sou · GQB320 · 2003-01-01 00:00:00 — *erbjuder kurser om offentlig information och ger ut och distribuerar offentliga publikationer; *bistår institutioner som önskar genomföra utvärderingar av *vägleder genom telefoni och på andra sätt medborgarna om vilka offentliga institutioner de ska vända sig till i olika frågor. I uppdrag angavs att huvudmål var dels att stärka medborgarnas och för- valtningens möjligheter att hitta i den offentliga sektorn, dels att skapa ökad tillgång till elektronisk självbetjäning och bättre offentlig kommunikation. Stärka medborgarnas och förvaltningens möjligheter att hitta bland det offentliga Detta mål uppfyller Statens information dels genom att skapa överblick och tillhandahålla lättförståelig information, dels genom att bygga virtuella broar mellan de offentliga organen med hjälp av IT. har gjort bedömningen att det är nöd- vändigt att producera översiktsinformation som ger användarna en grundläggande introduktion till ett konkret ämne över hela den offentliga sektorn. Vidare ska varje enskild institution i den offent- liga sektorn i ökad utsträckning bidra med information för att informationen i den offentliga sektorn ska länkas samman. Statens information arbetar därför såväl med att producera egen samhälls- information som med att främja att enskilda förvaltningar är med i en gemensam produktion av data som länkas samman. Som ett led i arbetet att underlätta medborgarnas och förvalt- ningens tillgänglighet till det offentliga etablerade ett nytt informationstorg via danmark.dk. Danmark.dk har emellertid funnits på Interne t . omfattar i första hand alla Statens Utgångspunkter för överväganden kring huvudmannaskap och organisationsform Informations produkter, men avsikten är att danmark.dk på ska fungera som den samlade ingången till hela den offentliga sektorn i . Skapa ökad tillgång till elektronisk självbetjäning och bättre offentlig kommunikation. För att uppfylla detta mål är dels främjare av utvecklingen av digital förvaltning, dels ett kunskapscenter för digital förvaltning och medborgarkommunikation. Danmark.dk utvecklas som den samlande nationella portalen för information och självbetjäning i förhållande till det offentliga. Genom det redaktionella arbetet med danmark.dk har byggt ett brett kontaktnät bland kommuner, län och andra statliga institutioner. Kontaktnätet är grunden för den digitala sammanlänkningen av det offentliga på nätet. utveckling och drift av digitala medier innebär ett ständigt lärande om digital information. Denna kunskap omsätts i krav och råd. Den löpande utvärdering av offentliga webbplatser som genomför – och som bland annat resulterar i utnämningen bäst på nätet – är en viktig verk- samhet för att öka den gemensamma kunskapen och är ett incitament för att driva den offentliga digitaliseringen i avsedd riktning. Parallellt med detta följer utveck- lingen av den offentliga kommunikationen generellt. är avsikten att skapa det offentliga för kunskap och erfarenhetsutbyte i fråga om digital förvaltning och med- borgarkommunikation. producerar följande Internettjänster: danmark.dk, NetTidene.dk, denmark.dk och samt följande tryckta publikationer: Statstidene, , Status, Udbudsavisen och Kongelig dansk Hof & Statskalender. Dessutom samordnas och förmedlas information till medborgarna i form av OBS-inslag på TV. Netboghandel har en samlad överblick över alla statliga publikationer, som kan beställas därifrån. Utgångspunkter för överväganden kring huvudmannaskap och organisationsform Danmark.dk är en guide till hela det offentliga . Från danmark.dk kan man nå offentlig information, lagstiftning och dem som arbetar i den offentliga sektorn. Informationen är avgränsad på så sätt att man via danmark.dk bara når offentlig samhällsinformation och att det från danmark.dk bara finns länkar till organ som omfattas av Kongelig dansk Hof & Statskalender. På danmark.dk finns det en ingång till samhällsinformation som bygger på en livssituationsstruktur – Samfundsnögeln – som mot- svarar den svenska Samhällsguiden. Via Samfundsnögeln tillhanda- hålls samhällsinformationen i form av korta introducerande informationstexter. I viss mån finns det länkar vidare från dessa korta informationstexter till det organ som ansvarar för verksam- heten, men bara om det anses nödvändigt för förståelsen av infor- mationen. Informationstexterna produceras av en redaktion på . Texterna kvalitetsgranskas av det offentliga organ som har sakansvar för den aktuella informationen. Detta kvalitets- säkringsarbete sker fortlöpande allt eftersom ändringar görs i texterna. Ca åtta-nio personer arbetar i redaktionen med att sammanställa och producera information. Den tekniska driften av portalen är utlagd och sköts således inte av . Genom det egenproducerade innehållet skiljer sig danmark.dk i denna del från SverigeDirekt och norge.no. Det kan nämnas att Samfundsnögeln inte längre ges ut i tryckt version utan bara finns tillgänglig elektroniskt via danmark.dk. Det finns också en ingång som bygger på den organisatoriska strukturen i samhället: under Myndigheter finns det telefon- nummer, adresser och webbadresser till olika offentliga organ, däribland statligt ägda bolag. Där finns också en alfabetisk förteck- ning över alla personer som arbetar i den offentliga förvaltningen i . Dessa uppgifter hämtas ur Hof & Statskalendern som producerar. Under rubriken finns de flesta statliga publikationer och länkar till elektroniska utgåvor. Tryckta publikationer kan beställas via den elektroniska bokhandeln. Från Infotorv finns det länkar till ett flertal offentliga webb- platser, bl.a. elektroniska bokhandel (netbog- handel.dk) och sökmotorn detOffentlige.dk som söker på 3 600 offentliga webbplatser. Utgångspunkter för överväganden kring huvudmannaskap och organisationsform Redaktionen för Danmark.dk tar emot omkring 2 300 skriftliga frågor . Det tar uppskattningsvis att besvara dessa frågor. De flesta som ringer och ställer frågor per telefon vänder sig till telefonupplysningstjänsten 1881 (jfr nedan). Vissa samtal rings dock direkt till danmark.dk. Det förs dock inte någon statistik över dessa frågor. har haft en telefon- upplysningstjänst där man kan få information om vart man ska vända sig för att få information inom ett visst område. har tjänsten utökade öppettider. Tjänsten, som nås på telefonnumret 1881, är öppen måndag - . Målet är att 1881 ska göra det möjligt också för medborgare utan tillgång till Internet att komma i kontakt med den offentliga sektorn utanför ordinarie kontorstid. Via 1881 får användarna svar på sina frågor eller blir hänvisade till det organ som har sakansvar för den aktuella frågan. Ca 4,5 årsarbetskrafter arbetar med telefonupplysningen. Telefonupplysningen tar emot ca 200 förfrågningar per dag. Den genomsnittliga samtalstiden uppgår . Den norska regeringen och styrelsen i Kommunenes Sentral- forbund (den norska motsvarigheten till ) har beslutat att det ska etableras en gemensam ingång till all offentlig information på Internet. Tjänsten, som har fått namnet norge.no, togs i bruk . Tjänsten hade då utvecklats under ca . hade en arbetsgrupp i en förstudie föreslagit att det skulle inrättas en gemen- sam ingång till offentlig information på Internet. Verksamheten bedrivs sedan starten i projektform. Projektet avslutades vid början av 2002. uppdrog man åt ett privat företag att utvärdera tjänsten norge.no för att man ska ta ställning till om norge.no ska bli en permanent tjänst. I uppdraget ingick bl.a. att göra användarundersökningar och användartest. Utgångspunkter för överväganden kring huvudmannaskap och organisationsform Utvärderingen skulle vara klar . stod det dock klart att verksamheten skulle fortsätta efter . Norge.no är ett delprojekt under den norska regeringens program Ett enklare . Arbeids- och administrations- departementet och Kommunenes Sentralforbund äger tjänsten norge.no till lika delar. Projektet styrs av en styrgrupp med representanter från Arbeids- och