sou · GQB384 · 2003-01-01 00:00:00 — Detta innebär bl.a. att förvaltningslagens (1986:223), FL, regler om serviceskyldighet, samverkan mellan myndigheter, allmänna krav på handläggningen av ärenden, inkommande handlingar etc. är tillämpliga även på kom- munalförbund (1 och 31 §§). Av 3 kap. 21 § KL framgår att kommunallagens regler i tillämpliga delar gäller även för kommunalförbund, om inte något annat sägs eller följer av bestämmelserna om kommuner och landsting i denna lag. I vissa fall är det uppenbart att inte är tillämpliga, exempelvis vad gäller bestäm- melsen i 8 kap. 6 § KL om fastställande av skattesats, eftersom ett kommunalförbund inte har någon egen beskattningsrätt. Medlem- marna i ett kommunalförbund kan också i viss utsträckning bestämma att något annat skall gälla än vad som följer av KL. Enligt 3 kap. 27 § KL skall det för ett kommunalförbund finnas en förbundsordning med närmare bestämmelser om förbundet. Av 3 kap. 28 § KL framgår närmare vad som skall regleras i för- bundsordningen. Många frågor angående kommunalförbundets organisation och arbetsformer får regleras av förbundsmed- lemmarna i förbundsordningen. Det enda krav som ställs i KL på förbundets organisation är att det skall finnas en beslutade församling (3 kap. 23 §) och ett verkställande organ som sköter förvaltningen av förbundet (3 kap. 25 §). Förbundsordningen är det grundläggande dokument i vilket samarbetsformer m.m. läggs fast. De förtroendevalda i ett kommunalförbund bär samma personliga ansvar för hur verksamheten bedrivs som förtroendevalda i kommuner och landsting. I denna del måste man skilja på s.k. politiskt ansvar och juridiskt ansvar. Juridiskt ansvar kännetecknas av att en persons handlande eller underlåtenhet att handla kan föranleda att ansvar utkrävs i form av någon rättslig påföljd (straff, skadestånd, disciplinpåföljd). I flertalet fall bedöms det juridiska ansvaret av domstol. Ansvar utkrävs för juridiska felbedömningar även om handlandet kan ha varit kommunalpolitiskt försvarbart. Politiskt ansvar utkrävs av väljarna eller av partiet och kan avse juridiskt fullt korrekta beslut. Något juridiskt ansvar för politiska felbedömningar som i sig är lagliga kan därför inte förekomma (m.fl. s. 177 f.) Vidare gäller om laglighetsprövning (10 kap.) för beslut som fattats av förbundets beslutande församling samt för beslut som har fattats av förbundsstyrelsen, om inte beslutet är av rent förberedande eller verkställande art. Besluten får överklagas både av de kommuner och landsting som är medlemmar i för- bundet och av deras medlemmar. Rätten till laglighetsprövning - tidigare kommunalbesvär - gäller om det inte finns några särskilda föreskrifter i annan författning än KL om hur beslutet skall överklagas. Som framgår av uttrycket är prövningen begränsad till lagligheten av ett beslut. Om över- klagandet bifalls får beslutet bara upphävas men inte ersättas med ett nytt beslut (s.k. kassatorisk effekt). Det ekonomiska ansvaret för verksamheten För ett kommunalförbunds skulder står i första hand förbundets egna tillgångar till förfogande. Av 8 kap. 23 § KL framgår dock att medlemmarna bär det yttersta ansvaret för ett förbunds verksamhet. Medlemmarna är skyldiga att täcka brister när för- bundet saknar tillgångar för att betala sina skulder. Varje medlem skall skjuta till så stor del av bristen som svarar mot medlemmens andel i skulden efter de grunder som anges i förbundsordningen. Enligt 3 kap. 28 § 11 KL skall förbundsordningen ange för- bundsmedlemmarnas andelar i förbundets tillgångar och skulder samt fördelningen av förbundets kostnader mellan medlemmarna. Ett kommunalförbund är en myndighet. Föreskrifterna om allmänna handlingars offentlighet i 2 kap. tryckfrihetsför- ordningen, TF, och sekretesslagen (1980:100) gäller därför. Enligt 2 kap. 5 § TF likställs beslutande församling med myndighet i fråga om allmänna handlingars offentlighet. Allmänhetens möjligheter till insyn ändras således inte på grund av