sou · GQB319d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Viktiga källor för utredningens arbete har varit den granskning av Allmänna arvsfonden som gjorts av revisorer och de analyser och synpunkter som olika remissinstanser bidragit med under granskningen. Konsekvenser av utredningens förslag Utredningens förslag kan innebära en mindre ökning av kostnad- erna för arvsfondsverksamheten hos Arvsfondsdelegationen (se avsnitt 4.5.3 och 7.5) och Kammarkollegiets fondbyrå (se avsnitt 4.4.2 och 6.5.3). I övrigt har förslagen inga samhälls- ekonomiska konsekvenser. Förslagen har inga konsekvenser för de områden som räknas upp i 15 § kommittéförordningen. Utredningens föreslår ändringar i lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden och förordningen (1994:952) om Allmänna arvsfonden. lag om ändring i lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1994:243) om allmänna arvsfonden dels att 11, 12 och 31 §§ skall ha följande lydelse, dels att det skall införas två nya paragrafer, 10 a och 16 a §§ och en ny rubrik före 10 a § av följande lydelse. Förbindelse vid stöd till lokaler Den som beviljas stöd från arvsfonden till lokaler och anläggningar skall förbinda sig att den lokal eller anläggning som stödet avser för det ändamål och med de villkor som förutsattes när Den som beviljas stöd ur Allmänna arvsfonden skall föreläggas att efter mottagandet av medlen skriftligen redovisa hur medlen har använts. På begäran av den myndighet till vilken redovisningen lämnats skall den som har tagit emot stöd lämna det underlag som behövs för granskningen av redovis- ningen. 12 § Stöd ur fonden skall betalas tillbaka 1.om stödet inte har förbrukats inom angiven tid eller för avsett ändamål, 2.om mottagaren inte inom föreskriven tid har lämnat redovisning enligt 11 §, 3.om mottagaren genom att lämna oriktiga uppgifter eller på annat sätt har förorsakat att stöd ur fonden har lämnats felaktigt eller med för högt belopp och mottagaren borde ha insett detta. Regeringen skall före juni månads utgång lämna redo- visning till för hur medel från Allmänna arvsfonden Stöd till lokaler eller anlägg- ningar skall återbetalas helt eller delvis om lokalen eller anlägg- ningen får ändrad användning eller säljs inom tioårsperioden utan Arvsfondsdelegationens medgivande. Kammarkollegiet skall före februari månads utgång till regeringen lämna en årsredo- visning för kapitalförvaltningen av Allmänna arvsfonden av- seende det senast avslutade räken- skapsåret. Årsredovisningen skall upprättas enligt årsredovisnings- lagen (1995:1554). Riksrevisio- nen granskar årsredovisningen för kapitalförvaltningen av All- männa arvsfonden. Regeringen skall före juni månads utgång lämna redo- visning till för hur Allmänna arvsfonden har för- fördelats under föregående budgetår samt ange den kom- mande inriktningen av stödet. valtats och hur stöd från fonden har fördelats under föregående räkenskapsår samt ange den kommande inriktningen av stödet. Till redovisningen skall fogas en årsredovisning för kapitalförvaltningen av fonden. Denna lag träder i kraft den förordning om ändring i förordningen (1994:952) om Allmänna arvsfonden Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1994:952) om Allmänna arvsfonden dels att 3 och 4 c §§ skall ha följande lydelse, dels att det skall införas en ny paragraf, 4 e § av följande lydelse. Arvsfondsdelegationen skall till regeringen lämna över ärenden om stöd ur Allmänna arvsfonden, a) om ärendet är av principiell betydelse eller annars av större b) när delegationen anser att b) när delegationen anser att stöd bör lämnas i ärendet med stöd bör lämnas i ärendet med mer än 300 000 mer än om inte regeringen i fråga om fördelning regeringen i fråga om fördelning av stöd för ett särskilt ändamål av stöd för ett särskilt ändamål har bestämt något annat. har bestämt något annat. Förordningen (2000:605) om Förordningen (2000:605) om underlag skall inte tillämpas på underlag skall inte tillämpas på utgång till regeringen lämna en