sou · GQB313 · 2003-01-01 00:00:00 — Medan någon enhet menade att ett arrangerat äktenskap bör leda till en grundligare utredning, har andra uppgett att det inte finns lika mycket att fråga om som annars, eftersom parterna ofta inte vet särskilt mycket om varandra annat än familjemässiga förhållanden. En del åker till och letar upp någon på en besöksvisering. Flera enheter har också påtalat att ansökningar med arrangerade äktenskap där parterna inte har träffats alls, eller endast i samband med vigseln, har ökat. De flesta ärendena anses också vara nya anknytningar och inte någon återförening. I och med att det är så mycket lättare att få uppehållstillstånd på grund av anknytning än på grund av skyddsbehov, är anknytning ofta den enda vägen att gå. Att antalet ansökningar med arrangerade äktenskap ökat beror antagligen delvis på att så många ensamstående män kommit som asylsökande tillSverige. En enhet har särskilt påtalat att det oftast är kvinnan som är sökande och att hon ofta har mycket liten egen del i förfarandet. Om ansökan avslås är det alltid mannen som överklagar beslutet. Detta gör han genom att kvinnan i samband med utredningen vid utlandsmyndigheten skriver på en fullmakt. Det framgår inte om kvinnan på något sätt är informerad om innebörden av detta. Det framstår ofta som att det är mannen ensam eller i samråd med egna och kvinnans släktingar som agerar i ärendet. Mycket få av ansökningarna i de snabba anknytningarna anses leda till avslag, även om det inte förs någon statistik. Andelen avslag har av enheterna uppskattats till medan centralt bedömer att andelen är något högre. Hänsyn skall enligt förarbetena tas till parternas traditioner, kultur och religion, och flera enheter har i denna del hänvisat till att praxis är mycket generös. I fråga om seriositetsprövningens effektivitet som instrument har bl.a. följande anförts. Enligt förarbetena råder i princip en presumtion för bifall. Det är i regel bara om några indikationer eller övriga omständigheter talar emot att förhållandet är seriöst som avslag skall meddelas. Med dessa uttalanden som utgångspunkt har praxis blivit mycket generös. Uppehållstillstånd ges även i ärenden där parterna inte har god kännedom om varandra, har träffats i mycket liten utsträckning, inte har gemensamt språk och inte lämnar överensstämmande uppgifter. Till viss del beror detta på att hänsyn skall tas till andra kulturers sedvänjor. beror avslagen på att parterna inte avser att bo tillsammans vid hitkomsten, exempelvis för att ena parten skall bo hos en släkting i avvaktan på giftermålet. Sammantaget är intrycket av enheternas uppfattning dels att det finns relativt goda chanser för den som vill kringgå den reglerade invandringen att göra det, dels att det i nuvarande handläggning är svårt att komma nära inpå utsatta kvinnor i de förhållanden där detta skulle behövas. Några enheter har menat att det sistnämnda skulle vara lättare om man t.ex. hade en ordentlig prövning . De har ansett att det är först efter viss tids samlevnad som man kan begära att parterna skall ha närmare kännedom om varandra och som man kan bedöma om det finns förutsättningar för att förhållandet skall bestå. Andra har dock menat att det är mycket svårt att få t.ex. kvinnan att uttala någon kritik när ett första tillstånd har getts och hon har varit i ett tag. Prövningen anses alltså inte vara särskilt effektiv, men dock bättre än ingen alls eftersom den till viss del fungerar som ett filter. Redan det faktum att en viss prövning görs kan avskräcka en del oseriösa från att ansöka. Det är dock mycket svårt för en utredare att med ett dåligt underlag från utlandsmyndigheten göra något annat än att bifalla ansökan. En enhet har påpekat att seriositetsprövningen som instrument för att skydda utsatta kvinnor i arrangerade äktenskap är mycket trubbig, både vad gäller att upptäcka sådana situationer och komma tillrätta med dem. Arrangerade äktenskap kan vara nog så seriösa med goda förutsättningar att hålla men