att en verksamhet förs över från en kommun till ett kommunal- förbund. Exempelvis gäller utan inskränkning offentlighets- principen, som innebär att verksamheten i statliga och kommunala myndigheter skall ske i öppna former och under allmänhetens insyn så långt det är möjligt. Behovet av offentlighet och insyn kan tillgodoses på olika sätt, exempelvis genom s.k. förhandlingsoffentlighet. Av 5 kap. 38 § KL framgår att fullmäktiges sammanträden är offentliga. Fullmäktige får dock besluta att överläggningen i ett visst ärende skall äga rum inom stängda dörrar. Den s.k. handlingsoffentligheten innebär att varje svensk med- borgare i princip har rätt att ta del av en allmän handling. En handling är allmän om den förvaras hos en myndighet och enligt särskilda regler anses inkommen till eller upprättad hos myndighet, t.ex. en myndighet. Av 14 kap. 5 § TF följer att även utlänningar har medgivits tillgång till allmänna handlingar, men deras rätt kan inskränkas genom lag. Utlänningars tillgång till allmänna handlingar är således inte grundlagsskyddad, utan kan inskränkas genom lag. Någon särbehandlande lag finns inte (s. 9, se även SOU 2000:106 s. 134 f. och 310 f.). Principen om allmänna handlingars offentlighet kan inte alltid tillämpas fullt ut. I vissa situationer kan viktiga allmänna eller enskilda intressen skadas av offentligheten. Rätten att ta del av allmänna handlingar kan då begränsas genom sekretess. Detta får enligt 2 kap. 2 § första stycket TF ske bara om det är påkallat med hänsyn till bl.a. rikets säkerhet eller dess förhållande till annan stat eller mellanfolklig organisation, rikets centrala finanspolitik, penningpolitik eller valutapolitik, eller myndighets verksamhet för inspektion, kontroll eller annan tillsyn. Begränsningar av rätten att ta del av allmänna handlingar skall enligt 2 kap. 2 § andra stycket TF anges noga i bestämmelse i en särskild lag eller, om så i visst fall befinns lämpligare, i annan lag till vilken den särskilda lagen hänvisar. Den särskilda lag som avses är sekretesslagen. Samkommuner enligt den finska kommunallagen Den finska kommunallagen (365/1995) föreskriver att kommunen sköter de uppgifter som den har åtagit sig med stöd av själv- styrelsen och som stadgas för den i lag. Kommunerna får inte ges nya uppgifter eller skyldigheter eller fråntas uppgifter eller rättigheter på något annat sätt än genom lag. Kommunen sköter sina lagstadgade uppgifter själv eller i samarbete med andra kommuner. De tjänster som skötseln av uppgifterna förutsätter kan kommunen också beställa av andra tjänsteproducenter. (2 §) Utan hinder av vad någon annan lag stadgar om formerna för samarbete mellan kommunerna kan en samkommun som bildats av kommunerna i fråga sköta uppgifter som enligt lag skall skötas av en kommun eller flera kommuner tillsammans. Likaså kan det över- enskommas om att dessa uppgifter skall skötas av en annan kom- mun eller en samkommun som bildats av andra kommuner. (3 §) En samkommun kan förvärva rättigheter och ingå förbindelser samt föra talan i domstolar och hos andra myndigheter. (80 §) När det gäller samarbete mellan finska kommuner kan de med stöd av avtal sköta sina uppgifter tillsammans. komma överens om att anförtro en annan kommun att sköta en uppgift för en eller flera kommuners räkning eller att uppgiften skall skötas av en samkommun. Om en kommuns skyldighet att höra till en samkommun inom något verksamhetsområde eller på ett visst område stadgas särskilt. (76 §) En samkommun bildas genom ett avtal mellan kommunerna, vilket godkänns av fullmäktige (grundavtal). I grundavtalet skall bl.a. överenskommas om medlemskommunernas andelar i samkommunens tillgångar och deras ansvar för samkommunens skulder samt annat som gäller samkommunens ekonomi. Anmälan om bildande och upplösning av en samkommun skall göras till i det län där samkommunen har sin hemort. (78 §) För finansieringen av sådana utgifter i samkommunen som inte kan täckas på något annat sätt svarar