sou · GQB327d5 · 2003-01-01 00:00:00 — Med den nationella myndigheten som huvudman skulle troligen behovet minska något av projektfinansiering för upp- bygge av nya korpusar. får inte språkbankens verksamhet komma i konflikt med verksamheten vid . En särskild styrgrupp för den föreslagna nationella språkbanken behöver därför inrättas. (Ledamoten av Svenska språknämndens styrelse, , anförde avvikande mening i denna fråga och förordade att språkbanken såsom förblir en avdelning inom vid .) Förhållandet mellan språkteknologiska sekretariat och behöver antagligen en fast form. Klarspråkgruppens verksamhet inom måste innebära varaktigt samarbete med språkexperter. stödjer förslaget att TNC ska kvarstå som aktiebolag, men att ges det överordnande ansvaret och ska kunna ge anslag till TNC för allmännyttigt terminologiarbete, men menar att det kräver ordentliga klargöran- den och preciseringar. instämmer i förslaget att ges uppgiften att betala ut statsbidraget till TNC och att följa upp och utvärdera att användningen av medlen står i samklang med svensk språkpolitik och språkvår- dens övriga strävanden. bör ingå ett särskilt avtal med staten, vilket styr den anslagsfinansierade verksamheten. I förhållande till utredningens förslag ser behov av ytter- ligare 2,5 årsarbetskrafter inom . Det behövs 1 hel årsarbetskraft – inte 0,5 – för internationellt samarbete, ytterligare 1 årsarbetskraft för text- och talvård och 1 för språkvård med inriktning mot skolan. Vi skulle även gärna föreslå ytter- ligare 1 årsarbetskraft för flerspråkighet, men tror att den uppgiften kan lösas genom mindre justeringar av de uppgifter som föreslagits inom ramen för beräk- nade årsarbetskrafter. En del problem av teknisk eller formell karaktär bör uppmärksammas. ersätts av en myndighet, kommer verksamheten att övergå från att i princip vara privaträttslig till att vara offentligrättslig. Skillnaderna blir dock i praktiken inte så stora jämfört med . Möjligheterna för statsmakterna att styra verksamheten kommer i mycket att vara desamma som . Önskar man begränsa regeringens befogenheter att bestämma om det svenska språkets korpus, skulle detta kunna ske genom att den nya språkmyndighetens uppgifter i det avseendet läggs fast i den nya språklagen. Vidare bör uppmärksammas om diarieförings- reglerna i 15 kap, sekretesslagen skall tillämpas på inkommande språkfrågor via e- post, samt att bör utgå ur bilagan till sekretesslagen och behov av andra konsekvensändringar med anledning av nämndens försvinnande. stödjer förslaget om inrättandet av en myndighet, språkråd. Förslaget innebär att införlivas i . Enligt nämndens uppfattning kommer bildandet av språkråd att främja finskans status i och ge sverigefinsk språkvård den stabilitet som är nödvändig för att språkvården skall kunna utvecklas. Nämnden vill betona vikten av att de ekonomiska ramarna för den sverigefinska verksamheten inom språkråd tryggas och att bibehåller sin självständiga ställning i språkvårdsfrågor. Vid byggandet av en nationell språkbank bör sverigefinskans behov beaktas. Språkvårdssamfundet stödjer förslaget att en ny myndighet för språkvårdande uppgifter bildas. vill samfundet understryka vikten av att denna myndig- het verkligen blir ekonomiskt bärkraftig, och att inte all språkvård hamnar under statligt huvudmannaskap. Samfundet vill se en plan för hur staten kan stödja fristående instanser utan att de förs in under statligt huvudmannaskap. En plan bör även upprättas för hur en samordning mellan statliga och fristående språkvårdsinstanser kan fungera. Svenska biotermgruppen tillstyrker bildandet av en central språkmyndighet, men har delvis avvikande uppfattning om dess mandat och sammansättning. Den föreslagna sammansättningen och mandatet skulle ge det nya språkrådet en olyck- lig slagsida som inte reflekterar vare sig behoven att utveckla terminologi för att motverka domänförluster eller utredningens uttalade stöd för terminologiverk- samhet och behovet att knyta denna till resten av