samlad redovisning av myndig- heters stödgivning från Allmänna Arvsfondsdelegationen beslutar om åtgärder med anledning av revisionsrappor- ter. Denna förordning träder i kraft den 1Utredningens uppdrag och arbete Utredningens uppdrag enligt regeringens direktiv (dir. 2000:91) kan sammanfattas i följande sex punkter. N Att kartlägga och analysera de regler som gäller för Allmänna arvsfonden och Arvsfondsdelegationen, särskilt de regler som avser fondens och delegationens rättsliga ställning, redovisning och revision. N Att med utgångspunkt i dessa analyser överväga alternativa modeller för fondens och delegationens verksamhet. N Att överväga och föreslå metoder som kan påvisa långsiktiga effekter av projekt som genomförs med stöd ur Allmänna arvsfonden. N Att överväga om regeringen bör avsätta medel, och i så fall hur stor del av de utdelningsbara medlen, för områden som är angelägna att utveckla. N Att överväga behovet av och, om det behövs, föreslå hur ett krav på auktoriserad eller godkänd revisor skall utformas. N Att överväga om och på vilket sätt praxis för stöd till lokaler skall bli föremål för reglering. Utredningen anser sig också ha fått i uppdrag att utreda om Allmänna arvsfonden bör ingå i årsredovisningen för staten. Uppdraget är en följd av regeringens beslut om normering av avgränsning och uppställningsformer som grund för Ekonomi- styrningsverkets underlag till årsredovisningen för staten. Regeringen har beslutat om tilläggsdirektiv (dir. 2001:89) som innebär förlängd tid för uppdraget. Enligt dessa direktiv skall arbetet slutredovisas . Utredningens direktiv finns i bilaga 1 och dess tilläggsdirektiv i bilaga 2. Utredningens uppdrag och arbete 1.2Utredningens tolkning av direktiven Utredningen har kompletterat direktiven med ett par principiella ställningstaganden inför utredningsarbetet. Utredningen anser att det ligger inom ramen för uppdraget om alternativa organisationsmodeller för arvsfondsverksamheten att pröva regeringens roll i beslut om stöd ur arvsfonden. Utredningen har haft i uppdrag att överväga och föreslå metoder som kan påvisa långsiktiga effekter av projekt som genomförs med stöd ur Allmänna arvsfonden. Utredningen har efter samråd med ESV och Statskontoret valt att behandla arbetet med uppföljning och utvärdering av stöd från arvsfonden som en helhet. Utred- ningen har övervägt vilken inriktning detta arbete kan ha och när, var och hur effektutvärderingar kan passa in i det arbetet. Det har inte ingått i utredningens uppdrag att göra någon bedömning av hur medel från Allmänna arvsfonden fördelas. Det har dock varit naturligt att beakta de synpunkter som kommit fram om stödbesluten vid bedömningen av olika organisationsmodeller. Utredningen har inte heller haft i uppdrag att överväga om den nuvarande formen för den årliga redovisningen av verksamheten med Allmänna arvsfonden är ändamålsenlig. Utredningen har ändå känt sig oförhindrad att lämna synpunkter och förslag om hur innehållet i denna redovisning kan utvecklas. Utredningen påbörjade sitt arbete och kom igång med full sekreterarkraft . Företrädare för , , och har från början deltagit som sakkunniga i utredningens arbete. Ett viktigt inslag i utredningens arbete har varit återkommande möten med dessa sakkunniga. Tio sådana möten har hållits. Viktiga källor för utredningens arbete har varit den granskning av Allmänna arvsfonden som gjorts av revisorer (1999/2000:RR9, rapport /2000:2) och de analyser och syn- punkter som olika remissinstanser bidragit med under gransk- ningen. Utredaren har haft i uppdrag att samråda med Kammarkollegiet, andra berörda myndigheter samt med organisationer som bedriver Utredningens uppdrag och arbete ideell verksamhet till förmån för fondens målgrupper, dvs. barn, ungdomar samt personer med funktionshinder. Utredningsmannen och sekreteraren har haft möten på lednings- nivå med Kammarkollegiet och . Utredningens sekreterare har gjort särskilda besök på fondbyrån och arvsfonds- enheten på Kammarkollegiet. Utredningens