sou · GQB392d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Det enda vittnesmålet kommer från ett samtal som en anställd vid [ELVA] hade med . 56 Elmérs brev till är daterat . De nämnda rapporterna och skrivelserna återfinns i , löpnummer 11. Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning Anledningen till samtalet var att en anställd vid i , [TIO] fått vissa uppgifter från en kontaktman, , som var socialdemokratisk kommu- nalpolitiker i . hade på en middag träffat den norrländske kommunisten och ytterligare en person. hade efter samtalet skrivit ned en del personuppgifter som han sedan vidarebefordrade till då denne ännu var verksam för Grupp B. gav uppgifterna till varefter de troligen förstördes eftersom de av någon anledning betraktades som för mycket brännbart stoff. fick chefen för , reda på detta och ville ha tag på de aktuella upp- 0gifterna. Det var därför [TIO] talade med . Denne kunde dock inte minnas vad som stod i hand- lingen. Han hänvisade till som han lämnat uppgifterna till. Av fick [TIO] reda på att arbetade på CFF, en uppgift som [TIO] lämnade vidare till Wuopio. Tydligen bad Wuopio då [ELVA] att i eftersöka . En kontakt med CFF gav endast vid handen att slutat där och övergått till . sammanträffade [ELVA] med . Denne uppgav då bl.a. att han tidigare varit anställd vid Fst/In och att han i denna befattning lydde under överstelöjtnanten . Detta kan emellertid inte ha varit sant – hade aldrig något chefsansvar för Grupp B – och det är möjligt att inte ville namnge . berättade vidare för [ELVA] att arbetet vid Fst/In innebar att han reste omkring i riket och kartlade kommunismens förekomst i fackföreningar och olika företag. Han sa vidare att han hade kontakt med så gott som samtliga dåvarande SP-avdelningar. Han kände väl till komm. Wuopio och hade haft ett gott samarbete med avdelningen i . Beträffande handlingen som han överlämnat till uppgav att detta troligen hade inträffat 1961 eller 1962. berättade också att han person- ligen uppsökte statspolisintendenten och till denne överlämnade två papper i sammanhanget. sade sig ha haft kontakt med även vid ett annat tillfälle. Då över- lämnade han flera pärmar `med papper´ till . Dessa på- ståenden är en smula förvånande eftersom andra uppgifter gör gällande att det var som personligen upprätthöll kontakten Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning med Thulin.57 Det finns dock uppgifter som bekräftar riktigheten i utsaga. ringde en som sades arbeta hos (var ju Elmérs källbeteckning hos säkerhets- polisen) till och informerade om en utländsk med- borgare i , enligt en rapport som själv upprättade. kan knappast vara någon annan än efter att slutat vid Grupp B begärde hos att denne skulle kontakta generaldirektören vid samt inom CFF angående förestående besök hos dessa av . Ärendet hos FortF torde ha att göra med en täckplacering av någon av Grupp personal, möjligen , om vilken är känt att han officiellt var anställd där. Det andra ärendet rör möjligen . före detta möte hade träffat . verkade inom CFF fram . Därefter var han föreståndare för en av landstingsförbundets kursgårdar ute på innan han fick en tjänst på FFV i . , anställd vid säker- hetspolisen , träffade i samband med en kurs för säkerhetschefer. fick då intrycket att var involverad i någon form av underrättelseverksamhet. Detta framgick av att i samtal med gav uttryck för speciella kunskaper inom underrättelseområdet. Detta var före IB-affären 1973 och hade då ingen kännedom om IB:s existens. skymtade förbi i bok och hotet mot vår säkerhet (1973). hade strax efter avslöjandet fått uppgifter om att en delegat på 1972 hade träffat en person som han visste arbetade för underrättelsetjänsten. Han frågade därför denne vad han hade på kongressen att göra. Det ingår i arbetet, blev svaret. drog av detta slutsatsen att detta var ett exempel på hur partiet i samarbete med underrättelse- tjänsten kontrollerade vänsterfalangen inom partiet.59 Då senare läste Bratts bok reagerade han skarpt mot detta avsnitt. I ett tal inför arbetarekommunen sade han: 57Karl-Erik uppgifter finns i en PM upprättad av ZZ (HK 73/65); . 