sou · GQB340d5 · 2003-01-01 00:00:00 — Detta gör jakten till en förhållandevis reglerad verksamhet där den aktiva måste satsa såväl ekonomiska resurser som mycket tid på sitt intresse. (1993) beskriver att den geografiska spridningen av jägare uppvisar två tendenser. I och på Småländska höglandet är en hög andel av befolkningen jägare. bodde av de svenska jägarna i norrlandslänen, trots att dessa län bara har av landets befolkning. Detta stämmer väl med att jakten varit en traditionell försörjningskälla på landsbygden. Det största antalet jägare i absoluta tal finns dock i storstäderna. Nya kategorier har blivit jägare, t.ex. stadsbor för vilka jakten blivit ett sätt att umgås (Lavsund, 2001). Attitydundersökningar visar att tre fjärdedelar av svenska folket har en positiv eller accepterande attityd till jakt i allmänhet. ställer sig negativa (Lavsund, 2001). Enligt (1997) jagar många på jaktmarker belägna på annan ort än bostaden. De län som har flest antal statliga jakt- kortslösare var 1995/96: , , , samt . Jaktutbytet av några vanliga viltslag redovisas i figur 1 för den senaste fyrtioårsperioden. I fällda djur av några vanliga viltslag Källa: (2001). (1990) vände sig 1987 med en enkätundersökning (contin- gent valuation) till 2 500 jägare som dragits slumpmässigt ur jaktkorts- registret. 1 680 () användbara svar erhölls. En mängd frågor ställdes rörande jakten, om jägarna samt om värden och kostnader av jakten. Enkätundersökningen visade att huvudmotiven för att jaga är rekreation och kött. I enkäten tillfrågades jägarna om sin maximala betalningsvilja för att fortsätta jaga på samma sätt som föregående säsong. multiplicera den genomsnittliga betalningsviljan i södra respektive norra med det totala antalet jägare i respektive landsdel erhölls det totala (brutto) jaktvärdet. Dessa svar delades sedan upp i en kött- och en rekreationsvärdekomponent. Resultaten framgår av tabell 4. Totalt (brutto) jaktvärde av 1986/jakt fördelat på köttvärde och rekreationsvärde. (Miljoner kronor penningvärde1. Procentandelar av totalt jaktvärde i respek- tive landsdel anges inom parentes.) Totalt (brutto) Källa: (1990) 1 Nominella belopp /jaktsäsong har omräknats till reala belopp penningvärde, baserat på statistik från (1994; ) angående konsumentpris- index (KPI). KPI /jaktsäsong har beräknats som (160.3+167.0)/2 = 163.65. Konsumentpri- serna har då stigit med en fakor (260.7/163.65) = 1,593034 /jaktsäsong. Jaktens totala värde uppgår enligt tabell 4 till (penningvärde). Huvudkomponenten utgörs av rekreation. Älgjakten står för ((969+424)/ (1662+631)) av det to- tala jaktvärdet i landet. (1662/ (1662+631)) av det totala jaktvärdet härrör från . Skillnaderna mellan lands- ändarna beror helt enkelt på att det finns fler jägare och mer vilt i . Älgjakten är relativt mer betydelsefull för jägarna i norra än i södra. Tabell 5 visar en annan uppdelning av det totala (brutto) jaktvärdet – på jaktkostnader respektive konsument- överskott. Kostnaderna utgörs av arrenden, fällavgifter, resekostnader, utrust- ning m.m., som respondenterna själva fick uppskatta i enkäten. Kon- sumentöverskottet utgör (något förenklat) nettovärdet av jakten när jaktkostnaderna dragits bort från det totala (brutto) jaktvärdet. Jaktkostnaderna för allt vilt utgör ((665+304)/ (1662+631)) av det totala jaktvärdet. Två tredjedelar ((437+226)/ (665+304)) av alla jaktkostnader hänför sig till älgjakten, men älgjak- ten står också för mer än hälften ((532+198)/ (997+327)) av det totala konsumentöverskottet av all jakt. står för tre fjärdedelar av det totala konsumentöverskottet för all jakt i landet (997/ (997+327)). (1990) visar vidare att det finns potentiella omfördel- ningsvinster att göra i jakten. Exempelvis skulle många älgjägare vilja dra ner på älgjakten till förmån för att jaga annat vilt, som det finns många jägare som inte kan komma in i ett älgjaktslag. Möjli- gen påverkas dessa slutsatser av att jaktutbytets fördelning ser något annorlunda ut än för studie (se figur 1). Exempelvis har antalet fällda älgar sjunkit, som man fäller fler rådjur . 