sou · GQB334 · 2003-01-01 00:00:00 — Ett nytt kollektivavtal har förhandlats fram, som bl.a. inne- bär kortare semester än i det statliga avtalet. Detta har dock kompenserats genom ökad lön. avser att bygga en ny inomhushall för repara- tionsarbeten. Denna investering har dock ännu inte kunnat påbör- jas, därför att företaget inte fått lagfart på fastighe- ten. Att lagfartsfrågan dragit ut beror på att Fortifika- tionsverket inte i ett tillräckligt tidigt skede hade involverat kom- munen i försäljningsprocessen. Sammanfattningsvis förefaller det som om alla parter vunnit på privatiseringen av Rindövarvet. Detta varv gick att sälja utan beställningsgarantier. En skillnad mellan Muskövarvet och Rindö- varvet var dock att bedömde att även i en konkur- renssituation så skulle huvuddelen av amfibieregementets båt- underhåll gå till Rindövarvet. Den fastighet som Rindövarvet ingår i bedömdes också ha ett betydande marknadsvärde även om varvs- verksamheten skulle avvecklas. 4Erfarenheter av privatisering av örlogsvarv i genomfördes en grundläggande förändring av de två åter- stående varven tillhörande Royal Navy. Privatiseringspro- cessen genomfördes i två steg. I det första steget behöll Royal Navy ägandet av varven i Rosyth och Devonport, men driften lades ut på två företag, nämligen engelska och (). Förfarandet kallades Government Owner Contractor Operated. För att säkerställa att de båda varven i inledningsskedet fick likvärdiga förutsättningar och möjlighet att långsiktigt överleva fick och en garanti om framtida beställningar i ett s.k. Allocated Programme. Programmet utfor- mades på så sätt att varven första året till fick riktade beställningar. minskade dock dessa beställ- ningar och var det meningen att alla underhållsarbeten skulle upphandlas i konkurrens. –97 gjordes en kraftig personalnedskärning vi de båda varven och antalet anställda mer än halverades. genomföres dock inga större strukturförändringar i verksamheten och varvens kunder var alltjämt i huvudsak Royal Navy. beslöt den brittiska regeringen att privatisera varven i Rosyth och Devonport. beslöts att underhållet av de atomdrivna ubåtarna skulle centraliseras till Devonport. Skälet till denna centralisering var att uppgraderingen av underhållet av de atomdrivna ubåtarna krävde en investering på ca . Med en så stor investeringskostnad bedömdes det inte möj- ligt att ha underhållet av de atomdrivna ubåtarna på två platser. Privatiseringsprocessen inleddes med en annonsering i nationella tidningar. Flera anbud kom in, men med hänsyn tagen till de anbudsgivande företagens möjligheter att driva verksamheten vidare och klara marinens krav, bedömdes att endast de företag som redan drev varven på entreprenad skulle kunna komma ifråga. Erfarenheter av privatisering av örlogsvarv i Förhandlingar påbörjades därför med om försäljning av varvet i Rosyth och med DML om försäljning av varvet i Devonport. DML ägs av Hilliburton. Förhandlingarna med och tog . Det största problemet var vem som skulle ta det ekonomiska ansvaret för övertalig personal och utformningen av ett nytt Allocated Programme. Till följd av att ubåtsunderhållet centraliserades till Devonport var det nödvändigt att till varvet i Rosyth föra över vissa beställningar på underhåll av ytfartyg, som enligt det gamla programmet skulle ha gått till Devonport. Utan ett Allocated Programme ansåg man att det inte skulle ha varit möjligt att genomföra försäljningen. kunde avtal slutas mellan det brittiska försvarsdeparte- mentet och respektive DML om försäljning av de örloggsvarven i Rosyth och Devonport. Riktade beställningar kommer enlig försäljningsavtalet att upphöra i Rosyth och vad gäller ytfartyg i Devonport. Det innebär att man kommer att ha full konkurrens vad gäller under- hållet av marinens ytfartyg. Genom en ökad konkurrens beräknar brittiska försvarsdepartementet att kostnaderna för underhållet kommer att minska med . Försäljningen av de brittiska örlogsvarven har granskats av den brittiska ; National