sou · GQB390d2 · 2003-01-01 00:00:00 — bildades i en kommitté med syfte att ena de krafter som arbetade för fred i . fick vid starten ett 60-tal medlemmar samt en interims- styrelse med , socialdemokrat och ordförande i , som ordförande. Bland övriga namn märktes flera som varit aktiva i kampen mot atomvapen, t.ex. , och men också flera namn från kretsarna kring Svenska Fredskommittén.437 Redan från starten var inriktningen humanitär och samarbete söktes med Röda korset, Rädda barnen och för att igångsätta hjälpaktioner för folk. Parollen var Fred i Vi- etnam och redan här fanns fröet till motsättningen till den krets som skulle bli ledande inom FNL-rörelsen i . Genom att hävda att fred var det absolut viktigaste målet att uppnå kom de pa- cifistiska kretsarna kring i direkt kon- flikt med den Clartégrupp som engagerat sig i . Med det antiimperialistiska perspektiv som dominerade inom Clarté uppfattades parollen Fred i som ett förräderi mot det viet- namesiska folket. Detta eftersom ingen tydlig åtskillnad gjordes mellan angripare och angripen. Därmed utgjorde parollen ett för- täckt stöd åt den amerikanska krigföringen enligt clartéisterna.438 Från Vietnamkommitténs sida hävdades däremot att kritikerna genom sitt avståndstagande från fredstanken endast förlängde kri- get och det vietnamesiska folkets lidande. Tanken att FNL skulle kunna vinna en militär seger över hade ingen kontakt med verkligheten framhöll i tidningen 436I kvartalsrapporten för berättas under rubriken att den 14/6 de- monstrerade ett 20-tal ungdomar från Clarté och andra uppenbarligen kommunistdirigera- de organisationer på . Kommunistisk verksamhet mm i . Akt 5:721d 1-28, löpnr 7. 437DN 20/8 1965. Klipp i akt 250:09/0, löpnr 2. 438Salomon, : Rebeller i takt . FNL-rörelsens och 60-talets politiska ritualer. Ra- bén Prisma, 1996, s. 98. 439Freden nr 14, 30/8 1965. Klipp i akt 250:09/0 löpnr 2. Motsättningen gällde emellertid inte bara paroller. tog även avstånd från vissa former av Vietnam- protester och menade att bråk och kränkande plakat inte gagnade arbetet mot kriget.440 Även internt inom fanns skilda uppfattningar bl.a. när det gällde hur man skulle se på FNL- gerillan i . sprack samarbetet och flera personer lämnade för att istället an- sluta sig till den arbetsgrupp till stöd för FNL som var under bil- dande. startade Vietnamkommittén Nationalinsamling- en för som fick stöd av samtliga fem riksdagspartier samt även delar av näringslivet och Organisationssverige. Insamlingen som var tänkt att komma både FNL och regeringen i till del kritiserades hårt av den framväxande FNL-rörelsen som startade en egen insamling.441 Svenska Vietnamkommitténs interna problem skulle dock fortsätta. Först hade man kun- nat välja en ordinarie styrelse. rapporterades i pressen att ett försök pågick att reorganisera och bredda kommittén varför Per tillfälligt tagit över ordförandeposten.442 Verksamheten tycks dock ha avstannat varefter kom- mittén endast fortsatt existera till namnet. Hur betraktades då av säkerhets- polisen? vid bildandet upprättades registerpost över kommittén. Eftersom kommittén innehöll flera för säkerhets- polisen bekanta namn torde det ha varit självklart att kommittén i sig också skulle uppmärksammas. Säkerhetspolisens förväntningar när det gäller framgår av en anteck- ning på det första registerblad som upprättades: Kommittén ännu ej kommunistisk enl uppg av fkra H 31/8 1965.443 Ännu efter kommitténs bildande hade kommunisterna inte tagit över kommittén, vilket annars var vad säkerhetspolisen förväntat sig skulle ske. I kvartalsrapporten för perioden juni- noterades också att kommittén bildats. Särskilt uppmärksammades att Demokratisk Ungdoms ordförande, 440Vietnamkommittén tar avstånd från bus och kränkande plakat. SvD 30/8 1965. Klipp i akt 250:09/0 löpnr 2. 441Salomon, : Rebeller i takt med tiden, s. 98. Freden nr 11, . Klipp i akt 250:09/0 löpnr 2. 