sou · GQB3115d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Bestämmelserna i 3 kap. omfattar bl.a. krav på byggnaders placering och utformning, var- samhet vid ändring av byggnader och skydd för vissa särskilt vär- defulla byggnader liksom hur tomter skall anordnas. Bestämmel- serna omfattar även krav på att tomter som tas i anspråk för bebyg- gelse, om det inte är obefogat med hänsyn till terrängen och för- hållandena i övrigt, liksom allmänna platser och områden för andra anläggningar än byggnader, skall kunna användas av personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga. Utöver de krav på bygg- nader och vissa anläggningar som anges direkt i 3 kap. PBL skall byggnadsverken även uppfylla de tekniska egenskapskrav som an- ges i 2 och 2a §§ byggnadsverkslagen (1994:847), i den utsträckning som följer av föreskrifter utfärdade med stöd av lagen. De tekniska kraven har preciserats i byggnadsverksförordningen (1994:1215), och i bygg- och konstruktionsregler, BBR och BKR. N bygglovsprövningen inte, som före , omfattar byggnadsverkens tekniska egenskaper, N kommunerna genom beslut i detaljplan kan befria helt eller del- vis från kravet på bygglov inom planområdet, N vissa i 9 kap. 2 § PBL angivna åtgärder inte får vidtas förrän tidi- gast efter det att underrättats om arbetena genom en bygganmälan, 1993/94:178, s. 82 f. 4Se SFS 1994:852 och SFS 1994:1576 samt prop. 1993/94:178. Ansvar, tillsyn och kontroll N byggherren har det fulla ansvaret för att byggnaden eller anlägg- ningen uppfyller de tekniska egenskapskraven, men skall vid ett byggsamråd kunna redovisa de lösningar som han valt, N ett nytt system för kontroll av de tekniska egenskapskraven in- förts, N det normalt skall finnas en av beslutad kon- trollplan i varje byggprojekt, N byggherren skall utse en kvalitetsansvarig samt N har ett renodlat tillsynsansvar. För detaljerad beskrivning av systemet för tillsyn och kontroll hän- visas till lov, tillsyn och kontroll. Tillstånd till byggande m.m. lämnas enligt bestämmelser i 8 kap. PBL i form av bygglov, rivningslov eller marklov. Ansökningar om lov prövas av kommunens byggnadsnämnd, dvs. den eller de nämn- der som skall fullgöra kommunens uppgifter inom plan- och bygg- väsendet och ha det närmaste inseendet över byggnadsverksamhe- ten. inskränker sig bygglovsprövningen till att avse prövning av lokaliseringen av en byggnad eller annan anlägg- ning, samt utformningen av anläggningen eller tomten, dvs. främst av krav som avser den närmare placeringen och gestaltningen i yttre hänseende. Ansvaret gentemot det allmänna för att en byggnad eller annan an- läggning uppfyller gällande tekniska krav åvilar byggherren, dvs. den som för egen räkning utför eller låter utföra byggnads-, riv- nings- eller markarbeten. Detta har klargjorts genom att lovpröv- ningen inte längre omfattar projektets tekniska egenskaper och att har ålagts ett renodlat tillsynsansvar rörande dessa egenskaper.5 För att ge möjlighet att utöva en effektiv till- syn över att byggherren tar sitt ansvar tillämpas 1993/94:178, s. 61 ff. Ansvar, tillsyn och kontroll ett förfarande med bygganmälan, byggsamråd och en av byggnads- nämnden fastställd kontrollplan för projektet. Minst arbeten som anges i 9 kap. 2 § PBL avses att påbörjas, skall byggherren således göra en bygganmälan till . Bygganmälan syftar till att ge byggnadsnämn- den möjlighet att förbereda sin tillsyn över projektet och att ge nämnden erforderlig tid att preliminärt bedöma kontrollbehovet, bl.a. behovet av byggsamråd. kan även tidigt behöva förvarna byggherren om att det redan av anmälan framgår att vissa arbeten inte kommer att uppfylla gällande krav och därför inte bör påbörjas innan byggsamråd ägt rum.6 När en bygganmälan har kommit in skall enligt 9 kap. 7 § PBL, skyndsamt kalla till byggsamråd, om det inte är uppenbart obehövligt. Kallelse bör ske möjligt efter det att bygganmälan gjorts, så att byggherren får kännedom om att nämn- den påkallar byggsamråd innan byggnadsarbetena