sou · GQB391d1 · 2003-01-01 00:00:00 — När klassamhället är utplånat i alla av- seenden dör också staten bort.12 I det handlingsprogram som också antogs fanns tolv punkter. Bland punkterna fanns krav på sänkt hyra, sänkt skatt för de arbe- tande samt inga anslag till den borgerliga militärapparaten.13 Vid bildandet hade förbundet redan två pressorgan, , samt det teoretiska organet . hade bokhandeln öppnat på i . I fanns som kom att fungera som förbundets bokhandel.14 Medlemskap kunde enligt stadgarna vinnas av den som godkän- de förbundets grundsatser, stadgar och handlingsprogram. Något formellt krav på genomgångna studier i marxismen-leninismen fanns inte. När studieverksamheten kom igång mer på allvar kom det dock att i regel fungera så att för medlemskap krävdes genomförd grundkurs och kandidatkurs. Inledningsvis torde åtskilliga medlemmar i ha fortsatt vara medlemmar i . utträdde t.ex. först och inom Lunds kommunistiska arbetarkommun fanns en be- tydande fraktion som även var medlemmar i . I KFML:s teo- retiska tidskrift lämnades också i en uppsats KFML dokument 1972. 13Kommunistiska förbundets handlingsprogram. Gnistan nr 4/1967. 141978 skulle antalet Oktoberboklådor ha ökat till 51 stycken. Den sista bokhandeln lades ned 1989. 1970 bildades som gick i graven 1982. utrymme för att kampen delvis kunde fortsättas inom VPK.15 Ideologiskt knöt KFML an till kominterntraditionen och de fem stora, , , , och . Framför allt var det som lästes, citerades och diskuterades. En storsäljare för KFML och var Citat ur ordförande verk, populärt känd som Maos lilla röda. Den tionde upplagan i översättning av kom 1979. användes fli- tigt internt, särskilt , för att motivera och inspire- ra och utgjorde huvudverket i KFML:s grundkurs där även verk av och liksom det Kommunistiska manifestet ingick. En första svårare prövning för KFML kom i och med den s.k. rebellrörelsen. hade kritik upp- kommit inom KFML:s avdelning i . Bl.a. kritiserades för- bundsledningen för att tänkande givits alltför liten plats i förbundets ideologi. Flera av förgrundsgestalterna, bl.a. och , utpekades som falska auktorite- ter. I stället för den revolutionära kampen i förklarade re- bellerna att huvudmotsättningen låg mellan USA-imperialismen och de förtryckta folken i , och . Denna kamp borde därför enligt rebellerna utgöra huvuduppgiften även för svenska revolutionärer. skulle överföras till svensk mark och de svenska kamraterna bilda celler till kommunistiska parti. hade rörelsen spridit sig till när- stående grupper som FNL-grupper, Clarté och SDS. I och verkade en grupp med liknande inriktning som kom att kallas appelianer. Detta med hänvisning till den and- lige lärofadern, dansken som i tidskriften nistisk Orientering lanserade teorin om att de västerländska arbe- tarna var mutade. Rebellrörelsen kom snabbt att urarta till en sekt- liknande, bisarr företeelse med inslag av psykisk och fysisk tortyr som dock började att bryta samman. konstaterades inom KFML att Clartésektionerna i och fortfarande behärskades av rebeller samt att FNL- rörelsen drabbats hårt. I uppgavs mellan en tredjedel och hälften av medlemmarna ha lämnat lokalgrupperna. Appelia- nerna i under ledning av utgav 15 Vad bör göras – närmaste uppgift. nr 3/1967. 1968 som hann utkomma i tre nummer in- nan den lades ned. Som politisk kraft var dock rebellrörelsen ett av- slutat kapitel redan sensommaren 1968.16 Uppgörelsen med rebellerna blev kostsam för den marxist- leninistiska rörelsen, inte bara i förlorade medlemmar. Historikern menar i en uppsats i boken att för att segra i den fruktansvärda holmgången med de troende maoisterna hade de som blev kvar tvingats att delvis anta samma övertygelse.17 Förmodligen ligger det mycket i detta. Som framgår nedan kom kongressen 1969 att hårdare betona samhörigheten med tänkande och kulturrevolutionen. KFML:s intern- bulletin skulle fyllas med Mao-citat ägnade att motivera den linje eller de förslag som däri förespråkades. genomförde KFML under stor