Audit Office (). I rappor- ten of the Royal Dockyards (, ) konstaterade revisorerna att privatiseringen hade inneburit en besparing på mellan 65 och178 miljoner pund. Detta var en något lägre besparing än departementet räknat med, men på bedömde att ytterligare besparingar skulle kunna göras. informerades om försäljningen av varvet i Rosyth enligt EG-fördragets artikel 87, dvs. reglerna om statligt stöd till näringslivet. Kommissionens slutsats var att försäljnings- proceduren hade varit transparant och att det anbud som man hade fått från hade utvärderats och jämförts med vad kostna- derna skulle bli vid fortsatt statligt ägande av varvet. Försäljnings- priset för varvet bedömdes som rimligt och skulle inte ge några favörer jämfört med konkurrenterna. Kommissionen hade därför inga invändningar mot försäljningen. Privatiseringen har lett till att man vid de båda varven har fått civila beställningar som till stor del kunnat kompensera för bort- fallet av det underhållet. Vidare har andelen indirekta kost- nader kraftigt kunnat sänkas genom rationaliseringar. Erfarenheter av privatisering av örlogsvarv i Då det gällde att finna civila beställningar satt man i början upp kvantitativ mål på antal arbetstimmar som skulle tillföras varven. Detta ledde till att varven i vissa fall åtog sig arbeten, som man inte hade kompetens och resurser för att bedriva effektivt. En hel del av de civila beställningarna ledde till förluster. har varven fokuserat sig på att finna nya produkter där man kan utnyttja varvens produktionskapacitet mer effektivt. Exempel på sådana arbeten är underhåll av höghastighetståg och konstruktion av livräddningsfartyg. Både och ansåg att förvärven av örlogsvarven hade varit en företagsekonomiskt riktig investering. Även företrä- darna för den beställande myndigheten – – var nöjd med de priser och den kvalitet som man fått på under- hållsarbetena. Också personalorganisationerna ansåg att privatise- ringen hade inneburit stora fördelar för deras medlemmar genom att man kunnat rädda jobb och genom att man fått in en ny dyna- misk företagskultur vid varven. Samarbetet mellan marinbaserna fungerar bra. Både och har anlitats för att pröva möjligheterna att ta över olika stödfunktioner vid inom marinbaserna. 5 Våra kontakter med företagen Vi har fört diskussioner med fyra företag som varit intresserade av att ta över hela varvsverksamheten på . Dessutom har vi fört diskussioner med ett par företag som har varit intresserade av att ta över MTU-underhållet. Ett av de potentiella företagen är ett relativt litet men expansivt svenskt varvsföretag. Ett annat företag är ett storföretag inom underhållbranschen. Detta företag har inga verksamheter inom varvsnäringen, men företaget ser möjligheter och synergief- fekter av att bredda sitt verksamhetsområde. Den tredje intressen- ten är (se nedan). Det fjärde företaget är /HDW. Genomgående för de tre förstnämnda företagen har varit att de vill ha en beställningsgaranti. Framför allt har man ansett det vara viktigt att få en del av underhållet av ubåtar förlagt till Muskö- varvet. Företagen har allmänt presenterat olika typer av civila verk- samheter, som de skulle vilja undersöka förutsättningarna för att flytta till . Till stor del rör det sig om verksamheter som inte är lämpliga att lokalisera inne i berget varför viss mark utanför berganläggningen skulle behöva användas. JCE Gruppen har redovisat ett skriftligt förslag och har en konkret affärsplan för att utveckla varvsverksamheten. JCE Gruppen bilda- des 1971 och ägs av kapten . och hans familj. Gruppen är verksamt inom en rad branscher, bl.a. offshore, skog, bygg och IT. var JCE även verksam inom hotellbranschen, men hotellkedjan således 1999. JCE har företag i bl.a. , , , , , och . Huvudkontoret ligger i utanför . Våra kontakter med företagen JCE önskar förvärva hela Muskövarvet med tillhörande verkstä- der (exkl. vapenhanteringen) samt byggnader, anläggningar och kajer utanför berganläggningen. JCE:s avsikt är att