585:73/264 löpnummer 20. PM den 6.6.63 av . 59Bratt (1973) s 166–167. Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning Den man som har åsyftats i det här sammanhanget var troligen en person som kallats av delegaterna på Sörmlandsbänken för att närvara vid ett sammanträde med i syfte att klara 75 arbetare vid som hade blivit uppsagda. var ju ansvarig för Förenade Fabriksverken och är personalchef där. Han var emellertid för länge sedan, , i försvarsstaben och har sedan varit verksam som chef vid skola på tills han övergick till sin nuvarande befattning på Förenade Fabriksverken. Någon på partikongressen har sett denna IB-agent smyga omkring – naturligt- vis för att leta efter Sörmlandsbänkens representanter och . Men enligt FiB/Kulturfront var han ute i IB:s ärenden!60 Det finns inga uppgifter som kastar ljus över före- havanden . Det finns dock inget som tyder på att han hade något med IB att göra efter att han slutade där 1963. Grupp B var –1965 välintegrerad i försvars- staben med löpande kontakter till Fst/In, Fst/U och i någon utsträckning också T-kontoret. Därutöver hade kontakter med chefen för sektion II, , även om denna förbindelse tycks ha saknat större betydelse för någon av dem. I stället var det på högre nivåer som hade sina mest intima samtalspartners, försvarsstabschefen och försvarsminister . Rapporteringen rörande kommunister var – 1963 mycket intensiv. Tankarna från den tid då verksamheten drogs igång tycks dock helt ha frångåtts. Man kan erinra sig en mängd uttalanden efter IB-avslöjandet av och andra, om att det behövdes en enhet där man kunde göra mer korrekta politiska bedömningar än vad som var fallet inom säkerhetspolisen. Med andra ord skulle kontakterna mellan för- svarsstaben och socialdemokraterna på fältet garantera att inte fel folk syddes in. Det är av det skälet än mer oförklarligt varför verksamheten i detta avseende skenade iväg så som skedde. Det förefaller dock uppenbart att detta går att förknippa med anställningstid vid Grupp B och att , som ansvarig chef, ändå lät detta pågå innan han reagerade. 60 Anförande av vid arbetarekommun . Ut- skriften av talet har ställts till författarens förfogande av . hade sedan någon månad utnämnts till utrikesminister efter ha varit försvarsminister. 7.1Bakgrunden – spelet kring avgång genomfördes på försvarsministerns uppdrag en undersökning om huruvida en sammanslagning kunde ske mellan T-kontoret och den för säkerhetstjänsten verkande B-gruppen.1 Utredningsuppdraget omfattade underrättelse- och säkerhets- tjänstens organisation i central och regional instans samt medelsbe- hovet för dessa. Avsikten var att utredningen skulle leda till en samordning av underrättelse- och säkerhetstjänstens under- rättelseproduktion med gemensam produktion, lämpad för besluts- fattning på olika ansvarsnivåer. Själva utredningen är sedan mycket kortfattad och Grupp B eller T-kontoret nämns aldrig explicit, inte heller redogör man närmare för innebörden i dessa verksamheter. Man konstaterar endast i enlighet med direktiven att (i) central instans kan åtgärder för en förbättrad samordning utan särskilda kostnader åstadkommas inom ramen för Fst/Sektion II. Motivet för detta är lika enkelt; det anges att erfarenheterna från arbetet inom Fst/Sekt II visat att man inte kan särskilja dels underrättelse- och säkerhetsunderrättelsetjänsten, dels den senare från övriga säkerhetstjänstfunktioner.2 Chef för den sammanslagna enheten blev . Det har diskuterats vilka orsaker som låg till grund för att avskedades. En vanlig uppfattning, torgförd av bl.a. själv, är att det var dåvarande kommunikationsministern som hellre såg än på denna post.3 Som en bakgrund kan nämnas att haft problem i olika relationer sedan åtminstone 1 Underrättelsetjänsten inom försvarsmakten –1973 med synpunkter på utvecklingen av daterad . Förvaras underrättelseutrednings arkiv, YK 2866, volym 7. 