hemlighet sin första kongress varvid anslutningen till den kinesiska linjen ytterli- gare accentuerades. Handlingsprogrammet kompletterades nu med en punkt om att förbundet skulle bedriva propaganda för den kine- siska kulturrevolutionen. Detta eftersom kulturrevolutionen lett till att är det mest demokratiska samhälle som mänsk- ligheten känner. I förbundets grundsatser kompletterades skriv- ningen att KFML står på marxismen-leninismens grund med tillägget tänkande. Stadgarna ändrades också vil- ket enligt tidningen gav ökad vikt vid den proletära disci- plinen och arbetsplikten.18 Att döma av Gnistans kongressreferat var det ett optimistiskt förbund som såg ljust : Oss hör framtiden till, och fortsätter vi på den inslag- na vägen, kommer vi med säkerhet att krossa borgar- na och deras agenter.19 16Angående rebellrörelsen se , : Rebellerna i . Dokumentation, kritik, vi- sion. 17Arvidsson, : Minne av 1968, i Det röda . Lunds universitetshistoriska säll- skap. 1998, s. 60. var inne på en liknande tanke då han hävdade att KFML har sugit upp många negativa sidor hos rebellrörelsen. Dokumentation, kritik, vision. Författarförlaget 1971, s. 117. 18KFML-kongressen: Det revolutionära kader skapas i studier och kamp. Gnistan nr 1/1969. Förutom de ovan nämnda förändringarna beslöt också kongressen 1969 att sätta de marxist-leninistiska studierna i centrum.20 Att studierna utgjorde grunden för det revolutionära arbetet var ett ofta återkommande tema i den interna KFML-retoriken vid denna tid.21 2.2.3KFML splittras 1970 – och 1972 Trots de optimistiska tongångarna från kongressen 1969 blev 1970 åter ett prövningens år för KFML med stor inre splittring. visade sig inre motsättningar rörande KFML:s agerande i gruvarbetarstrejken där de interna kritikerna ansåg att förbundet varit för passivt. framkom motsättningar röran- de avvägningen mellan kampen för dagskraven och kampen för so- cialismen. En grupp med förankring framför allt i önska- de en linje där de revolutionära slutmålen tydligare lyftes fram. KFML:s förbundsledning ansågs i alltför hög grad lägga fokus på dagskrav som hyror och skatter. Ytterligare en tvistefråga var huru- vida KFML borde samarbeta med borgerliga organisationer, t.ex. CUF, inom ramen för Röd på . Vid ett sammanträde med förbundsstyrelsen beslöts dock enhälligt att skjuta upp diskussionen till efter valet. uppkom dock nya motsättningar då Göteborgsavdelning- en beslutade att föra fram förslaget att KFML-medlemmarna i DFFG skulle verka för att få DFFG att i valet uppmana alla ärliga anti-imperialister att stödja KFML i valet . Den linje som beslutat var mer försiktig och gick ut på att DFFG:s propaganda skulle syfta till att femlingspar- tiernas reaktionära Vietnampolitik avslöjas och KFML:s riktiga lin- je framhållas. Vid det fraktionsmöte som KFML höll inför avvisades dock Göteborgsavdelning- ens linje eftersom det ansågs att den skulle skada DFFG:s möjlig- heter att samla människor med olika politiska åsikter i FNL- rörelsen. Även KFML:s arbetsutskott och förbundsstyrelse anslöt sig till denna linje. Mot förbundsstyrelsens beslut reserverade sig tre ledamöter med vice ordföranden i spetsen.22 20Kommunistiska förbundet har startat rätt och kan nu inte längre hejdas av någon. De marxist-leninistiska studierna i centrum – en riktig linje. Gnistan nr 2/1969. Studera för att göra revolution. Gnistan nr 8/1969, Studera marxismen-leninis- men!. Gnistan nr 1/70. 