sekreterare har vidare gjort särskilda besök på Arvsfondsdelegationens kanslier vid Social- departementet och . Utredningen har samrått med (), Kammarkollegiet, revisorer och Statskontoret. Samråd har också skett med Utredningen om regler för (Fi 2001:03). Utredningen har träffat () i början och i slutet av utredningsarbetet. Utredningen har vidare samrått med företrädare för organi- sationer som bedriver ideell verksamhet till förmån för fondens målgrupper. Som ett led i dessa samråd har ett möte hållits i med företrädare för olika målgrupper. Sammanlagt har utredningen haft samråd med Handikappförbundens samarbets- organ (HSO), (), (), (), Mental hälsa (RSMH), , för Ungdoms- organisationer (LSU) och Stiftelsen . Ett seminarium om metoder for uppföljning av effekter av stöd från arvsfonden hölls . Företrädare för , , , , Arvsfonds- delegationen och målgruppsföreträdare deltog i seminariet. Slutsat- serna från seminariet redovisas i kapitel 7. I kapitel 1 redovisar utredningen sin tolkning av utredningsupp- draget och hur arbetet i utredningen bedrivits. I kapitel 2 ges en beskrivning av tillkomsten av Allmänna arvs- fonden och Arvsfondsdelegationen och av verksamheten med arvs- fonden. I kapitel 3 lämnas en mera utförlig redovisning av former för statlig verksamhet, av olika typer av myndigheter och av regler om ledning, styrning och revision av olika organ med förvaltningsupp- gifter. Utredningen anser att detta är motiverat mot bakgrund av Utredningens uppdrag och arbete revisorers påpekande att det är otillfredsställande att det råder oklarhet om arvsfondens och delegationens rättsliga ställ- ning, redovisning och revision. I kapitel 4 redovisas utredningens bedömningar om Allmänna arvsfondens och Arvsfondsdelegationens rättsliga ställning, redo- visning och revision. Bedömningarna görs med utgångspunkt i dels de generella regler som redovisats i kapitel 3, dels tidigare diskus- sioner om fondens och delegationens rättsliga ställning, redovis- ning och revision, som sammanfattas i detta kapitel. I kapitel 5 redovisas dels skälen till inrättande av Arvsfonds- delegationen, dels huvuddragen i olika organisationsmodeller som tidigare diskuterats för verksamheten med Allmänna arvsfonden. I kapitel 6 görs en fördjupad analys av tre organisationsmodeller för arvsfondsverksamheten med utgångspunkt i de kriterier som anges i utredningens direktiv. Kapitlet avslutas med ett ställnings- tagande för en av modellerna. Frågor om uppföljning och utvärdering av stöd från Allmänna arvsfonden behandlas i kapitel 7. I kapitel 8 behandlas redovisningen till och frågan om avsättning av medel för områden som är angelägna att utveckla. I kapitel 9 behandlas frågan om ett krav bör införas att redo- visningar som lämnas för hur beviljade medel använts skall vara bestyrkta av en auktoriserad eller godkänd revisor. Reglering av praxis för lokalstödet behandlas i kapitel 10. I kapitel 11 återfinns kommentarer till utredningens författ- ningsförslag. Utredningens förslag kan innebära en mindre ökning av kostna- derna för arvsfondsverksamheten hos Arvsfondsdelegationen (se avsnitt 4.4.2) och Kammarkollegiets fondbyrå (se avsnitt 6.5). I övrigt har förslagen inga samhällsekonomiska konsekvenser. För- slagen har inga konsekvenser för de områden som räknas upp i 15 § kommittéförordningen. 2Allmänna arvsfonden och Arvsfondsdelegationen Allmänna arvsfonden bildades av . Fondens ända- mål är att främja verksamhet av ideell karaktär till förmån för barn, ungdomar samt personer med funktionshinder. Verksamheten regleras i lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden (arvsfonds- lagen) och förordningen (1994:952) om Allmänna arvsfonden (arvsfondsförordningen). Arvsfonden förvaltas av Kammarkollegiet, som också har vissa myndighetsuppgifter för fonden. Beslut om stöd ur fonden fattas normalt av Arvsfondsdelegationen. Den övergripande beslutande- rätten i ärenden som rör arvsfonden har dock regeringen. Ärenden om stöd ur Allmänna arvsfonden handläggs