443Akt 250:09/9 löpnr 2. , och Svenska Fredskommitténs sekreterare ingick i kommittén men att de ännu inte lyckats skaffa sig nå- gon ledande ställning. Ordet ännu som alltså förekommer på två ställen visar att inom säkerhetspolisens bearbetningsrotel var bilden tämligen klar. Det var endast en tidsfråga innan de skickliga kom- munisterna och skulle ha infiltrerat sig fram till ledningen av kommittén. Någon verklig kommunistisk infiltra- tion skulle dock polisen aldrig komma att få belägg för. I den sam- manställning över aktuella organisationer som framställdes 1969 klassificerades den då upphörda som ickekommunistisk.444 togs ytterligare ett initiativ i Vietnamfrågan. Med som initiativtagare in- bjöds ett flertal internationella fredsorganisationer att med förena- de ansträngningar åstadkomma fred i . Bland de inbjudna organisationerna fanns det kommunistiska som på allvar bjöds in till samarbete med de icke- kommunistiska fredsorganisationerna. tillsattes en organisationskommitté med som ordförande för att förbereda den kommande konferensen. I stöddes konferensen av förutom fredsrörelsen flera kristna organisationer samt och . hölls så On med om- kring 400 deltagare. Bland de inbjudna fanns även delegater från och FNL. På konferensen diskuterades frågor som och folkrätten samt hur arbetet för fred och obero- ende för skulle kunna samordnas. antog för vidare fredsarbete en appell för en lösning av Vietnam- konflikten. I appellen fastslogs att grunden för ett slut på kriget ut- gjordes av ett definitivt och villkorslöst stopp för de amerikanska krigshandlingarna i . Vidare skulle de amerikanska och dess allierades styrkor och militärbaser dras bort. Slutligen fastställdes att det var det vietnamesiska folkets sak att på grundval av obero- ende, demokrati, fred och neutralitet i enlighet med Genèveavta- lens principer och FNL:s program bestämma sin egen framtid.445 444Aktuella organisationer mm 1969. Rps/Säk 18/4 1969. Akt 250:09/0 löpnr 2. 445Freden nr 14, 30/9 1967. Klipp i akt SFSF löpnr T 2. FNL:s ställning som legitim representant för folket i hade därmed markerats. Hur betraktade då säkerhetspolisen om ? Den bild Rps/säk hade av konferensen framgår tydligt av en 19-sidig handling upprättad , dvs. in- nan konferensens öppnande. Handlingen består mestadels av listor med namn på personer som deltagit i förberedelserna eller skulle medverka vid själva konferensen. Till varje namn är fogat personli- ga uppgifter om organisationstillhörighet och andra fakta som be- dömts relevanta. Handlingen inleddes dock med ett avsnitt där konferensen placerades in i ett större propagandasammanhang. Främste tillskyndare av konferensen är den sovjetiska, kommunistiska frontorganisationen ingår som en del i den plan, som de kommunistiska front- organisationerna arbetar efter. Ett otal likn- ande manifestationer har förekommit tidigare. Man utnyttjar varje tillfälle att draga in fler och fler organisationer och enskilda personer i frontorganisationernas verksamhet. Alla de sovjetiska internationella frontorganisationer- na kontrolleras direkt och utomordentligt skickligt av den sovjetiska underrättelse- tjänsten och alla funktionärer är noggrant ut- valda yrkesmän. En del av dem kan i ett eller annat avseende sägas vara sovjetiska u-agenter. Det har stått klart att den sov- jetiska u-tjänsten utnyttjat och utnyttjar en frontorganisation, som man kontrollerar, till att penetrera olika nationella och internation- ella grupper, som dras in i frontverksamheten. Så snart en ny nationell organisation börjar samarbeta med den sovjetiska frontorgan- isationen följer kontakter med, bedömning av och eventuell slutlig värvning av personer på nyckelposter. Det finns ingenting som tyder på att den under kontroll av an- ordnade världskonferensen om utgör något undantag.446 446 Följande har inhämtats om i . PM 3/7 1967. Vilka belägg hade då säkerhetspolisen för detta? I Svenska Freds- och SÄPO-akt finns en hel del interna handlingar rörande konferensen t.ex. korrespondens. Handlingarna visar att det fanns interna motsättningar inom den kommitté