språkvården. I den föreslagna satsningen gäller bara en mycket marginell del terminologi (1 årsarbetskraft). Biotermgruppen ser detta som en allvarlig snedfördelning och föreslår en kraftigare satsning på terminologi, på bekostnad av en del av den föreslagna utbyggnaden av . Utredningen föreslår att terminologiverksamhet skall utgöra ett eget verk- samhetsområde inom , men lämnar öppet hur detta skall organiseras. TNC har uttryckt en önskan att stå utanför . Utredningen föreslår därför att ges ansvar för den allmännyttiga terminologin medan TNC inriktas mot uppdragsfinansierad verksamhet. Detta trots att man tidigare i utred- ningen påpekat att en uppdelning av terminologiarbetet i en allmännyttig del och en uppdragsfinansierad, näringslivsinriktad del skulle vara omöjlig eftersom termer fritt rör sig över ett fält vars yttersta poler utgörs av dessa extremer. Ändå bortser man från detta när man föreslår hur den svenska språkvården skall organi- seras. Eftersom det krävs exakt samma terminologiska kunnande för att arbeta över hela fältet finner biotermgruppen en uppdelning av terminologiverksamheten enligt förslaget kontraproduktiv. Det vore resursslöseri att bortse från TNCs 60- åriga erfarenhet och kompetens inom området och bygga upp parallella, offentligt finansierade terminologienheter utanför TNC. Biotermgruppen tillstyrker bevarandet av nuvarande samlade terminologiverksamhet avseende såväl allmän- nyttig som näringslivsinriktad terminologi i en och samma organisation. Ett Språkråd med den sammansättning som föreslås i utredningen får stark slagsida mot allmänspråkvård, och innebär en risk att de stora behoven av ter- minologiarbete inom matematik, naturvetenskap, teknik, ekonomi m.fl. icke- humanistiska ämnen inte tillgodoses. Eftersom terminologiverksamhet skiljer sig ganska mycket från övrig språkvård kan Biotermgruppen se att det kan uppstå svårigheter med att samordna verksamheterna i en och samma organisation. ser Biotermgruppen det som synnerligen viktigt att terminologiverk- samheten inte underordnas övrig språkvård, utan inlemmas och likställs med denna. Biotermgruppen föreslår därför att TNC kvarstår som en självständig enhet, inom eller utanför , att terminologer ingår i styrelse och verks- ledning i samt att TNC och termgrupper får förstärkt ställning så att terminologiverksamhet blir en central funktion i språkvården på samma nivå i som övrig språkvård. Biotermgruppen föreslår även att statligt stödd terminologiverksamhet finansieras genom direkta bidrag. Terminologer måste vara väl representerade i den organisationskommitté som föreslås tillträda för att implementera utredningens förslag efter behandling i . På motsvarande sätt bör vara representerat i och verksledning. stödjer utredningens förslag om att ge språkvård statligt huvudmannaskap och att inrätta en ny självständig myndighet i detta syfte. Ett acceptabelt alternativ är att ombilda till att axla detta ansvar åt staten. Eftersom ett viktigt mål i den föreslagna språkpolitiken är att alla ska ha rätt till sitt modersmål, bör det dock framgå tydligare i verksamhetsbeskriv- ningen att myndighetens arbete ska omfatta alla landets språk, inte bara svenska och minoritetsspråken. tycker det är mycket viktigt att både organisationskommittén och senare tar till vara de erfarenheter och kunskaper som finns hos översättare, genom någon form av representa- tion eller rådgivande verksamhet. tillstyrker förslaget att inrätta den nya myndigheten språkråd som en viktig aktör i genomförandet av det föreslagna handlingsprogrammet. tillstyrker att en samlande organisation för den svenska språk- vården bildas, men lämpligen med ett bredare mandat än vad som föreslås i betänkandet. anser det angeläget att den organisation som etableras ska avse språkpolitiken, dvs de frågor som diskuteras i utredningen, i analogi med andra myndigheters ansvarsområden. Kärnan i den politiken utgörs själfallet av språkvården, vars resurser bör stärkas. Dit hör t.ex. korpusarbetet, status- och