komplettera den nuvarande verksamheten med nya verksamheter. I affärs- upplägget ingår att omvandla Muskövarvet, som har en krympande marin verksamhet, till ett expansivt industriellt centrum. JCE räk- nar med att kunna öka antalet anställda på Muskövarvet och de nya företagen vid Musköanläggningen från ca 300 till ca 1 000. För att kunna genomföra sin affärsplan önskar JCE få vissa beställningsgarantier och att få möjlighet att förvärva ett större markområde på , än vad som omfattas av den nuvarande varvsverksamheten. Huvuddelen av statens mark på har FM ingen användning för. Vi konstaterar att det inom JCE Gruppens finns sådan affärs- kompetens som skulle behövas för att utveckla nya civila verksam- heter vid Muskövarvet, så att varvets spetskompetens tas tillvara och kompletterande verksamheter tillskapas. JCE Gruppen har under sin drygt 20-åriga historia visat att man inom flera områden har uppnått goda resultat och flerdubblat antalet anställda. Det fjärde företaget som vi för diskussioner med är /HDW. erbjöd sig på för- frågan från FM att överta varvsverksamheten samt att i samarbete med vapenindustrin även överta vapenunderhållet på . förslag har redovisats i rapporten angående det fartygsunderhållet (HKV 14610:62403). Enligt förslag skulle härvid allt tyngre fartygsunderhåll utföras vid . På skulle endast avhjälpande under- håll, årliga översyner och MTU-underhåll genomföras. Totalt be- räknade att ca 70 personer skulle sysselsättas på . Enligt förslag skulle man endast behöva utnyttja docka 1 och 3, provrummet för MTU-motorer, kaj och lyftbord samt tre byggnader inom hamnområdet. Block 4 och 5 skulle därmed kunna avvecklas. En nackdel med förslag var att allt kvalificerat fartygs- underhåll fortsättningsvis kommer att upphandlas av en leverantör i monopolställning. En annan nackdel var att en stor del av Muskö- Våra kontakter med företagen anläggningen inte skulle komma att utnyttjas, men att FM har skulle ha kvar hyreskostnader för de delar som inte avsåg att utnyttja. Utredningen har besökt i . Företagsledningen har vid samtal framhållit att det under- hållet minskar kraftigt . Företaget har även pekat på att regering och riksdag i sina beslut betonat kopplingen mellan tyngre underhåll (GÖ + HTM) och bevarad kompetens för nyproduktion i landet. Mot bl.a. den bakgrunden har /HDW lagt sitt förslag, som innebär att FM: N Överför huvudmannaskapet för fartygsunderhåll till . Därmed uppnås en nära koppling till kvalificerade resurser inom teknikområdet och ansvaret för att bibehålla produktions- kompetens samlas i en organisation. är då beredd att driva viss verksamhet vid , främst dagligt och avhjälpande underhåll. N Ger i uppdrag att utveckla ett totalt underhålls-koncept. Detta ger ökade möjligheter att hålla en effektiv kostnad över ett projekts hela livscykel. Kockum/HDW:s förslag är i princip det samma som presenterade . Företagets uppfattning är att med den minskning av volymen marint underhåll, som vi står inför är det oundvikligt att underhållet fördyras. Kockum/HDW:s förslag syf- tar till att minska dessa kostnadsfördyrningar. 6 Vår analys och bedömning I tidigare utredningar har FM angivit att man anser att det bör finnas varvsresurser i anslutning till fartygens basering. I en skri- velse till Försvarsdepartementet med svar på frågor ställda av anger FM följande: Tillgången till varvsresurser i närheten av fartygens hembaseringar, och då särskilt möjligheten till torrsättning av flera fartyg för att kunna bedriva sjöoperativ verksamhet i enlighet med statsmakternas beslut, gör att varvsresurser i någon form bör finnas kvar. Vidare medför en minskande numerär av fartyg att behovet ökar på tillgänglighet hos de kvarvarande fartygen. Att då ha tillgång till kvali- ficerade varvsresurser i anslutning till baseringar är därför nödvändig för att kunna minimera omloppstider för underhåll och reparationer. Med hänsyn till FM:s bedömning och att det i direktiven för anges att en utgångspunkt för vårt uppdrag är att