sou · GQB356d1 · 2003-01-01 00:00:00 — av alla fonder är sådana ucitsfonder. En skillnad från de svenska reglerna är att en engelsk värdepappersfonds tillgångar inte får överstiga, för aktier, av röstvärdet för samtliga av emittenten ut- färdade aktier. I är begränsningen . Vidare tillåter FSA fonder som inte följer ucitsdirektivets pla- ceringsregler. Penningmarknadsfonder (Money market funds) investerar i räntebärande värdepapper med kort löptid. Dessa fonder får även placera sina medel i andra överlåtbara värdepapper och i kontanta medel. I fonden får ingå räntepapper med samme emittent till högst av fondens värde (om det inte är fråga om statliga räntepapper). Vidare får av fondens värde vara insatta (kept on deposit) hos samma person. Regelverket möjliggör också för s.k. Warrant funds vilka i mångt och mycket liknar värdepappersfonden. Skillnaden är att dessa fonder ges en obegränsad rätt att investera i warrants (långa optioner) och liknande värdepapper. I övrigt är reglerna om risk- spridning desamma som för värdepappersfonder. Det finns för tillfället två sådana fonder registrerade hos FSA. medger vidare två andra former av derivat- fonder, nämligen så kallade Futures and Options funds och Geared Futures and Options funds. Dessa fonder får investera i derivat- instrument utöver vad som anses vara nödvändigt för att uppnå en effektiv portföljförvaltning. Skillnaden mellan dessa två fondtyper ligger i den tillåtna exponeringen av risk och hur exponeringen mäts. Vidare skiljer de sig åt avseende upplåning av externt kapital (gearing). Utgångspunkten är att fondens exponeringar inte får överstiga fondens tillgångar och i föreskrifterna finns omfattande kapitaltäckningsregler. Det finns runt 30 Futures and Options funds och endast ett fåtal Geared Futures and Options fund. En skillnad från den svenska lagstiftningen är att den brittiska tillsynsmyndigheten tillåter fastighetsfonder (Property funds). Dessa fastighetsfonder får investera i fastigheter, såväl i Stor- som utomlands. Fonden måste dock uppnå ett minsta kapital om . Fonden måste investera mellan i fast egendom och mellan i över- låtbara värdepapper (som då i princip måste vara fastighetsrela- terade). Andelen fastigheter får alltså inte uppgå till för att fonden skall kunna hålla en tillfredsställande likviditet. Fonden får också låna av fondvärdet. Det finns möjligheter att stänga fonden för inlösen av andelar i vissa situationer. Fastighetsfonderna prissätts minst . Dess värdering sker med hjälp av en särskilt oberoende värderingsman som dock är anställd i fondbolaget. För fastighets- fonder gäller krav på riskspridning och maximalt av fondens värde får bestå av en enstaka fast egendom (eller mot- svarande). Endast två fastighetsfonder har bildats i . Tillgångsslaget har inte rönt något större intresse bland spararna. Det är mest institutioner som investerar i fastighets- fonder. Vid sidan av reglerade placeringsscheman finns mer osjälv- ständiga fondtyper. Matarfonder () är fonder inom ett pensionssparande som investerar i en enda annan fond eller ett enda annat investmentbolag. Fonden får dock inte investera i alla typer av fonder eller investmentbolag. Fondandelsfonder (Funds of funds) är fonder som investerar i minst fem andra fonder. Dessa minst fem fonder måste dock hålla sig inom en och samma kategori. Ett undantag görs dock för investeringar i penning- marknadsfonder. Det finns runt 130 fondandelsfonder i . Som tidigare nämnts är direktsparande i fonder relativt ovanligt i . Dessutom är det inte särskilt vanligt att fond- spararna vänder sig direkt till fonden för att köpa andelar. I stället väljer de flesta britter att gå via olika mellanhänder. Sparandet går t.ex. genom fondkommissionärer som tar lägre provision, men inte är rådgivare (discount brokers), eller oberoende finansiella rådgivare (, IFA). Dessa rådgivare är under- kastade relativt omfattande krav på hur rådgivningen skall gå till. För att få sälja en finansiell tjänst måste