5Rennäring, lavproduktion och skogsbruk Renen (Rangifer tarandus tarandus) har varit domesticerad av samerna så långt tillbaka i tiden som finns beskrivet i skriftliga källor, dvs. (se vidare SCB, 1999). Renskötseln är en verksamhet som i är förbehållen samerna och den samiska kulturen är intimt sammankopplad med renskötseln. Även om renskötseln numera är en näring som ofta använder modern teknik, såsom snöskotrar och heli- koptrar, har grunderna varit desamma över århundraden. Med några undantag, följer renarna den årliga cykel som, något förenklat, innebär att barmarksperioden tillbringas i fjällregionen och vinterbetesperioden tillbringas i skogsregionen, närmare kusten. Det innebär att av skogsmarksarealen i de tre nordli- gaste länen används som vinterbetesmark för den svenska rennä- ringen (, Sandewall & , 1987). Den huvudsak- liga födan för renarna är mark- och trädlavar, vil- ket gör skogsnaturen i , i dess roll som lavproducent, till en hörnsten i rennäringen. Skogsbruk förekommer i hela skogsmarksregionen, ända fram till fjällbjörksgränsen. Konflikter mellan skogsbruk och rennäring gäller därför främst renskötselns vinterbetesmarker och tillgången till lav- bete där. Renarnas tillgång till lav försämras av den hårt packade snön på hyggen och i ungskog. Marklaven minskar dessutom vid markbe- redning. Tillgången till trädlav upphör direkt vid slutavverkning, ef- tersom trädlav främst växer på skog . (1991), och senare (1996), använde sig av alter- nativkostnadsmetoden för att beräkna värdet av lavproduktionen på renarnas vinterbetesmark. Denna metod bygger på principen att kost- naden för en resurs som lav är densamma som kostnaden för att ut- nyttja det näst bästa alternativet – i detta fall kostnaden för att stödut- fodra alla renar i . Detta värde på renlaven har därefter ingått i de skogsräkenskaper som beräknats av (1991) respektive (1996), se tabell nedan. Värdet av lavproduktion i de miljömodifierade skogsräkenskaperna för samt 1991 Värdet av lavproduktionen, miljarder kronor *Pris omräknat till priser enligt konsumentprisindex. Källa: (1996). För praktiskt beslutsfattande är det emellertid av begränsat värde att känna det totala värdet av landets lavproduktion, helt enkelt därför att det inte är sannolikt att allt naturligt renbete i skulle för- svinna. Att beräkna hur renbetet beror av marginella förändringar i sättet att sköta skogen har större praktiskt värde än att beräkna den to- tala lavproduktionen i landet. Dock är detta en betydligt mer kompli- cerad fråga. Det beror bland annat på att mängden lav i skogen inte enbart är ett resultat av skogsbruket. Lavproduktionen beror även på många andra faktorer, t.ex. av antalet renar och betestrycket samt olika miljöfaktorer. En samhällsekonomisk analys av skogsbrukets marginella påverkan på renskötseln kan utgå från en analys av historiska data med hjälp av statistiska metoder för att bena ut orsak och verkan. En sådan analys skulle kräva information på samebynivå på såväl renhjordens storlek över tiden, lavbiomassa samt skogliga variabler i form av avverknings- nivå och skogens åldersfördelning. Sådan information finns inte till- gänglig . Vissa slutsatser kan dock dras utifrån tillgängliga historiska data. Fi- gur 1 visar att andelen skog minskat kontinuerligt i de tre län där renar vistas i skogen. Redovisningen i figuren gäl- ler på alla marker. Det är således endast på en mindre del av denna areal som marklav förekommer och det är inte heller all denna mark som används för vinterbete. Slutsatsen av figur 1 är emellertid att an- delen trädlavsbärande skog minskat drastiskt och därmed har också underlaget för renarnas vinterbete minskat. Andelen skog i de tre renskötsellänen Andel skog (%) 5.2Modellering av skogsbrukets påverkan Ett alternativ till att analysera historiska data, är att bygga en modell över det sammanflätade biologiska och ekonomiska system som skogsbruk och