kan ändå leda till problem för kvinnan. En del av en förbättring skulle kunna bestå i att hålla de muntliga utredningarna på ett sätt som gör att kvinnan upplever att hon kan berätta för utredaren om hon är utsatt för tvång. Detta försöker man dock . Att fundera över hur dessa kvinnor kan få mer stöd i processen, vilket juridiskt stöd de kan behöva etc. är viktigt, både när kvinnan är sökande och när hon är anknytningsperson. Vidare behövs ökade kunskaper om tradition och familjerätt i de länder i vilka arrangerade äktenskap påstås vara en sedvänja. Kunskapsutbytet mellan och utlandsmyndigheterna behöver främjas genom utbyten på plats. Utlandsmyndigheternas utredningar skulle också tjäna på att utredaren i utlandet ger eventuella egna synpunkter av betydelse, t.ex. om något märkligt intryck erhållits eller något uttalande gjorts som avviker från vad som är känt. Något behöver göras för att man i utredningen skall kunna beakta parternas, ofta kvinnans, uttryckta ovilja mot äktenskapet. kan sådan uppgift ofta inte användas, eftersom kvinnan är rädd att familjen skall få veta vad hon sagt. Med tanke på hur dominerad kvinnan ofta är i dessa fall är det svåra avvägningar. Enligt förvaltningslagens regler skall besluten motiveras och parterna har rätt att ta del av samtliga handlingar i ärendet. Från i stort sett samtliga enheter har påtalats att ett försörjningskrav skulle kunna motverka att unga personer i tvingas in i ett äktenskap och får utgöra anknytningsperson. Detta leder ibland till att unga flickor tas ur skolan för att i stället leva familjeliv. Ett annat alternativ skulle kunna vara att höja åldersgränsen för uppehålls- tillstånd i arrangerade äktenskap. Vikten av att opartiska tolkar används, att släktingar aldrig är närvarande under intervjuerna och att parterna vid alla prövningstillfällen hörs separat har också tagits upp. På det stora hela har det annars ansetts svårt att genom seriositets- prövningen kunna göra några större insatser för utsatta parter. En enhet tog upp tanken på en karenstid vid snabba anknytningar, närmast för att förhindra skenäktenskap. En sådan skulle innebära att anknytningspersonen måste ha varit bosatt i innan han eller hon tillåts ta hit sin respektive. Det sades att det inte är ovanligt att en person som själv kommit till som maka eller make avslutar förhållandet så fort permanent uppehållstillstånd har givits och sedan själv inleder ett förhållande med en person från hemlandet. Ett annat förslag på åtgärd gick ut på att ett register skulle upprättas över personer som vid upprepade tillfällen uppträtt som anknytnings- person. Genom detta skulle man kunna identifiera personer som mot betalning ställer upp som anknytningsperson. Ytterligare ett förslag avsåg scenariot att utrymmet för seriositetsprövning skulle komma att minska enligt EG-direktivet om familjeåterförening. Förslaget innebar att andra myndigheter, t.ex. sociala myndigheter, försäkringskassor och polismyndigheter, skulle få möjlighet eller skyldighet att anmäla uppgifter om skenförhållanden till . De undersökningar som gjorde (se SOU 1997:152) syftade bl.a. till att klarlägga varför förhållandena upphört i vissa utvisningsärenden . Genom en av undersökningarna fick man fram en del fakta om parterna, såsom t.ex. hur de träffats och vilka länder de kom ifrån. Av 134 parförhållanden mellan landsmän (av totalt 386 ärenden) hade t.ex. parterna i de flesta fall träffats i ursprungslandet. I ett stort antal ärenden hade de känt varandra sedan barndomen och de var i flera fall släkt med varandra. I några ärenden uppgavs det uttryckligt att det var uppgjort mellan mannens och kvinnans föräldrar att de skulle gifta sig. Parterna i de ärendena kom från , , , , , och . I vissa fall hade paret träffats först i samband med bröllopet. Det förekom också äktenskap mellan landsmän som ingåtts genom ombud. Inte i något fall hade ansökan om uppehållstillstånd avslagits för de sökande som ingått arrangerade äktenskap. I utvisningsärendena var