22Till KFML:s avdelningsstyrelser och medlemmar som arbetar i DFFG. Kommentar till dis- kussionerna angående DFFG:s uppgifter i valet. Akt 15:4/5a löpnr 9. uppenbarade sig ännu en tvistefråga gällande polisfackets kamp för högre löner. Inom KFML fanns oli- ka uppfattningar om hur förbundet skulle ställa sig till detta. Göte- borgsavdelningens ordförande tvekade dock inte och i en artikel avsedd för Gnistan tog han klart ställning mot polisen. Artikeln avslutades med en rak uppmaning till poliser: Skaffa er ett hederligt arbete, byt jobb!. Gnistan vägrade dock ta in artikeln med motiveringen att frågan inte diskuterats inom för- bundsstyrelsen. Det dåliga valresultatet (0,för KFML) torde ha bidragit till att öka den inre spänningen. I samband med ett par möten blev motsättningarna ohållbara och förbundsstyrelsen krävde att de tre oppositionella ledamöterna samt skulle underordna sig den demokratiska centralismen och rätta in sig i ledet. Oppositionen, som kallade sig den principfasta arbetarminoriteten, framhöll att det inom förbundet vuxit fram ett proletärt centrum i och vägrade att underordna sig förbundsstyrelsen. senare, vid en konferens i bildades KFML(r). 1972 drabbades KFML av ytterligare inre splittring. Flera avdel- ningar bl.a. i och i närmade sig KFML(r). I tog de fronderande medlemmarna även över stadens Oktober- bokhandel som började sälja Proletären. I och även på andra orter bildades Marxist-leninistisk fraktion (MLF) som dock gick upp i KFML(r). KFML sökte å sin sida åstadkomma en enad vänster och hölls en rad sam- manträden med ledande företrädare för . Samtalen gällde för- sök att få till stånd samarbete om t.ex. 1 majdemonstrationer, en- hetsfront mot EEC samt samverkan i valet . På den sista punk- ten avböjde dock VPK samarbete och KFML fick nöja sig med stöd från MLK som också 1970 uppmanat sina medlemmar att rösta på KFML.23 1973 genomförde KFML det som allt sedan bildandet ti- digare varit målsättningen; att återskapa ett revolutionärt kommun- istiskt parti i . KFML blev nu SKP och försågs även med ett ungdomsförbund, Röd ungdom (RU), vilket i likhet med det gamla SKP:s Demokratisk Ungdom i formell mening var partipolitiskt oberoende. Vid sina respektive kongresser 1977 blev Röd ungdom och Clarté mer formellt knutna till SKP. Röd Ungdom som utgav 23 Om försöken till samarbete med VPK se bl.a. 25/4 1972 och Norrskensflam- man 9/12 1972. Klipp i akt 15:4/5a löpnr 18. Hotet från vänster SOU 2002:91 tidningen sammanslogs 1983 med MLK vars organ Stormklockan nu blev . 2.2.41975-1980 – avhopp och uteslutningar 1970-talets andra hälft blev för SKP en orolig tid med stor inre splittring och en mängd avhopp och uteslutningar. Vid den andra kongressen 1976 fick partiets vänsterfalang ökat inflytande.24 Detta medförde i sin tur att den interna säkerhetspolitiken eskalerade och medlemmarna uppmanades uppträda under täcknamn.25 Möjligen var det också i denna veva som hemliga medlemskap började före- komma inom partiet. Den interna säkerhetspolitiken har av en av dess arkitekter senare kallats en förövning inför en eventuell ille- galitet.26 Partikongressen 1976 gjorde också upp med enad väns- ter-linjen som stämplades som högeropportunism. Valet 1976 blev dock ytterligare ett i raden av förlustval för SKP. Flera internatio- nella händelser bidrog också till att partiet fick problem med orien- teringen. 1975 avslutades och året därpå avled . Att den kinesiska ledningen nu började omvärdera kulturrevolutio- nen rubbade cirklarna för SKP som länge betraktat denna som ett verksamt vapen mot kontrarevolutionära idéer. 1977 blev motsättningarna mellan SKP:s två förebilder, och , tydliga vilket också ställde till problem för de svens- ka maoisterna. Lösningen på de inre motsättningarna blev ofta fraktionsstrider och uteslutningar. Särskilt uppmärksammat blev fallet . Ring, som lämnade SKP , kritiserade öppet att partiet lämnat enad vänster-linjen och fick stöd från en del medlemmar. Partiledningen svarade med att gå ut med en lojali- tetsförklaring som alla medlemmar förutsattes skriva under: Jag fördömer splittringsförsök av SKP ef- tersom SKP är det . 241980 beskrev partistyrelsen detta skede så här: En vänstersekteristisk strömning växte fram och blev ledande för partiets arbete 1976-77. Stora fel gjordes härigenom på olika om- råden och det har tagit mycken tid och kraft att korrigera den. Partistyrelsens politiska rap- port till SKP:s 3:e kongress 1980, s. 50. 25Augustsson, och , : Maoisterna s. 139-141. 