sou · GQB3121d6 · 2003-01-01 00:00:00 — När det gäller personal finns en blankett för anmälan av arbets- skada, vilken kan användas för anteckningar om ohälsa och olycksfall. Här kan även sådan ohälsa som inte anmäls som arbets- skada behöva antecknas, liksom allvarliga tillbud. När det gäller eleverna, vilka inte omfattas av arbetsskadeförsäkringen, kan det vara lämpligt att tillsammans med skolhälsovården ta fram ett regi- streringssystem som är tillförlitligt. Det bör finnas rutiner och system som gäller både övrig personal och elever för hur tillbud, olycksfall och sjukfrånvaro skall rapporteras samt vem som har ansvaret för att sammanställningar blir gjorda. Dessa uppgifter är viktiga för att förebygga nya tillbud och olycksfall. Genom en nog- grann dokumentation kan man till exempel få reda på var de platser på skolgården och i skolbyggnad, idrottshallar och omklädnings- rum finns, där eleverna är mest utsatta för övergrepp och kränk- ningar etc. Flickor och pojkar kan vara utsatta för olika risker. Därför är det viktigt att man redovisar flickor respektive pojkar separat. 10 § Arbetsgivaren skall eller så snart det är praktiskt möjligt genomföra de åtgärder som behövs för att förebygga ohälsa och olycksfall i arbetet. Arbetsgivaren skall också vidta de åtgärder som i övrigt behövs för att uppnå en tillfredsställande arbetsmiljö. Åtgärder som inte genomförs skall föras in i en skriftlig handlingsplan. I planen skall anges när åtgärderna skall vara genom- förda och vem som skall se till att de genomförs. Genomförda åtgärder skall kontrolleras. Risker för ohälsa och olycksfall som kommit fram vid undersök- ningen skall ligga till grund för de åtgärder som skall vidtas. Om det rör sig om ett antal brister i arbetsmiljön, kan det vara nödvän- digt att göra en prioritering, så att de största riskerna elimineras först. Det kan även vara bra att genast ta bort sådana risker som kan avlägsnas enkelt, utan att de behöver vara dessa som utgör den största risken. Instruktioner, handledning, personlig skyddsutrustning är sådant som kan minska riskerna där de inte helt kan elimineras. Detta är särskilt viktigt i sådana ämnen där det sker användning av farliga maskiner, farliga ämnen eller där eleven löper en risk om det uppstår brister i organisationen. När det gäller kränkande särbehandling, våld och hot är det vik- tigt att genast ge stöd åt den som utsätts och grundligt undersöka hur upprepningar kan förebyggas. Händelser av detta slag är ofta ett symptom på att det finns brister i det organisation, styrning och ledning. Det är inte säkert, att man med en gång kommer fram till den bästa lösningen. Därför är det viktigt att kontinuerligt utvärdera de åtgärder som vidtas på olika plan, så att korrigeringar kan göras. De åtgärder som inte vidtas , dvs. eller under någon av de närmast följande dagarna skall antecknas i en skriftlig handlingsplan eller föras in i en reviderad plan. Det är ofta praktiskt att beskriva riskerna i anslutning till åtgärderna. Risker som inte åtgärdas kan vara tecken på att arbetsmiljöarbe- tet fungerar dåligt. Kontroll av genomförda åtgärder Så snart åtgärder har genomförts för att minska eller ta bort ris- kerna, bör skolledningen kontrollera resultatet för att förvissa sig om att åtgärderna är tillräckliga. Om så inte är fallet, kan de behöva kompletteras. Det kan också vara så att åtgärder som vidtas skapar risker, som man inte tidigare varit medveten om. Därför är det vik- tig med fortlöpande kontroller. 