det nästan hälften av kvinnorna med anknytning till en landsman och kvinnorna med anknytning till en invandrare av annan nationalitet än den egna som uppgav att de farit illa i förhållandet. Den andelen var något lägre bland kvinnorna med anknytning till en infödd svensk. I de flesta fall rörde det sig om såväl kränkning som misshandel. Uppgifterna skilde sig något åt från dem som framkom i en intervjuundersökning som lät göra med kvinnor som varit föremål för uppskjuten invandringsprövning innan de erhållit permanent uppehållstillstånd. I intervjuundersökningen hade de flesta av de illa behandlade kvinnorna anknytning till en infödd svensk, och kvinnor med anknytning till en landsman var tydligt underrepresenterade bland de illa behandlade. fann sammantaget att en stor del av kvinnorna i de snabba anknytningarna farit illa och att en stor del av de anknytningsförhållanden där sökanden erhållit permanent uppehålls- tillstånd upplösts. inhämtade också uppgifter från bl.a. kvinnojourer, sjukhus och andra sociala inrättningar. Från dessa framfördes att de kvinnor som ingått arrangerade äktenskap ansågs utgöra en särskilt utsatt grupp bland kvinnorna i anknytnings- förhållandena. I ännu större utsträckning än i andra anknytnings- förhållanden uppgavs dessa kvinnor hållas isolerade av sina män. Kvinnorna sades dessutom hindras av sina familjer att lämna mannen mot bakgrund av risken för oenighet mellan släkterna. exempel gavs på kvinnor från olika länder som efter hitkomsten blivit inlåsta, utslängda eller misshandlade. undersökningar m.m. ledde utredningen till bl.a. följande slutsatser i fråga om arrangerade äktenskap och andra snabba anknytningar. De personer som kommer till på grund av äktenskap eller samboförhållande med en här bosatt person utan att förhållandet har etablerats är inte någon enhetlig grupp. De kommer från många olika länder och sociala miljöer. Vissa sökande kommer från samhällen där ett strängt patriarkaliskt synsätt råder medan andra vuxit upp under förhållanden som präglas av en mer jämlik syn på män och kvinnor. Att kvinnor som far illa i anknytningsförhållanden blivit hitlockade, utnyttjade och slagna är endast en del av sanningen. Vissa kvinnor kommer hit på grund av sina familjers arrangemang, och andra har själva aktivt sökt en man i och varit mycket angelägna om att komma hit. anförde vidare: De kvinnor som kommer hit för att gifta sig med landsmän kommer i många fall från samhällen där kvinnornas rörelsefrihet är starkt begränsad. Av såväl kulturella som praktiska skäl blir de ofta helt beroende av sina män. På grund av familjens inställning till frånskilda kvinnor eller frånskilda kvinnors ställning i vissa länder, riskerar kvinnorna i dessa förhållanden dessutom att drabbas av svårigheter vid ett återvändande till hemlandet efter det att förhållandet upphört. – Vid hanteringen av anknytnings- ärendena vållar de arrangerade förhållandena särskilda problem. Eftersom förhållandets seriositet skall bedömas mot bakgrund av seder och bruk i olika länder och regioner, beviljas sökanden oftast uppehållstillstånd även om parterna har dålig kännedom om varandra. Den andra av de två utfrågningar som anordnades handlade om arrangerade äktenskap. I denna deltog företrädare för för kvinnojourer och tjejjourer i (ROKS), Terrafem (nybildad organisation för utsatta kvinnor), , , Kvinnors nätverk, Syrisk- , skydd i irakiska , av kvinnors rättigheter i , och i . Även i denna utfrågning bidrog de inbjudna företrädarna med såväl personliga erfarenheter som erfarenheter från många års arbete och kontakt med frågor som är relevanta för kommittén. Sammanfattningsvis framkom bl.a. följande. De flesta deltagarna var av uppfattningen att det bland de arrangerade äktenskapen, liksom bland andra äktenskap och förhållan- den, förekommer såväl sådana där båda parter är nöjda med äktenskapsarrangemanget som sådana där förhållandet innebär problem för åtminstone en av parterna, ofta kvinnan. Bland de förhållanden som nämndes