påbörjas. Om finner att samråd inte är nödvändigt, skall byggherren utan oskäligt dröjsmål meddelas detta för att undvika oklarheter och missförstånd. Samråd skall dock alltid hållas om byggherren begär det.7 Vid byggsamrådet skall bl.a. omfattningen, sättet och formen för bestyrkande av byggnadens och anläggningens överensstämmelse med samhällets krav bestämmas. Vid byggsamrådet skall byggnads- nämnden även vid behov informera byggherren om de samhällskrav som ställs på projektet och deras innebörd. Från denna utgångs- punkt redovisar byggherren projektet och de tekniska lösningar som han anser tillgodoser kraven. Han skall även presentera en plan över den kontroll och övrig tillsyn som han anser behövs för att verifiera att kraven uppfylls. skall då i sin tur ta ställning till vilka övriga åtgärder för besiktning, tillsyn och övrig kontroll som är nödvändiga för att byggnaden eller anläggningen skall kunna antas komma att uppfylla samhällets krav. har möjlighet att förvissa sig om att byggherren tar sitt ansvar genom att begära särskilda bestyrkanden av att samhälls- 1993/94:178, s. 64 ff. 1993/94:178, s. 71 f. Ansvar, tillsyn och kontroll kraven är uppfyllda i den utsträckning nämnden anser att det be- hövs. Formerna för byggsamrådet har inte detaljreglerats i lag eller föreskrifter utan bör anpassas till förutsättningarna i varje enskilt fall.8 Resultatet av byggherrens och kommunens genomgång vid bygg- samråd skall enligt i 9 kap. 9 § PBL, dokumenteras i en kontrollplan, om det inte är uppenbart obehövligt. I kontrollplanen skall anges vilken kontroll som skall utföras, vilka intyg och övriga handlingar som skall företes för nämnden samt vilka anmälningar som skall göras till nämnden. Eftersom byggherren har ansvaret för byggnadens egenskaper och skall tillhandhålla den verifiering av dessa som behövs, är det naturligt att det i första hand är byggherren som lämnar förslag på kontrollsystem och verifieringssätt. Det ankommer således på byggherren att lägga fram förslag på kontrollplan. Byggherrens för- slag till kontrollsystem skall godtas, om det inte finns skäl att ifrågasätta kvaliteten på kontrollen.9 Krav på besiktning, tillsyn och övrig kontroll enligt 9 kap. 8 § första stycket 2 PBL skall endast ställas i den omfattning och i de avseenden som är nödvändiga för att byggnadsverket skall kunna antas komma att uppfylla de av samhället uppställda egenskaps- kraven. Upprättandet av kontrollplan enligt PBL omfattar således inte projektets förutsättningar som helhet utan bara till den del det omfattas av krav i 3 kap. PBL, inklusive de tekniska kraven i BVL, BVF och föreskrifter till dessa. Inte heller kontrollplanens innehåll eller omfattning har detalj- reglerats i lag eller föreskrifter. Det förutsätts att byggnadsnämn- dens tjänstemän, bl.a. genom riktlinjer som fastställs av byggnads- nämnden, skall prioritera kontrollinsatserna till sådana frågor där kontroll är mest angelägen. Nämnden får därmed ett avgörande inflytande på hur smidigt det nya systemet fungerar.10 1993/94:178, s.72. 1993/94:178, s. 71 och 121 f. 1993/94:178, s. 74. Ansvar, tillsyn och kontroll För att byggnadsarbeten som kräver bygganmälan skall få påbörjas, skall det enligt 9 kap. 13 § PBL, finnas en eller flera kvalitets- ansvariga, som skall utses av byggherren. Systemet med kvalitets- ansvarig är till för att samhället skall ha garantier för att byggherren har tillräcklig kunskap och erfarenhet för att ta sitt ansvar i bygg- processen. Den kvalitetsansvarige skall enligt bestämmelser i 9 kap. 14 § PBL, antingen ha s.k. riksbehörighet eller godkännas av byggnads- arbete. Byggherren skall underrätta om vem han ut- sett till kvalitetsansvarig enligt PBL. Detta måste ske innan arbe- tena påbörjas och innan byggsamråd ägt rum. Frågan om vem som skall vara kvalitetsansvarig bör dock ut av byggherren betyd- ligt tidigare för att säkerställa en god kvalitetsuppföljning. Redan på projekteringsstadiet görs ofta viktiga vägval som har betydelse för