rådgivaren ha fullständig kännedom om spararens ekonomi och det råd som ges måste antecknas på ett dokument som skrivs under av båda parter. Råd- givaren skall sedan förvara en kopia av dokumentet för att kunna bevisa vilket råd som givits. Dessa IFA kan antingen vara helt fristående eller bundna till en viss fondförvaltare. Detta måste rådgivaren tala om för sin klient. Dessutom måste de noga redovisa den provision som betalas av fondförvaltarna. De måste beskriva avgifterna till sin storlek, men också hur avgifterna påverkar avkastningen på investeringen. Råd- givaren kan antingen ta betalt för rådgivningstjänsten eller via provision från den produkt som säljs. Försäljning av fondandelar över Internet är fortfarande relativt ovanligt. Enligt uppgifter från den brittiska fondbolagsföreningen har av befolkningen tillgång till Internet. Av dessa hämtar bara var femte användare information om fonder och fondsparar via Internet. Den franska fondmarknaden anses varierande vara den största eller näst största fondmarkanden i . Den sammanlagda fond- förmögenheten i franska fonder uppgick till motsvarande av den europ- eiska fondmarkanden. Även i dominerar ucitsfonderna, med en sammanlagd fondförmögenhet på 800 miljarder euro.9 Den franska fondförmögenheten fördelar sig ganska jämnt över olika placeringsstrategier. Penningmarknadsfonder hade den sista de- cember i sina fonder, blandfonder 9 Uppgift per , hämtad från FEFSI Annual Report. , aktiefonder och obligationsfonder . Fondförmögenheten fördelad på olika fondtyper per . Källa: FEFSI Economic and Legal Situation in 2001/2002, Fonderna fungerar för konsumenten på samma sätt som i exempel- vis . De finns tillgängliga i olika former av distributions- kanaler och är likvida och prissätts . Utbudet är dessutom brett med alla möjliga olika typer av fonder. Till skillnad från , där vi har en legal fondstruktur, kan de franska fond- företagen vara organiserade på två olika sätt. 4.5.1Öppna värdepappersfonder (FCP och SICAV) De franska värdepappersfonderna kan organiseras på två olika sätt, antingen kontraktsrättsligt, som i , eller i bolagsrättslig form. Den kontraktsrättsliga värdepappersfonden kallas FCP (Fonds Communs de Placement). Den bygger på samäganderätt och fonden är inte en juridisk person. För fonder organiserade som FCP krävs ett inledande minimikapital om 2,5 miljoner FRF. Den bolagsrättsliga värdepappersfonden kallas SICAV (d´Investissements à Capital Variable). Fonden är uppbyggd som ett investeringsbolag med rörligt aktiekapital och regleras genom en För fonder strukturerade som SICAV fordras ett initialt aktiekapital om 50 miljoner FRF. Såväl FCP som SICAV regleras dels av fondlag,10 dels av den franska tillsynsmyndighetens, Commission des Opérations de Bourse (COB), föreskrifter. Som ett samlingsnamn för de franska investeringsfonderna används beteckningen OPCVM (Organisme de Placement Collectif en ) vilka skall motsvara ucitsdirektivets definition av fondföretag. Vid sidan av fondlagen finns särskilda regler för förvaltningsbolagen lag om finansiell verksamhet. 4.5.2Placeringsbestämmelser och särskilda fondtyper Det finns nästan fyra gånger så många FCP-fondföretag som SICAV-fondföretag. En FCP kan vara icke specialiserad (allmän) och kan godkännas som ucitsfond och få tillgång till Europa- markanden. Andra FCP är specialiserade. Således finns särskilda fonder för anställda11 och riskkapitalfonder som investerar av sina tillgångar i icke börsnoterade bolag.12 Vidare finns en särskild fondtyp som investerar åtminstone av sina tillgångar i innovativa bolag.13 Det finns dessutom fonder som tar positioner på organiserade futuresmarknader.14 Dessa fonder har – likt i – särskilda beteckningar. Fransk lagstiftning tillåter också fonder riktade till kvalificerade investerare eller privata investerare som investerar . Dessa fonder är underkastade mindre stränga till- ståndsregler. Vidare finns paraplyfonder, matarfonder (oberoende fonder som investerar i en huvudfond) och fondandelsfonder som investerar av sina tillgångar i andra värde- pappersfonder. Slutligen tillåts indexfonder som får investera av sina tillgångar i värdepapper utfärdade av en och samma emittent. Vid sidan av dessa fondtyper finns också fond- försäkringsprodukter och börshandlade fonder. En särskild fond- typ är de garanterade fonderna vilka garanterar en viss avkastning. 