av Arvsfondsdele- gationens kansli, som organisatoriskt är placerat inom Socialdepar- tementet respektive . Även andra myndig- heter, framförallt , har av regeringen fått i upp- drag att besluta om fördelning av vissa medel ur fonden. Samtliga kostnader för myndigheters arbete med Allmänna arvs- fonden, betalas ur fonden. Allmänna arvsfonden kom till genom ett beslut av riksdag i samband med att kusiner och avlägsnare släktingar uteslöts från arvsrätt. Begränsningen av arvsrätten medförde en betydande utvidgning av det allmännas arvsrätt. Frågan om användningen av det allmännas arv fick därigenom större betydelse. Utgångspunkten för det allmännas arvsrätt blev att kvar- låtenskap som inflyter till det allmänna på grund av att arvsberät- tigade släktingar saknas skulle tillfalla en fond, Allmänna arvs- fonden. Medlen skulle inte flyta in bland statens övriga inkomster, Allmänna arvsfonden och arvsfondsdelegationen eftersom begränsningen i arvsrätten inte borde ske i syfte att bereda staten inkomster för att täcka löpande utgifter. Av arvsfondslagen framgår bl.a. att arvsfonden består av egen- dom som tillfallit fonden genom arv, gåva, testamente, förmåns- tagarförordnande i försäkringsavtal eller genom domstolsbeslut. Stöd ur Allmänna arvsfonden skall enligt 5–7 §§ arvsfondslagen främja verksamhet av ideell karaktär till förmån för de tre målgrupperna, barn, ungdomar och personer med funktionshinder. Den verksamhet som beviljas stöd skall i först hand vara nyskapande och utvecklande och kunna särskiljas från en organi- sations reguljära verksamhet. Stöd får också lämnas till anlägg- ningar, lokaler och utrustning, om det bedöms som särskilt ange- läget. Stöd får lämnas till organisationer som bedriver ideell verk- samhet. Stöd till nyskapande och utvecklande verksamhet får även lämnas till en offentlig huvudman, om det finns särskilda skäl. Fondens ändamål avsåg ursprungligen främjande av barns och ungdomars vård och fostran, men utvidgades ändamålet till att också avse omsorg om handikappade. tillkallades en särskild utredare för att göra en översyn av Allmänna arvsfondens ändamålsbestämmelse m.m. Bakgrunden var ett uttalande av socialutskottet att en översyn borde göras av arvsfondens ändamålsbestämmelse (bet. 1989/90:SoU29, rskr. 989/90:318.) Utredaren lämnade betänk- andet Allmänna arvsfonden (SOU 1992:120), vilket låg till grund för en helt ny arvsfondslag, lagen (1994:243) om Allmänna arvs- fonden, och bildandet av Arvsfondsdelegationen. En tiondel av de medel som tillfallit arvsfonden läggs till fonden. Återstoden får tillsammans med direktavkastningen delas ut. Fondens bokförda värde uppgick till ca och marknadsvärdet till ca 3 359 milj- oner kr. För finns det ca att dela ut. kom det in netto till arvs- fonden. Enligt regeringsbeslut (regeringsbeslut 35 ) skall av de utdelningsbara medlen fördelas till ungdomsprojekt, medan återstoden skall fördelas till projekt för barn samt personer med funktionshinder. Allmänna arvsfonden och arvsfondsdelegationen 2.3Kammarkollegiets uppgifter med Allmänna arvsfonden Kammarkollegiet företräder arvsfondens intressen, för talan och svarar i mål och ärenden som rör fonden. Kollegiet bevakar också att dödsbon som fonden har del i avvecklas på ett riktigt sätt. Kammarkollegiet beslutar om viss egendom skall tas emot av All- männa arvsfonden och om återbetalning av stöd från arvsfonden. Kammarkollegiet förvaltar Allmänna arvsfondens medel som en särskild fond, skild från statskapitalet. Om det då ett dödsfall inträffar inte finns någon annan arvinge än Allmänna arvsfonden eller om arvsfonden är universell testaments- tagare skall den som har boet i sin vård anmäla förhållandet till Kammarkollegiet. Kollegiet (arvsfondsenheten) utser därefter en god man med uppgift att avveckla dödsboet samt företräda arvsfonden vid boutredningen. Kammarkollegiet övervakar att den gode mannen behörigen fullgör sina skyldigheter. När boutred- ningen är klar redovisar den gode mannen sin förvaltning till