26Lindblom, : Vänsterns väg. Behöver ett revolutionärt parti en säkerhetspolitik? nr 4/1997. Lind- blom framhåller också att täcknamnen syftade till att skydda personer som inte var kända ut- åt, bl.a. de som var hemliga medlemmar. mer att försvara enheten, bekämpa fraktionsverksam- het och följa partibesluten.27 Många vägrade skriva under och blev uteslutna. av medlemmarna sägs ha försvunnit i detta skede och flera av dem som varit ledande i KFML:s begynnelse uteslöts, bl.a. Bo Gustafs- son, och . var det vänsteroppositionens tur att bli utesluten och återigen förlora- de SKP en stor andel medlemmar och partiarbetare. Parallellt med denna inre strid skärptes SKP:s antisovjetiska lin- je på ett markant sätt. 1974 inleddes något av en kampanj där utpekades som en aggressiv och imperialistisk supermakt och ett hot mot världsfreden.28 I Internbulletinen nr 3/76 kallade SKP:s verkställande utskott för huvudfienden till världens folk. Den anklagades också för tendenser till anpass- ningspolitik gentemot . ansågs Sov- jets expansionism gått så långt att betecknade den världspolitiska situationen som en förkrigstid.29 2.2.51980-talet – från SKP till Solidaritetspartiet blev det alltmer uppenbart att SKP hade stora problem. De föregående årens uteslutningar och avhopp hade med- fört att partiet på många håll i landet förde en tynande tillvaro. Den utåtriktade verksamheten var blygsam och flera Oktoberboklådor fick lägga ned verksamheten. höll SKP sin tredje kongress och antog nu ett partiprogram i egentlig mening. En politisk rapport antogs också där några av de föregåen- de årens uteslutningar kritiserades. Kongressen beslutade vidare att tidskriften skulle läggas ned samt att Röd Ung- dom och MLK skulle förenas i en gemensam organisation. I sam- band med det skulle MLK:s medlemmar få rätt att bli medlemmar i . 27Citerat efter , och , : Maoisterna s. 118. ansågs tydligen så farlig att SKP beslöt att ägna honom en drygt 40-sidig broschyr där hans, i parti- ets ögon, dåliga egenskaper redovisades på ett mycket ingående sätt. Se Ur det kommunis- tiska partiet stiger en borgerlig arbetarpolitiker fram – en polemik mot . SKP, Okto- berförlaget, 1977. 28Se t.ex. det studiematerial för den ideologiska skolningkampanjen som SKP gav ut : , och Ek, : . Förtryck och aggression i socialismens namn. Ok- tober, 1974. 29Partistyrelsens politiska rapport till SKP:s 3:e kongress 1980 s. 23-24 och 53. bildades SKP (ml) bl.a. av delar av den vänster- opposition som lämnat eller uteslutits ur SKP. En del avdelningar bl.a. den i samt majoriteten av medlemmarna i och valde att ansluta sig till den nya organisationen. Den kritik som SKP (ml) riktade mot SKP var att partiet mer eller mindre blivit socialdemokratiskt samt var alltför troget mot . Dessutom vände sig vänsterutbrytarna mot SKP:s, som man såg det, ensidiga fokusering på krigsfaran och det sovjetiska hotet. 1986 byttes stora delar av partistyrelsen ut, ett nytt program an- togs och SKP bytte namn till Solidaritetspartiet. Solidaritetspartiet, som förespråkade demokratisk revolutionär socialism lades 1990 ned som riksorganisation. Vid KFML:s bildande hade förbundet flera medlemmar som invalts som ledamöter i kommuner och landsting som representanter för det gamla SKP, bl.a. . Samtliga dessa mandat gick dock förlorade. I riksdagsvalet fick KFML 21 238 röster () vilket sågs som ett misslyckande. Det skulle dock visa sig att detta blev KFML/SKP:s bästa riksdagsval. talet förlorade partiet röster och 1982 uppmanades medlemmar och sympatisörer att rösta på Socialdemokraterna i riksdagsvalet. Beslu- tet, som fattades av partistyrelsen , motiverades i Gnistan med att det gällde att bidra till att högeroffensiven stop- pades.30 I kommunalvalen gjorde KFML/SKP dock allt bättre ifrån sig . erövrades ett första mandat i Ströms kommun i . Detta gick dock förlorat 1973 men fick sin er- sättning i där förbundet lyckades ta ett mandat. val erhölls ett andra mandat i och 1979 tillkom representation i , , och . 