10Lagen heter, i engelsk översättning, 1988 Act (88-1201- , 1988) on collective investment schemes, enacted in 1989 (Decree n°89 624 of 6 September1989). Tillägg har gjorts genom n° 98-546 of 2 1998. 11FCPE – Fonds Communs de Placement dEntreprise. 12FCPR – Fonds Communs de Placement à Risques. 13FCPI – Fonds Communs de placement dans linnovation. 14FCIMT – Fonds Communs dIntervention sur les Marchés à terme. Det första fondföretaget i bildades men det var först i och med att fondmarknaden reglerades i lag 1983 som marknaden tog fart. skapades en tillsynsmyndighet, IML (Institut ). Genom fondlag var bland de första att implementera ucitsdirektiv. Lagen reglerar dels ucitsfonder, dels nationella fonder (UCI – Undertaking for ). tilläts fonder för institutionella investerare. är känt som ett centrum för ucitsfonder som främst säljs i andra länder inom EES. Det finns inte något entydigt svar till varför fått denna ställning. Vissa skattefördelar, som dock minskat , och en väl fungerande infrastruktur med förvaltare och distributörer brukar nämnas som förklaring. lyckades tidigt få fondföretag att etablera sig i landet och traditionen kan också spela en roll vid nyetableringar. Den sammanlagda fondförmögenheten förvaltad av Luxemburg- fonder uppgick /2002 till . Ucitsfonder, avsedda för bred spridning, dominerar fond- marknaden sett utifrån förvaltat kapital. för- valtade ucitsfonderna cirka851 miljarder euro. Andelen aktiefonder har minskat i och var deras andel lägre än andelen obligationsfonder. I är räntefonder (obligationsfonder och penningmark- nadsfonder) stora relativt andra länder i . En inte obetydlig del av fondförmögenheten förvaltas av fondandelsfonder. Övriga fonder har en relativt liten del av fondmarknaden. Riskkapital- fonder förvaltade per (uppgift saknas för ) medan fastighetsfonder hade hand om . Därtill fanns i derivatfonder och i fonder som använder sig av belåning (leveraged funds). Fondförmögenheten fördelad på olika fondkategorier . Fondandelsfonder (2000) Fondandelsfonder (2000) Övriga fonder (2000) Övriga fonder (2000) Källa: FEFSI Economic and Legal Situation in 2001/2002, kan, i likhet med franska, vara struktur- erade på olika sätt. Fonden kan således, som i , ha en kon- traktsrättslig struktur (Fonds Commun de Placement, FCP). Fon- den ägs då gemensamt av investerarna. Fondföretaget kan också organiseras som ett investeringsbolag med rörligt aktiekapital (d'Investissement à Capital Variable, SICAV). Det rörliga aktiekapitalet är alltså det samma som fondförmögenheten. Vid sidan av dessa två öppna fondstrukturer finns ett fåtal fonder som närmast kan liknas vid investmentbolag. Dess fonder är aktiebolag med ett fixerat aktiekapital (d'Investissement à Capital Fixe, SICAF). I kan ett fondföretag förvalta en eller flera olika fonder. Lösningen är något annorlunda i . Där skiljer man mellan ensamförvaltade investeringsfonder och s.k. paraplyfonder. De sistnämnda är fondföretag med flera fonder som är separerade juridiskt från varandra. Varje sådan underfond kan ha sin egen investeringsstrategi. Trots denna terminologi är likheterna med den svenska legala strukturen stora. En SICAV skall följa de regler som gäller för publika aktiebolag om inte annat särskilt anges i fondlagstiftningen. Ett sådant särskilt krav är att SICAV:en måste ha ett minsta aktiekapital om 50 mil- joner franc. Det beloppet måste nås från det att SICAV:en fått sitt tillstånd av tillsynsmyndigheten. Vidare finns bestämmelser som säkerställer aktieägarnas rätt att få sina aktier inlösta till rätt värde. I övrigt följer SICAV:en de allmänna reglerna för