2Underrättelse- och säkerhetstjänst, odaterad (hemligstämpeln är daterad ) och osignerad. Fst/Sektion II. Handlingen är klassad kvalificerat hemlig. 3Se bl.a. Palms samtal med samt hans Några studier till T-kontorets historia (1999) s 65. Sammanslagningen av grupp B och T-kontoret 1965 1957 då det skar sig mellan honom och en av hans närmaste medarbetare, . Därtill kom avslöjanden i rysk press om att svensk underrättelsetjänst under sände ut agenter till de baltiska staterna. Detta var naturligtvis besvärande för den som höll ansvarig för det in- träffade. I förordet till en postumt utgiven bok av skriver dåvarande chefen för , Evabritta att det uppstod två läger, ett för och ett emot . anslöt sig till det rydströmska lägret. överlevde emellertid krisen. Även om det endast tycks ha varit p.g.a. åt- gärder som han undgick att i princip få sparken av regeringen.4 Nya konflikter väntade dock, särskilt efter att tillträtt som ny chef för /Sektion 2. skriver i nämnda bok, då han nämner olika officerare han haft att göra med, att (d)en enda som var verkligt besvärlig var överste . En konflikt med inträffade . Försvarsstabschefen noterade då i en dags-PM att var upp- trissad, tänd! och anledningen var försök att ta och ut- öva befäl över honom. Enligt yttrade sig detta i att försökte samordna anslagsäskanden och reglera överskott eller brist i budgeten för underrättelsetjänsten som helhet, dvs Palms avdelning såväl som Fst/Und. Känsligt, mkt känsligt!, noterade och poängterar att jag driver absoluta krav på samverkan. Det var vidare nödvändigt se undmedlen i ett sammanhang. sade sig förstå detta men i övrigt protesterar han. uttryckte krav på samverkan, lojalitet.5 Jag vet inte att jag någonsin blivit så arg, skriver själv.6 Någon månad senare, då åter diskuterade budgetfrågor med nämndes också upp Grupp B. skriver att (h)opkopp- lingen med – bör ej ske.7 Det är oklart vad som avses men uppenbarligen hade en samverkan eller sammanslagning mellan de båda avdelningarna diskuterats. som var chef för /Und har för SÄKO berättat att var en person som det var lätt att komma på kant med och han behandlade chefen för /Und som en liten skitpojke.8 har inför SÄKO uppgivit att Palms aktiviteter med en flygattaché i skulle ha varit ett avgörande skäl till varför fick lämna 4Palm (1999) s 15. 5Carl , Dags-PM . 6Palm (1999) s 61. Sammanslagningen av grupp B och T-kontoret 1965 chefskapet för T-kontoret.9 Inför uttryckte detta så här: En bidragande orsak till att detta hände var att försökt använda vår biträdande flygattaché i för ett av sina uppdrag vilket var fullkomligt orimligt. När jag fick höra detta beslöts att dessa båda kontor skulle ligga vid sidan av fst, de skulle inte ha något annat med oss att göra annat än att rapportera till oss.10 Bakgrunden till denna historia – vi kan kalla den Moskvaaffären – är en uppgift som sektionschefen uppenbarligen kommit över i samband med gripandet av midsommarhelgen 1963. Det bråk som hela saken gav upphov till mellan och torde starkt ha bidragit till att grundlägga en förtroendekris dem emellan – bråket om pengarna var säkerligen inte glömt . Vad som understryker detta är note- ringar i en dags-PM då han sammanträffade med och : Herrarna har stundom litet svårt att samsas. Jag får då träda in och det brukar bli fullt brukbart . Sedan blir det repetition igen. gällde samtalet undverks i Ösjön. Vi skildes i samförstånd och allmänt deklarerad tillförsikt.11 började snaran på allvar dras åt runt . kallades till försvarsminister varvid han fick veta att och – d.v.s. de båda excellenserna – bestämt påyrkat omorg av specorg med uteslutande av P. Detta berättade själv för . Försvarsstabschefen noterade i en anteckning : Chock för honom. CFÖD förordat honom men ej kunnat få gehör. Upplösning av specorg dock kunnat undvikas, skall finnas kvar (tack och lov att åtminstone det förnuftet får härska! Beträffande Wennerströmaffärens betydelse för sammanslag- ningen, hävdar att det i samband med undersökningarna om spioneriet gjordes kontroller av säkerheten vid de svenska ambassa- derna. Man fann då att företrädare för främmande makt gjort in- brott för att komma åt kryptonycklar liksom installation av mikro- 10Bo Westins samtal med . Regerings- kansliets Centralarkiv. 