den efterföljande kvalitetskontrollen.11 Den kvalitetsansvarige skall se till att kontrollplanen följs. Även i de fall byggnadsnämn- den ansett att det inte krävs någon kontrollplan, skall den kvalitets- ansvarige se till att erforderlig kontroll utförs. Han skall vidare delta i byggsamråd och närvara vid besiktningar och andra kon- troller.12 Den kvalitetsansvarige skall biträda byggherren med tillsyn över kvalitetsstyrningen och kvalitetssäkringen i projektet, så att de vä- sentliga samhällskraven uppfylls. Om byggherren skulle driva ar- betena i strid mot kontrollplanen eller gällande föreskrifter och inte rätta sig efter den kvalitetsansvariges berättigade anvisningar, måste den kvalitetsansvarige lämna sitt uppdrag för att kunna behålla sitt förtroende som kvalitetsansvarig.13 Om finner att en kvalitetsansvarig åsidosätter sina skyldigheter, får nämnden enligt bestämmelser i 9 kap. 15 § PBL besluta att en annan kvalitetsansvarig skall utses. Om den kvalitetsansvarige har riksbehörighet, skall nämnden anmäla sitt beslut till det certifieringsorgan som godkänt denne. 1993/94:178, s. 80. 1993/94:178, s. 125. 1993/94:178, s. Ansvar, tillsyn och kontroll När byggherren har uppfyllt sina åtaganden enligt kontrollplanen och inte funnit skäl att ingripa som tillsyns- myndighet, skall nämnden enligt bestämmelser i 9 kap. 10 § första stycket utfärda slutbevis om detta. Om verifikationerna inte är till- fredsställande eller känner till brister i byggna- den som inte åtgärdats, skall nämnden enligt 9 kap. 10 § andra stycket utan oskäligt dröjsmål ta ställning till i vilken utsträckning byggnaden får användas innan bristerna är åtgärdade. Använd- ningsförbud kan avse både visst slag av användning och användning av viss del av en byggnad.14 Om en byggherre missköter sig eller om en byggnad påvisas ha all- varliga brister i föreskrivna avseenden, kan ingripa som tillsynsmyndighet enligt bestämmelser i 10 kap. 3 § PBL. får förbjuda att ett visst byggnads-, rivnings- eller markarbete eller en viss åtgärd fortsätts, om det är uppenbart att arbetet eller åtgärden strider mot bestämmelserna i eller mot någon föreskrift eller något beslut som har meddelats med stöd av lagen. får även förbjuda att ett bygg- nadsarbete fortsätts innan de uppkomna bristerna avhjälpts, om nämnden finner att byggherren inte följer någon väsentlig del av kontrollplanen. Är det uppenbart att ett arbete eller en åtgärd ut- förs på ett sådant sätt att det äventyrar en hållfasthet eller medför fara för människors liv eller hälsa, skall nämnden förbjuda att arbetet eller åtgärden fortsätts. förbud enligt 10 kap. 3 § PBL får förenas med vite och gäller med omedel- bar verkan. Det bör i sammanhanget särskilt noteras att bestämmelserna om slutbevis och användningsförbud i 9 kap. 10 § PBL är utformade främst med avseende på mindre omfattande men betydelsefulla brister och skall ses främst som ett effektivt komplement till bygg- nadsnämndens möjligheter att ingripa som tillsynsmyndighet med stöd av 10 kap. 3 §.15 1993/94:178, s. 75f samt s. 123 f. 1993/94:178, s. 124. Ansvar, tillsyn och kontroll , m.fl. har i olika sammanhang påpe- kat att systemet för tillsyn och kontroll enligt PBL inte säkerställer att byggnadsverken uppfyller samhällets krav. Det har bl.a. anförts att byggherrarnas och entreprenörernas kontroll- och kvalitets- system inte fungerar i praktiken, att den kvalitetsansvariges roll är oklar samt att byggnadsnämndernas resurser att utöva tillsyn över byggandet är otillräckliga. rapporter om den kommunala tillsynen m.m. har på uppdrag av regeringen studerat hur systemet för tillsyn och kontroll funge- rar i praktiken och vilka resurser kommuner och länsstyrelser av- sätter för tillsyn av systemet.16 första rapport grundar sig på en enkät som 2001 skickades ut till samtliga 289 kommuner. 