administrationsdepartementet och Kommunenes Sentralforbund. Fylkesmannen (motsvarigheten till ) i Sogn och Fjordane har i uppdrag att svara för redaktionen. Vilken organisationsform som verksamheten kommer att bedrivas i sedan projektet avslutats är fortfarande en öppen fråga. Det är inte heller klart om norge.no ska fortsätta vara en länksamling eller om innehållet ska utvidgas. Det sammanhänger med vilken roll norge.no ska ha . Norge.no är en offentlig portal som ska bidra till att förvaltningen framstår som en helhet. Tjänsten har såväl medborgare som för- valtningen som målgrupp. *att norge.no ska göra det enklare för användarna att hitta offentliga tjänster och offentlig information; *att norge.no ska stimulera till att flera offentliga instanser blir tillgängliga via Internet och *att ingången ska bidra till att öka kvaliteten på de offentliga tjänsterna på Internet. Utvecklingen av norge.no sker genom ett samarbete mellan (avdelningen för kommunikationsutveckling, som fram var en särskild myndighet: Statens informasjonstjeneste) och Fylkesmannen i Sogn og Fjordane. har ett särskilt ansvar för att tillse att norge.no bidrar till att öka användningen av och kvaliteten i förvaltningens använd- ning av Internet. Fylkesmannen i Sogn och Fjordane svarar för det dagliga tekniska och operativa driftsansvaret samt för utvecklingen av portalen. För att säkra en gemensam och god utveckling av tjänsten norge.no har man upprättat en gemensam projektgrupp med företrädare för redaktionen och . Utgångspunkter för överväganden kring huvudmannaskap och organisationsform norge.no omfattade ca , vilket motsvarade . Tre personer arbetar i redaktionen för norge.no. Norge.no är till sin uppbyggnad lik SverigeDirekt. I princip producerar inte redak- tionen något eget redaktionellt material. På webbplatsen finns dock redaktionell samhällsinformation under rubriken informasjon uppdelad i 25 olika ämnesområden. Dessa texter är utdrag ur Samfunnsboka. har ansvaret för att uppdatera den informationen. Det har förts en diskussion huruvida samhällsinformationen skulle tas från Samfunnsboka eller om informationen skulle hämtas från de myndigheter som hade sak- ansvaret för de olika frågorna. Den samhällsinformation som finns i Samfunnsboka är mycket koncentrerad och lättläst. På de enskilda myndigheterna är informationen inte sammanfattad på samma sätt. har tagit ansvar för att informationen upp- dateras. Det har därför inte varit aktuellt att utvidga redaktionen för norge.no för att den skulle producera informationstexter. Redaktionen anordnar inte själv utbildningar för informations- producenter men inbjuds och medverkar i kurser som andra anordnar. Avgörande för om norge.no ska länka till en viss webbplats är om webbplatsen är helt och hållet offentligt ägd och styrd. Anledningen till detta är att norge.no är en offentlig tjänst. Man länkar t.ex. inte till en offentlig tjänst som är privat styrd, inte till politiska partier eller enskilda organisationer som t.ex. Röda korset. äger delar av Norsk Hydro och Posten men norge.no länkar inte till dessa eftersom de bedrivs i aktiebolags- form och styrgruppen har bestämt att norge.no inte ska länka till den organisationsformen. Förhållningssättet har varit detsamma sedan norge.no började. har sakansvaret för utvecklingen av informations- politiken. har tagit fram kvalitetskriterier som används vid kvalitetsmärkning på norge.no. Utgångspunkter för överväganden kring huvudmannaskap och organisationsform tagna utifrån fyra olika aspekter: aktualitet, användarvänlighet, öppenhet och teknisk tillgänglighet. Redaktionen för norge.no ansvarar för kvalitetsgranskningen av webbplatserna. Om en webb- plats uppfyller de framtagna kvalitetskriterierna märks den på visst sätt. Uppfyllandet av kvalitetskriterierna är emellertid inte något krav för att norge.no ska länka till den aktuella webbplatsen. Syftet med kvalitetsmärkningen är att synliggöra hur god kvaliteten är på en webbplats. Kvalitetsmärkningen