11Carl , Dags-PM . Sammanslagningen av grupp B och T-kontoret 1965 anspelar sedan sannolikt på Moskvaaffären då han skriver att (m)er eller mindre omedveten kontakt med mot- ståndsrörelse i uppdagades och dessa informationer hade i viss utsträckning funnits tillgängliga inom olika delar av den svenska underrättelse- och säkerhetstjänsten men enligt inte blivit föremål för gemensam bearbetning. En närmare sam- manknytning mellan den militära underrättelsetjänsten och säker- hetstjänsten, speciellt på den inhämtande sidan, bedömdes därför kunna leda till ett förbättrat säkerhetsskydd.13 Skälet till att fick gå står således att finna i en längre tids spricka mellan honom och , som saknade en ordentlig förtroendebas inom regeringen. Av framgår att relationen med inte heller var okomplicerad även om i ett samtal 1998 med förre chefen för , , ville tona ned motsättningarna: 1964 avskedades som chef för och fick uppdraget att lägga samman B-byrån och T-k varvid IB bildades. (och "kunde inte tala med varandra". bekräftade vid en middag att inte var ansvarig för att avskedades. Han hade också eliminerat uppgifter i SÄPOs arkiv om att skulle ha varit kommunist. I någon eller flera sammanhang hade agerat som om han också hade ansvaret för FRA och säkerhetsavdelningens verksamhet).14 hävdar att det var han som tog initiativet till att skulle få överta chefskapet för den kommande organisa- tionen. Eftersom han uppfattade som en skicklig under- rättelseman, föreslog han försvarsministern att skulle bli chef för den sammanslagna enheten. frågade om var tillräckligt stor för det jobbet, varpå genmälde: Behöver han vara så stor?15 Att hade en roll i samman- hanget är dock fullt möjligt. Han uppgav 1973 i samband med för- svarsutskottets IB-utredning att han har personligen inte medver- kat vid rekrytering av personal till försvarsstabens särskilda byrå i 13Underrättelsetjänsten inom försvarsmakten 19451973 med synpunkter på utvecklingen av daterad . Förvaras underrättelseutred- nings arkiv, YK 2866, volym 7. 14Som synes lämnas i denna utsaga en intressant uppgift: var registrerad vid säker- hetspolisen. Några spår av en sådan registrering finns inte i något av de olika diarier över personärenden som då fördes inom säkerhetspolisen. Uppgiften är för övrigt inte helt ny. I en intervju i tidskriften berättade att han som ung löjtnant prenumererade på Ny Dag och Nyheter från och att han av dessa skäl registrerades av säkerhetspolisen. Han sade också att de hemliga anteckningarna hängde med ända tills han själv började kartlägga den yttersta vänstern (Z nr 4/88). Sammanslagningen av grupp B och T-kontoret 1965 vidare mån än vid tillsättningen av chefsbefattningen.16 Att det är tillsättningen av som avses framgår av några noteringar som försvarsutskottets kanslichef gjorde i samband med att utskottet hörde . Denne sade då att han vid tiden för samtalet med försvarsutskottet, dvs , inte fått någon anmälan om att ska avgå.17 Frågan är dock här om avser tillsättandet av som chef för 1957 eller som chef för 1965. Den första möjligheten är ingalunda ute- sluten även om det mesta pekar på att det rör sig om det senare fallet. skrev omkring att det var två excellenser – han avser och – som önskade hans avgång och han kunde bara se en enda orsak till detta: ville bli av med mig.18 Han utvecklade dock inte detta närmare. Det framgår bl.a. av samtal med 1993. Han fick då en fråga om sitt förhållande till olika försvarsministrar: : Ja, var ganska intresserad och honom kom jag att känna ganska bra, och det var han som avskedade mig , men jag tror inte att han var glad. Jag är nämligen avskedad från den där posten, det ska ni komma ihåg. Fråga: Varför det? : Enligt min bedömning, observera det, jag kan nämligen inte belägga detta på annat än en bedömning. Nämligen att ett statsråd ville få allt sätt under sig i sådana här saker. Och han hade ju en bra som kunde ta upp jobbet, nämligen . Men på något sätt så tror jag inte att det hade gått så bra mellan statsrådet och mig så att jag kunde inte göra annat än Fråga: Men det var alltså ? : Ja, han uträttade det ju, det är klart, det kan man nog säga. Fråga: Jag tror att statsrådet var väl , är det det du menar? : Ja, jag tackar för det, det är väl alldeles självklart.19 Detta är ingen efterhandskonstruktion av ; han hade en stark känsla av att tillsammans med 16Försvarsutskottets betänkande om IB (FöU 1973:25). 17Försvarsutskottets utfrågning av . utredning om IB (SOU 1973:25), arkivmaterialet. 18Palm (1999) s 65. Sammanslagningen av grupp B och T-kontoret 1965 ville bli av med honom.20 Varför han misstänkte så starkt går alltså inte att säga, enligt var det en bedömning. Men det var alltså många som höll i yxan, bland dem , och . 7.2MSU – UB – IB – SB Det förekommer av ca en mängd olika namn på verksamheten. framställde försvarsstaben sina an- slagsäskanden för /66 och då kallas Elmérs nya avdelning för Militär säkerhetsutredning.21 Det tycks sålunda som att man lånat namnet från den då pågående utredningen om säkerhets- och underrättelsetjänsten. insändes för- slagen till dispositionsföreskrifter för avdelningen, men då kallas den Försvarsstabens utredningsbyrå.22 , som tillträdde som Elmérs stabschef, har berättat att Utred- ningsbyrån var regeringens namnförslag, vilket dock stötte på mot- stånd i underrättelsekretsar. Orsaken var att förkortningen UB var namnet på en gren av den polska underrättelsetjänsten.23 Någon månad senare uppträder förkortningen Fst/IB i en skrivelse av försvarsstabschefen någon månad senare inlämnade försvarsstaben förslag till anslagsäskanden för /67 men då kallas Elmérs avdelning för Särskilda Byrån, vilket dock tycks vara det namn som man beslutar sig för att använda åtminstone i korrespondensen mellan försvarsstaben och försvarsdepartementet. Begreppet följer med ända fram till av- slöjandet 1973. IB kom nu att under beteckningen Särskilda Byrån inta en plats i den s.k. Särskilda verksamheten vid försvarsstaben. Den avdelning som nu fick ansvaret för var alltså i grunden helt ny. Hans gamla Grupp B kom endast att utgöra en liten avdelning i den nya organisationen. Huvuddelen av denna kom i stället att bestå av personer som varit knutna till gamla T-kontor. och hans stabschef förordnades båda from att som byråchef 20Se exempelvis noteringar . arkiv: KrA. 21Anslagsäskanden för /1966. Skrivelse från försvarsstaben till försvars- departementet nr H 480. Fst/Chefsexpeditionen, serie BI, volym 102. 22Fst/Adj nr H 480. Fst/Chefsexpeditionen, , volym 102. 23Bandad intervju med 1990. Intervjun har ställts till förfs förfogande av journalisten . 24Som framgått tidigare använde i sina egna anteckningar benämningen BT- kontoret . Sammanslagningen av grupp B och T-kontoret 1965 respektive avdelningsdirektör, leda verksamheten vid den nya enheten. Man kan alltså säga att IB föddes denna dag.25 25 Fst/Adj nr H 1275. Fst/Chefsexpeditionen, serie BI, volym 102. 8 1965–1969 Exakt hur IB var organiserat från starten går inte att med full säkerhet fastställa men säkerligen låg huvudkontoret på i . flyttade man större delen av verksamheten till . bröt man ut operationsavdelningen samt den enheten vilka inhystes i en fastighet på . Den ursprungliga Grupp B kallades nu avdelning 03 inom det nya IB. Troligen flyttade 03 omkring 1966 från lokalerna på och installerade sig på i Bromma.1 Det finns ett dokument som tycks så pass initierat att man kan utgå från att det ger en korrekt bild av hur Grupp B/IB organiserades fram till avslöjandet 1973. Dokumentet är författat av och har åberopats tidigare under denna skildring. Wenblad, som slutade vid IB 1970, bör ha författat denna handling efter IB-avslöjandet 