11 § Arbetsgivaren skall göra en uppföljning av det syste- matiska arbetsmiljöarbetet. Om det inte fungerat bra skall det för- bättras. Uppföljningen skall dokumenteras skriftligt om det finns minst tio arbetstagare i verksamheten. Syftet med den årliga uppföljningen är att undersöka om arbets- miljöarbetet bedrivs enligt föreskrifterna om systematiskt arbets- miljöarbete. Om det har skett en omorganisation eller en olycka eller ett all- varligt tillbud, kan det behövas tätare uppföljningar än en gång . Genom att jämföra det arbetsmiljöarbete som bedrivs med inne- hållet i föreskrifterna och råden om tillämpning kan en bedömning göras av hur arbetsmiljöarbetet fungerar. Genom intervjuer med olika personer i verksamheten – elever och personal – kan skolled- ningen ta reda på om t. ex. uppgiftsfördelningen fungerar bra. 12 § När kompetens inom den egna verksamheten inte räcker för det systematiska arbetsmiljöarbetet eller för arbetet med arbetsanpassning och rehabilitering, skall arbetsgivaren anlita företagshälsovård eller motsvarande sakkunnig hjälp utifrån. När företagshälsovård eller motsvarande sakkunnig hjälp anlitas skall den vara av tillräcklig omfattning samt ha tillräcklig kompetens och tillräckliga resurser för detta arbete. Dessutom skall kraven i bilaga 2 uppfyllas. Hälsan kan påverkas av en rad olika, ibland samverkande, faktorer i arbetsmiljön. Även individuella faktorer har betydelse för hälsan. Arbetsmiljölagen avser med företagshälsovård en oberoende expertresurs inom områdena arbetsmiljö och rehabilitering. Den skall ha kompetens att identifiera och beskriva sambanden mellan arbetsmiljö, organisation, produktivitet och hälsa. Därför behöver det inom företagshälsovården finnas kunskaper i t.ex. arbetsorgani- sation, beteendevetenskap, ergonomi, medicin, rehabilitering och teknik. Det är viktigt att företagshälsovården är partsneutral. Företagshälsovårdens expertkunskap kan ofta behövas, när det gäller att undersöka och bedöma de fysiska och psykiska riskerna och när det gäller att föreslå åtgärder och medverka vid genom- förandet. Det kan vara bra att anlita en företagshälsovård som har särskild branschkompetens. Det är viktigt att arbetsgivaren samverkar med företagshälsovården. Arbetsgivaren har dock alltid kvar sitt ansvar för arbetsmiljön. Bilaga 2 som gäller i anslutning till 12 § anger beträffande före- tagshälsovården eller den hjälp som anlitas utifrån att arbetsgivaren skall se till att företagshälsovården får information om de faktorer som påverkar eller misstänks påverka arbetstagarnas hälsa samt har tillgång till information om de åtgärder som vidtagits för att utse, utbilda och utrusta arbetstagare som behövs för att genomföra första hjälpen, brandbekämpning och utrymning. Informationen skall gälla både verksamheten i stort och varje enskild arbetsplats eller varje enskilt arbete. I regeringens proposition om arbetsmiljölag 1976/77:149 behandlas arbetsgivar- och arbetstagarbegreppen under 20.2.2, där bland annat följande finns att inhämta. Lagstiftning om arbetsmiljön påkallas i första hand i anställningsför- hållanden. Innebörden av arbetsmiljölagens arbetsgivar- och arbetstagarbegrepp bör bestämmas med utgångspunkt i lagens grundläggande syfte att åstadkomma sådana förhållanden på arbetsplatsen att risker för ohälsa och olycksfall så långt som möjligt undanröjs. Man kan då aldrig bortse från vem som har de omedelbara möjligheterna att påverka skyddsförhållandena på arbetsplatsen och fatta beslut om verksamhe- ten. Ett arbetsgivaransvar bör läggas på personer som typiskt sett med hänsyn till de organisatoriska och ekonomiska förutsättningarna har goda möjligheter att infria ansvaret. Enligt utredningen bör därmed alla, som utför arbete under sådana förhållanden att det är naturligt att den för vars räkning arbetet utförs fullgör en arbetsgivares uppgifter, i sin tur betraktas som arbetstagare vid tillämpningen av arbetsmiljöla- gen. Avgörande vid placeringen av ansvaret för arbetsmiljön bör rimligen vara vem som organisatoriskt och ekonomiskt har de bästa förutsätt- ningarna att bära detta ansvar. Enligt 3 kap. 2 § AML skall arbetsgivaren vidta alla åtgärder som behövs för att förebygga att arbetstagaren utsätts för ohälsa eller olycksfall. Arbetsgivarens huvudansvar för arbetsmiljön betonas och detta utvidgas i 2 a §, som ställer krav på att arbetsgivaren på ett systematiskt sätt skall planera leda och kontrollera verksamhe- ten så att kraven i arbetsmiljölagen uppfylls. I föreskrifter