ska bidra till att offentliga webbtjänster blir bättre och mer användarvänliga. I finns det en tjänst som heter Opplysningstjenesten i Staten. Anställda svarar per telefon, post och e-post på medbor garnas frågor. Opplysningstjenesten i Staten mottog ca 25 000 telefonfrågor, 1 473 frågor per e-post samt 88 brevfrågor. är tjänsten samlokaliserad med norge.no och ansvaret för Opplysningstjenesten i Staten är sam- organiserat med norge.no. Fyra personer har anställts för att arbeta med tjänsten på heltid – en bibliotekarie, två personer med kompetens om den offentliga förvaltningen och en person med särskild kommunikations- kompetens. har tjänsten haft öppet vardagar kl 9.00-15.45. Fr.o.m. årsskiftet 2001/2002 är tjänsten öppen . De ökade öppettiderna ska bestå . Det åtgår ca en halv årsarbetskraft för kontinuerlig uppdatering och underhåll av informationen. Därutöver behövs ytterligare resurser för en total genomgång av informationen en gång . Budgeten för Opplysningstjenesten i Staten uppgick för till , vilket motsvarade ca I bilaga 5 finns en kortfattad kartläggning av ett urval andra utländska nationella portaler. Utgångspunkter för överväganden kring huvudmannaskap och organisationsform 13.4Annat pågående utrednings- och reformarbete i har flera olika initiativ tagits i enskilda frågor som till- hör eller ligger nära den elektroniska samhällsinformationens område. I regeringens skrivelse Ett nytt offentligt rättsinformationssystem (skr 1998/99:17), som har behandlats av (1998/99:JuU11, rskr 1998/99:124), diskuterades var de uppgifter som regeringen föreslog på rättsinformationens område borde placeras. I skrivelsen nämndes att en lösning skulle kunna vara att skapa en ny central myndighet med uppgift att sköta samtliga upp- gifter för samhällets försörjning av elektronisk rättsinformation. Regeringen fann det dock mindre lämpligt att inrätta en ny myndighet enbart för att sprida rättsinformation. Det främsta skälet var att det inte skulle krävas så mycket arbetsresurser att en sådan lösning var motiverad. Uppgiften borde i stället placeras hos , eller någon central myndighet. Regeringen konstaterade att det inte fanns någon central i . Den arbetsgrupp, vars förslag låg till grund för regeringens skrivelse, hade uttalat att om en särskild inrättades framstod det som lämpligt och praktiskt att placera det centrala ansvaret för spridning av rättsinformation på den myndigheten. Arbetsgruppen uttalade också att Grunddata- basutredningens förslag på lite sikt skulle kunna vara en bra lösning även för rättsinformationen. förordade i sitt betänkande Grunddata – i samhällets tjänst (SOU 1997:146) att , och skulle ges ett produktions- och kvalitetsansvar för grunddata. Som grunddata definierade utredningen uppgifter som identifierar fysisk eller juridisk person eller egendom eller utgör geografisk läges- komponent, som är beständiga, som har en bred användning och som på grund av detta är allmänt efterfrågade. För att komma till Utgångspunkter för överväganden kring huvudmannaskap och organisationsform rätta med bristen på styrning och samordning inom grunddata- området föreslog utredningen att en särskild styr- och samord- ningsverksamhet i myndighetsform skulle skapas genom samhällets grunddata. Målet för nämndens verk- samhet skulle vara att utveckla en effektiv och säker informations- försörjning av grunddata i förvaltningen och för samhället i övrigt. Nämndens verksamhet skulle enligt förslaget koncentreras till följande områden: att fastställa gränssnitt för att hämta och lämna data, att svara för frågor om standardisering och former för kvalitetssäkring, att hålla en nationell databaskatalog, att fastställa servicenivå, att svara för säkerhets- och integritetsfrågor samt att följa utvecklingen och föreslå förändringar i försörjningen av grunddata (SOU 1997:146, s. 101). I betänkandet pekade utred- ningen på att även om nämndens kvalitetsarbete i mycket stor utsträckning skulle inriktas på grunddata, kunde