sou · GQB3107d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Skulle så inte vara fallet finns utrymme för vattenmyndigheten att inom ramen för åtgärdsprogrammet ange vilka åtgärder som krävs för en effektiv och hållbar vattenanvändning. Vilka åtgärder det konkret innebär kan variera från vattenförekomst till vattenförekomst. Vi föreslår att en bestämmelse motsvarande punkt c förs in i 5 kap. 6 § 2 förordningen om förvaltning av vattendistrikt. 12.5Artikel 11.3 punkt d Bestämmelsen gäller åtgärder för att uppfylla kraven i artikel 7, däribland åtgärder för att skydda vattenkvaliteten för att minska den nivå av vattenrening som krävs för framställning av dricks- vatten. Bestämmelserna i artikel 7 behandlas i betänkandets kapitel 13. kan spela en viktig roll vid det praktiska Uppfyller svensk lagstiftning ramdirektivets krav på innehåll i .. genomförandet av direktivet i denna del genom att peka ut de områden som kan behöva skydd som vattenskyddsområde. I övrigt föreskrivs i artikel 7 att medlemsstaterna skall se till att miljökvalitetsnormerna för dricksvattenförekomster uppfylls. Det stadgas också att det dricksvatten som genomgått rening skall uppfylla kraven i dricksvattendirektiven. har genomfört dricksvattendirektivets krav på vattenkvalitet genom föreskrifter om dricksvatten (SLVFS 2001:30) som skall börja tillämpas . Vi föreslår att det tas in en bestämmelse som föreskriver att åtgärdsprogrammet skall innehålla åtgärder till skydd för dricks- vatten (5 kap. 6 § 3 i förordningen om förvaltning av vattendi- strikt). Inrättande av vattenskyddsområden kan vara en sådan åtgärd. I de fall tillfredsställande skydd redan finns räcker det att hänvisa till åtgärder till följd av bestämmelserna i nuvarande svensk lag- stiftning. Även i de fall åtgärder till följd av nuvarande lagstiftning i vart fall delvis uppfyller direktivets krav bör en hänvisning till lagstiftningen ske. En sådan bestämmelse bör därför tas in i 5 kap. 7 § 7 i förordningen om förvaltning av vattendistrikt. 12.6Artikel 11.3 punkt e Enligt bestämmelsen skall det finnas regleringar av uttag av sött ytvatten och grundvatten samt uppdämning av sött ytvatten, inklusive ett eller flera register över vattenuttag och ett krav på förhandsprövning för uttag och uppdämning. Vidare föreskrivs i direktivet att Dessa regleringar skall regelbundet ses över och, när så är nödvändigt, uppdateras. Vad som avses med regleringar är inte fullständigt klart. Det kan vara själva lagstiftningen om uttag av sött ytvatten eller olika former för samhället att kunna kont- rollera och styra vattenuttag och uppdämningar varav förhands- prövning är ett sätt. I är tillståndsprövning och tillsyn de instrument som finns. Kravet på översyn och uppdatering får där- för för svenskt vidkommande anses omfatta de tillstånd till vatten- verksamhet som gäller uttag och uppdämning. Det finns enligt direktivet en möjlighet till undantag från kravet på regleringar. Det gäller för uttag och uppdämningar som inte har några betydande konsekvenser för vattnets status. Det är vidare möjligt att enligt artikel 4.3 definiera ytvattenförekomster som Uppfyller svensk lagstiftning ramdirektivets krav på innehåll i .. konstgjorda eller kraftigt modifierade och att enligt artikel 4.4–5 få tidsbegränsat respektive permanent undantag från att uppnå miljö- målen. Bestämmelserna i artikel 4 ger dock inte stöd för undantag från kravet på förhandsprövning enligt punkten e. Bestämmelsen torde för övrigt gälla även för befintliga uttag och uppdämningar. 