allt fartygsunderhåll skall överföras till civil industri för fortsatt verksamhet i Musköanläggningen anser vi att Muskövarvet måste finnas kvar. Det förslag som lämnat anser vi inte är god- tagbart, eftersom förslaget innebär att endast enklare former av underhållsarbeten kommer att bedrivas vid Muskövarvet och att antalet anställda vid anläggningen kraftigt kommer att minska. FMV ansåg i en rapport till regeringen (FMV GD 1460:3811/10) att med en total volym av fem ubåtar så kan det av kompetensskäl kopplat till ubåtssäkerhet vara nödvän- digt att hålla samman ubåtsunderhållet. I regeringens proposition om det framtida fartygsunderhållet (prop. 2000/01:53) tog rege- ringen inte uttryckligen ställning i frågan om sammanhållet ubåts- underhåll. Ubåtsunderhållet är kompetensmässigt och ekonomiskt av stor betydelse för Muskövarvet. FM:s uppfattning är att ubåtsunder- Vår analys och bedömning hållet under vissa förutsättningar kan bedrivas på två platser. I ovan nämnda skrivelse angav FM följande: Av taktisk/operativ samt övningstekniska skäl finns det behov av att kunna genomföra ubåtsunderhåll (och även underhåll för andra fartyg) i anslutning till ubåtarnas och fartygens basering. Avseende ubåtar så har de tillverkats i sektioner på olika platser (och ). Ubåtsunderhållet kan genomföras på olika platser. Delat ubåtsunderhåll förutsätter dock att resurser, kompetens och doku- mentation finns på den plats där man avser genomföra underhållet, detta för att kunna upprätthålla ubåtssäkerheten. Kostnads- och effektivitetsskäl bör vägas in i val av metod. Musköanläggningen där Muskövarvet är inrymt har byggts som en försvarsanläggning. Frågan om Musköanläggningen alltjämt behövs som en försvarsanläggning har prövats av FM och redovisats i rap- porten STRA H 14000:80133; daterad . I den del av rapporten som inte är hemlig anges att anläggningen alltjämt behövs. I rapporten anges vidare att om man säkerställer Försvars- maktens tillgång till erforderliga resurser, är inte ägarfrågan avgö- rande. Dagens gällande restriktioner anser FM kan omprövas. Vi har inte något underlag för att ur försvarspolitisk synpunkt ifrågasätta FM:s bedömning att Muskövarvet alltjämt behövs. Oavsett de försvarspolitiska motiven för att ha två örlogsvarv anser vi att det ur statsfinansiell synpunkt är en fördel att ha två konkur- rerande varv. De brittiska erfarenheterna av privatiseringen av de varven, visar att man genom en effektiv konkurrens kan minska kostnaderna för underhållet . Möj- ligheten att genom insynsavtal utöva en effektiv prispress på ett monopolföretag bedömer vi vara mer begränsad. En överlåtelse av Muskövarvet till anser vi därför inte vara en för staten affärsmässig lösning. 6.2Verksamheter som Försvarsmakten kan flytta till Hyreskostnaden för den del av Musköanläggningen som är inrymd i berget uppgår för till . Hyreskostnaden för byggnader, kajer m.m. som ligger ovan jord innanför staketet på uppgår till . Totalt uppgår således hyreskostnaden för Musköanläggningen till . Eftersom verksamheten bedrivs inne i berget behövs det enligt 43 § räddningstjänstlagen finnas en räddningsstyrka i beredskap. Vår analys och bedömning ret uppgår till ca . Härtill kommer kostnader för bevakning mm som uppgår till ca . Eftersom Musköanläggningen har relativt höga fasta kostnader är det önskvärt att tillföra ytterligare verksamheter till anlägg- ningen. I regleringsbrevet för Försvarsmakten anges att man i sam- band med budgetunderlaget för skall redovisa ett förslag till vilka verksamheter som kan förläggas till Musköanläggningen för att få en långsiktig rationell verksamhet. Arbetet skall bedrivas i samarbete med . I redovisningen av uppdraget () anger FM följande: 1.Verksamhet för underhåll av insatsledningssystem bör prövas att flyttas till , om detta kan ske med bibehållen långsiktig rationalitet inom FM LOG. 2.Förrådsställning av amfibiestridskrafternas båtmateriel bör prövas att flyttas till . 