som exempel på det senare ingick dock inte bara arrangerade äktenskap utan också äktenskap som ingås mellan t.ex. en svenskfödd man och en utländsk kvinna. Att de arrangerade äktenskapen ingås på delvis olika sätt framhölls också. Det kan vara ett arrangemang mellan familjer medan båda makarna befinner sig i sitt hemland. Det kan också röra sig om att ena parten, efter mer eller mindre i och kanske efter tidigare äktenskap, genom sin familj i hemlandet eller andra kontakter arrangerar ett äktenskap med en part från hemlandet. Dessutom kan det arrangerade äktenskapet ordnas helt och hållet i genom att invandrade familjer bibehåller sitt hemlands traditioner. Bland dessa förekommer också att giftermål med minderårig part ordnas. Det förekommer t.ex. att flickor i vissa invandrargrupper blir bortgifta i så ung ålder att det skulle strida mot grundläggande svensk rättsuppfattning att erkänna äktenskapet. Sådana äktenskap kan därför inte anses gällande i . Vigseln förrättas i det samfund familjen tillhör och anses inom samhällsgruppen i fråga giltig. Flera deltagare menade att arrangerade äktenskap som faller väl ut är de där kvinnan är med marginal vuxen när äktenskapet ingås. Det är oftast de unga kvinnorna som hamnar i problem. Det är också vanligare med våld mot kvinnor i de förhållanden som har ett mindre inslag av traditionellt familjearrangemang och snarare handlar om skenäktenskap. En av deltagarna framförde dock att hon nästan dag- ligen träffar kvinnor som är utsatta för missförhållanden i sina arrangerade äktenskap. Någon menade att det i fråga om olika typer av oetablerade förhållanden har skett en viss förskjutning. De största problemen med misshandel etc. stod tidigare att finna i att svenska män skaffade snabba anknytningar med utländska kvinnor, medan det nu blivit vanligare med de fall där parterna kommer från samma land och äktenskapet är arrangerat i enlighet med landets kulturella tradition. Det framfördes också att parternas kännedom om varandra före äktenskapet generellt sett är dålig, oavsett om äktenskapet har ingåtts i hemlandet eller i . Även om uppfattningarna gick delvis isär i fråga om hur stora problem som finns med arrangerade äktenskap, var de flesta deltagarna överens om att omständigheterna ofta var sådana att kvinnans möjlighet att påverka valet av partner är mycket begränsad. Som något av typfall på i förekommande arrangerade äktenskap angavs att en utländsk man, i vars hemlands kulturella tradition ingår att äktenskap arrangeras, har befunnit sig i när han av någon anledning bestämmer sig för att gifta sig med en flicka eller kvinna från sitt eget land. Anledningen kan vara exempelvis att han inte kan tänka sig att dela livet med någon som inte har samma syn som han i fråga om t.ex. kultur och religion eller att han på grund av problem att anpassa sig till den svenska kulturen och de jämförelsevis jämställda förhållanden som råder mellan kvinnor och män ser ett sådant arrangemang som den enda möjligheten att bilda familj. De problem som i det sammanhanget påtalades var bl.a. följande. Den blivande bruden är ofta betydligt yngre än mannen. Redan genom sin lägre ålder har hon svårt att hävda sin vilja. Hemlandssamhällena är ofta starkt patriarkaliska och arrangemanget görs upp mellan familjerna och den blivande maken. Kvinnan har däremot sällan något att säga till om. För det fall hon skulle neka att gifta sig med en viss man riskerar hon inte bara hot och våld utan kan åtminstone räkna med att ett arrangemang med annan man i stället planeras. Kvinnans utsatta och underlägsna roll i flera av ifrågavarande länder togs upp som en viktig faktor i frågan om synen på arrangerade äktenskap. En kvinna som saknar grundläggande mänskliga rättigheter i sitt hemland är beredd att offra mycket för utsikten till ett bättre liv någon annanstans. Det kan då vara svårt att förutse att ett äktenskap i ett västerländskt samhälle skall föra med sig hot och misshandel, vilket allmänt sett ansågs vara relativt