rennäring i inland utgör. För att åstad- komma detta behövs först och främst en biologisk modell av kedjan skogsbruk – lavtillgång – produktion av renkött. Figur 2 visar en sche- matisk bild av samspelet mellan renskötsel och skogsbruk. Figuren är endast en schematisk beskrivning, exempelvis skall avverkning ses som en samlande term för de åtgärder som genomförs inom ramen för ett modernt trakthyggesskogsbruk. Schematisk beskrivning av relationen rennäring – skogsbruk I en analys som bygger på ovanstående schematiska beskrivning har två ekonomisk-biologiska planeringsmodeller fogats samman, vilket redovisas i en uppsats av Bostedt, Parks & (2001). Syftet är att skapa verktyg för att beskriva förhållandet mellan rennäringen och skogsbruket som gör det möjligt att analysera effekterna av olika sam- hällsekonomiska åtgärder. Den ena modellen är det skogsekonomiska planeringsprogrammet Plan 33 (, 2001), och den andra är en norsk/svensk modell av lav- och rentillväxten (Moxnes et al., 1998). Den sammanfogade planeringsmodellen utgår från skogstillståndet i kommunerna , vad avser faktorer som andelar av olika trädslag, åldrar, markvegetation, osv. Skogen på lavrik mark har därefter behandlats på olika sätt för att studera ef- fekterna av: ett nuvärdesmaximerande skogsbruk, ett ökat inslag av gallring (för att undvika stora kalhyggen), att all skog vid periodens början avsätts som renbe- tesreservat. Den sist nämnda åtgärden visar sig vara mycket kostsam för skogsbru- ket. Däremot är ett ökat inslag av gallring ett relativt billigt sätt att ta hänsyn till renskötseln. Information om andelen skog på lavrik mark, har därefter använts för att simulera tillgänglig lavbiomassa, vilket i sin tur utgör födobasen för renar. Därefter simulerades renslakt i relation till tillgängligt renbete för de olika skogs- bruksscenarierna. Resultatet – per hektar lavrik skog visar att det samlade samhällse- konomiska nettovärdet av scenariot med ett ökat inslag av gallring i stort sett är jämförbart med en optimering av nettovärdet av skogs- bruket. Vad som händer är att den ökade gallringen minskar nettovär- det av skogsbruket med /ha, men ökar nettovärdet av renskötseln, med /ha lavrik skog. Ytterligare ökningar av gall- ringsandelen minskar dock det samlade samhällsekonomiska netto- värdet. Resultat från simuleringar av skogsbruk och renskötsel i Sorsele- och värde av virkes- gallring Källa: Bostedt, Parks & (2001) Som i fallet med de flesta simulationsmodeller, ska de numeriska re- sultaten inte tolkas alltför bokstavligt. Vidare ska resultaten inte tol- kas som att ett ökat inslag av gallring är det enda eller det bästa sättet att anpassa skogsbruket. Modellen illustrerar endast att skogsbrukets hänsyn till renskötseln inte behöver vara kostsamt och väl kan mot- svaras av ökade nettovärden inom renskötseln. , , och , ETOUR har människans förhållande till andra levande varel- ser ändrats till ett i historiskt perspektiv nytt och mer jämställt sätt (Uddenberg, 1993). I det svenska samhället har intresset för beva- rande av naturen drivits både av allmänheten, miljöorganisationer och internationella fördrag (United Nations, 1992). Uppmärksamhe- ten går att läsa av i politiska beslut, exempelvis i skogsvårdslagen (, 1999), där produktionen av biologisk mångfald jäm- ställs med virkesproduktion. Trots detta saknas en stabil vetenskaplig grund för hur detta ska uppnås (Björse, 2000). (1997) pekar på att natur-, kultur- och landskapsvård skil- jer sig från alternativa brukandeformer av skogen. Rennäring, jakt, re- kreation och turism är aktiviteter som i hög grad uppfyller männis- kans direkta behov, men inom natur, kultur och landskapsvård finns altruistiska motiv liksom etiska och moraliska. Man kan här tala om ett existensvärde där människan värderar naturen för dess egen skull. är vissa skogs- och naturmiljöers existens viktiga för att ut- öva många av de aktiviteter som nämns ovan. Det finns en allmän föreställning om att skogar med höga biolo- giska