3.Annan materiel som ej används frekvent bör prövas att flyttas till för förrådshållning. Härutöver har Försvarsmakten inte funnit några andra verksamheter som skulle kunna bidra till en långsiktig rationell verksamhet vid Musköanläggningen. De verksamheter som FM föreslår att man bör pröva att flytts till Musköanläggningen har liten omfattning och kan bara tillföra anläggningen enstaka nya arbetstillfällen. Den höga standarden på lokalerna i Musköanläggningen och den höga hyreskostnaden gör att anläggningen inte i första hand lämpar sig som förråd. För att reellt kunna påverka ekonomin krävs att mer personalintensiva militära verksamheter tillförs anläggningen. Vi anser att FM även borde ha prövat möjligheterna att flytta verksamheter på till . Då det gäller civila verksamheter har vi från våra kontakter med företagen dragit slutsatsen att det finns möjligheter etablera nya verksamheter i anslutning till Muskövarvet. ligger dock relativt ocentralt i och sett som ett vanligt industriområde har inga större fördelar. Det är därför i första hand verksamheter som har kopplingar till marinens verk- samhet på som kan komma ifråga. Att det finns kvar en omfattande marin verksamhet på är därför en förutsättning för etablering av civila verksamheter i anslutning till Muskövarvet. Vår analys och bedömning 6.3Fortifikationsverkets utredning och behov av riktade beställningar till har på regeringens uppdrag genomfört en ekonomisk värdering av Musköanläggningen. I genomförandet av uppdraget anlitade två konsultfirmor, som oberoende av varandra genomförde en värdering av Muskövarvet. I rapporten av Muskövarvet () kon- staterade att Muskövarvet sak- nar marknadsvärde. bedömning av Muskö- varvets marknadsvärde utgick från varvets årsredovisning för och en produktionsvolym på ca . Sedan utredning gjordes och direktiven till formulerades har förutsättningarna att sälja Muskövarvet försämrats. Konjunkturen har svängt. En djup och sannolikt långvarig internationell varvskris har uppstått. Volymen av det framtida underhållet bedöms ytterligare komma minska. De intressenter med vilka vi diskuterat en försäljning av Muskö- varvet har utgått från att man under en 5–period skulle få en beställningsgaranti. Från utredningens sida har vi intagit en restriktiv hållning till sådana garantier. Syftet med privatiseringen av Muskövarvet har vi uppfattat vara att åstadkomma konkurrens mellan och Muskövarvet. Riktade beställningar innebär att konkurrensen begränsas. De brittiska erfarenheterna är dock att det är omöjligt att priva- tisera ett örlogsvarv utan vissa beställningsgarantier. Situationen i liknar den brittiska såtillvida att vi har två örlogsvarv som vi vill bibehålla, trots att det fartygsunderhållet minskar. De brittiska örlogsvarven var dock större än de svenska och både var- vet i Rosyth och i Devonport hade resurser för att genomföra alla typer av underhåll på marinens fartyg. har resurser för att genomföra såväl ny- och ombyggnation som underhåll av fartyg. har dels ett s.k. huvudavtal, som innehåller allmänna regler om hur kontrakt med FMV skall utformas, dels långsiktiga avtal om beställningar på stridsfartyg innefattande korvetter i Visbyklassen och ombyggna- tion av ubåtar i Västergötaklassen. Det ursprungliga avtalet mellan FMV och om köpet av sex Visbykorvetter har omför- handlats. Resultatet blev att betydande förändring av kontraktet gjordes (FMV/Analys H 03 400:4131/01). Vår analys och bedömning ett pressmeddelande innebär ändringen av avtalet att bara behöver leverera fem korvetter för den överenskomna kontrakts- summan. Detta innebär för en besparing på ca . gör /HDW vissa nya åtaganden innebärande bl.a. att företaget efter överenskommelser med FMV skall genomföra olika studier och FoU-projekt. Muskövarvet är ett renodlat underhållsvarv. Varvet har inte resurser för att genomföra några mer omfattande halvtidsmoderni- seringar. Muskövarvet har inte heller resurser för arbeten med kompositmateriel. Inom flera områden har Muskövarvet bara en person som har kompetens att utföra