medlemskommunerna så som i grundavtalet har överenskommits om ansvarsfördelningen mellan kommunerna. (83 §) En jämförelse mellan svensk och finsk reglering av kommunalförbund För att få en bättre överblick över dels de formella förutsätt- ningarna för bildande av svensk-finska kommunalförbund, dels om kommunmedlemmarnas rättigheter påverkas genom ett svensk- finskt kommunalförbund jämfört med ett kommunalförbund/en samkommun1 mellan kommuner endast i det egna landet, görs här en jämförelse mellan bestämmelserna om kommunalförbund/ samkommuner i - huvudsakligen - den svenska respektive den finska kommunallagen. Svensk rätt - styckeindelning be- nämns stycke (st.) 1 kap. 1 § 1 st. SKL är indelat i kommuner och landsting. Den kommunala själv- styrelsen är grundlagsreglerad i Finsk rätt - styckeindelning be- nämns moment (mom.) 1 § 1 mom. FKL är indelat i kommuner. är tryggad i grundlag. 1 I äldre finsk kommunallagstiftning användes begreppet kommunalförbund. Uttrycket samkommun tillkom 1993 och finns kommunallag. Se övergångsbestämmelserna till lagen (105 §) enligt vilken stadganden om kommunalförbund i andra lagar skall tillämpas utan hinder av denna lag på samkommuner, med undantag för stadgandena om samarbetsformer. 1 kap. 1 § 2 st. SKL 2 § 1 mom. 1 men. Dessa sköter på den kommunala Kommunen sköter de uppgifter självstyrelsens grund de ange- som den har åtagit sig med stöd lägenheter som anges i denna lag eller i särskilda föreskrifter. stadgas för den i lag. 8 kap. 5 § RF 2 § 1 mom. 2 men. Grunderna för ändringar i rikets Kommunerna får inte ges nya uppgifter eller skyldigheter eller fråntas uppgifter eller rättig- heter på något annat sätt än former och för den kommunala beskattningen bestämmes i lag. lag meddelas också föreskrifter i övrigt och om deras 2 kap. 1 § SKL I 1 § 3 mom. FKL själva ha hand om sådana sträva efter att främja sina intresse som har anknytning till invånares välfärd och en hållbar utveckling inom sitt område. område eller deras medlemmar Dock kan kommunen enligt 2 § 2 och som inte skall handhas mom. FKL med stöd av avtal enbart av staten, en annan även åta sig att sköta andra eller någon annan. som hör till dess självstyrelse. 3 kap. 20 § SKL 76 § 1-2 mom. FKL Kommuner kan med stöd av avtal sköta sina uppgifter till- lämna över vården av kom- överens om att anförtro en annan kommun att sköta en uppgift för en eller flera kom- har antagits av förbundsmed- lemmarna eller vid den senare tidpunkt som anges i förbunds- Saknar motsvarighet i svensk rätt 76 § 4 mom. FKL Om en kommuns skyldighet att höra till en samkommun inom på ett visst område stadgas 3 kap. 21 § SKL 86 § 1 mom. och 2 mom. 1 men. Om inget annat sägs eller följer av bestämmelserna om kom- I en samkommun gäller i muner och landsting i denna lag, gäller dessa i tillämpliga delar bestäms om kommuner i 2, 3, 8 även för kommunalförbund. och 12-18 §, 19 § 1 mom., 2023, 27-29, 32, 33 och 37-43 § samt 6-9 kap. med undantag skyldigheten enligt 65 § 2 mom. att täcka underskott. bestäms i 8 § 2 mom. tillämpas dock inte på en samkommun som avses i 76 § 4 mom. stämmas offentlighet gäller vad 57 § 1 mom. stadgar om ett full- 3 kap. 22 § SKL Motsvaras av hänvisningen i 86 § När ett kommunalförbund har till 2 § FKL (se ovan) av vilken hand om en angelägenhet som följer att kommunen sköter de det finns bestämmelser om i en uppgifter som stadgas för den i Om det i någon annan bestämmelserna i denna lag. 3 kap. 23 § 1 st. SKL 81 § 1 mom. FKL det som beslutande församling vid en samkommunstämma eller av det organ som väljs av vilket bestäms i grundavtalet. 3 kap. 23 § 2 st. SKL 81 § 3 mom. 2 men. Ledamöter och ersättare i den beslutande församlingen väljs av munstämman väljs av medlems- mäktige enligt vad som anges i eller av något annat kommunalt organ enligt fullmäktiges beslut. Anm. Om beslutanderätten ut- övas av annat organ än samkom- på samma sätt. 3 kap. 23 § 3 st. SKL Saknar direkt motsvarighet, dock att i 78 § 3 mom. 2 FKL föreskrivs att antalet ledamöter skall framgå av grundavtalet, se minst en ledamot och en vara lika många som antalet 3 kap. 24 § SKL Se 84 § FKL nedan väljs , om inte en Mandattiden räknas från och med året efter det då val av fullmäktige har ägt rum i hela landet, om inte anges i förbundsordningen. 