12.6.1Förhandsprövning – relevanta regler i Vattenverksamhet är enligt huvudregeln tillståndspliktig enligt (11 kap. 9 §). Med vattenverksamhet avses bland annat uppförande, ändring, lagning och utrivning av dammar eller andra anläggningar i vattenområden, bortledande av vatten i vatten- område samt bortledande av grundvatten (11 kap. 2 § ). De företeelser som punkten e i direktivet omfattar – uttag av sött ytvatten och grundvatten samt uppdämning av sött ytvatten omfattas således av balkens grundläggande tillståndsplikt. Från kravet på tillstånd finns dock vissa undantag. Enligt 11 kap. 11 § första stycket 1 behövs inte tillstånd för vatten- täkt för en en- eller tvåfamiljsfastighets eller jordbruksfastighets husbehovsförbrukning eller värmeförsörjning. Uttag utan före- gående tillståndsprövning med stöd av denna bestämmelse skulle undantagsvis i till exempel kustnära områden kunna få betydande konsekvenser för vattnets status. Som närmare redovisas i av- snitt 13.2 finns möjligheter för kommunerna att föreskriva att sådana uttag som diskuteras skall vara tillstånds- eller anmälningspliktiga. Detta kan dock endast ske om det behövs för att hindra olägenheter på människors hälsa. Frågan om tillstånds- eller anmälningsplikt bör kunna föreskrivas även till skydd för för- sämringar av vattnets status bör övervägas i samband med vårt fortsatta utredningsarbetet kring prövningsordningen för vatten- verksamhet. I 11 kap. 1 § finns fler undantag från tillstånds- plikten. Enligt första stycket 2 är inte anläggningar för odling av fisk, musslor eller kräftdjur tillståndspliktiga. I den mån en sådan anläggning innefattar anläggande av en damm och anläggningen kan ha betydande konsekvenser för vattnets status bör den enligt direktivet vara tillståndspliktig. Vissa fiskodlingar är tillstånds- pliktiga enligt förordningen om miljöfarlig verksamhet och hälso- skydd, men dammar för odling av mindre mängder fisk och för kräftor är det inte. Antalet sådana fall kan i praktiken bedömas vara Uppfyller svensk lagstiftning ramdirektivets krav på innehåll i .. Kravet på tillståndsplikt för dessa kan uppfyllas genom en ändring i 11 kap. 1 § . Vi anser dock att det vore mer praktiskt och ge en bättre långsiktig lösning att ta upp denna fråga i samband med den översyn av tillståndsplikten för vattenverksam- het som skall ske i vårt fortsatta arbete. En lämplig lösning för just denna fråga skulle kunna vara att införa en möjlighet för tillsyns- myndigheten att förelägga verksamhetsutövare att i vissa situa- tioner söka tillstånd. Ett förslag till en sådan regel för vatten- verksamhet kan komma att införas till följd av vårt fortsatta arbete. Vi föreslår därför ingen förändring i denna del nu utan vill återkomma till frågan i samband med vårt slutbetänkande. Det finns ytterligare ett undantag i 11 kap. 11 § men vi bedömer att det inte har någon betydelse för införandet av ram- direktivet. Slutligen krävs inte tillstånd om det är uppenbart att varken allmänna eller enskilda intressen skadas genom vattenverksam- hetens inverkan på vattenförhållandena (11 kap. 12 § ). Det sistnämnda undantaget bör utan vidare vara förenligt med undantaget i direktivet. Om ett uttag av vatten eller en dämning har konsekvenser för vattnets status är inte undantaget i 11 kap. 12 § tillämpligt; det finns då risk för skada på allmänt intresse – skyddet av vattenkvaliteten – och uppenbarhetsrekvisitet är inte uppfyllt. regler om vattenverksamhet gäller för anläggningar som tillkommit sedan balken trädde i kraft. Omfattningen av till- ståndsplikten är densamma som gällde enligt vattenlagen. Tillstånds- plikt för dämningar och vattenuttag fanns dessutom i viss omfatt- ning även i äldre vattenlagen. Före äldre vattenlagen fanns också möjligheter att meddela tillstånd i viss utsträckning och dessutom kunde medgivande att uppföra anläggningar ges i form av kungliga privilegiebrev, skattläggningsbeslut med mera. Även sådana beslut anses medföra att giltiga tillstånd föreligger. Många befintliga anläggningar och pågående vattenuttag som tillkommit före vatten- lagen är således tillståndsprövade. De äldre anläggningar eller verk- samheter som tillkommit när krav på tillstånd saknades men som hade varit tillståndspliktiga om de påbörjats omfattas inte av någon tillståndsplikt. Det följer av 18 § lagen om införande av . De vattenanläggningar som inte tillståndprövats och som till- kommit innan trädde ikraft kan i efterskott förklaras