234 kom- muner svarade på enkäten. Frågorna hade utformats i samarbete med kommunförbundet och berörde såväl ärendemängder som personalresurser, tillsynsarbetet, taxor och hanteringen av slut- bevis. Resultaten visar bl.a. att ett påfallande stort antal byggnads- nämnder (ett 60-tal av dem som svarat på fråga) gör till- synsbesök på byggarbetsplatser . Av dessa gör knappt hälften inga tillsynsbesök alls, utom vid anmälan från all- mänheten eller då det påfordrats av de ansvariga för projektet. Orsaken anges i regel vara resursbrist. En överväldigande majoritet, 160 kommuner, har minskat antalet tillsynsbesök . Byggnadsnämnderna är också sparsamma med att an- vända sanktionssystemet. av de undersökta nämnderna har inte gjort påpekande eller utfärdat något föreläggande i sam- band med tillsynsbesök sedan PBL-reformen 1995. Vissa kommu- ner uppgav att det ringa antalet sanktioner beror på att tillsynen alltmer sker i dialogform. påpekade att detta i sig ligger i linje med modern syn på tillsynsarbete. konstaterar även att av de projekt som varit aktuella för slutbevis, har endast hälften begärt slutbevis. 16 dnr 10810-881/2001 och 10810-882/2001, samt 10810-1137/2002, nov. Ansvar, tillsyn och kontroll konstaterar också i sin analys att de kommuner som inte svarat på enkäten, , främst utgörs av små kommuner med en folkmängd mindre än 10 000 invånare. De ute- blivna svaren tycks, enligt efterkontroller, i huvudsak bero på re- sursbrist. bedömer att resultaten torde ha visat på en ännu mindre omfattning av kommunernas tillsyn om alla kommu- ner svarat på enkäten. tillställde även samtliga länsstyrelser en enkät om vilka resurser länsstyrelserna avsatte för tillsyn över byggandet i respektive län. Samtliga län besvarade enkäten. Antalet personer som arbetar med plan- och byggfrågor varierar från 1 till 33 per länsstyrelse. Av dem arbetar mellan 0 och 10 personer med tillsynsfrågor. konstaterar att förhållan- det mellan personalresurser för tillsynsfrågor i förhållande till andra ärenden inom plan- och byggnadsväsendet är mycket sned och drar slutsatsen att länsstyrelserna i praktiken saknar möjligheter att ut- öva tillsyn över byggväsendet. Endast på fem länsstyrelser arbetar all personal för plan- och byggfrågor även med tillsynsfrågor, medan sex länsstyrelser anger att inte någon arbetar med tillsyns- frågor. Fyra länsstyrelser avsätter mellan 0,1 och 0,4 personer för tillsyn över byggandet. har , på uppdrag av regeringen på nytt sammanställt och kommenterat uppgifter som länsstyrelserna in- hämtat om bl.a. kommunernas tillsyn och kontroll av byggnads- arbeten. Rapporten förstärker den bild som framträdde . konstaterar bl.a. att mycket talar för att brist på re- surser och politisk prioritering samt försvagad kompetens hos den personal som arbetar med frågor om tillsyn och kontroll utgör de allt annat överskuggande hindren för en fungerande kontroll- och tillsynsprocess inom byggandet. menar dessutom att ett dominerande intryck vid genomgången av redovisningarna är att många kommuner nästan inte utövar någon uppsökande tillsyns- verksamhet alls. De flesta kommuner som utövar sådan tillsyn uppger att denna är av begränsad omfattning. Flera länsstyrelser uppger att de inte har vare sig resurser eller kompetens för att ut- öva den tillsyn de är skyldiga att utöva enligt PBL när det gäller kontroll- och tillsynsfrågor. uppger att den inte utför någon tillsyn överhuvudtaget på detta område Ansvar, tillsyn och kontroll Vid kommissionens utfrågningar har företrädare för olika aktörer framfört att kvalitetssäkringen på fältet inte fungerar som det var tänkt. Trots att företagen ofta är kvalitetscertifierade, är slutbesikt- ningsprotokollen fulla av anmärkningar om fel i entreprenaderna. Många byggherrar saknar även kompetens att följa upp kvaliteten i sina projekt, på ett sådant sätt som lagstiftarna förutsatt. Kontroll- planer fylls i och signeras i efterhand och provningar och mätningar som antecknats i kontrollplaner har aldrig utförts. Bristerna före- faller vara utbredda och förekommer, enligt vad kommissionen in- hämtat, på alla nivåer och i de flesta projekt. Aktörerna menar att egenkontrollen