värden också är de mest uppskattade rekreationsskogarna. Olika skogsmiljöers lämplighet för friluftsliv studerades hos den vuxna svenska befolkningen genom en postenkät som skickades ut och upprepades 1997 (, 1983a; , 2000). En stor majoritet föredrog parkliknande miljöer och tyckte inte ur- skogsmiljöer var bra för deras eget friluftsliv. Gruppen som ansåg ur- skogsmiljön vara mest lämplig för rekreation ökade under den stude- rade perioden från 1997. Störst för- ändring har skett hos yngre. Vid planering för friluftsliv är det viktigt att inte enbart tillfreds- ställa en majoritet utan att också erbjuda ett spektrum av möjligheter så att många olika intressen kan bli tillfredsställda (Hörnsten, 2000). Kalhyggen upplevs som sämre för friluftsliv än slutavverkningsmo- gen skog (, 2000). Därför kan skydd av skog för den biologiska mångfalden vara positiv, trots att en majoritet inte ser just urskogsmiljön som lämplig för friluftsliv. Därigenom undviks den försämring av miljön som blir fallet vid kalavverkning. Biologisk mångfald kan definieras på ett flertal sätt. I den mest an- vända tolkningen menar man antalet arter inom ett avgränsat om- råde. Man kan också beakta hur vanligt förekommande de olika ar- terna är, genetisk variation, samt variation på ekosystemnivå (Field, 1997). De ekonomiska värderingsstudierna kring biologisk mångfald har främst inriktats mot känsliga skogsområden samt värdet av artbe- varande. I det följande beskrivs några resultat från dessa studier. Ett instrument för att bevara känsliga skogsområden är att skydda dem i form av exempelvis naturreservat och nationalparker. var den legalt skyddade skogsmarksarealen i , vilket utgör av den produktiva skogsmar- ken i landet (, 2000). (1985) utförde en kostnadsintäktsanalys av att bedriva skogs- bruk respektive att avsätta ett naturreservat i i . Det föreslagna reservatet omfattade . Analysen pekade på en samhällsekonomisk förlust av att bedriva skogsbruk i området. genomförde också en intervjuundersökning (contingent valua- tion) av områdets besökare. Resultatet från denna undersökning vi- sade på en betalningsvilja i storleksordningen (penningvärde2) för att undvika skogsbruk. Slutsatsen från studien var därför till reservatsalternativets fördel. Kriström (1990) genomförde en contingent valuation studie gäl- lande värdet av att bevara elva känsliga skogsområden i : Mud- dus, Tärna-Graddis, , Dala-Härjedals- och , Hamra, , , , , 2 Nominella belopp från har omräknats till reala belopp penningvärde, baserat på statistik från (1994; priser/ Kpi80 sv.asp) angående konsumentprisindex (KPI). Konsumentpriserna har stigit med en faktor (260.7/153.8)= 1,695059 . Åsnen-Listerlandet och Söderskog. Områdena ansågs besitta unika egenskaper ur miljö- och rekreationssynpunkt. 1 100 svenskar fick enkäten , varav svarade. En låg skattning av den totala betalningsviljan för bevarande uppgick till , medan kostnaderna för uteblivna avverkningsintäkter upp- gick till (penningvärde3). I denna studie fann man därför inte något starkt stöd för att avverka skogen. ArtDatabanken vid SLU upprättar listor över landets hotade växt- och djurarter, så kallade röda listor. är omkring 2000 arter i skogslandskapet rödlistade, varav 400 akut eller starkt hotade4. Vissa studier har undersökt svenskarnas värdering av hotade arter och artbevarande. (1989) genomförde 1987 en contingent valuation studie angående betalningsviljan för att bevara 300 utrotningshotade arter (växter och djur) i svenska skogar. omfattade 200 slump- mässigt utvalda svenskar, varav 122 svarade. Respondenterna ombads att bidra med ett engångsbelopp till bevarandeprogram som skulle skydda några eller alla arter. Resultaten sammanfattas i figur 3. Vissa undersökningar har fokuserat på värderingen av att bevara enskilda hotade arter. (1999) och (1995) studerade med contingent valuation metoden värdet av att bevara två hotade arter i skogslandskapet, varg respektive vitryggig hackspett. I båda studierna visade sig motivet alla arter har rätt att leva vara det viktigaste motivet för att betala till ett bevarande. Följaktligen värde- rade respondenterna framför allt den fortsatta överlevnaden för res- pektive art, och inte populationsstorleken i sig. 3 Nominella belopp från har omräknats till reala belopp penningvärde, baserat på statistik från (1994; Kpi80 sv.asp) angående konsumentprisindex (KPI). Konsumentpriserna har stigit med en faktor (260.7/167.0)= 1,561078 . 