1982 gjorde ett mycket hårt sargat SKP paradoxalt nog sitt bästa kom- munalval och tog tre mandat både i och i samt ett mandat i och ett i Vallentuna.31 Vid ombildningen till Solidaritetspartiet (SOL) 1986 hade SKP mandat i , Vad- 30SKP stöder SAP i valet! Gnistan nr 7/1982. 31Kommunala valresultat för 1970-1982 finns i: Skorpen, : Maoisme på norsk og svensk. Ei komparativ analyse av den norske og svenske ml-rørslas organisatoriske styrke og einskap . Hovedfagsoppgave, 1995. SOL kom att fortsätta på lokal nivå i där partiet erövrade tre mandat. Att bedriva kommunistiskt soldatarbete och därigenom bekämpa den borgerliga militärapparaten från insidan, har sin ideologiska grund i texter av från 1900-talets början.32 höll den bildade Komintern sin andra världskongress varvid bl.a. antogs 21 teser utgörande villkor för medlemskap i . Det fjärde villkoret behandlade den kommunistiska propagandan inom armén: Plikten att utbreda kommunismens idéer innebär också en särskild plikt att bedriva en systematisk och ihärdig propaganda inom armén. Där denna agitation hindras av undantagslagar bör den bedrivas illegalt. Att ge avkall på ett sådant arbete vore liktydigt med ett förräderi mot den revolutionära plikten och oför- enligt med anslutning till Tredje Internationalen.33 Vid den 1928 fick Komintern ett utförligt program samt definitiva stadgar. Komintern formulerade också nu en allmän linje för soldatarbetet: Därför måste de kommunistiska partierna, när frågor- na uppkommer om inträde i den borgerliga armén el- ler militärtjänstvägran (bojkotten), i allmänhet råda arbetarna och de fattiga bönderna att avvisa parollen om militärtjänstvägran, i stället lära sig vapenhantver- ket i armén och utföra revolutionärt arbete och vända vapnen mot bourgeoisin.34 32Se t.ex. The Military Programme of the Proletarian . Collected Works, Vol- ume 23, s. 77-87. Uppsatsen skrevs ursprungligen på tyska för publicering i , och . Någon publicering kom dock inte till stånd . publicerades dock artikeln med titeln programm der proletari- schen Revolution i tidskriften nr 9-10 1917. . 33Citerat efter , : Kommunisterna. Tiden, 1949, s. 66. 34Citerat efter Krigsmakten under kapitalismen – en soldatbroschyr. Utarbe- tad av KFML, 1972, s. 19. Inom det till Komintern anslutna SKP var det framför allt ung- domsförbundets, SKU, uppgift att leda arbetet inom militärappara- ten. Genom propaganda i flygblad, soldattidningar och huvudorga- net Stormklockan försökte ungkommunisterna föra den revolutio- nära kampen på de militära förbanden. kom SKP att ändra inställning till det nationella försvaret och soldatarbetet liksom senare även ungdomsförbundet lades ned. Den linje som SKP kom att driva inom och senare inom antikärnvapenrörelsen var i huvudsak pacifistiskt orienterad.35 När man inom KFML och Clarté åter började diskutera soldatarbetet fanns det alltså en tradition från Komintern och SKP/SKU att bygga på. Yt- terligare inspiration kunde hämtas från vars uttalan- de att varje kommunist måste inse sanningen i orden den politiska makten växer ur gevärspipan ofta citerades.36 I janu- ari-februari 1968 började frågan om deltagande i militärapparaten debatteras inom Clarté i . Debatten lär inte ha förts sär- skilt intensivt men enligt uppgift ska allt fler kamrater nu gått in för linjen att delta i militärapparaten. Försök till cellbildning, eller progressiva grupper, med politiskt likasinnade ska också ha före- kommit.37 Vid KFML:s andra kongress fastslogs att förbun- dets linje var att medlemmar och sympatisörer borde göra militär- tjänst samt att förbundet skulle organisera och leda arbetet bland soldaterna.38 Ordalydelsen i handlingsprogrammet ändrades nu till att KFML också skulle avslöja och bekämpa den borgerliga mili- tärapparaten.39 Det soldatarbete som kom att bedrivas synes ha varit sporadiskt men ska bl.a. ha inbegripit fraktionsmöten inför inryckningarna. kom dock allt fler KFML-medlemmar att rycka in och ett värnpliktsutskott tog form med säte i . Arbetet började komma igång med att bilda kärnor på de militära förbanden och inleddes utgivningen av som dock vid splittringen följde med utbrytarna i 35Krigsmakten under kapitalismen – en soldatbroschyr. Utarbetad av KFML, 1972, s. 18-25. 