lagliga enligt 17 § lagen om införande av . Laglig- förklaring kan ske för både sådana anläggningar som inte om- Uppfyller svensk lagstiftning ramdirektivets krav på innehåll i .. fattades av tillståndsplikt när de uppfördes och sådana som i och för sig har tillkommit olagligt. Vid prövningen skall de materiella regler tillämpas som gällde när anläggningen kom till. Verksam- heter kan dock inte lagligförklaras. En dom om lagligförklaring har samma rättsverkningar som en tillståndsdom och kan till exempel bli föremål för omprövning enligt 24 kap. . Lagligförklaring kan endast ske på ansökan av ägaren eller verk- samhetsutövaren. Det saknas enligt svensk rätt möjlighet för andra än ägaren och verksamhetsutövaren att framtvinga en tillstånds- prövning av en vattenverksamhet som skulle vara tillståndspliktig om den påbörjades men som är laglig genom att den till- kommit års vattenlag. Till skillnad från vad som gäller för miljöfarlig verksamhet kan tillsynsmyndigheterna inte förelägga en verksamhetsutövare av vattenverksamhet att ansöka om tillstånd. Direktivet gör ingen skillnad på befintliga och nya verksamheter utan kräver att alla uttag av vatten och uppdämningar skall förhandsprövas. På denna punkt är det således tveksamt om svensk rätt till fullo uppfyller kraven i ramdirektivet för vatten. 12.6.2Översyn – relevanta regler i Enligt ramdirektivet för vatten skall tillstånd till uttag av sött ytvatten och grundvatten samt uppdämningar av sött ytvatten regelbundet ses över och när så är nödvändigt uppdateras. När det gäller redan tillståndsprövade verksamheter kan kravet möjligen anses uppfyllt genom tillsynsmyndigheternas skyldighet enligt 26 kap. 1 § andra stycket att fortlöpande bedöma om villkoren för tillståndpliktig miljöfarlig verksamhet och vatten- verksamhet är tillräckliga. Denna bestämmelse har införts genom lagändring (SFS 2002:175) som ett svar på kritik från för bristfälligt införande av reglerna i IPPC-direktivet om regelbunden förnyad bedömning av villkor i beviljade tillstånd. Kravet i IPPC-direktivet omfattar endast villkor i tillstånd medan kravet i ramdirektivet möjligen omfattar hela tillståndet. Någon lagstadgad skyldighet att regelbundet se över hela tillstånd finns inte i svensk rätt. På denna punkt är det därför tveksamt om svensk rätt till fullo uppfyller kraven i ramdirektivet för vatten. Uppfyller svensk lagstiftning ramdirektivets krav på innehåll i .. 12.6.3Uppdatering – relevanta regler i Bestämmelsen i ramdirektivet föreskriver alltså att regleringarna om nödvändigt skall uppdateras. Enligt finns möjlig- heter för myndigheterna att begära omprövning av villkor och i viss mån tillstånd enligt 24 kap. 5 § . Själva tillståndet kan omprövas vad gäller produktionsmängd eller annan liknande bestämmelse om verksamhetens omfattning. Omprövning av till- stånd i andra avseenden är inte möjliga. De anläggningar som inte är tillståndsprövade samt de som saknar ägare eller verksamhets- utövare kan dock inte uppdateras på detta sätt. ger också utrymme för att återkalla ett tillstånd. Enligt 24 kap. 3 § kan ett tillstånd återkallas bland annat om det behövs för att uppfylla förpliktelser till följd av EU- medlemsskapet. Återkallelse av hela eller del av ett tillstånd kan således vara ett sätt att uppfylla direktivets krav på uppdatering. Återkallelse och dess motsvarighet i tidigare lagstiftning har kommit till användning i ytterst få fall. Med hänsyn till de begränsningar i möjligheten att använda sig av omprövning och återkallelse som finns är det tveksamt om svensk rätt till fullo uppfyller kraven i ramdirektivet för vatten både vad gäller möjligheten att göra andra ändringar av tillstånd än vad gäller verksamhetens omfattning och att göra ändringar av anläggningar som saknar tillstånd. Här kan det således finnas ett behov av att genomföra förändringar av den nuvarande lagstiftningen. Även denna fråga är lämplig att utreda i samband med att prövnings- ordningen i stort för vattenverksamheter ses