om systematiskt arbetsmiljö- arbete (AFS 2001:1) utvecklas och preciseras arbetsgivarens ansvar för arbetsmiljön ytterligare. Skyldigheten att bedriva arbetsmiljö- arbetet på ett systematiskt sätt förtydligas. Med arbetsgivare menas en fysisk eller juridisk person med en eller flera arbetstagare. Kommuner och landsting är juridiska personer. Skolans huvudman är mestadels kommunen. När det gäller enskilda skolor kan arbetsgivaren vara en juridisk person, t.ex. stiftelse, aktiebolag, ideell förening. Arbetsgivaren kan i andra fall vara en fysisk person, dvs. en enskild individ. När arbetsgivaren är en juridisk person är alla som är anställda i verksamheten arbetstagare, även chefer och arbetsledande personal. Härigenom får de ofta en dubbel roll, eftersom de också företräder arbetsgivaren. Enligt kommunallagen tillsätter kommunfullmäktige, som är den beslutande församlingen, de nämnder som behövs för att fullgöra de uppgifter som kommunen ansvarar för. Fullmäktige skall också utfärda reglementen med föreskrifter om nämndernas verksamhet och arbetsformer. Fullmäktige beslutar i principärenden, t.ex. mål och riktlinjer för verksamheten, budget, skatt och andra viktiga ekonomiska frågor. Mestadels är det fråga om beslut där det politiska momentet är avgörande. Nämnderna beslutar i frågor som rör förvaltningen och i frågor som de enligt lag eller annan författning skall hantera. Fullmäktige har inte rätt att ingripa i enskilda ärenden som rör driften av verk- samheten. Nämnderna skall var och en inom sitt område se till att verksamheten bedrivs enligt de mål och riktlinjer som fullmäktige bestämt samt de föreskrifter som gäller för verksamheten. De skall se till att verksamheten också i övrigt bedrivs på ett tillfredsstäl- lande sätt. I kommunallagen finns bestämmelser om de förtroendevalda politiker som sitter i kommunfullmäktige, kommunstyrelse och kommunala nämnder. I denna lag sägs ingenting om kommunens tjänstemän. Däremot kan det finnas bestämmelser om tjänstemän i olika speciallagar. I skollagen anges t.ex. att det för ledningen av utbildningen i skolan skall finnas en rektor. Detta uppdrag gäller bland annat synen på skolans roll, lärarens uppgifter samt övriga förutsättningar för personalens och elevernas arbete. Rektor har således givits ett specifikt ansvar med särskilda skyldigheter. har olika nämnder hand om olika verksamheter i skolan. Så kan t.ex. skolfastigheterna sortera under fastighetsnämnden. Vissa nämnder kan fungera som utförarnämnder åt vissa bestäl- larnämnder. I sådana fall är det skolstyrelsen som svarar för hela skolverksamheten. Om ett bolag sköter lokalvården, är kommunen fortfarande arbetsgivare för personal och elever i skolan, medan däremot städbolagets personal har bolaget som arbetsgivare. Den eller de nämnder som driver skolverksamheten, exempelvis en central skolstyrelse, skall även se till att verksamhetens arbets- Om vissa driftsfrågor lagts på en annan nämnd, är det viktigt att detta framgår uttryckligen t.ex. genom att frågorna undantas från skolstyrelsens verksamhetsområde. Den centrala skolstyrelsen skall se till att skolans arbetsförhål- landen är sådana att ohälsa och olycksfall bland personal och elever förebyggs samt även i övrigt främja en tillfredsställande arbets- miljö. Brister i arbetsmiljön skall undanröjas . Oavsett ekonomiska faktorer ligger uppgiften att åstadkomma en tillfredsställande arbetsmiljö i skolan på skolstyrelsen. Den löpande förvaltningen av skolans verksamhet ligger som regel på förvalt- ningschef, rektor och annan personal inom förvaltningen. Hur uppgifterna fördelats framgår av befattningsbeskrivningar. Rektors principiella uppgifter framgår dessutom av skollagen. Krav på att det systematiska arbetsmiljöarbetet skall vara inord- nat i verksamheten och omfatta alla förhållanden som är av bety- delse för arbetsmiljön innebär i praktiken mestadels att den som har det dagliga verksamhetsansvaret, dvs. rektor/skolledare, också är den som är skyldig att se till att