3 kap. 25 § SKL 81 § 2 mom. FKL En samkommun kan också ha skall tillsätta en förbunds- andra organ enligt vad som Om ett förbund är bestäms i grundavtalet. Enligt 78 § 3 mom. 4 FKL gäller även att det av skall tillsätta de organ som tressen, tecknar firma etc., se hövs för att fullgöra kommunal- 3 kap. 26 § SKL En förbundsmedlem har rätt att En medlemskommun får utträda utträda ur ett kommunal- utträde vara , om inte utgången av fullmäktiges man- dattid, om medlemskommunen har anmält detta före utgången av kalenderåret före mandat- Enligt 9 § 1 mom. FKL utses ledamöterna och ersättarna i för de fyra kalenderår som följer 3 kap. 27 § SKL 78 § 1 mom. FKL För ett kommunalförbund skall med närmare bestämmelser om vilket godkänns av fullmäktige (grundavtal). skall fastställas av förbundsmed- 3 kap. 28 § SKL 78 § 3 mom. FKL I grundavtalet skall överens- och den ort där förbundet skall ha sitt säte, förbundets medlemmar och ändamål, om interimsorgan får in- grunderna för rösträtten, rättas och om förbunds- organ som bevakar samkom- munens intressen, represen- församlingen och hur för- ingår avtal för dess räkning samt på vilket sätt beslut mandattiden i de fall som fattas om rätten att teckna anges i 24 §, 5. i fråga förbundsdirektion, på vilket sätt och vilken av förbunds- medlemmarna som skall utse ställningen för en medlems- skall ha rätt att väcka granskas, samt om i den beslutande försam- och likvidation av sam- lingen och för vilka ärenden detta skall gälla, inte är ledamot i den som anges i 5 kap. 21 §, 9.om en förtroendevald hos en förbundsmedlem som inte är ledamot eller ersättare i förbundsstyrelsen eller någon annan nämnd skall ha sådan närvarorätt som anges i 4 kap. 23 §, 10.var förbundets kungörelser och andra tillkännagivanden skall anslås, 11.förbundsmedlemmarnas an- delar i förbundets tillgångar och skulder och fördel- ningen av förbundets kost- nader mellan medlemmarna, 12.förbundsmedlemmarnas styrning av och insyn i förbundets ekonomi och verksamhet, 13.föreskrifter om förbundets budgetprocess, 14.förfarandet vid en förbunds- medlems utträde ur för- bundet, 15.förutsättningarna för och förfarandet vid förbundets likvidation och upplösning samt grunderna för skifte av förbundets behållna till- gångar när förbundet upplöses, 16.ordningen för att lösa tvister mellan förbundet och dess medlemmar, samt 17.ordningen för att bestämma ekonomiska förmåner till ledamöterna och ersättarna i den beslutande församlingen samt i fråga om förbund med förbundsdirektion till revisorerna och revisors- ersättarna. 11 kapitlet (88-100 §§) i FKL innehåller regler om Rättelse- yrkande och kommunalbesvär. Det förra institutet saknar motsvarighet i SKL och förefaller närmast innebära en form av omprövning. Den svenska FL innehåller en möjlighet till omprövning av beslut (27 §). Denna bestämmelse är dock inte tillämplig på beslut som kan överklagas enligt 10 kap. SKL (31 § FL). Delvis torde dock det finska rättelseinstitutet ha sin motsvarighet i den svenska förvaltningslagens 26 § och den svenska förvaltningsprocesslagens (1971:291) 32 § enligt vilka ett beslut som innehåller någon uppenbar oriktighet till följd av domstolens eller någon annans skrivfel, räknefel eller liknande förbiseende under vissa förutsättningar får rättas. Som framgår av 89-90 §§ FKL är den som är missnöjd med ett beslut av kommunstyrelsen eller en nämnd, deras sektioner eller en myndighet som lyder under dem, hänvisad till att i första hand söka ändring genom rättelseyrkande. När det gäller beslut som fattats av fullmäktige eller samkommuns organ som avses i 81 § 1 mom., är rättsmedlet att ansöka om kommunalbesvär enligt 90 § 1 mom. FKL. Saknas direkt