4 (2000, s 487). Genomsnittlig betalningsvilja för att bevara hotade arter i skogen (penningvärde) , ETOUR, och , I de nordiska länderna anses ofta produktion av virke till massa- och sågverksindustri vara skogens viktigaste funktion. I skogen produceras även andra nyttigheter, och vikten av de olika nyttorna varierar över tiden (m.fl., 1995). Man talar ibland om mångbruk i sko- gen, vilket beskrivs i (1997) och Hytönen (1995). Virkespro- duktionens stora företagsekonomiska betydelse för markägaren gör att dagens mångbruk utgår från denna produktion och därför blir det endast anpassningar till andra nyttjandeformer. Nyttjandeformerna som beskrivits i denna artikel värderas även av en bredare allmänhet eller av företagare, som kanske inte äger mar- ken. Skogsresursen nyttjas av dessa grupper på andra grunder, exem- pelvis genom allemansrätten (t.ex. rekreation, bär- och svampplock- ning) eller via särskilda rättigheter (t.ex. renbete som regleras av ren- näringslagen). (2000) beskriver hur den svenska politiken under 1900-ta- let har arbetat för att stärka friluftslivet, med en topp . Ett av de grundläggande målen har varit att naturen ska vara tillgänglig för alla. Det har tagit sig uttryck i lagstiftning, markin- köp nära tätorter och genom att samhället finansierat friluftsanlägg- ningar. I markägarens perspektiv märks de politiska ambitionerna genom olika inskränkningar i äganderätten, såsom allemansrätten, där andra personer än ägaren tillåts använda marken. Även den lagstiftning som finns kring jaktvårdsområden och fiskevårdsområden innebär in- skränkningar i markägandet. Om skogsresursen ska kunna nyttjas på bästa sätt, är det viktigt att uppmärksamma de interaktioner som finns mellan olika nyttjande- former. Interaktionerna kan vara av såväl positiv som negativ karak- tär, och påverkas bland annat av faktorer som äganderätter och att vissa nyttjandeformer är prissatta och andra inte. Grundproblemet är att olika intressenter har olika prioriteringar mellan skogsresursens funktioner – man ställer olikartade krav på skogen vad gäller be- ståndsåldrar, trädslagsfördelningar, fauna, flora och en mängd andra funktioner. Skogsresursens sammantagna bidrag till välfärden i samhället är så- ledes i hög grad beroende av hur vi lyckas åstadkomma en bra avväg- ning mellan skogens olika nyttjandeformer. På statens skogsmark torde förutsättningarna att åstadkomma en bra avvägning vara goda. I detta fall är ju markägaren representant för samtliga intressenter i de olika nyttjandeformerna. Det är också staten dvs. samhället som till- godogör sig nyttan av skogens mångbruk. På så sätt skiljer sig staten som ägare från det privata skogsbruket, där andra än markägaren ofta får nyttan av t.ex. ökat friluftsliv. Studierna som beskrivits i denna artikel påvisar vissa av skogens al- ternativa nyttjandeformer och deras betydelse för olika intressenter. Den totala avvägningen mellan dessa nyttjandeformer för samhällets bästa är en mycket stor utmaning som sysselsätter forskare och be- slutsfattare på flera olika håll. Kunskap från många olika discipliner såväl inom naturvetenskap som inom samhällsvetenskap är viktig i detta arbete. Förhoppningsvis har denna artikel bidragit till en bättre förståelse av problemkomplexet som omgärdar skogens alternativa nyttjandeformer och mångbruk av skogen. Vi vill tacka och vid Konjunkturin- stitutet, vid skap, SLU samt , ETOUR för värdefulla synpunkter på manuskriptet. Utomhus i konsumtionssamhället. I: , K. & S. (red. ), Friluftshistoria från härdande friluftslif