över. Dessutom är det lämpligt att avvakta inställning till de ändringar som genomförts när det gäller IPPC-direktivet. Reglerna i om tillståndsplikt för vattenföretag synes huvudsakligen uppfylla direktivets krav på förhandsprövning för uttag och uppdämning. Möjligheten att tillståndspröva gamla anläggningar och verksamheter, som tillkommit års vattenlag saknas dock. Detsamma gäller dämningar som anläggs för fisk- mussel- och kräftodling. Kravet på förhandsprövning kan per definition inte uppfyllas i efterskott. Det är rimligare att för gamla anläggningar anse att direktivets krav på översyn och uppdatering Uppfyller svensk lagstiftning ramdirektivets krav på innehåll i .. är det viktiga, det vill säga möjligheten att göra en ny bedömning av en anläggning. När det gäller direktivets krav på att regleringar av uttag och uppdämningar regelbundet skall ses över kan regeln i 26 kap. 1 § andra stycket inte fullt ut anses uppfylla kravet efter- som det endast är villkor, inte tillståndet som sådant som tillsyns- myndigheterna skall granska. Regler om en skyldighet för någon myndighet att i någon form regelbundet bedöma om det finns skäl att ändra själva tillståndet bör införas för att uppfylla direktivets krav. Som ett sätt att möta kraven på översyn i artikel 11.3 föreslår vi att det i åtgärdsprogrammen skall redovisas eventuella behov av omprövning av bland annat tillstånd för uttag av sött ytvatten och grundvatten samt för uppdämning av sött ytvatten. Bestämmelsen bör leda till att vattenmyndigheten anger vilka omprövningar som kan behövas för att nå miljömålen eller överväger beslut om undantag. Den vidare frågan om det svenska systemet för ompröv- ning möter de krav EG-rätten även i andra sammanhang ställer på översyn och uppdatering behandlas inte här. Reglerna i 24 kap. 5 § om omprövning ger myndigheterna möjligheter att initiera omprövningar av tillstånd. Detta bör möta direktivets krav på att uppdatering skall kunna ske i de fall tillstånd finns. För övriga fall finns ingen möjlighet att göra uppdateringar. Detta kan komma att ändras till följd av kommitténs fortsatta arbete. Enligt den modell för prövning av tillstånd som före- språkats i betänkandet under utveckling (SOU 2002:50) kan det bli aktuellt att föreslå att tillsynsmyndigheten skall kunna förelägga verksamhetsutövare eller ägare att söka tillstånd. Om en sådan möjlighet föreskrivs i alla fall där vatten- uttag och uppdämningar har betydande konsekvenser för vattnets status bör genomförandet av ramdirektivet för vatten underlättas. Anläggningar som saknar ägare eller verksamhetsutövare kan dock inte hanteras på det sättet. Andra lösningar bör finnas i de fallen. Den frågan bör dock inte utredas innan frågan om prövnings- ordningen fått sin slutliga lösning. Att använda sig av återkallelse för att möta direktivets krav utan att skäl i övrigt föreligger för att återkalla ett tillstånd anser vi vara alltför långtgående. Eftersom den svenska lagstiftning genom systemet med tillstånd till vattenverksamhet och miljöfarlig verksamhet, tillsyn däröver och möjligheterna att genomföra omprövningar i huvudsak upp- fyller kraven i punkt e bör en hänvisning till dessa regler ske i Uppfyller svensk lagstiftning ramdirektivets krav på innehåll i .. Vi föreslår att det anges i 5 kap. 7 § 1, 2, 3 och 4 i förordningen om förvaltning av vattendistrikt. Direktivet nämner också att ett eller flera register över vatten- uttag skall finnas. Regler om detta saknas och bör därför införas. Föreskrifter om register förekommer även i artikel 6 i ramdirektivet. Vi anser att föreskrifter om register bör föras in i förordningen för förvaltning av vattendistrikt, men lämnar inga förslag till hur reglerna bör utformas. 