publika aktie- bolag, vad avser bolagsstämma, styrelse etc. Varje aktie är en röst. Ett undantag görs dock för sådana SICAV:er som förvaltar flera fonder. Generella frågor som rör hela SICAV:en behandlas på bolagsstämman, men frågor som rör endast en specifik fond behandlas på ett särskilt aktieägarmöte där endast den fondens ägare deltar. Som andra aktiebolag bildas en SICAV av en eller flera stiftare. Stiftaren av en SICAV är oftast en aktör på den finansiella mark- naden. Stiftaren upprättar en stiftelseurkund och en bolagsordning där ramarna för fondverksamheten sätts. /2002 fanns 1 908 Luxemburgbaserade fond- företag registrerade. Ett flertal av dessa (1 129 fonder) var paraply- fonder som förvaltade flera subfonder.15 Av samtliga fondföretag var eller 1 196 fondföretag underkastade regler motsvarande ucitsdirektivet. Ucitsfonderna fördelar sig ungefär hälften på SICAV och hälften på FCP. Bland nytillkomna fond- företag dominerar SICAV:er. Vid sidan av de fonder som följer ucitsdirektivets placerings- bestämmelser finns särskilda nationella fonder. De nationella fond- erna kan vara organiserade i såväl kontraktsrättslig som bolags- rättslig form och den legala strukturen motsvarar den för ucits- fonderna. Det finns dock inte några detaljerade placeringsregler fastlagda i lag. I stället kan vissa ramar anges på förordningsnivå, i form av a grand-ducal regulation. har utfärdat ytterligare föreskrifter som tar sikte på särskilda fondtyper. Det är fråga om fonder som kollektivt investerar sparmedel från allmänheten med iakttagande av prin- cipen av riskspridning (UCI). Genom dessa föreskrifter regleras bl.a. riskkapitalfonder, derivatfonder och fastighetsfonder. Gemen- samt för dessa fonder är att ledningen måste ha den särskilda kunskap som krävs för den typen av investeringar. 15 FEFSI Economic and Legal Situation in 2001/2002, . fonder investerar i värdepapper i onoterade bolag. Fonden får inte investera av sin förmögenhet i ett och samma bolag. Derivatfonder får investera i derivatinstrument (terminer och optioner) med såväl råvaror som finansiella instrument som underliggande tillgång. Fonden måste dock alltid ha minst 30 pro- cent av fondtillgångarna i en reserv i likvida medel. Fastighets- fonder får investera i mark och byggnader, aktier i fastighetsbolag och andra till fastigheter relaterade rättigheter (leasingkontrakt etc.). Fonden får inte investera av sin förmögen- het i en och samma tillgång. En särskild lag – som till stora delar hänvisar till huvudlagen – finns för fondbolag som enbart vänder sig till institutionella investerare. I gjordes några misslyckade försök att bilda fonder i förenings- och bolagsform , men det dröjde till innan nya tyska investmentföretag började sin verksamhet, byggt på trustformen. En anledning till att man använde sig av trustformen – trots att detta var en främmande fågel i tysk rättstradition – var att bolagsrätten inte medgav möjligheten till öppna fonder. infördes en särskild fondlagstiftning som har sin senaste lydelse från år 1998.16 Vid sidan av den tyska fondlagen, som tar sikte på de tyska fonderna, finns en särskild lag som avser utländska fondföretag och utländska ucitsfonder.17 Den tyska fondlagen är mer heltäckande än den svenska lagen om värdepap- persfonder. Lagen innehåller förutom bestämmelser om fond- verksamheten och hur fonden får placera sina medel även skatte- regler och bestämmelser om pensionsfonder. förvaltar av den sammanlagda förmögenheten i fonder riktade till allmänheten. Resterande del förvaltas i princip av utländska fondföretag som ägs helt eller delvis av tyska banker och fondbolag.18 Det finns cirka 950 inhemska 16Gesetz über Kapitalanlagegesellschaften (KAGG) eller på engelska Act. 17Foreign Investment Act. 18FEFSI Country Report , 2001. tyska ucitsfonder och cirka 710 utländska ucitsfonder med tysk anknytning.19 Det samlade värdet på den tyska fondindustrin var år varav 436 miljarder var allmän- hetens fondandelar medan institutionella