motsvarighet i rättelseyrkande och sökande av ändring i beslut av kommunens heter, om inte något annat ändring i ett beslut kan sökas stöd av någon annan lag, till- ämpas 89 § inte. Se texten ovan om 11 kap. FKL Den som är missnöjd med ett beslut av kommunstyrelsen eller en nämnd, deras sektioner eller en myndighet som lyder under dem kan framställa ett skriftligt beslutet får inte sökas genom beslut av ett organ som omnämns i 1 mom. och av en sektion i organet eller av en myndighet som lyder under det framställs till organet i fråga. stöd av 51 § till behandling tagit upp ett ärende som en nämnd, dess sektion eller en myndighet som lyder under dem fattat beslut i, skall yrkande på rättelse i beslutet tas upp till behandling Motsvaras i stora drag 90 § 1 mom. FKL 1 § 1 st. SKL Ändring i beslut som fattats av organ som avses i 81 § 1 mom. samt i beslut som kommun- styrelsen eller en nämnd med- delat med anledning av ett rättelseyrkande söks hos för- 10 kap. 1 § 1 st. SKL 92 § 1 mom. FKL Varje medlem av en kommun eller ett landsting har rätt att få och kommunalbesvär anföras av lagligheten av kommunens eller den som ett beslut avser eller vars rätt, skyldighet eller fördel genom att överklaga dem hos (part) samt av kommunmed- 10 kap. 1 § 3 st. SKL 92 § 2-3 mom. FKL Lagligheten av ett kommunal- Rättelse får yrkas i och kom- munalbesvär anföras över beslut på samma sätt av varje medlem av en samkommuns myndighet av de kommuner eller landsting även av samkommunens med- som ingår i kommunalförbundet lemskommuner och deras kom- samt av förbundsmedlemmarna. munmedlemmar samt i fråga om beslut av kommunernas gemen- samma organ av kommuner som är parter i avtalet och deras kommunmedlemmar. Ändring i ett beslut med anledning av ett rättelseyrkande får sökas genom kommunal- besvär endast av den som framställt rättelseyrkandet. Om beslutet har ändrats med anledning av rättelseyrkandet, får ändring i beslutet sökas genom kommunalbesvär också av den som med stöd av 1 eller 2 mom. har rätt att anföra kommunalbesvär. 10 kap. 2 § SKL Se 89 § och 90 § i mom. FKL och Följande beslut får överklagas: beslut av fullmäktige eller Rättelse får inte yrkas i och i ett kommunalförbund, beslut av en nämnd eller ett anföras över beslut som endast partssammansatt organ, om beslutet inte är av rent förberedande eller rent verk- Enligt 99 § FKL får inte heller besvär sökas om ändring i fullmäktiges beslut om att ordna eller en annan nämnd eller ett partssammansatt organ i ett kommunalförbund, om beslutet inte är av rent förberedande eller rent verk- ställande art, samt 4.sådana beslut av revisorerna som avses i 9 kap. 15 §. 10 kap. 8 § 1 st. SKL 90 § 2 mom. FKL Ett överklagat beslut skall upp- Besvär får anföras på den 1. det inte har tillkommit i laga 1. beslutet har tillkommit i 2.beslutet hänför sig till något som inte är en angelägenhet för kommunen eller land- stinget, 3.det organ som har fattat beslutet har överskridit sina befogenheter, eller 4.beslutet strider mot lag eller annan författning. 2.den myndighet som fattat beslutet har överskridit sina befogenheter, eller 3.beslutet annars strider mot lag. 10 kap. 8 § 3 st. SKL Även om FKL saknar en Något annat beslut får inte motsvarande regel som den som sättas i det överklagade beslutets finns i SKL tillämpas samma 10 kap. 13 § 2 st. SKL 97 § 1 mom. 1 men. överklagande till kammarrätten. överklagas hos högsta för- 10 kap. 15 § SKL Saknar motsvarighet i FKL. Om ett beslut har upphävts genom ett avgörande som har vunnit laga kraft och om skall det organ som har fattat beslutet se till att verk- ställigheten rättas i den ut- sträckning som det är möjligt. Ett kommunalt beslut är Ett beslut kan verkställas innan dock i princip verkställbart så fort det har vunnit laga kraft. det protokoll där beslutet har beslut får dock inte börja upptagits är justerat. verkställas, om rättelseyrkande kan välja att vänta med att eller ändringssökande skulle bli verkställa i avvaktan på laglig- heten eller om det organ som beslutet trots överklagande. 