och kvalitetsledningssystemen inte alls fungerar. Om bristerna är så vanligt förekommande som rapporterats till kommissionen, tyder det på allvarliga brister i företagens kontroll- system. Det kan heller inte uteslutas att det finns ett direkt orsaks- samband mellan det ökande antalet fel i byggandet och de neddrag- ningar i kommunernas tillsyns- och kontrollverksamhet, som Bo- verket påvisat. Att förväntningarna på PBL:s system för tillsyn och kontroll inte infriats beror enligt kommissionens bedömning inte på några avgörande fel i regelverket i sig. Många har understrukit att syste- met är principiellt riktigt tänkt. Huvudproblemet förefaller i stället vara att reglerna inte tillämpas på avsett sätt. En utbredd osäkerhet hos inblandande aktörer om sin roll i systemet och egna rättigheter och skyldigheter har lett till att kvalitetssäkringen inte fungerar på det sätt lagstiftaren förutsatt. Minskade resurser hos byggnads- nämnderna och i vissa fall en misstro mot systemet har lett till en situation där kommunerna i många fall släppt all tillsyn. Bygg- herrarna har heller inte förstått sin nya roll eller stärkt sin kom- petens på området. Kommissionen delar uppfattningen att PBL:s system för tillsyn och kontroll inte fungerar på avsett sätt och att detta delvis beror på oklarheter i systemet. Justeringar bör därför göras. Inte minst måste parternas ansvar tydliggöras, byggherrens roll preciseras och den kvalitetsansvariges kompetens säkerställas. Viktigast torde dock vara att tillse att parterna tillämpar systemet som det var tänkt och tar det ansvar som systemet förutsätter. Ansvar, tillsyn och kontroll 5.1.4Kommittén för översyn av plan- och bygglagstiftningen Regeringen tillsatte en parlamentarisk kommitté med uppdrag att se över plan- och bygglagstiftningen samt att lämna förslag till de lagändringar som behövs.17 Kommittén skall bland annat se över frågor om kontrollsystemet och den kvalitetsansva- riges roll och kompetens. Enligt direktiven skall utgångspunkten för översynen i dessa delar vara att den nu gällande ansvarsfördel- ningen mellan samhället och enskilda i sina huvuddrag inte bör ändras. Enligt direktiven bör kommittén i det sammanhanget sär- skilt belysa den förändrade byggherrerollen liksom frågor om an- svar.18 5.2.1Allmänna bestämmelser för byggnads- anläggnings- och installationsentreprenader, m.m. Systemet för tillsyn och kontroll enligt PBL skall säkerställa att byggnader eller anläggningar skall kunna antas komma att uppfylla samhällets krav på byggnadsverk. Krav på särskilda funktioner med hänsyn till en viss kundkrets eller användning, materialval och utrustningsstandard utöver samhällskraven regleras däremot i av- talet mellan berörda parter i projektet. Dessutom finns en rad frågor utöver byggnadsverkets utförande som behöver regleras såsom an- svar vid dröjsmål eller hur eventuella tvister skall behandlas. Rättsförhållanden mellan beställare, konsulter och entreprenörer i byggsektorn regleras i regel genom standardiserade avtalsvillkor. De från praktisk synpunkt viktigaste regelverket utgörs av Allmän- na bestämmelser för byggnads- anläggnings- och installationsentre- prenader, AB 92, och motsvarande bestämmelser för totalentrepre- nader, ABT 94. Bestämmelserna är avsedda att på ett heltäckande sätt reglera vad som skall gälla i rättsförhållandet mellan parterna. AB 92 utgör ett resultat av förhandlingar mellan företrädare för olika intressenter i byggsektorn inom , . I BKK finns företrädare för bl.a. Byggindustrier, , , Fastig- hetsverket, , , , , och branschföreningar inom installationssek- 17M 2002:05, Dir. 2002:97. 