Kammarkollegiet och betalar in de medel som finns kvar till fonden. Medlen tas upp i fondens redovisning de betalas in. En strävan är att dödsbona skall avvecklas så snabbt som möjligt så att likvida medel kommer arvsfonden till godo och kan delas ut för dess ändamål. Till Kammarkollegiet kommer in ca 1 800 ärenden som rör Allmänna arvsfonden. Drygt två tredjedelar av dessa utgörs av s.k. testamentsärenden. Ett testamentsärende är en begäran om att kollegiet skall godkänna ett testamente till förmån för någon annan än fonden. Kammarkollegiet godkänner också de flesta av testamentena. Under kom det in 534 ärenden till kollegiet där dödsboets egendom helt eller delvis skulle avvecklas för arvsfondens räkning. I vissa fall får arv eller försäkringsbelopp som arvsfonden erhållit avstås till någon annan. Det får ske om det med hänsyn till uttalanden av arvlåtaren eller till andra särskilda omständigheter kan anses stämma överens med arvlåtarens yttersta vilja. Arv eller försäkringsbelopp får också avstås till arvlåtarens släkting eller någon annan person som har stått arvlåtaren nära, om det kan anses Allmänna arvsfonden och arvsfondsdelegationen Vidare får arv som utgörs av egendom, vilken är av väsentlig betydelse från kulturhistorisk synpunkt eller från natur- eller kulturvårdssynpunkt, avstås till juridisk person som har särskilda förutsättningar att ta hand om egendomen på lämpligt sätt. Om det finns särskilda skäl får till den som tar emot egendomen ett belopp av det arv, som tillfallit fonden, avstås för sådana omedelbara åtgärder som är nödvändiga för att bevara egendomen. Kammarkollegiet beslutar om avstående från arv eller försäk- ringsbelopp när värdet av den egendom som ansökan avser inte överstiger enligt bouppteckningen. I övrigt beslutar regeringen om avstående. Under kom det till kollegiet in 70 ansökningar om avstående från arv eller försäkrings- belopp och beslut om avstående fattades till ett boupptecknings- värde av . Kammarkollegiet sköter genom sin fondbyrå den ekonomiska förvaltningen av ett antal stiftelser och fonder, bl.a. Allmänna arvs- fonden. Antalet stiftelser och fonder som förvaltades av kollegiet var vid utgången av ca 400. Marknadsvärdet av de förvaltade tillgångarna uppgick till ca . Omkring hälften av tillgångarna, inklusive Allmänna arvsfonden, förvaltas i ett aktiekonsortium och ett räntekonsortium. Till- gångarna i respektive konsortium ägs gemensamt av stiftel- serna/fonderna, vilka genom köp av andelar har placerat kapital i konsortiet. Andelarna är lika stora och medför lika rätt till den egendom som ingår. Andelsvärdet fastställs utifrån aktuell marknadsvärdering av tillgångarna i respektive konsortium. Kon- sortierna är uppbyggda efter förebild av värdepappersfonder, men omfattas inte av lagen (1990:1114) om värdepappersfonder. För fondmedel som förvaltas av Kammarkollegiet, och inte utgör stiftelser, gäller förordningen (1987:778) om placering av fond- medel under Kammarkollegiets förvaltning. Förordningen gäller även för förvaltning av Allmänna arvsfonden. Förordningen ligger till grund för bestämmelserna för aktiekon- sortium och räntekonsortium, och därmed kan arvsfondens till- gångar placeras i konsortierna. Enligt förordningen får aktier och därmed jämställda placeringar utgöra högst av de förvaltade tillgångarnas bokförda Allmänna arvsfonden och arvsfondsdelegationen värde, vilket i princip är anskaffningsvärdet. Vidare gäller enligt förordningen att aktier och därmed jämställda placeringar till högst av sitt marknadsvärde vid förvärvet får utgöras av place- ringar i samma bolag. Dessutom får placeringar i aktier ske till högst av röstvärdet i ett och samma bolag. För både aktiekonsortiet och räntekonsortiet hos Kammar- kollegiet är det konkreta målet att överträffa fastställda jämförelseindex. var aktiekonsortiets årliga totalavkastning i genomsnitt jämfört med index . var räntekonsortiets årliga total- avkastning i genomsnitt jämfört med index . Kollegiets förvaltning av Allmänna arvsfonden sker i syfte att tillgodose såväl behovet av en god direktavkastning som önske- målet om värdebeständighet. Kammarkollegiet bestämmer enligt 8 § i sin instruktion (1994:634) avgiften för sin kapitalförvaltning. Avgiften får dock bestämmas till högst , beräknat efter marknads- värdet på tillgångarna. Avgiften för Allmänna arvsfonden är på ett treårsgenomsnitt av marknadsvärdet. Kollegiet betalar ut beviljat stöd ur arvsfonden efter rekvisition. Ärenden om återbetalning av beviljat stöd enligt 13 § arvsfonds- lagen handläggs på fondbyrån. 