inlärningsarbetet, rådgivning, upplysning. Det kan i stort ske genom upprustning och förstärkning av befintliga institutioner som är förvaltare av för språket viktiga resurser. Men därutöver anser att tre områden behöver ges en tydligare och mer aktiv profil: underlätta framtida digitala tjänster, myndigheter- nas språkbehandling samt språkteknologisk plattform och marknadsutveckling. Resursorganisationer som språkbanken, TNC m.fl. bör ges den organisa- tion som bäst tar tillvara kompetenser och drivkrafter för verksamheten. Utveck- lings- och förnyelseprogram utarbetas för aktuella och långsiktiga uppgifter. Fasta beredningsformer etableras för samarbete inom för beredning och uppföljning av sådana program. och organisationer som TNC bör ges uppgifter och resurser för att utveckla samarbetsformer och stödfunktioner gentemot myndigheter, branschorgan och andra organisationer för att bredda och stärka viktiga funktioner. Rimligen bör detaljfrågor kring ansvarsfördelning, organisation och finansiering bli föremål för fortdatt utredning. SICS tillstyrker handlingsprogrammets förslag om inrättandet av en ny myndig- het, språkråd. anser det vara rimligt att vidta åtgärder som kan leda till en effektivisering av språkvården, exempelvis genom att inrätta en ny myndighet. menar att en ofrånkomlig följd av en eventuell lagstiftning om svenska språket är att det skapas en tillsynsmyndighet. Den bör ges ordentliga resurser, men bör utformas så att det inte uppstår någon risk för att dessa rekommendationer får karaktären av dekret som ställer krav på åtlydnad inom stora samhällssektorer. Förslaget till utformning av ett statligt språkråd ger intryck av att vilja sammanföra ett stort antal mycket olikartade uppgifter och verksamheter. Risken är att en sådan myndighet blir så heterogen att den blir svår att överblicka och leda. En större koncentration på de för rådet centrala uppgifterna skulle säkert vara gynnsam. stödjer tanken på att det tilltänkta språkrådet skall få resurser att bedriva forskning om språkvård, en gren av språkvetenskapen som varit föga utvecklad. Det är också viktigt att förstärka forskningen på det språkteknologiska området. Det planerade språkrådet är emellertid inte nödvändigtvis den bästa platsen för ett språkteknologiskt sekretariat. En sådan konstruktion skulle innebära att man låter ett i grunden språkvårdande organ ta på sig en forsknings- rådsliknande funktion, vilket fordrar en specialistkompetens som snarare står att finna vid universitet och högskolor. Det är enligt mening välbetänkt att ge ökat stöd åt arbetet inom Språkbanken vid . Språkbanken är när det gäller led- ning, personal och maskinpark intimt sammanvävd med avdelningen för språk- vetenskaplig databehandling på vid . Att, som föreslås i betänkandet, bryta loss Språkbanken ur den forsk- ningsmiljö där den är rotad och organisatoriskt föra den till språkråd är en alldeles onödig åtgärd, som i värsta fall skulle kunna äventyra verksamhetens fortsatta utveckling. För att Språkbankens resurser däremot skulle komma språkrådet till godo borde en samarbetsgrupp tillsättas. tillstyrker att en ny myndighet, språkråd, bildas för att främja det svenska språkets utveckling, men också för med uppgifter rörande övriga språk som talas i . Enligt uppfattning måste stor uppmärksamhet ägnas åt terminologifrågor inom de områden där risken för nya domänförluster är som störst: naturvetenskap, teknik, matematik, ekonomi och kanske medicin. Det finns en tydlig risk att språken uppfattas som humanisternas område, och att, eftersom hoten inom de humanistiska områdena inte är lika stora, otillräcklig uppmärksamhet ägnas åt domänförluster och terminologiska frågor. anser därför att terminologiska frågor måste få en starkare ställning inom den nya myndigheten än som föreslås. Detta bör komma till uttryck så att terminologer ingår i myndighetens styrelse, att verksledningen innehåller en terminolog, att mer än en enda terminolog är anställd, att TNC får en förstärkt