2002:97, s. 18 f. Ansvar, tillsyn och kontroll Inom BKK har förutom AB 92 också för- handlats fram bestämmelser för s.k. totalentreprenad, ABT 94. För att standardiserade kontraktsvillkor skall gälla mellan parter krävs normalt att en hänvisning till dem sker i avtalet. Under vissa förutsättningar kan standardvillkor utgöra avtalsinnehåll även om en sådan hänvisning saknas. Det torde generellt sett gälla då be- stämmelserna är, eller kan antas vara, väl kända för båda parter och används så regelmässigt på den aktuella marknaden att dess tillämpning kan anses utgöra branschpraxis.19 AB 92 och ABT 94 är så väl inarbetade och tillämpade formulär att det inte sällan kan antas bli avtalsinnehåll utan särskild hänvisning i kontrakt eller liknande handling. I vilken utsträckning standard- villkor skall tillämpas mellan parterna måste dock avgöras genom avtalstolkning utifrån en sammanvägd bedömning av omständig- heterna i det enskilda fallet. Parterna disponerar över avtalsinnehållet Parterna disponerar fritt över innehållet i AB och kan överens- komma om ändrad garantitid, särskilda betalningsvillkor eller be- siktningsförfaranden. Dessutom bestäms entreprenadens omfatt- ning och innehåll och det individuella avtalsinnehållet t.ex. storle- ken på entreprenörens administrativa påslag på vissa kostnadspos- ter, entreprenadtiden och kontraktssumman direkt mellan parterna. Detta sker i en rad handlingar såsom kontrakt, beställningsskri- velse, anbud, administrativa föreskrifter, betalningsplan, mängdbe- skrivningar, á-prislistor, tekniska beskrivningar och ritningar. Kontraktshandlingarna kompletterar normalt varandra, om inte omständigheterna föranleder annat. Ändringar och tillägg till kan skrivas in i en eller flera av dessa hand- lingar. För att en sådan överenskommelse med säkerhet skall bli giltig krävs dock att den görs i en kontraktshandling med högre dignitet än . Kontraktshandlingarna gäller näm- ligen inbördes i en särskild ordning som anges i 1 kap 3 § AB 92. Om motstridiga uppgifter förekommer i olika kontraktshandlingar 19 , , Standardavtalsrätt, 5 uppl, , , 1991, s. 30 f. Ansvar, tillsyn och kontroll skall således uppgift som lämnas i handling med högre dignitet gälla, om inte omständigheterna uppenbarligen föranleder till annat. Enligt standardvillkoren har endast kontraktet högre dignitet än bestämmelserna i 92. För att t.ex. en överenskommelse om längre garantitid än som anges i 4 kap. 7 § AB 92 skall bli giltig, krävs att uppgiften skrivs in direkt i kontraktet. Avtalsvillkoret kan även skrivas in i t.ex. särskilda administrativa föreskrifter.20 I det fallet måste det dock anges i kontraktet att uppgifter i de admi- nistrativa föreskrifterna skall gälla före motsvarande uppgift i AB 92. En vanlig teknik för att få uppgifter i övriga kontrakts- handlingar att gälla före uppgifter i AB 92 är att i kontraktet ange att handlingarna, med ändring av vad som anges i AB, skall gälla i en annan ordning. På så sätt kan parterna om de så önskar anpassa vissa av till den aktuella avtalssituationen och ändå ha kvar etablerade och allmänt accepterade standardvillkor för huvuddelen av överenskommelsen. Det bör särskilt noteras att det inte finns något formellt krav på att entreprenadavtal måste vara skriftliga och att även muntliga av- tal är giltiga. I de fall ett muntligt avtal träffats, kan det vara svårt att i efterhand styrka att avtalet innehåller avvikelser i förhållande till standardvillkoren. Den typen av avtalade avvikelser bör därför alltid dokumenteras skriftligt. Särskilda bestämmelser tillämpas vid totalentreprenader Innehållet i AB 92 är särskilt anpassat för olika slag av entreprena- der inom byggsektorn där entreprenören utför ett visst arbete base- rat på handlingar som beställaren tillhandahåller, s.k. utförande- entreprenad. Förfarandet innebär att entreprenören ansvarar för att arbetet överensstämmer med de krav som uttrycks i kontrakts- handlingarna, inklusive ritningar och beskrivningar, men inte för att kraven i sig är rätt ställda eller heltäckande. I vissa fall sluter dock beställaren avtal med en entreprenör som innebär att även hela eller en väsentlig del av projekteringen skall ingå i entreprenö- rens ansvar och åtagande, s.k. totalentreprenad. I sådana fall måste delvis andra bestämmelser för entreprenadens genomförande och för ansvarsfördelningen mellan parterna tillämpas.