investerares fondkapital uppgick till . Allmänhetens fondförmögenhet ligger till stor del i aktiefonder och i obligationsfonder, men nära sparas i öppna fastighetsfonder. Fondförmögenheten fördelad på olika fondtyper . Källa: FEFSI Economic and Legal Situation in 2001/2002, Enligt den tyska fondlagen är investmentbolag kreditinstitut vars verksamhet är att med insatta pengar för insättarnas gemensamma räkning men i eget namn investera i tillgångar. Dessa investeringar skall följa principen om riskfördelning och andelsägarnas tillgångar skall hållas skild från investmentbolagets tillgångar. Investment- bolaget skall utfärda andelsbevis rörande de rättigheter, som insätt- arna genom sina insatser förvärvat. Den juridiska formen liknar således den som följer av den svenska lagen om värdepappersfonder. 19 FEFSI Country Report , 2001. ett aktiebolag eller ett GmbH.20 De pengar som andelsägarna sätter in bildar själva fonden. Den tyska lagstiftningen synes göra det möjligt för fondföretagen att i fondbestämmelserna ange vem som formellt sett är ägare till fondens tillgångar.21 Under alla omständ- ligheter måste fondens tillgångar hållas åtskilda från fondbolagets egna tillgångar. Det rättsliga förhållandet mellan fondbolaget och andelsägarna är ändå i princip det samma som i , dvs. med en kontraktsrättslig uppbyggnad. Fondverksamheten fordrar tillstånd och är underkastad tillsyn. I den tyska fondlagen finns detaljerade regler för hur en fond får placera sina medel och lagstiftningen anger olika möjligheter för olika sorters fonder. Den fondtyp som lagstiftningen i huvudsak är uppbyggd kring är värdepappersfonden, som får placera sina till- gångar i princip i enlighet med vad som följer av ucitsdirektivet. Enligt en särskild bestämmelse får dock den tyska värdepappers- fonden ha av sina tillgångar i olika penning- marknadsinstrument och till och med i banktillgodohavanden.22 En värdepappersfond får vidare avvika från begränsningsreglerna för att replikera ett index, om detta finns angivet i fondbestämmelserna och prospekten anger att principen om riskspridning har endast begränsad betydelse för fonden.23 Även investeringar i derivat- instrument tillåts. Vid sidan av värdepappersfonder medger den tyska lagen att det bildas penningmarknadsfonder och fonder som investerar i värde- papper i onoterade bolag.24 För de senare fonderna måste fond- bolaget upprätta ett särskilt avtal med det bolag fonden investerar i bl.a. med angivande av den period fonden skall engagera sig i bolaget. Dessutom måste innehavet värderas regelbundet. Även dessa fonder tillämpar principen om riskspridning. 20GmbH motsvarar i princip vad som i den svenska aktiebolagslagen benämns privat aktie- bolag. 21I Section 6 (1) i den engelska versionen av KAGG anges följande. The assets belonging to the investment fund may, persuant to the terms of contract governing the relationship between the investment company and the unit-holders, either be owned by the investment company or jointly owned by the unit-holders. 22Se närmare Section 8 (3) i den engelska versionen av KAGG. 23I den engelska versionen av KAGG, Section 8 c (3), talas om equity index which is the subject of futures contracts which are dealt on futures exchanges. 24Silent participations vilket kanske kan likställas med riskkapitalfonder. marknadsfond får som huvudregel inte placera av fondens värde hos samme emittent. För fonder som investerar i onoterade bolag är gränsen mot en enskild emittent likaså 5 pro- cent av fondens värde. Därtill får en sådan fond investera maximalt av fondförmögenheten i andelar i onoterade bolag. Vidare tillåter den tyska lagstiftningen fondandelsfonder, fastig- hetsfonder och blandfonder med såväl värdepapper som fastigheter. För dessa fonder gäller principen om riskspridning. En fondandels- fond får t.ex. inte placera av sina tillgångar i andelar i en annan fond. Därtill tillåts pensionsfonder att investera sina tillgångar i såväl värdepapper som fast egendom och