28 § i den svenska förvaltnings- processlagen kan domstol inhi- bera det överklagade beslutet. Se även 10 kap. 15 § SKL. Jämförelsen visar att regleringen av och finska samkommuner företer stora likheter. De skillnader som finns hänför sig i stort till formella regler kring samarbetsformens organisation och verksamhet. Den kommunala självstyrelsen enligt RF Enligt vår konstitutions portalparagraf bygger den svenska folkstyrelsen på fri åsiktsbildning och på allmän och lika rösträtt. Folkstyrelsen förverkligas genom ett representativt och parlamen- tariskt statsskick och genom självstyrelse (1 kap. 1 § RF). Den kommunala självstyrelsen är alltså en av grundvalarna för det demokratiska styrelseskicket. Vidare anges i bestämmelsen att den offentliga makten utövas under lagarna. Av 4 och 6 §§ i samma kapitel följer att stiftar lag, beslutar om skatt till staten och bestämmer hur statens medel skall användas samt att regeringen styr riket och är ansvarig inför . I 7 § anges att beslutanderätten i kommunerna utövas av valda församlingar samt att kommunerna får ta ut skatt för skötseln av sina uppgifter. För rättskipningen finns domstolar och för den offentliga förvaltningen statliga och kommunala förvaltnings- myndigheter. Detta framgår av 8 §. Kommunernas uppgifter regleras inte i RF. Däremot anger RF på vilket sätt kommunernas uppgiftsområden skall bestämmas. I 8 kap. 5 § föreskrivs således att grunderna för ändringar i rikets indelning i kommuner samt grunderna för kommunernas organisa- tion och verksamhetsformer och för den kommunala beskatt- ningen skall bestämmas i lag. Enligt samma lagrum är det också som i lag meddelar föreskrifter om kommunernas befogenheter i övrigt och om deras åligganden. ratificerade konvention om självstyrelse. Det svenska rättssystemet uppfyller de krav som konventionen ställer. Ett svenskt tillträde till konven- tionen krävde inga lagändringar (prop. 1988/89:119 s. 2). Någon egentlig definition av begreppet självstyrelse ges inte i förarbetena till bestämmelsen i regeringsformen (SOU 1963:16-19 och SOU 1972:15). Begreppet fanns med i För- fattningsutredningens förslag , däremot inte i Grundlagberedningens . Justitieministern framhöll (prop. 1973:90 s. 190) att utgångspunkten var att staten och kom- munerna samverkade på skilda områden och i olika former för att uppnå gemensamma samhälleliga mål. Med detta synsätt var det varken lämpligt eller möjligt att en gång för alla dra orubbliga och preciserade gränser i grundlag kring en själv- styrelsesektor. Arbets- och befogenhetsfördelningen mellan stat och kommun måste i stället i ganska vid omfattning kunna ändras i takt med samhällsutvecklingen. Av grundläggande betydelse för kommunernas kompetens är emellertid att de utöver sina särskilda åligganden har en fri sektor inom vilken de kan ombesörja egna angelägenheter. Inom detta område finns alltså utrymme för en initiativrätt. Denna initiativrätt kan sägas bilda en kärna i den kommunala självbestämmanderätten som bör komma till klart uttryck i RF. [...] självstyrelse [...] uttrycket är visserligen obestämt, men det kan likväl anses belysande när det gäller att ge uttryck åt principen om en självständig och inom vissa ramar fri bestämmanderätt för kommunerna. Enligt /Stjernqvist (s. 266) är innebörden av initiativ- rätten att varje kommun har rätt att bedriva verksamhet för att tillgodose kommunmedlemmarnas angelägenheter, så snart inte dessa angelägenheter har reglerats genom särskilda författningar. Detta innebär att gränsen mellan den fria sektorn och den specialreglerade verksamheten är rörlig. Helt naturligt är även gränsen mellan statlig verksamhet och specialreglerad verksamhet rörlig. I betänkandet Den kommunala självstyrelsen och grundlagen (SOU 1996:129) från Kommittén om den kommunala själv- styrelsens grundlagsskydd lämnas en utförlig redovisning av den debatt som förts om innebörden av den kommunala självstyrelsen .