36Maos lilla röda. Citat ur ordförande verk. Tranan, 1994, s. 43. 37Militärfrågan i m-l-rörelsen och 1970. , F 6 vol 1. Antaget vid KFML:s andra kongress, . KFML dokument 1972. KFML(r). Soldatarbetet fortsatte även inom KFML och hölls i samarbete med Clarté en soldatkonferens med representanter för 13 regementen. Ett soldatutskott tillsattes och en resolution antogs rörande linje i soldatar- betet. Enligt resolutionen var militärapparaten kapitalistklassens yttersta garanti för att slå ner proletariatets kamp för socialismen. Därför var det också nödvändigt att ersätta den borgerliga militär- apparaten med folkets beväpning under socialismen. Målsättning- en med soldatarbetet formulerades på följande sätt: Vår uppgift är att avslöja och bekämpa den borgerli- ga militärapparaten. En förutsättning är att vi formu- lerar soldaternas krav och kämpar för att de genom- drivs. Denna kamp som vi utlöser, organiserar och le- der gör det möjligt att avslöja militärapparatens klass- karaktär, vinna soldaterna för socialismen och ytterst – i en revolutionär situation – vända vapnen mot bourgeoisin.40 I soldatarbetet ingick också att försvara soldaterna från det militä- ra systemets övergrepp och orättvisor. De soldatfackliga kraven skulle förenas med de mer långsiktiga målen och användas som hävstänger (medel) för det socialistiska propagandaarbetet. Bland de mest aktuella uppgifterna nämndes kamp mot den oreglerade arbetstiden, mot befälens bestraffningsrätt, mot de usla ekono- miska förhållandena samt mot de planerade statliga vpl- föreningarna. I resolutionen framhölls också att för att utveckla kampen på ett riktigt sätt var det nödvändigt att organisera solda- terna i någon form av facklig front, där är dri- vande och ledande.41 Som ytterligare ett led i soldatarbetet började KFML i samarbe- te med Clarté 1971 att ge ut tidningen . KFML:s linje inom soldatarbetet presenterades tämligen utförligt i en broschyr utgiven 1972.42 Redan i inledningen slogs fast att så här ska det va- ra: 40Resolution angående linje i soldatarbetet. Antagen vid KFML:s och Clartés soldatkonferens [1971] i . , F 6 vol 1. 42Krigsmakten under kapitalismen – en soldatbroschyr. Utarbetad av KFML, 1972. Alla grader och ranger är nu avskaffade. Officerare och soldater bor ihop på samma villkor. De kritiserar varandra och diskuterar alla frågor gemensamt. Naturligtvis finns det inga speciella befälsmässar och liknande saker. Den enda skillnaden man kan iaktta, är att befälen ofta är äldre än soldaterna. Befälen är ofta först att hugga i, när det gäller de hårdaste, tyngsta och besvärligaste jobben. Framför allt måste de acceptera kritik från soldaterna. Allt detta bidrar till att soldaterna respekterar sina befäl.43 Citatet var hämtat ur en artikel i tidningen med titeln i berättar. Som en motpol till det kinesiska exemp- let ställdes det kapitalistiska med sin på kadaverdisciplin grundade krigsmakt. Med detta som utgångspunkt förklarade KFML att vi kommu- nister går alltså in i den borgerliga militärapparaten för att bekämpa den inifrån. Som kampformer nämndes maskningsaktioner, kol- lektiva sjukmönstringar och strejker. Organ som förbandsnämnder och värnpliktskonferensen betecknades som skendemokratiska inrättningar som dock kunde utnyttjas för att bedriva soldatfacklig propaganda. Soldatarbetet skulle emellertid enligt KFML inte tol- kas som förberedelser för landsförräderi. I broschyren framhölls att när det gällde rättfärdiga krig dvs. uppror mot förtryck, som kampen i , eller försvarskrig, som kampen mot nazister- nadär står kommunisterna alltid i första ledet och offrar sig hel- hjärtat för den nationella enheten. Det fanns emellertid andra sor- ters krig där den kapitalistiska jakten på ökade profiter ledde till konfrontation mellan olika kapitalintressen och länder. Som exem- pel nämndes .