vanligt förekommande. I ett främmande land, vilket hon inte tillåts integreras i, har hon inte heller möjlighet att söka information om sina rättigheter eller mod att vända sig till någon, t.ex. en kvinnojour, för hjälp. Att mannen i vissa fall har mycket lite att säga till om i fråga om partnerval ansågs på så sätt vara ett mindre problem än motsvarande för kvinnan, eftersom en eventuell skilsmässa sällan drabbar mannen socialt sett. Som en allmän synpunkt framfördes dock den grund- läggande invändningen att ett äktenskap skall grundas på parternas kärlek till varandra eller i vart fall deras fria vilja. Även för flickor som helt eller delvis växt upp i kan ett arrangerat äktenskap vara mer eller mindre påtvingat. Det kan bestämmas helt över hennes huvud i familjer där fadern avgör hur hon skall leva. Det kan också av henne själv upplevas som det enda tänkbara alternativet om alla kontakter och förhållanden med andra män än landsmän förkastas av familjen och övriga bekanta. De deltagare som påtalat de problem som kvinnor i arrangerade äktenskap kan utsättas för framhöll också sitt missnöje med hur seriositetsprövningen görs i dessa ärenden och utlänningslagens bestämmelser om uppskjuten invandringsprövning för oetablerade förhållanden. Det anfördes att det är närmast ohållbart för en kvinna som utsätts för psykisk och/eller fysisk misshandel i ett förhållande att känna sig tvingad att stanna kvar i förhållandet på grund av rädsla för repressalier eller för att bli utvisad. Tvingas hon återvända till sitt hemland riskerar hon i vissa fall utstötning på grund av att hon är skild och kan ha svårt att få ett nytt förhållande eftersom hon är oskuld. I sådana fall är det orimligt med en tvåårsregel för uppehålls- tillstånd. Att i seriositetsprövningen ha lättnader för arrangerade äktenskap, i vilka kvinnor utsätts för förtryck, är inte acceptabelt. Gällande regler och praxis innebär att en del av ansvaret i seriositets- prövningen på ett olämpligt sätt läggs på parterna – det förutsätts att parterna skall upplysa om eventuell ovilja mot äktenskapet, trots att det för i vart fall kvinnan ofta skulle vara förenat med stor fara att uppge detta. De deltagare som ville framhålla att arrangerade äktenskap också kan leda till långa förhållanden med nöjda parter ville också på ett annat sätt än de andra framhålla att det även i dessa typer av arrangemang går att förvissa sig om att parterna ingår i äktenskapet av fri vilja. Förhållandena växlar i olika länder och kulturer och det betonades att religionens och kyrkans inflytande, oavsett att detta är stort, kan ta sig mycket olika uttryck beroende på vilka länder det är fråga om. Ett sätt för svenska utlänningsmyndigheter att förvissa sig om att äktenskapet ingåtts av parternas fria vilja skulle därför i vissa fall kunna vara att ha en kommunikation med kyrkan. Avslutningsvis påpekades också att det är mycket viktigt med information, inte minst till invandrarungdomar i , om vilka rättigheter och förhållanden som gäller både i och hemlandet. Det berättades om hur sådan information i kombination med kontakt mellan föräldrar, elever och skola kan leda till större förståelse hos både föräldrar och barn för vilka önskemål och förväntningar som finns. konstaterades dock problemen med att nå ut till framför allt mer isolerade invandrargrupper och förhindra äktenskap mellan underåriga med bl.a. avbruten skolgång som följd. 