som arrangerade konferensen. Bland annat gällde det frågan om repre- sentanter för de vietnamesiska buddhisterna skulle bjudas in eller inte. Enligt uppgift skulle detta inte ha accepterats av , Sydvi- etnam och FNL varför buddhisterna fick stanna hemma. Rykten florerade också internt om att avsåg använda kon- ferensen för att förena alla internationella fredsorganisationer och sedan ta över hela fredsrörelsen. avvisade uppgif- ten som absurd i brev till tre av med-arrangörerna.447 Det förefaller emellertid knappast att ha varit dessa knapphän- diga uppgifter som var den huvudsakliga grunden bakom säker- hetspolisens tämligen tvärsäkra omdömen om konferensens roll som en del av den sovjetiska underrättelseverksamheten. Snarare handlar det om en inarbetad teoretisk bild av hur de sovjetiska frontorganisationerna arbetar än konkreta belägg beträf- fande just den här konferensen. Uppgifter om eftergifter för sovje- tiska krav och konferensens ensidiga utpekande av som an- svarigt för kriget blir då indicier på att det verkligen är Världsfreds- rådet som styr konferensen. Att det var Svenska Freds- och som tagit initiativ till konferensen, att många ickekommunistiska organisationer och personer medverkade, där- ibland riksdagsledamöter från och social-demokraterna, gav inte anledning till någon omprövning av detta. Snarare blir det- ta exempel på med vilken skicklighet den sovjetiska underrättelse- tjänsten arbetar i väst. En sak som inte framgår i akten är hur poli- sen fått tag i de interna handlingarna angående konferensen. Det är emellertid inte otänkbart att det som så handla- de om källa . För detta talar att , som i sitt arbete inom SFK och KMA tog hjälp av , även ingick i för- beredelsekommittén för . Helt klart är att överlämnade ett protokoll från ett samman- träde inom förberedelsekommittén hållet i september samma år.448 Även försvarsstaben intresserade sig för Stockholmskonferens- en. översändes som orientering en lista över del- tagare i konferensen. Listan hade Fst/Säk ställt samman efter upp- 447Se diverse handlingar i akt SFSF löpnr 3. 448Protokollet finns i akt 250:09/0 löpnr 1A. gifter från visumansökningar samt med hjälp av passpolisens Ar- landalistor.449 fick en fortsättning och ytterligare konferenser hölls, dock i mindre skala, två stycken 1968 samt en vardera 1969 och 1970. Säkerhetspolisens uppfattning var dock även framgent densamma som 1967. I en sista sammanställning om daterad fastslogs återigen poli- sens uppfattning om dess funktion som sovjetiskt propaganda- organ: om påverkas i hög grad av företrädare för intresse, vilket omsättes på konferenserna i en politiskt inriktad propaganda mot . Den i och för sig förståeliga motviljan mot den amerikanska krigföringen i skapar mottaglighet för denna propaganda även i kretsar med icke- prorysk inställning. Den av konferenserna be- drivna verksamheten kan i viss mån - men inte helt och hållet - ses som ett metodiskt ut- nyttjande av de goda möjligheter till anti- amerikansk propaganda som krigssituationen i ger upphov till. Det är inte för- vånansvärt att utnyttjar nämnda möjl- igheter, dvs inkopplar en täckorganisation och låter denna utöva sin funktion.450 Efter den stora konferensen minskade dock Stockholms- konferensens betydelse. Istället kanaliserades de fortsatta ansträng- ningarna i att skapa ett nytt slagkraftigt svenskt samarbetsorgan för Vietnamarbetet. Vid ett sammanträde med den kommitté som i hållit i förberedelserna för Stockholms- konferensen beslöts att kalla till möte . Till samman- trädet inbjöds hela stödkommittén som stått bakom Stockholms- konferensen samt också de gamla medlemmarna i Svenska Viet- namkommittén.451 449Fst/Säk till Byråchef , Rps/säk. Fst/Säk I nr 200 H, 2/8 1967. SFSF löpnr 4. 