12.7Artikel 11.3 punkt f Bestämmelsen innehåller krav på regleringar, inklusive ett krav på förhandsprövning, för konstgjord påfyllning eller förstärkning av grundvattenförekomster. Liksom i punkt e föreskrivs att dessa regleringar skall regelbundet ses över och, när så är nödvändigt, uppdateras. Dessutom föreskrivs att vattnet som används för påfyllning eller förstärkning kan hämtas från vilket ytvatten eller grundvatten som helst, förutsatt att användningen av källan inte äventyrar uppnåendet av de miljömål som fastställs för källan eller den påfyllda eller förstärkta grundvattenförekomsten. Bestämmelsen i artikel 11.3 punkt f liknar på många sätt artikel 11.3 punkt e. Många av synpunkterna som vi framfört i avsnitt 12.6 gäller därför även detta avsnitt. Här redovisas de över- väganden som endast gäller konstgjorda påfyllningar eller för- stärkningar av grundvattenförekomster. I övrigt hänvisas även till avsnitt 12.6. 12.7.1Förhandsprövning – relevanta regler i Liksom när det gäller kravet på regleringar av uttag av vatten och uppdämningar är det förprövningsplikt som är det verktyg som svensk rätt använder sig av även för reglering av påfyllning och förstärkning av grundvatten. I 11 kap. föreskrivs att tillförsel av vatten för att öka grundvattenmängden samt utförande av anläggningar och åtgärder för detta är tillståndspliktigt (11 kap. 9 § jämförd med 2 § 3). Påfyllning av grundvattenförekomster som utförs i annat syfte än att öka grundvattenmängden täcks således inte av tillståndsplikten. Direktivets krav på regleringar uppfylls således inte på denna punkt. Uppfyller svensk lagstiftning ramdirektivets krav på innehåll i .. I praktiken har konstgjord påfyllning av grundvatten utan syfte att öka grundvattenmängden företrädesvis skett i två typer av fall. I samband med energiutvinning ur grundvatten har det ansetts ange- läget att återföra det uppumpade vattnet för att bevara den ur- sprungliga grundvattennivån. Detta är inte tillståndpliktigt. Uppumpandet av grundvatten är dock tillståndspliktigt och tillstånd till sådan verksamhet har ofta försetts med villkor om att vattnet skall återföras. Det har alltså hanterats som ett villkor om skadeförebyggande åtgärder. Den andra typiska situationen rör sådana exploateringar, till exempel tunnelbyggen, som påverkar grundvattennivån. Om grundvattennivån sänks till följd av ett tunnelbygge kan risken för sättningar i omgivningen öka. Ett sätt att hindra sådana oönskade effekter är att genom att pumpa in vatten hålla grundvattennivån . Även detta behandlas som en skadeförebyggande åtgärd i form av ett villkor. Någon skyldig- het att genomföra förprövning är dock inte föreskriven även om det i praktiken ofta regleras genom villkor. Från kravet på tillstånd finns undantag i 11 kap. 11 och 12 §§ (för beskrivning av dem se avsnitt 12.6.1). Av dessa undantag kan möjligen reglerna i 11 kap. 12 § ha betydelse i detta sammanhang. Direktivet ger inget utrymme till undantag från tillståndsplikten. I praktiken bör dock inte problem uppkomma eftersom utrymmet för att tillämpa undantaget på tillförsel av vatten till en grundvattenförekomst är litet. Så snart vattnets kvalitet kan påverkas i något av de hänseenden som ramdirektivet reglerar kan det inte anses uppenbart att inga allmänna intressen skadas. Tillståndsplikt föreligger då. Övriga undantag i 11 kap. bör inte gälla tillförsel till grundvatten. Även kravet på att förstärkning av grundvattenförekomster skall regleras kan medföra att tillståndpliktens omfattning behöver utvidgas i förhållande till vad som gäller . Dämningar av grundvatten kan vara ett exempel på förstärkning av grundvatten som inte är tillståndspliktigt enligt gällande lagstiftning. 12.7.2Översyn – relevanta regler i Liksom anförts ovan beträffande punkt e saknar system för regelbunden översyn och uppdatering av tillstånd. Tillförsel till grundvatten som regleras i tillstånd faller därför utanför tillsynsmyndighetens uttryckligen föreskrivna skyldighet. Uppfyller svensk lagstiftning ramdirektivets krav på innehåll i .. För villkor i tillstånd finns reglering i 26 kap. 1 § andra stycket som ålägger tillsynsmyndigheten att fortlöpande bedöma om villkoren är tillräckliga. Sådan tillförsel till grundvatten som regleras som skadeförebyggande åtgärd omfattas således av den föreskrivna översynen. 