arbetsmiljön uppfyller lagstiftningens krav samt bedriva detta arbete i enlighet med föreskrifternas sys- tematik. och förvaltning skall rektor tillförsäkras de resurser och befogenheter som behövs för att uppfylla kraven. Detta gäller också när rektor fördelar uppgifter inom arbetsmiljö- arbetet på olika tjänstemän inom den egna skolan. Uppgiftsfördel- ningen innebär emellertid inte att ansvaret automatiskt ligger på den som fått uppgiften. Om en olycka inträffat i arbetet fastställs ansvaret av domstol i efterhand. Det kan i en domstolsbehandling ha stor betydelse för bedömningen om den åtalade haft tillräckliga kunskaper, befogenheter och resurser för arbetsuppgiften. Det är viktigt att kommunens högsta ledning styr verksamheten genom en tydlig och meningsfull arbetsmiljöpolicy, en väl funge- rande uppgiftsfördelning samt årlig uppföljning. 3.2Ansvaret för arbetsmiljön enligt skollag och arbetsmiljölag I skollagens 2 kap. Den kommunala organisationen för skolan anges i 2 § följande: 2 § För ledningen av utbildningen i skolorna skall det finnas rektorer. Rektor skall hålla sig förtrogen med det dagliga arbetet i skolan. Det åligger rektorn att särskilt verka för att utbildningen utvecklas. Som rektor får bara den anställas som genom utbildning och erfa- renhet har förvärvat pedagogisk insikt. I kommentaren definieras ansvaret: Av förarbetena till lagparagrafen framgår att ansvaret för utbild- ningen omfattar ansvar inte endast för den direkta undervisningen utan även för skolans fostrande roll, också under sådana moment som raster och skolmåltider (prop. 1990/91:18 s. 35). Rektor har således ansvar för att vuxna finns till hands på raster för att ge eleverna trygg- het och hindra mobbning. (97/98 UbU05) I läroplanen Lpo 94 ges rektor ansvaret att som pedagogisk ledare och chef för lärarna och övrig personal i skolan ha det över- gripande ansvaret för att verksamheten som helhet inriktas på att nå de nationella målen. Rektor ansvarar för att en lokal arbetsplan upprättas samt för att skolans resultat följs upp och utvärderas i förhållande till de nationella målen och till målen i skolplanen och den lokala arbetsplanen. Rektor har ansvaret för skolans resultat och har, inom givna ramar, ett särskilt ansvar för att skolans arbetsformer utvecklas så att ett aktivt elevinflytande gynnas, skolans arbetsmiljö utformas så att eleverna får tillgång till handledning, läromedel av god kvalitet och annat stöd för att själva kunna söka och utveckla kunskaper, t.ex. bibliotek, dato- rer och andra hjälpmedel, etc. Som pedagogisk ledare och chef för lärarna och övrig personal med det övergripande ansvaret för verksamheten som helhet torde rektor som regel av nämnden tilldelas uppgiften att bedriva ett systematiskt arbetsmiljöarbete som främjar hälsa och säkerhet bland personalen. Som chef för skolans verksamhet bör denna skyldighet även gälla gentemot eleverna, som omfattas av arbets- miljölagen. Det arbetsmiljöbegrepp som används av läroplanen, när det gäller rektors skyldigheter, kan knappast anses stå i full överens- stämmelse med det arbetsmiljöansvar som kan baseras på arbets- miljölagen och föreskrifterna om systematiskt arbetsmiljöarbete utan är närmast att ses som en innehållsförteckning över vad eleverna skall ha tillgång till i utbildningen. I 3 kap. 2 § första stycket och 2 a § AML anges följande. 2 § Arbetsgivaren skall vidta alla åtgärder som behövs för att före- bygga att arbetstagaren utsätts för ohälsa eller olycksfall. 