450Stockholmskonferensen om , Conference on . Rps/Säk 15/5 1971. Akt 250:09/0 löpnr 1A. Styrelsen för den svenska förberedelsekommittén för 6/9 1967 (från ). Akt 250:09/0 löpnr 1A. Svenska kommittén för (SKfV) Vid sammanträdet beslutades om bildandet av en ny kommitté som fick namnet , SKfV. I praktiken handlade det om en sammanslagning av den av- somnade och för om . Kommittén fick stöd från en rad fackliga och religiösa organisationer, från fredsrörelsen och från socialdemokraternas, och ungdoms- stu- . Till ordförande i interimsstyrelsen ut- sågs riksdagsmannen (). Bland övriga namn i inte- rimsstyrelsen kan nämnas de från fredsrörelsen kända (AMSA, KMA, SFSF), (AMSA) och (SFK, KMA). Den nya kommittén gavs på olika sätt en socialdemokratisk prägel. fick SKfV en ordina- rie styrelse med professor som ordförande. Det so- cialdemokratiska partiet beslutade på ett sammanträde med verk- ställande utskottet att bevilja kommittén eko- nomiskt stöd.452 Ambassadör menar i sin bok om och Vi- etnamkriget att det är missvisande att i likhet med den svenska FNL-rörelsen se SKfV som en del av den socialdemokratiska parti- apparaten. Däremot, skriver , var dess tillkomst klart inspi- rerad av partiledningen, som genom kommittén ville få möjlighet att kunna styra opinionsbildningen och hålla denna under demo- kratisk kontroll.453 Problemet med denna tolkning är dock att förlägger kommitténs bildande till fel tidpunkt, den 24 ja- nuari 1968. Kommittén hade i själva verket bildats vid ett sam- manträde . Det som inträffade den 24 ja- nuari 1968 var att kommittén försågs med en ordinarie styrelse, inte själva bildandet. Att som hävda att partiledningen inspi- rerat kommitténs tillkomst förefaller rimligt om man förlägger själva bildandet till och det stöd som erhölls från SAP . Om man istället beaktar att SKfV bildats drygt efter förarbete av bl.a. och blir det tydligt att SKfV i själva verket var en följd av det Vietnamarbete som inletts av KMA 1965 för att fort- sättas av och . 452Salomon, : Rebeller i takt . FNL-rörelsens och 60-talets politiska ritualer. Ra- bén Prisma, 1996, s. 175 453Möller, : och . Ett unikt kapitel i svensk utrikespolitik. , 1992, s. 109. Däremot förefaller det vara en rimlig hypotes att se det socialde- mokratiska engagemanget som ett sätt att försöka styra opinionsbildningen i Vietnamfrågan och även visa prov på ett socialdemokratiskt intresse för kriget. Trots detta får SKfV sägas ha varit en organisation av radikalare slag än sina föregångare. SKfV:s program var helt baserat på den appell som Stockholms- konferensen om antagit där t.ex. den gamla pa- cifistiska parollen Fred i helt utgått.454 Ställningstagan- det för och FNL och mot militärjuntan i och var klart uttalat.455 Den mest uppmärksammade aktionen från SKfV:s sida är utan tvekan fackeltåget från till den 21 feb- ruari 1968. I tåget gick 5000-6000 personer men både samtidens och eftervärldens intresse har främst kretsat kring ett par av dem som gick i täten. Här återfanns bl.a. från SKfV:s ledning , och men framför allt ut- bildningsminister och Moskvaambas- sadör, Fackeltåget var en av de få aktiviteter från SKfV som övervakades av säkerhetspoli- sen genom yttre spaning. Förutom ordningspolis följ-des tåget av en spanare från . Något speciellt att rapportera hade dock inte säkerhetspolisens övervakare förutom en kines som gick runt bland åhörarna på och tog bilder.457 fortsatte SKfV med en internationell med 140 deltagare. öppnades på initiativ av ett informationskontor för FNL på i . Parallellt med detta försökte SKfV påverka regeringen att upprätta officiella diplomatiska förbindelser med . erkände som första västland Demokratiska Republiken , dvs. Om man läser bok om och Vietnam- kriget och bok om FNL-rörelsen så framstår SKfV med ord som en socialdemokratiskt orienterad or- 454Möller, : och . Ett unikt kapitel i svensk utrikespolitik. , 1992, s. 106-107. 455Appell för folk. Akt 250:09/0 löpnr 1A. 456Möller, : och . Ett unikt kapitel i svensk utrikespolitik. , 1992, s. 114-120. 