till ekoturism och miljöpedagogik: Te- man i det svenska friluftslivets historia. , , s. 168- 184. Upplevda skillnader mellan skogsbestånd – rekrea- tions och planeringsaspekter. Stad , No 87, . Björse, G. Near-Natural in Silvicultural and pa- laeoecological aspects on nature-based silviculture. Acta Universitatis Agricul- turae Sueciae Silvestria 134, . Bogelius, A., , A., Kåmark, B. och , J-O. 1996. Jakt och fiske. I: , I. och , L. ), Växter och Djur. Bra böcker, . Kostnadsnyttoanalys av Fjällnära Skogar – Fallet . , Report, . & Bostedt, G. Valuing the wolf in : Are benefits con- tingent on the supply?, I: , M., , R. & B. Kriström (red. ), Topics in Environmental Economics. Kluwer Academic Publishers, , s. 157-174. , M., , L., , J. & Gong, P. Naturturism i Inland och Fjälltrakter: Deskriptiva Resultat från en Fallstudie. , Arbetsrapport 302. Bostedt, G. & , L. Skogens Betydelse för Turismen: En Samhällseko- nomisk Pilotstudie. , Arbetsrapport 141. Sveri- ges , . Bostedt, G. & , L. The value of for tourism in . 22(3): 671-680. Bostedt, G., Parks, P.J. & , M. (2001): Integrating Forestry and Reindeer Husbandry in Northern – A Discrete Time Application. Arbetsrapport 308, Inst. för Skogsekonomi, SLU, . 2001: Plan 33 – Ett verktyg för ekonomisk analys av skogsbruksföretagets virkesproduktion. Rapport 123, Inst för Skogsekonomi, SLU, . 1996: Evaluation of Carbon Fixation in the Context of National Ac- counts. 231, Inst. för Skogsekonomi, SLU, . , L., Kardell, L. & , T. Blåbär, Lingon, Hallon. Förekomst och Bärproduktion i –1977. Avdelningen för Landskapsvård, Rapport 16. , O., Sandewall, M. & , E. (1987): A Model for Analyzing Influence of on Lichens for Reindeer Grazing. 7, pp. Om Svenska Skogarnas Nuvarande Tillstånd och Deras Infly- tande på Landets Framtid. Field, B.C. Environmental Economics: An Introduction. The Existence of Existence Value – A Study of the Econo- mic Benefits of an Endangered Species. 1(3): 307- 328. Mångbruk i Skogen – En Översikt och Framåtblick. 2021 Natur- vårdsverkets framtidsstudie rapport 4718. Ute på dagis. Hur använder barn daghemsgården? Utform- ningen av daghemsgården och dess betydelse för lek, motorik och koncentra- tionsförmåga. Stad och Land 145. Idén om skogarnas vård, i Skogshögskolan . Holgén, P., , L. & Li, C.-Z. Recreation values of boreal stand types and landscapes resulting from different silvicultural systems: An economic analysis. 60: 173-180. , L.1991: Guld och gröna skogar - miljömodifierade nationalräken- skaper för inkomster från skogstillgångarna. I: SOU 1991:38: Räkna med mil- jön! Förslag till natur- och miljöräkenskaper. Allmänna Förlaget, . Allmänhetens Bedömning av Skogsmiljöers Lämplighet för Fri- luftsliv. Avdelningen för Landskapsvård, Rapport 27 och 28. Lant- bruksuniversitet, . Hur mycket bär och svamp plockar vi – egentligen? Vår Föda 35 (6-7), 284-287. I: , K. & S. (red. ), Friluftshistoria. Från härdande friluftslif till ekoturism och miljöpedagogik: Teman i det svenska friluftslivets historia. Hytönen, M. (red.). Multiple-use Forestry in the Nordic Countries. The Fin- nish . Hörnsten, L. in – Implications for Society and Forestry. Acta Universitatis Agriculturae Sueciae Silvestria 169, . Hörnsten, L. & , P. On the distance to recreational in . Landscape and 51, 1-10. I: , K.V. (red.). Arbete och Fritid. Bra böcker, . , P-O. 1989. Valuing public goods in a risky world: an experiment. I: Fol- mer (red. ), Valuation Methods and Policy Making in Environmental Economics. , P. O., Kriström, B. & , L. Economic value of non- goods and services. I: Hytönen, M. (red.). Multiple-use Forestry in the Nordic Countries. & Uddstål, R. En beskrivning av den svenska skogsbärs- branschen. Skog & Trä, försöksparker, SLU. Kardell, L. Rekreationen, Skogen och Svenskarna. Kardell, L. Tankar Kring Friluftsskogen i . Avdelningen för Landskapsvård, Rapport 38. Kardell, L. Produktion av Skogsbär och Matsvampar på i land. , Rapport 56. Kardell, L. Anteckningar om friluftslivet på 1975-1996.