2 a § Arbetsgivaren skall systematiskt planera, leda och kontrollera verksamheten på ett sätt som leder till att arbetsmiljön uppfyller kraven i denna lag och i föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Han skall utreda arbetsskador, fortlöpande undersöka riskerna i verksamheten och vidta de åtgärder som föranleds av detta. Åtgärder som inte kan vidtas skall tidsplaneras. Arbetsgivaren skall i den utsträckning verksamheten kräver doku- mentera arbetsmiljön och arbeta med denna. Handlingsplaner skall därvid upprättas. Arbetsgivaren skall vidare se till att det i hans verk- samhet finns en på lämpligt sätt organiserad arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet för fullgörande av de uppgifter som enligt denna lag och enligt 22 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring vilar på honom. De båda paragraferna utvecklas i föreskrifterna om systematiskt arbetsmiljöarbete (AFS 2001:1). I 3 § AFS 2001:1 anges följande: 3 § Det systematiska arbetsmiljöarbetet skall ingå som en naturlig del i den dagliga verksamheten. Den skall omfatta alla fysiska, psyko- logiska och sociala förhållanden som har betydelse för arbetsmiljön. I föregående avsnitt har framhållits att kommunen/arbetsgivaren är en juridisk person och att alla som är anställda i verksamheten är att betrakta som arbetstagare. Kommunfullmäktige skall se till att det finns olika nämnder och bestämma uppgiftsfördelningen mellan nämnderna. Varje nämnd beslutar sedan i frågor som rör förvaltningen inom det område som nämnden handhar. Nämnden eller styrelsen för kommunens skolor svarar således för driften och skall iaktta de föreskrifter som gäller för verksamheten. Det inne- fattar skollagen men också arbetsmiljölagen, om det inte finns fullmäktigebeslut om något annat. Ingen av dessa lagar står över den andra utan skall hanteras parallellt. Den centrala skolstyrelsen/nämnden skall se till att skolans arbetsförhållanden är sådana att ohälsa och olycksfall för personal och elever förebyggs. Om arbetsmiljörisker skulle visa sig, är det skolstyrelsens sak att se till att dessa undanröjs så snart som möj- ligt. Detta kan inte göras beroende av ekonomiska eller andra resurser. Skolstyrelsens skyldighet att åstadkomma en tillfredsstäl- lande skolmiljö kvarstår. Skolstyrelsen har normalt lagt ut samtliga arbetsuppgifter på tjänstemän i organisationen såsom förvaltningschef, rektor, lärare, personal inom skolhälsovården eller annan personal inom förvalt- ningen. Uppgiftsfördelningen bör framgå av befattningsbeskriv- ningar och andra förteckningar. Skollagen anger att det skall finnas rektorer för skolorna. Läro- planen ger rektor det övergripande ansvaret för verksamheten som pedagogisk ledare och chef för lärare och övrig personal. I de nya föreskrifterna om systematiskt arbetsmiljöarbete anges att detta skall ingå som en naturlig del i den dagliga verksamheten. Eftersom rektor leder den dagliga verksamheten, är förutsättningen för att det systematiska arbetsmiljöarbetet skall fungera att det är rektors skyldighet att integrera detta i den dagliga verksamheten. Arbetsgivaren skolstyrelsen/nämnden bör genom förvaltnings- chefen se till att uppgiftsfördelningen sker på ett sådant sätt att det klart och tydligt framgår att det är rektor som har arbetsmiljö- ansvaret. Rektor är visserligen verksamhetsansvarig för den enskilda skolan men har ett arbetstagareförhållande till förvalt- ningen. Det är emellertid inte tillräckligt att endast delegera ansva- ret. För att delegationen skall uppfylla kraven i 6 § AFS 2001:1 skall den också omfatta befogenheter och resurser samt den kom- petens som behövs för uppgiften. Uppdraget att ansvara för arbetsmiljöfrågorna samt de resurser och befogenheter och de kompetenskrav som krävs för detta skall dokumenteras skriftligt. Det är viktigt att den som får uppdraget bekräftar mottagande så att delegationen kan fungera. Det kan vara lämpligt att ett delegationsbeslut också innehåller upplysningar om hur man lämnar tillbaka delegationen. Betydelsen av en fungerande delegation framgår av ett rättsfall vid Hovrätten för Nedre (Referens nr 11644937, Mål nr B 336-97). Fallet rör en överklagad dom om rektors ansvar för arbetsmiljön i samband med en olycka vid en gymnasieskola, där en elev skadades allvarligt under en lektion i verkstadsteknik. Åtalet mot rektorn gällde arbetsmiljöbrott och underlåtenhet att anmäla arbetsskada till yrkesinspektionen enlig 2 § AMF. Åtalet mot yrkesläraren gällde arbetsmiljöbrott. Underrättens