4.4Anhöriginvandringen m.m. i siffror Migrationsströmmarna i världen har varit stora men de har sett delvis olika ut under olika tider beroende på vad som orsakat dem. präglades invandringen till i huvudsak av arbetskraftsinvandring från mellan- och . Därefter har flyktinginvandringen präglat immigrationen. Till har under senare årtionden kommit folk från framför allt och övriga samt , men också från f.d. och . De flesta uppehållstillstånd som har beviljats har haft sin grund i att den sökande haft rätt till asyl, varit skyddsbehövande i övrigt eller haft anknytning till en person som redan är bosatt i . En del har beviljats uppehållstillstånd på grund av sådan rätt enligt , medan betydligt färre har kommit som gäststuderande eller av arbetsmarknadsskäl. Siffrorna nedan inkluderar beslut från i förekommande fall om inte annat sägs. Totalt antal beviljade uppehållstillstånd (UT) i uppgår till följande. Antalet asylansökningar respektive uppehållstillstånd beviljade på flyktingskäl, andra skyddsbehov, humanitära skäl eller inom flykting- kvoten uppgår till följande. Antalet asylansökningar under uppgick till 9 662, 12 844, 11 231 och 16 303. ansökte ca 23 500 personer om asyl. av dessa kom från och från . personer fick uppehållstillstånd som flyktingar eller på grund av andra skyddsbehov. Av de flyktingar m.fl. som beviljades uppehållstillstånd var andelen kvinnor respektive . En jämförelse med några andra europeiska länder visar följande ungefärliga antal asylsökande : 11 000, 12 200, 3 000, 44 000 och 78 000. 4.4.3Närmare om de olika anhörigkategorierna tillhandahåller löpande statistik över in- och utvandring till . Eftersom kommitténs uppdrag till stor del består i att utvärdera effekterna av de ändringar som gjordes i fråga om anhöriginvandring har det varit naturligt att efterfråga hur många sökande inom olika anhörigkategorier som erhållit bifall respektive avslag såväl åren närmast som därefter. Det har dock visat sig att den klassificering (kodning) av ärenden som gjordes fram till mitten av inom gruppen andra nära anhöriga (dvs. utanför kärnfamiljen) inte separerade en anhörigkategori från en annan, dvs. det fanns bara en anknytningskod. För tiden därefter har visserligen de olika kategorierna separerats, men vid närmare granskning har framkommit att en hel del ärenden när de kommit in till myndigheten på så sätt felkodats att det vid avgörandet av ärendet visat sig vara fråga om en annan grund för uppehållstillstånd än den första kodningen antydde. Andelen felkodade ärenden har bedömts vara så stor att det inte hade givit en rättvisande bild att lägga befintlig statistik till grund för några slutsatser. Ett alternativ för kommittén hade då varit att plocka ut och närmare granska ett så pass stort antal anhörigärenden för varje aktuellt år att det hade kunnat anses utgöra ett statistiskt godtagbart underlag. Med den begränsade utredningstid som kommittén haft till sitt förfogande var det emellertid inte ett realistiskt alternativ. Att det förhåller sig på det beskrivna sättet innebär inte att det inte funnits några siffror som kunnat jämföras med de iakttagelser som kommittén fått redovisade från främst , och olika frivilligorganisationer på området. För det första kan nämligen statistik över den totala anhöriginvandringen tjäna till viss vägledning. För det andra har på kommitténs uppdrag fört viss statistik över en del av de ärenden som kom in till Ambassadenheten på verkets huvudkontor. Vad dessa två källor visar redovisas i det följande. SOU 2002:13 Kommitténs faktaunderlag 169 Antalet beviljade uppehållstillstånd för alla nära anhöriga var följande. Siffrorna inkluderar inte de anhöriga som får uppehållstillstånd med stöd av . Det antalet har stigit något och uppgick för till ca 1 700 personer. har av dem som fått uppehållstillstånd som anhöriga haft anknytning till en person i som själv erhållit sitt uppehållstillstånd på grund av att han eller hon varit flykting eller haft andra skyddsbehov eller på grund av humanitära skäl. Enligt uppgift från (avser ) leder av ansökningarna i anknytningsfall till bifall hos verket. avskrivs efter återkallande m.m. medan leder till avslag. Av dessa överklagas ungefär två tredjedelar, och av dessa överklaganden bifalls av . Av de anhöriga som beviljades uppehålls- tillstånd var andelen kvinnor respektive . De anhöriga som kom kom till största delarna från (), (), () och (). Antalet beviljade uppehållstillstånd för nära anhöriga utanför kärnfamiljen: undersökning av ärenden samt De flesta ärenden om permanent uppehållstillstånd avgörs på i .