ställning, helst genom att alternativ två förverkligas, så att termino- logiverksamheten blir en central funktion inom, inte utanför, språkrådet. i accepterar, på vissa villkor, att språkråd inrättas. Det innebär naturligtvis inte att myndigheten ensamt kan klara allt språkpolitiskt arbete. Myndigheter har, och bör ha, klara begränsningar i opinionsbildande verksamhet. Men förutsätter att ett vidmakthållande och en förstärkning av den nordiska språkgemenskapen blir ett uttryckligt mål för språkråd för det fall att det inrättas. Det nordiska språksamarbetet bör dessutom särskiljas från annat internationellt samarbete både mål- och verksam- hetsmässigt. Om inte dessa synpunkter beaktas föredrar i att bibehålls. Föreningen motsätter sig inte förslaget att ska upphöra och uppgifterna övertas av det tilltänkta språkråd. Men förening- en vill framhålla att resurserna för sverigefinsk språkvård, upplysning och rådgiv- ning behöver förstärkas. KLYS förordar att slås samman med andra språkvårdsi- nstanser och görs om till en myndighet, språkråd, med ansvar för såväl svenskan som övriga språk i . KLYS är beredd att bidra till deras arbete. ställer sig bakom utredningens förslag att en ny myn- dighet med namnet språkråd bildas samt att en enhet för teckenspråk inrättas där. När och om språkrådet blir en myndighet önskar SDR få möjlighet att föreslå en lämplig person till språkrådets teckenspråksverksamhet, eftersom SDR har goda kontakter med kunniga personer inom teckenspråksforskning och annan forskning. Enligt utredningens förslag bör en årsarbetskraft avsättas för teckenspråk. Frågan är om det räcker med bara en medarbetare, bland annat med tanke på de specialbehov av teknik för dokumentation, lagring, presentation etc som behövs för det visuella teckenspråket. SDR förordar starkt att språkrådets tecken- språkiga medarbetare placeras i en teckenspråkig miljö, med möjlighet till kvalifi- cerat utbyte och utveckling inom språkområdet. är positivt till de förslag till tydligare ansvarsfördelning och ny organisation för språkvården i samt till en förstärkning av den språkvår- dande verksamheten i form av att ett samordnande, språkteknologiskt sekretariat inrättas samt att forskning och utveckling inom språkteknologiområdet skall förstärkas. Judiska centralrådet i tillstyrker förslaget att etablera ett språkråd och att språknämnder för minoritetsspråken underordnas språkråd, om grupperna så önskar. Öronmärkta anslag för minoritetsspråken är av avgörande betydelse, men det bör betonas att respektive minoritetsspråk skall vara företrädd av en kompetent representant i språkrådets styrelse. Vidare bör man anställa minst en forskare från varje språkgrupp. Svenska Tornedalingars Riksförbund-Tornionlaaksolaiset samtycker till förslaget att etablera ett språkråd som inkluderar svenska, minoritetsspråk (de som vill delta) och invandrarspråken liksom teckenspråket. STR-T tillstyrker att en språk- lokaliseras till , men att denna nämnd underord- nas språkråd. Öronmärkta anslag till minoritetsspråken är av avgörande betydelse för STR-Ts del. Två anställda i språknämnden är som en början till- räckligt, men är behovet minst tre anställda. Det är viktigt att meänkieli företräds av en kompetent representant i språkrådets styrelse. Utvecklas verksam- heten inom språkrådet till att omfatta även forskning bör en forskare med erforderlig meänkielikompetens anställas. För övrigt ifrågasätter STR-T vad som i utredningen menas med att det finns resurser för forskning och utbildning i meänkieli vid svenska universitet och högskolor. Enligt STR-T finns inte några för meänkieli särskilt anvisade medel vid svenska universitet. Det som finns är viss utbildning i meänkieli och forskning i den mån anslag kan erhållas från forskningsråden. STR-T föreslår att man tillsätter en professur i meänkieli vid , på grund av att den enda befintliga forskarkompetensen i finns samlad där. Långsiktigt bör man dock planera för att etablera utbildning och forskning i meänkieli vid . Sverigefinländarnas delegation stödjer förslaget att inrätta en ny myndighet – språkråd. Jämför för övrigt Sverigefinska språknämndens yttrande. har inget att erinra mot att de organisatoriska förändringar görs som utredningen föreslår. SVT uppfattar att den föreslagna strukturen och de uppgifter som anges (bl.a. det språkteknologiska sekretariatet) kan ge olika parter bättre stöd och råd. SVT får dock understryka att den nya myndigheten inte bör ges uppgifter som kan uppfattas vara normerande gentemot SVT eller andra medieföretag vad gäller svenska språket, utan rollen ska vara rådgivande och stödjande. Reglering av SVTs roll och uppdrag avseende svenska språket mm bör liksom endast ske genom det av regeringen fastställda sändningstillståndet. bejakar förslaget att inrätta språkråd med en rådgivande och stödjande uppgift i förhållande till UR, m.fl. välkomnar kommitténs förslag att inrätta en ny myndighet – språkråd. DIK ser gärna att en av språkrådets viktigaste uppgifter är att stimulera utvecklingen av svenska språket. I detta avsnitt betonas allt för mycket det bevakande uppdraget. DIK vill även påpeka att representanter för biblioteks- området och från media- och kommunikationsvetenskapliga området bör ingå i eller vara knutet till rådet. LO delar kommitténs uppfattning att språkråd bör utgöra en egen myn- dighet, och anser det viktigt att inrätta referensgrupper där minoritets-, invandrar- , och teckenspråken bör ingå. LO anser att det även bör övervägas att låta folk- bildningen och arbetsmarknadens parter utgöra referensgrupper till språkråd. anser att det är viktigt att inrätta en myndighet för språkvårdande uppgifter. Förslaget är speciellt ändamålsenligt eftersom Sverige- finska språknämnden skall införlivas i myndigheten, vilket innebär att Sverige- finska språknämnden får goda ekonomiska förutsättningar för sin verksamhet. SFRF anser att myndighetens styrelse skall innehålla en eller högst två ledamöter från riksdag, men får inte bli beroende av politiker utan skall vara helt självständigt. tillstyrker, såsom en av de organisationer som utser representanter i Svenska språknämndens medlemsförsamling, utredningens förslag. Forskningscentralen för de inhemska språken i ser att den föreslagna myndigheten visserligen skiljer sig i flera avseenden från den likaledes statliga Forskningscentralen, men man tycker att förslaget är väl underbyggt såväl i fråga om uppgifter som organisation. Forskningscentralen ser med stor tillförsikt framemot att få samarbeta intensivt med språkråd. Samarbetet kan förutom svenska och finska även omfatta samiska, och teckenspråk. Remissinstanser som avstyrker (inkl. tveksamma): /, för språk och kultur, , , , , , SIS – , Allmänhetens , Samspråk och delar kommitténs uppfattning att den nuvarande organisationen för språkvården inte i alla delar är ändamålsenlig. Organisationerna hävdar dock att en förändrad organisation och nya arbetsupp- gifter inte alltid löses på bästa sätt genom att inrätta en statlig myndighet. Det finns andra associationsformer som kan kombinera långsiktig stabilitet med tids- enliga arbetsformer som är friare och öppnare än de som företräds av offentliga myndigheter. borde kunna tilldelas myndighetsuppgifter inom språkområdet av staten. kommenterar kommitténs förslag att man genom en eller några referensgrupper skulle kunna lösa proble- men, men hävdar med bestämdhet att signaler från riksdag och regering måste vara betydligt tydligare än så. Vidare menar man att folkbildnings- och folkrörelse- intressen måste vara representerade i en ny organisations/myndighets styrelse. I samband med anslagsframställningar ska särskilt redovisas vilka insatser man gjort i här aktuella avseenden. Om riksdag och regering slutligen väljer att stanna för myndighetsalternativet bör således beslutet kopplas till åtgärder som innebär att myndigheten inte blir alltför myndighetslik. för språk och kultur kan se de förtjänster som det föreslagna språkrådet skulle medföra, men även riskmoment, bland annat i den monopolställning som rådet skulle få, i synnerhet beträffande språkforskningen. Monopolet skulle även kunna få till resultat en styrning av språkets utveckling som mynnar ut i en rigid hållning till språk som stridet mot tidigare erfarenheter och som ter sig oförenligt med samhället i stort. Institutionen har en rad invändningar: 1) En motivering för särbehandling av TNC saknas och det är svårt att tro att den kan fortsätta sin verksamhet under de angivna förutsättningarna. 