1973. Med tanke på den centrala roll han hade –1970 är det naturligtvis av särskilt intresse att studera organisationsbeskrivningen för den perioden. Överst finns då chefen samt hans souschef, dvs. Därunder följer sex olika avdelningar enligt följande: 1 Det har inte gått att fastställa hur det var med verksamheten på . har i samtal endast kunnat erinra sig att man där bedrev 03- verksamheten. Journalisten har till SÄKO överlämnat arbetsmaterial som han samlade i samband med IB-avslöjandet 1973. Där förekommer på ett papper ett företag med namnet som ska ha legat på . C IB () C IB stf (Wenblad IB/05 Utb Schemat kan förklaras på följande sätt: IB/01 kallas också centralen och består av expedition, under- rättelsearkiv, säkerhetsunderrättelsearkiv, organisationsplanering för fred och krig, mobiliseringsplanering, liaison (förbindelser med andra länders underrättelsetjänster), något som kallas övrig sv (samverkan), samt säkerhetsskydd. Hos IB/02 förvaras ett register över handelsfartyg (hftg). Dessutom finns något som kallas ftgs med oklar innebörd samt begreppet resenärer vilket torde anspela på att denna enhet hade kontakter med personer som reste till och från områden som var av intresse för IB. Rörande IB/03 står följande: Regi Kp – betyder troligen register över och dess sympatisörer – anspelar på att denna enhet sysslade med kartläggning av olika front- och täckorganisationer. Emigrantgrp – detta är oklart men det borde avse det intresse IB hade för personer som invandrade till även om rubriken här verkar definiera sådana som utvandrade från ett land snarare än att de invandrade till . Beträffande IB/04 står endast Operationer och därmed avses den sektion som gick under ledning. Enhet IB/05 kallas Konsulter och Experter. Detta avser med all säkerhet personer och myndigheter som utförde särskilda uppdrag för IB utan att de för den skull nödvändigtvis behövde förstå detta själva. Tilläggas kan att själv hade en egen beteckning, nämligen IB/00. Dess- utom har Wenblad klämt in ytterligare en enhet i organisations- beskrivningen; där står endast utb och det rör sig naturligtvis om utbildning av kaderpersonal och möjligen också byråns kontakt- män samt folk som var krigsplacerade vid IB. Översikten upptar också, som nämnts, en redogörelse för hur Grupp B – eller Fst/B som Wenblad kallar den – såg ut för perio- den –1965 (denna har redovisats i föregående kapitel) samt en beskrivning av T-kontoret –1965. Genom dessa får man en bild av varifrån de olika delarna i det sammanslagna IB härstammade. Exempelvis ser man att det ena av de två arkiv som förvarades vid IB/01 – säkerhetsunderrättelsearkivet – kom från Grupp B och förvarades vid IB:s administra- tiva avdelning. I några anmärkningar längst ned på dokumentet har Wenblad angivit att Grupp delen Kp brändes 1968/69. Han noterade också att Fst/IB del 03 om Kp kadergrp lades ned 1968/69.2 Den första noteringen sätts dock något ur spel av en annan anmärkning som gäller , där Wenblad skriver att detta brändes 1965. Om detta arkiv vet vi dock numera att det sparades i mikrofilmad form. Det finns alltså ingenting som talar emot att så också skedde med Grupp . och hade det direkta ansvaret för Grupp B/IB legat på olika militära avdelningar. Först var det försvarsstabens inrikesavdelning 1957–1961, därefter lades Grupp B in direkt under chefen för fst/sektion 2 där byrån stannade till 1968. I samband med att försvarsstaben då ombildades till överbefälhavarens stab och upphörde att vara en självständig myndighet under Kungl. Maj:t, förändrades IB:s organisatoriska ställning på så sätt att byrån knöts direkt till överbefälhavaren utan att ingå i försvarsstaben.3 IB:s verksamhet blev således, kan man säga, enbart en sak mellan överbefälhavaren och . Det finns i tidigare utredningar ingen förklaring till varför IB lyftes ut ur försvarsstaben. Det är möjligt att IB:s kon- takter med en misstänkt rysk agent bidrog till detta.4 Försvarsstabschefer var (1961–1966) och (1967–1970).