457PM av H 22/2 1968. Akt 250:09/0 löpnr 1A. 458Om SKfV se , : och . Ett unikt kapitel i svensk utrikespo- litik. , 1992, s. 110-111. Om erkännandet av se Eken- gren, : Av hänsyn till folkrätten? Svensk erkännandepolitik 1945-1995, Nerenius & Santerus, , s. 223-246. ganisation och en del av det politiska etablissemanget.459 Inom fanns dock en annan bild. Redan från kommitténs tillkomst fanns SKfV med i säkerhetspolisens kvartalsrapporter över kommunistisk verksamhet. rapport för andra kvar- talet övergick säkerhetspolisen till att beteckna som en kommunistisk täckorganisation. Förutom SKfV placera- des även , Clarté, VCO och Kommittén mot ny- nazism och rasfördomar i denna kategori . Som ytterli- gare belägg för säkerhetspolisens syn på SKfV kan anföras ett ytt- rande vid föreståndarmötet i . Vid en diskussion rörande den nya och den gamla vänstern framhöll förste kriminalassistent att det var för tidigt att avskriva den gamla Moskvakommunismen: Titta bara på hur man från kommunistiskt håll förstår att utnyttja människors naturliga med- känsla med folket i . När fick man på tid se ett statsråd i en kom- munistiskt inspirerad demonstration? Kan det inte vara frågan om att man valt en ny och bättre taktik.460 Att H syftade på och fackeltåget är uppenbart. Det finns tyvärr inga handlingar som visar mera konkret hur sä- kerhetspolisen resonerade när man på detta sätt placerade SKfV i samma grupp som det sovjetstyrda . Med kunskap om vad säkerhetspolisen kände till om kommittén och dess aktiva medlemmar samt hur man allmänt uppfattade kommunistiska frontorganisationers arbete och funktion går det emellertid att föra ett resonemang om detta. Ungefär så här kan säkerhetspolisen ha resonerat: 1.SKfV är en direkt arvtagare till den av kontrollerade . 2.I kommittén arbetar aktivt bl.a. känd som ledare för den kommunistiska täckorganisationen . Genom telefonavlyssning och spaning mot sovjetiska ambassadtjänste- 459Salomon, : Rebeller i takt . FNL-rörelsens och 60-talets politiska ritualer. Ra- bén Prisma, 1996, s. 13 och 168. 460PM ang föreståndarmötet i 22-24/4 1969. Rps/Säk 27/6 1969. HSC 578/68. män har framkommit att Svahnström har flitiga kontakter med dessa. 3.I kommittén arbetar aktivt , känd kommunist och sekreterare i de båda kommunistiska täckorganisationerna Svens- ka och . Även har kontakt med tjänstemän på den sovjetiska ambassaden. 4.SKfV är i sin propaganda direkt USA-fientligt och tar klar ställning för den kommunistiska regimen i liksom för den kommunistiska . 5.Genom att samla en mängd ickekommunistiska organisationer i en paraplyorganisation som agerar i enlighet med upp- fattning uppvisar SKfV flera tecken på att vara en kommunistisk täckorganisation. Som sagt, vi vet inte hur säkerhetspolisen resonerade men enligt min uppfattning kan det mycket väl ha varit i linje med ovan- stående fem punkter. De fem punkterna innehåller en del uppgifter som obestridligen var riktiga. SKfV var en direkt arvtagare till och tog över dess program. och fanns med i bilden och genom telefonav- lyssning och spaning mot sovjetisk ambassadpersonal hade fram- kommit att båda hade goda och flitiga kontakter med ambas- saden.461 Säkerhetspolisens uppfattning av SFK och KMA har be- skrivits och analyserats i tidigare kapitel. SKfV hade i sina paroller närmat sig FNL-rörelsen och tog liksom klar ställning för och FNL. Att inta samma position som Sovjet- unionen i någon fråga tolkades ofta av säkerhetstjänsterna som att det även förelåg ett samband i form av styrning. Om man valde att framhäva dessa företeelser kunde slutsatsen kommunistisk täck- organisation ligga nära till hands. Emellertid skulle även en annan bild kunna konstrueras. I kom- mitténs ledning fanns gott om personer vilka veterligen inte var kända för att ha goda kontakter på sovjetambassaden. Det absoluta flertalet organisationer som var medlemmar av kommittén var klart ickekommunistiska. Kommittén tog klart och entydigt avstånd från den sovjetiska inmarschen i . Den svenska opinionen hade radikaliserats gång och antiamerikanska uppfattningar behövde inte nödvändigtvis innebära styrning eller 461 Se handlingar i (P 5692) och (P 6657) personakter. De goda kontakterna med den