2) Möjligheten för språkrådet att realisera alla de uppgifter som tillställs språket förefaller på intet sätt självklara beträffande främst chib och jiddisch. 3) Ytterligare ett frågetecken vill institutionen sätta beträffande betänkandets behandling av status- och inlärningsarbetet. 4) Institu- tionen känner oro inför att Språkbanken i föreslås bli knuten till Språk- rådet. 5) Institutionen ogillar förslaget att rådet ska beställa korpusar som inte framkommer i forskningsarbete. Sammanfattningsvis: Är det möjligt och meningsfullt att inrätta en relativt svag verksamhet som den tänkta utan att hamna i en konstruktion vars verksam- het inte har någon betydelse för allmänheten eller vars resultat blir till tvångströjor eller skampålar? invänder mot att organisatoriskt föra över Språkbanken till . Språkbanken stödjer humanistiska fakultetens och institutionens för svenska språket strategiska satsningar på lexikografiska och lingvistiska/fler- språkiga forskning samt uppdrag inom ordboksprojekt. Vinsterna med en samord- ning med den nya myndigheten kommer att vara stora, men kan inte se några fördelar med att överföra vare sig personal, maskinresurser eller andra medel som Språkbanken förfogar över. Det vore inte heller bra om vissa av de anställda hade en annan huvudman än . hävdar därför att Språkbanken tillförs de extra resurser motsvarande två årsarbetskrafter som kommittén räknat med för språkvårdsarbete och att språkvårdens behov av språkbanksverksamheten tillgodoses genom att får inflytande över hur nytillskottet i resurser används. delar kommitténs uppfattning att det är statens roll att se till att det finns en fungerande central språkvård och att det finns behov av samordning av den centrala, statligt finansierade språkvården. anser att den verksamhet som bedrivs av och Sverigefinska språknämn- den skall samordnas och bedrivas i myndighetsform. anser däremot inte att det finns behov av att inrätta en ny myndighet, språkråd, för språkvård- ande uppgifter. och de sammanslagna språknämnderna bör i stället tilldelas resurser så, att de språkpolitiska uppgifter som föreslås av kommittén kan hante- ras av dessa. För SOFIs del skulle ökade resurser innebära att myndigheten ges möjligheter N att främja bruket av dagens dialekter och bygga upp en kunskap om dem, N att uppmärksamma minoritetsspråken, N att stärka dialekternas och minoritetsspråkens position genom att forska om och kontinuerligt dokumentera dessa, N att undersöka barns språktillägnande i starkt dialektala miljöer och koppla sådana undersökningar till attitydundersökningar, N att medverka till att skolan stödjer utvecklingen av barns standardspråkliga och dialektala språkkompetens samt N att i samverkan med utarbeta läromedel om dialekter lämpade för olika utbildningsstadier. För att klara dessa arbetsuppgifter behöver en resursförstärkning som motsvarar tre-fem årsverken. är tveksamt till lämpligheten av att flytta det centrala stödet till myndig- hetsspråkvården från till en ny myndighet. En förutsättning för att stödet ska fungera är att de som ska stödja myndigheterna i deras arbete med myndighetsföreskrifter, EU-texter och beslutsskrivande har insyn i lagstiftnings- arbetet och kan påverka språket i författningar och utredningar. påpekar att myndigheterna behöver stöd och samordning för att inte termarbetet ska bedrivas isolerat på varje myndighet. Därför är det av stor vikt att stödet i termfrågor finns kvar och att det inte är beroende av uppdrag för sin överlevnad.