vissa arbeten. Detta och att Muskövarvet har höga fasta kostnader, gör att varvet i utgångsläget har sämre konkurrensförutsättningar än . Vid privatiseringen av de brittiska örlogsvarven i Devonport och Rosyth gjordes en noggrann ekonomisk analys av företagens kost- nader och intäkter samt av behovet av beställningsgarantier. Resultatet visade att det är stora risker förknippade med att omstrukturera verksamheterna och att få in mer civil produktion. Det var därför nödvändigt med en relativt omfattande garanti på beställningar av marint underhåll och att man hade en balans mellan de båda örlogsvarven i de beställningsgarantier som gavs. De tekniska och marknadsmässiga förutsättningarna för att ställa om till civil produktion och för att utveckla verksamheten vid Muskövarvet, så att man inom alla typer av marint fartygsunderhåll kan konkurrera med , är inte så goda. Vår slutsats är att Muskövarvet för att bli konkurrenskraftigt kommer att behöva få vissa riktade beställningar. 6.4Förslag till fördelning av fartygsunderhållet –2006 Enligt vår uppfattning bör allt marint fartygsunderhållet upphandlas i konkurrens. på omkring anser vi dock att vissa beställningar bör riktas till de nuva- rande två örlogsvarven – och Muskövarvet – så att de får tid att ställa om sig till nya förutsättningar. En tänkbar fördelning av fartygsunderhållet (Allocated Programme) för fem- årsperioden –2006 skulle t.ex. kunna utformas enligt följande: Vår analys och bedömning Halvtidsmoderniseringar (HTM) ges monopol på alla halvtidmoderniseringar (HTM) av de kvalificerade fartyg som konstruerats och byggts av . Undantaget från huvudregeln om öppen anbudskonkur- rens motiveras av att halvtidmoderniseringarna har ett nära sam- band med nyproduktionen av fartyg. är det enda varv i som har kapacitet att utveckla och producera ytstridsfartyg, ubåtar, minstridsfartyg och andra kvalifi- cerade fartyg. I propositionen om inriktningen av det fram- tida försvaret (prop. 1999:30) ansåg regeringen att det är av vikt att produktion och underhåll så långt möjligt håll samman för att utveckla kompetenser. I propositionen om det framtida fartygsunderhållet (2000/01:34) ansåg regeringen vidare att delar av upphandlingen av fartygsunderhållet har sådana effekter på de sjö- operativa förbandens behov av långsiktig materielförsörjning att riktad upphandling bör övervägas. har godkänt vad regeringen framfört i de båda nämnda propositionerna. FMV har gjort en beräkning över underhållsvolymer inom Marinen 2000–2010 (FMV Log 1461:704/00). Enligt FMV:s prognos kommer volymen –2006 uppgå . Beräkningen av volymen är dock osäker, eftersom det exakta teknikinnehållet i de halvtids- moderniseringar som planeras att genomföras under den senare delen av perioden inte är känt. Sexårsöversyn av ubåtarna i Gotlandsklassen Den sexårsöversyn, s.k. generalöversyner (GÖ), som ubåtarna , och skall genomgå –2006, föreslås läggas på Muskövarvet. Övriga GÖ anser vi bör upphandlas i konkurrens mellan och Muskövarvet. De tre ubåtarna i Gotlandsklassen är alla stationerade vid Marin- bas . har de årliga översynerna av dessa tre ubåtar gjorts vid Muskövarvet. Vad gäller såväl sexårsöversyner och årsöversyner av ubåtar har Muskövarvets arbeten prismässigt och kvalitets- mässigt varit minst lika bra som de som utförts av . Ubåtsdockan på har byggts om för en kostnad av ca . Taket i bergrummet där ubåtsunderhållet görs har höjts, så att ubåtsperiskop nu kan lyftas ut med en travers. Vår analys och bedömning särskild verkstad byggts i direkt anslutning till ubåtsdockan. Muskövarvet har genom ombyggnaden fått en minst lika rationell organisation som vad gäller allt underhållsarbete på ubåtar, som inte innebär en nykonstruktion och omfattande om- och tillbyggnation. Det är svårt att finna någon alternativ använd- ning av ubåtsdockan. Sexårsöversynerna av de tre ubåtarna i Gotlandsklassen beräknas motsvara en produktionsvolym på ca –2006. Årsöversyner och avhjälpande underhåll av kvalificerade fartyg