värde- papper i onoterade bolag. På den tyska fondmarkanden finns två former av fonder som investerar i fastigheter, stängda och öppna fastighetsfonder. Stängda fastighetsfonder är juridiskt sett handelsbolag eller kom- manditbolag. Investeringar i ett sådant bolag är oftast låsta uppe- mot 15–och det förekommer knappt någon andrahands- marknad för andelarna. Bolagen, som riktar sig till allmänheten, måste följa den tyska lagen om prospekt. Många av dessa bolag har en låg men garanterad avkastning och har skattefördelarna varit stora. Intresset för denna typ av investeringar synes också ha avtagit i samband med att skattereglerna ändrades. I stället ökade sparandet i de öppna fastighetsfonderna. Reglerna för öppna fastighetsfonder återfinns i den tyska fond- lagstiftningen och den juridiska konstruktionen är densamma som för andra fonder. uppgick den samlade fondförmögenheten i sådana fonder till nästan , att jämföra med den totala fondförmögenheten om drygt 939 miljarder euro.25 Det är nästan uteslutande privatpersoner som investerar i öppna fastig- hetsfonder. Inflödet till öppna fastighetsfonder slog rekordet då över 14,5 miljarder sattes in. var nettoutflödet 5,5 miljarder och var det inflöde på . De öppna fastighetsfonderna tar en plats på marknaden som i närmast innehas av börsnoterade fastighetsbolag. 25 FEFSI Economic and Legal Situation in 2001/2002, . finns i princip inga renodlade börsnoterade fastighets- bolag. Ungefär var fjärde fastighetsaffär i görs av dessa fastighetsfonder. Det finns 19 öppna fastighetsfonder, varav den största, Grundwert-Fonds, har en fondförmögenhet . Fastighetsfonderna förvaltas företrädesvis av de stora bankerna. De öppna fastighetsfonderna kännetecknas av jämn avkastning. Investeringar i fastighetsfonder anses vara förhållandevis trygga och har vissa skattefördelar. De tyska skattereglerna medför att fonden själv inte beskattas. I stället beskattas utdelningen hos andelsägarna som inkomst av kapital. I vissa fall blir dessutom en del av utdelningen skattefri. En öppen fastighetsfond får investera i såväl bostadsfastigheter som kommersiella fastigheter, i vissa fall även i pågående byggnads- projekt och ärftliga byggrätter. Till viss utsträckning får fonden investera i fastighetsbolag. Det finns en rad begränsningsregler som tar sikte på att riskkoncentrationen inte skall bli allt för hög. Fonden måste till exempel äga minst tio fastighetstillgångar. Vidare får ett förvärv till sitt värde inte uppgå till av fondens samlade värde. Ett förvärv får inte ske förrän en särskild expertkommitté eller en revisor värderat tillgången. Dessa regler påverkar dock inte den civilrättsliga giltigheten av ett fastighets- förvärv. består av minst tre medlemmar. Dessa är ansvariga för värderingen av tillgångar i den mån detta anges i fond- lagen eller i fondbestämmelserna. Medlemmarna skall vara obero- ende, pålitliga och kompetenta med särskild kunskap i fastighets- värdering. I finns särskilda av staten godkända värd- eringsmän. Fonden får ha fler än en kommitté. Fastighetsfonden skall uppge sitt innehav tillsammans med om- fattande information samt det värde expertkommittén åsatt till- gångarna. Tillgångarna och fondandelarnas värde och inköps- respektive försäljningspris måste fastställas åtminstone en gång . sätts priset per andel . Fastig- hetsfonden måste ha av sina tillgångar i likvida medel åsyftade bland annat att användas till inlösen av andelar. Det är dock ovanligt att fonden har så låg likviditet. Ofta uppgår likviditeten till . Om de kontanta medlen är slut kan fonden neka inlösen under en i fondbestämmelserna angiven tidsperiod. Därefter måste fonden sälja av sitt innehav såvida detta inte är orimligt. Återlösen måste dock alltid ske från begäran, eller, om detta anges i fondbestämmelserna, . 4.7.4Spezialfonds (riktade till institutionella investerare) I skiljer man på Publikumsfonds som är öppna för allmän- heten och Spezialfonds. Spezialfonds är i regel förbehållna institu- tioner.