samordnings- och standardiseringsarbetet förutsättas ha allmän betydelse för det elektroniska informationsutbytet mellan myndigheter. Majoriteten av remissinstanserna avvisade en ny myndighet. Flera remissinstanser ansåg att det i och för sig fanns behov av samordning, men att dessa behov närmast rörde samhällets totala informationsförsörjning snarare än frågor om grunddata, och att ett sådant uppdrag i stället borde kunna tas om hand av en befintlig myndighet, t.ex. Statskontoret. I den s.k. förvaltningspolitiska propositionen (prop. 1997/98:136) uttalade regeringen att samord- ning av grunddata behövs på olika nivåer och att gemensamma frågor kring krav på teknik, säkerhet och kvalitet är en myndig- hetsuppgift. Regeringen ansåg dock att frågan om det behövdes en särskild myndighet för denna samordning eller om någon befintlig myndighet kan åta sig uppgiften krävde ytterligare beredning. I rapporten information (Ds 2000:34) har en inventering av utredningsarbetet avseende det allmännas ansvar för spridning av samhällets information i elektronisk form gjorts. Materialet har analyserats för att klarlägga vilket besluts- underlag som finns inför förverkligandet av en strategi för sam- hällets informationsförsörjning. I rapporten lämnas också förslag att gå vidare med. Av regeringens skrivelse Regeringens förvalt- ningspolitik (skr. 2000/01:151, s. 36) framgår att förslagen för Utgångspunkter för överväganden kring huvudmannaskap och organisationsform närvarande bereds och delvis kommer att samordnas med övriga insatser som rör statens informationsförsörjning. Regeringen har i propositionen Fortsatt förnyelse av totalförsvaret (prop. 2001/2002:10) föreslagit att skap ska läggas ned och att en ny planerings- myndighet med uppgift att samordna planeringen för beredskap mot svåra påfrestningar på samhället i fred och civilt försvar inrättas. Den nya planeringsmyndigheten föreslås ges ett samman- hållande myndighetsansvar för samhällets IT-säkerhet. Regeringen har tillsatt en utredning för att förbereda för den nya myndigheten (dir. 2001:83 och 84). I propositionen föreslås också att en funktion för IT-incident- hantering inrättas liksom en funktion för teknikkompetens inom IT-säkerhetsområdet. Regeringen pekar på att det i informations- samhället ställs allt större krav på att samhällsviktiga system och funktioner betraktas som delar av en helhet. Utvecklingen av informationssamhället behöver återspeglas i den organisatoriska hanteringen av informationssäkerhet, som i sin tur bl.a. beror av människor, regler, teknik och organisation. För att minska sår- barheten ställs även krav på en gemensam grundläggande säker- hetsnivå. Regeringen anser därför att säkerhetsarbetet i allt större utsträckning bör ske tvärsektoriellt (prop. 2001/2002:10 s. 102). Regeringen anser att säkerhetskravet på informationssamhället medför att en övergripande strategi för samhällets hantering av informationssäkerhet och skydd mot informationsoperationer bör utarbetas och att Sårbarhets- och säkerhetsutredningens förslag rörande en funktion för IT-incidenthantering bör genomföras. För att skapa ett säkert informationssamhälle för alla anser regeringen att goda kunskaper inom området bör finnas och tillämpas inom all IT-användning. Regeringen pekar på att behovet av kunskap inom informationssäkerhetsområdet ställer krav på program för utbild- ning och vidareutveckling inom området. Regeringen konstaterar att krav på åtgärder för informationssäkerhet och för att säkerställa informationsförsörjning kan ske genom stöd i lag eller där det är lämpligt i form av samverkan på frivillighetens grund. Den snabba utvecklingen inom informationstekniken ställer krav på att före- skrifterna hålls aktuella. Regeringen pekar också på att en särskild Utgångspunkter för överväganden kring huvudmannaskap och organisationsform utredare (dir 2001:32) har tillkallats som ska se över de politiska målen och lagstiftningen inom området för elektronisk kommu- nikation, vilket