social- demokratiska partiledningen och delar av Organisationssverige borgade för en demokratisk folkrörelseförankring. Väljer man att se det på det viset är det lättare att som , och den samtida FNL-rörelsen se SKfV som en del av etablis- semanget. SKfV framstår här som en organisation med två möjliga an- sikten. Å ena sidan stöddes den av den socialdemokratiska parti- ledningen och ett stort antal religiösa, fackliga och demokratiska partiers ungdomsförbund. Därtill medverkade utbildningsminist- ern i ett fackeltåg i SKfV:s regi. Å andra sidan har vi polisens bild där SKfV är en kommunistisk täckorganisation som hänsynslöst utnyttjar Vietnamopinionen för sina egna syften. Här öppnar sig en föreställningsvärld som tyder på en stor klyfta mellan å ena sidan säkerhetspolisen och å den andra regeringen och de fackliga, reli- giösa, ideella och politiska organisationer som ingick i SKfV. I sammanhanget kan det vara värt att kort beröra den anklagelse som 1969 riktades mot chefen för säkerhetspolisen, . ska i ett samtal med , chef för sektionen i Lu- leå, ha yttrat saker som mynnade ut i att var att betrak- ta som en säkerhetsrisk. I sina memoarer avfärdar katego- riskt detta och framhåller att påståendet är så enfaldigt att det borde falla på sin egen orimlighet.462 Oavsett vad sagt och inte sagt i samtal med Wuopio framstår det dock, i ljuset av vad som ovan relaterats, inte alls som orimligt att anta att säkerhetspo- lisen såg som en säkerhetsrisk. I säkerhets-polisens ögon var ett statsråd som medverkade i en demonstration genomförd av en kommunistisk täckorganisation. Detta kunde tyda på att , som kriminalassistent uttryckte det, valt en ny och bättre taktik. Det var emellertid inga större övervakningsresurser som lades på SKfV. Det andra och sista fallet av yttre spaning gäller övervakning av ett fackeltåg . Tågets tätklunga in- kluderade partisekreteraren samt två höga dignitä- rer från respektive provisoriska revolu- tionära regering. Under slutskede bytte SKfV namn till , och . 1980 blev kommittén återigen intressant för säkerhetspolisen då chefen för byrå B beslöt att en riksomfattande inventering och kartläggning av samtliga 462 , P G: Säpochef 1962-1970, , 1988, s. 168. vänskapsföreningar skulle ske. Syftet var att belysa föreningarnas ställning som subversivt verkande organ för främmande makt och deras funktion som hjälporganisation i främmande underrättelse- verksamhet. I utredningen skulle ingå vänskapsföreningar för Sov- jetunionen och övriga stater inom . Dessutom lik- nande organisationer med anknytning till , , , och eventuellt andra stater av särskilt intresse. Det var i den sista kategorin som , och kunde komma med i kartläggningen. Utredn- ingen av vänskapsförbunden skulle riktas in på frågor om former och medel för subversiv verksamhet samt även innefatta en kart- läggning av förbundens styrelser, inklusive suppleanter, funktionär- er och andra personer t.ex. tolkar och artister som brukade med- verka på olika sätt. För varje person skulle aktuella upplysningar inhämtas som kan underlätta en bedömning av vederbörandes förutsättningar att vara agent, medhjälpare, propagandist eller att på annat sätt vara verksam för främmande makts subversiva syften. Även den even- tuella förekomsten av inflytelseagenter skulle uppmärksammas. Registrering borde ske av alla styrelsemedlemmar och övriga per- soner - medlemmar eller andra - som ådragit sig misstankar för ille- galt samröre med främmande makters underrättelsetjänst.463 Hu- ruvida uppgifter rörande styrelsemedlemmar i , och skulle inrapporteras förefaller ha varit upp till varje sektion att på egen hand besluta om. Från sek- tionen i inkom dock uppgifter om en i länet bosatt social- demokratisk riksdagsman som ingick i styrelsen. upprätta- de säkerhetspolisen en komplett sammanställning över styrelsens ledamöter. Av handlingarna i akten framgår dock inte om några re- gistreringar gjordes av styrelsemedlemmarna i kommittén. bildades i Arbetsgruppen för stöd åt .