dom var fällande för såväl rektorn som läraren i verkstadsteknik. Rektorn var vikarierande och hade fram till vikariatet på den vakanta rektorstjänsten varit en av fyra studierektorer som till- samman med rektor utgjort ledningen för gymnasieskolan. När olyckan inträffade hade organisationen att varje studierektor på 10–av sin tjänst fungerade som rektor inom sitt kunskapsområde. Den tilltalade rektorns förordnande var av tjänsten. Resterande var han studierektor för sin sektor, vilket var verkstads- och industriprogrammet. Dessutom hade han en samordnande rektorsfunktion för hela gymnasieskolan. Enligt rektor hade det alltid tidigare varit ett läraransvar att se till att maskiner och utrustning har skyddsanordningar enligt gällande föreskrifter. Den tilltalade rektorn arbetade främst med pedagogiska frågor och visste inte vem som hade ansvar för att arbetsmiljölagens före- skrifter om internkontroll genomfördes. Det fanns inga skriftliga instruktioner om hur arbetsmiljöarbetet skulle anordnas vid skolan. Han hade heller inte någon särskild befattningsbeskrivning för sin tjänst. Han trodde, att skolchefen efter omorganisationen hade det yttersta ansvaret. Skyddsarbetet sköttes av en annan studierektor. Vid skyddsronder som hade gjorts på skolan före olyckan, som inträffade , hade inga brister i maskinsäkerheten i den aktuella salen påtalats, trots att den aktuella pelarborrmaskinen avvek från gällande föreskrifter, eftersom start- spaken inte var säkrad mot oavsiktlig påverkan. Tingrätten åberopade i sina domsskäl (Mål nr B 69/97) att förar- betena till 2 kap. 2 § skollagen anger att ledningen för utbildningen inte bara gäller t.ex. utformningen av enskilda lektioner, utan också synen på skolans roll och lärarens uppgifter och ansvar samt på den arbetsmiljö som skolan erbjuder såväl personal som elever. Tings- rätten ansåg att någon delegation av arbetsmiljöansvaret från utbildningsnämnden till den tilltalade rektorn således inte behöv- des. Som rektor hade han handlat oaktsamt, när han inte sett till att maskinen överensstämde med gällande föreskrifter. Den tilltalade yrkesläraren hade inte fått arbetsmiljöansvaret delegerat av skolledningen. Inte heller fanns det någon befattnings- beskrivning, som gav föreskrifter beträffande arbetsmiljöansvaret. Tingsrätten ansåg dock att det ligger i yrkeslärarens roll att ha ett särskilt ansvar för säkerheten, när elever i sin utbildning använder maskiner. Den aktuella borrmaskinen skulle av läraren ha försetts med säkerhetsinstruktioner, och han skulle ha försäkrat sig om att den inte kunde startas oavsiktligt så som det skedde. heller haft någon särskild genomgång av säkerhetsfrågorna, innan eleverna fick göra ingrepp i borrmaskinen. Hovrätten gjorde en helt annan bedömning än tingsrätten. Hov- rätten anser att arbetsgivaren på det kommunala området är den enskilda kommunen. De förarbeten till skollagen som åberopas i tingsrätten innehåller inte några förslag i propositionen som uttryckligen tar sikte på arbetsmiljöansvaret på skolområdet. Lagförslaget, som man hänvisat till, är en proposition som reglerar ansvarsfördelningen mellan staten och kommunerna, när det gäller verksamheten inom bland annat grund- och gymnasieskolan. Inte heller 2 kap. 2 § skollagen ger tillräckligt underlag för att utkräva arbetsmiljöansvar av rektor i det aktuella fallet. Hovrätten anser således att regleringen om arbetsmiljöansvar som följer av arbetsmiljölagen inte kan ersättas av skrivningar i skollagen och slår fast, att det är kommunen som arbetsgivare som har huvudansvaret i fråga om arbetsmiljön på skolområdet. Det har inte förekommit någon delegering av arbetsgivaransvaret till den tilltalade rektorn och inte heller någon skriftlig instruktion om hur arbetsmiljöarbetet vid skolan skulle bedrivas. Inte heller fanns det någon befattningsbeskrivning för rektorstjänsten som inne- fattade ett särskilt ansvar i arbetsmiljöhänseende. Rektor har i första hand ansvar för ledningen av utbildningen i skolan.