12.7.3Uppdatering – relevanta regler i Villkor i tillstånd kan omprövas enligt 24 kap. 5 § . Själva tillståndet kan omprövas vad gäller produktionsmängd eller annan liknande bestämmelse om verksamhetens omfattning. Om- prövningar av tillstånd i andra avseenden är inte möjliga. För tillförsel av vatten till grundvattenförekomster bör till exempel mängden vatten som tillförs kunna omprövas både om det är fråga om tillstånd och villkor. Sådan tillförsel till grundvatten som inte är reglerad i tillstånd kan inte bli föremål för omprövning. ger också utrymme för att återkalla ett tillstånd. Enligt 24 kap. 3 § kan ett tillstånd återkallas bland annat om det behövs för att uppfylla förpliktelser till följd av EU- medlemsskapet. Återkallelse av hela eller del av ett tillstånd kan således vara ett sätt att uppfylla direktivets krav på uppdatering. Återkallelse och dess motsvarighet i tidigare lagstiftning har kommit till användning i ytterst få fall. De svenska reglerna om tillståndsplikt har inte samma omfattning som kravet i artikel 11.3 punkt f. För att uppfylla direktivets krav bör tillståndsplikt införas för alla konstgjorda påfyllningar eller förstärkningar av grundvattenförekomster, inte bara sådana som syftar till att öka grundvattenmängden. Detta bör dock inte ske förrän förslagen om ändrad prövningsordning för vattenverksam- het färdigställts. Kravet i direktivet på översyn uppfylls när det gäller villkor men inte när det gäller tillstånd. Regler om en skyldighet för någon myndighet att i någon form regelbundet bedöma om det finns skäl att ändra själva tillståndet bör införas för att uppfylla direktivets krav. Som ett sätt att möta kraven på översyn i artikel 11.3 föreslår vi att det i åtgärdsprogrammen skall redovisas eventuella behov av Uppfyller svensk lagstiftning ramdirektivets krav på innehåll i .. omprövning av tillstånd för konstgjord påfyllning eller förstärk- ning av grundvattenförekomster. Bestämmelsen bör leda till att vattenmyndigheten anger vilka omprövningar som kan behövas för att nå miljömålen eller överväger beslut om undantag. Den vidare frågan om det svenska systemet för omprövning möter de krav EG-rätten även i andra sammanhang ställer på översyn och upp- datering behandlas inte här Direktivets krav på att uppdatering skall kunna ske uppfylls för de verksamheter som är tillståndspliktiga. De eventuella påfyll- ningar och förstärkningar av grundvattenförekomster som varken tillståndsprövats eller hanterats som skadeförebyggande åtgärder kan inte vare sig ses över eller uppdateras. Antalet lär i praktiken vara litet. Om det införs nya regler om tillståndsplikt för sådana verksamheter samt en möjlighet för tillsynsmyndigheter att före- lägga en verksamhetsutövare att söka tillstånd bör kraven i direktiven vara uppfyllda. Detta bör övervägas i samband med över- synen av prövningsordningen för vattenverksamhet. Att använda sig av återkallelse för att möta direktivets krav utan att skäl i övrigt föreligger för att återkalla ett tillstånd anser vi vara alltför långt- gående. Direktivets krav på att användningen av det vatten som utnyttjas för påfyllning och förstärkning av grundvattenförekomster inte får äventyra uppnåendet av miljömålen är en materiell regel som kommer att uppfyllas inom ramen för hänsynsregler. Eftersom den svenska lagstiftning genom systemet med tillstånd till vattenverksamhet och miljöfarlig verksamhet, tillsyn däröver och möjligheterna att genomföra omprövningar i huvudsak upp- fyller kraven i punkt f bör en hänvisning till dessa regler ske i åtgärdsprogrammet. Vi föreslår att det anges i 5 kap. 7 § 1, 2, 3 och 4 i förordningen om förvaltning av vattendistrikt. 12.8Artikel 11.3 punkt g Bestämmelsen innehåller krav på reglering för utsläpp från punkt- källor. Det krävs någon form av förhandsreglering för sådana utsläpp, men i bestämmelsen nämns flera möjligheter att uppfylla kraven. Det krävs att regleringar enligt artikel 10 – dvs.