2.4Fördelning av stöd ur Allmänna arvsfonden Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Arvsfondsdele- gationen eller annan myndighet, beslutar om fördelningen av stöd ur Allmänna arvsfonden. Regeringen fattar beslut om de övergripande principerna för fördelningen av medel ur Allmänna arvsfonden, se vidare 2.5. Ansökningar om stöd ställs dock till Arvsfondsdelegationen, eller den myndighet som handlägger ifrågavarande ärenden om stöd ur arvsfonden. Arvsfondsdelegationen överlämnar till regeringen beslut i ärenden av principiell betydelse, eller som annars är av större vikt liksom ärenden om stöd som rör betydande belopp. Betydande belopp är om stödet bedöms överstiga . I vissa s.k. flerårsprojekt anges dock i regeringsbesluten att Arvsfondsdelegationen även kan besluta om stöd . Allmänna arvsfonden och arvsfondsdelegationen Arvsfondsdelegationens arbetsuppgifter regleras i arvsfondsför- ordningen. Delegationen skall, förutom att fördela stöd ur fonden, följa upp projekt som beviljats stöd samt informera allmänheten om fondens ändamål och användningsområde. Stöd ur Allmänna arvsfonden utgår huvudsakligen till föreningar och andra ideella organisationer. Offentlig huvudman, t.ex. kommuner och landsting, kan beviljas stöd bara om det finns särskilda skäl. Följande vägledande principer för stöd ur Allmänna arvsfonden till offentlig huvudman beslutades av Arvsfondsdele- gationen : N projektet skall bedrivas i nära samarbete med ideell organisation N särskilt höga krav skall ställas på att projektet är nyskapande och N stödet får inte innebära att kostnader för offentlig verksamhet överförs till Allmänna arvsfonden N sökande huvudman skall bidra med en icke oväsentlig del av kostnaderna för projektet. Fram var regeringen enda beslutande organ i frågor om stöd ur Allmänna arvsfonden. Genom en lagändring öppnades dock möjlighet för regeringen att i vissa fall delegera beslutanderätten till en underordnad myndighet. Detta utnyttjades också under 1980- talet då beslutanderätten om stöd delegerades till bl.a. Barn- och , som formellt sett var en kommitté. beslutade regeringen att Barn- och skulle anvisas medel ur Allmänna arvsfonden för utdelning till stöd för fostran av ungdom. I samband med den nya arvsfondslagen framkom dock att även om den övergripande och policybetonade beslutanderätten borde ligga kvar hos regeringen, så fanns det skäl att delegera arvsfondsärenden som typiskt sett inte krävde ställningstaganden från regeringen. Det gällde t.ex. alla detaljärenden där det bildats en praxis. Regeringen skulle därmed kunna avlastas mer än 1 000 löpande ärenden . Eftersom en mer allmän decentralisering av beslutanderätten skulle kunna skapa oenhetlighet vid prövningen av arvsfondsärenden och försvåra möjligheterna till uppföljning och erfarenhetsspridning, skapades en ny myndighet, Arvsfonds- Allmänna arvsfonden och arvsfondsdelegationen delegationen, som fick till huvudsaklig uppgift att fördela medel ur Allmänna arvsfonden. Arvsfondsdelegationen placerades som en egen myndighet under . Orsaken till att Arvsfondsdelegationen placerades inom var att den delegering som trots allt förekommit tidi- gare fungerat tillfredsställande, eftersom delegationen skett till ett organ som varit nära knutet till . Om beslutande- myndigheten inte var knuten till regeringen skulle man dessutom gå miste om den dialog mellan och berörda samhällssektorer som ansågs viktig i sammanhanget (prop. 1993/94:124 s. 24).