna. Kommunens representanter i MKB-forum, ordförandena i arbetsgrupperna och LKO svarade gemensamt för att kommu- nens arbete under förstudien samordnas. För kommunens del inleddes förstudiearbetet . Den ägna- des huvudsakligen åt kompetensuppbyggnad inom arbets- grupperna, bl.a. genom studieresor och seminarier. Organisationen av kommuns arbete med för- studien bör ses mot bakgrund av följande tre sammanfattande skäl för ett stort engagemang som företrädare för kommunen har utvecklat i skilda sammanhang. Kommunen har en unik situation genom att använt kärn- bränsle från samtliga svenska reaktorer lagras temporärt i CLAB. Om ingen lösning eller plats utses, finns bränslet kvar inom kommunen. Så länge frågan om slutförvaring inte har fått en lösning finns det risk för att denna temporära lagring blir mycket långvarig, vilket för kommunen är oacceptabelt. Problemet försvinner inte genom att man röstar bort det. Ett aktivt deltagande från kommunens sida utgör ett bidrag till ett bättre slutresultat. Industrin och tillsynsmyndigheter- na har talrika experter på naturvetenskap och teknik, men de har begränsad insikt om allmänhetens reaktioner och om vad som formar kommunen . Kommunens före- trädare och allmänheten bedömer bäst själva sina nuvarande och framtida behov. Endast med ett aktivt deltagande från kommunens sida kan denna kunskap föras in som underlag för framtida beslut i dessa frågor. En viktig bonuseffekt är sannolikt en ökad respekt för det politiska systemet och dess förmåga att handskas med mång- facetterade samhällsproblem. En passiv kommunstrategi skulle kunna vara skadlig, eftersom den skulle kunna leda till misstroende mot förmågan hos det representativa demo- kratiska systemet. Under det fortsatta arbetet med förstudien har senare ansvars- områdena för arbetsgrupperna och deras antal förändrats (jfr avsnitt 19.7 och 19.11). Sammanfattningsvis har detta arbetssätt av kommunen kallats Oskarshamnsmodellen och brukar beskrivas enligt i huvudsak följande.