innefattar bl.a. telelagen, och att utredaren inom ramen för sitt uppdrag ska beakta Säkerhets- och sårbarhets- utredningens betänkande och den vidare beredningen av detsamma. , , har i en rapport som (diarienummer 01-011616) lämnades till regeringen föreslagit att PTS ska få i uppdrag att utarbeta information om priser och leverantörer, information om avtalsvillkor och avtalstecknande, teknisk information, information om säkerhet vid e-handel, säker- het på nätet, Internets användningsområden samt funktions- hindrades behov och tillgång till särskilda tjänster. PTS föreslår också att diskussionsnätverk och referensgrupper startas för att förbättra erfarenhetsutbytet. PTS pekar på att flera myndigheter arbetar inom Internetområdet och anser att ett kontinuerligt samarbete myndigheterna emellan behövs för att informations- åtgärderna ska få önskad effekt. PTS beräknar att informations- åtgärderna ska kosta 3,3 - . Infrastruktur för elektronisk kommunikation Som ovan berörts har regeringen tillkallat en särskild utredare som har i uppdrag att se över de politiska målen inom området för elektronisk kommunikation. Utredaren ska analysera lagstiftningen inom området och föreslå sådan ny lagstiftning som behövs, med inriktning på en horisontell och samordnad reglering av elektronisk kommunikationsinfrastruktur och elektroniska kommunikations- tjänster. Utredaren ska också överväga och ge förslag på den myndighetsstruktur som är lämplig med anledning av de förslag till lagstiftning som utredaren lägger fram, erfarenheterna av nuvarande organisation och den tekniska utveckling som har skett och kan förutses samt föreslå den författningsreglering som behövs för ändamålet. I direktiven anges att flera myndigheter har uppgifter inom området för elektronisk kommunikation, främst och Radio- och samt även bl.a. , , och IT- Utgångspunkter för överväganden kring huvudmannaskap och organisationsform Utredaren ska beakta såväl Sårbarhets- och säker- hetsutredningens som PTS:s redovisningar av sina uppdrag. Som vi har pekat på tidigare (avsnitt 12.7.2) har Statskontoret regeringens uppdrag att stimulera och stödja utvecklingen av 24- timmarsmyndigheter genom att tillsammans med myndigheterna utveckla och tillhandahålla metoder, vägledningar och avtal samt initiera och genomföra samverkansprojekt. Arbetet ska syfta till att stimulera myndigheterna att bedriva ett aktivt utvecklingsarbete för att förbättra sin tillgänglighet och service med hjälp av infor- mationstekniken. Uppdraget ska redovisas slutligt . I anslutning till Statskontorets uppdrag ovan finns det också anled- ning att nämna att regeringen uppdrog åt Riks- skatteverket att under ett inledningsskede ha ett sammanhållande ansvar för administrationen av certifikat för elektronisk identi- fiering och elektroniska signaturer inom statsförvaltningen (Ju2000/4939). I uppdraget ingår att utarbeta allmänna riktlinjer och gemensamma rutiner för certifikathanteringen inom stats- förvaltningen, samordna statsförvaltningens krav och behov inför upphandling och avrop av certifikat och tillhörande tjänster för elektronisk identifiering och elektroniska signaturer, samordna de myndighetsgemensamma tjänster som krävs för en väl fungerande infrastruktur för användningen av elektroniska signaturer i statlig verksamhet och svara för information och vägledning till myndig- heterna i dessa frågor. ska i uppdraget samverka med , och Statskontoret. I frågor som har anknytning till lagen om kvalifi- cerade elektroniska signaturer ska arbetet bedrivas i kontakt med . Som underlag för regeringens ställnings- taganden till behoven av och huvudmannaskapet för en permanent organisation ska en utvärdering av verksamheten redovisas . Vårt förslag: Huvudmannaskapet för verksamheten inom SverigeDirekt och de andra uppgifter som föreslås bli samordnade med SverigeDirekt ska vara odelat. Verksamheten ska ha staten som huvudman. Portalen SverigeDirekt ska även vara ingången till det offentliga på Internet.