sou · GQB336 · 2003-01-01 00:00:00 — och övrigt 1 milj. kr. (information, utbildning samt utformning av föreskrifter och blanketter). N Årlig driftskostnad: . Med ett antagande om: N en femårig avskrivnings- eller användningstid för investeringen blir den årliga kostnaden . N en tvåårig avskrivningstid blir den årliga kostnaden 1,4 milj. kr. Den största nyttan bedömer utredningen ligger i bättre möjligheter till valutasäkring. Värdet av detta bedöms variera från några få tiondels procent av beloppet (motsvarande transaktionskostnader) till i de fall det innebär att termin kan användas i stället för option (motsvarande avgiften för en option). Med ett värde på och en avskrivningstid , kan erforderlig utbetalning för att den totala nyttan skall överstiga kostnaden beräknas till 35 milj. kr. Om värdet är krävs den dubbla omfattningen, dvs. närmare 70 milj. kr, för att nyttan skall överstiga kostnaden. Om avskrivningstiden begränsas till , blir erforderliga utbetalningar vid resp. nytta 70 milj. kr., resp. 140 milj. kr. Frågan är alltså om intresset för utbetalningar av arealstöd i euro kan bli så stort att denna omfattning kan nås. Om av betalningarna till de 850 största stödmottagarna (som får över 0,5 milj. kr i arealstöd), gjordes i euro, skulle detta motsvara 70 milj. kr. Det motsvarar i sin tur utbetalningarna till de 20 30 största stödmottagarna. Utredningen bedömer att det är realistiskt att den omfattning som krävs i alla de nu nämnda fallen skulle kunna uppnås, även 140 milj. kr. Samtliga ovanstående fall förutsätter att utbetalningar som berörs av kvittningar utesluts från möjligheten till euroval. Om detta inte betraktas som en möjlig lösning försämras kalkylen betydligt. Då tillkommer nämligen en investering i storleks- ordningen 15 milj. kr, som driftskostnaden stiger till cirka 2,5 milj. kr. Med en avskrivningstid och en nytta på av utbetalt belopp, krävs utbetalningar i euro på 300 milj. kr. för att uppväga kostnaden. Om nyttan bedöms till , blir erforderlig omfattning 600 milj. kr. Utredningen slutsats är därför att investeringen för att införa eurobetalningar för arealstöd är så begränsad om kvittningar utesluts, att den kan vara lönsam även vid en förhållandevis kort användningstid. Om även kvittningsfallen skall omfattas, blir emellertid investeringen och driftskostnaden så höga att den omfattning på eurobetalningar som skulle krävas för att uppväga kostnaden har en nivå som gör investeringen högst osäker. Utöver investeringen för arealbidrag tillkommer N en investering på samt N en årlig driftskostnad på . För djurbidrag har utredningen uppfattningen att nyttan av euro- betalningar är begränsad. Sannolikt ligger den en bit av utbetalda eurobelopp. Ett antagande om kräver, med en femårig avskrivningstid, en omfattning på utbetal- ningarna av djurbidrag i euro på över 40 milj. kr, för att motivera merkostnaderna. Denna omfattning förefaller inte trolig. Utöver investeringen för arealbidrag tillkommer N en investering på 6,8 milj. kr. N en årlig driftskostnad på . Även för exportbidrag torde nyttan i relation till utbetalningarnas storlek vara mindre än för arealbidragen. är den investering som krävs betydligt större än för areal- och djurbidrag. Därför behövs ett relativt stort intresse för att investeringen skall betala sig. Ett antagande om nytta på utbetalt belopp och en femårig avskrivningstid ger här ett krav på omfattningen på 430 milj. kr. Detta motsvarar av utbetalade exportbidrag . Även om nyttan skulle vara det dubbla i förhållande till beloppet, vilket alltså skulle halvera erforderlig utbetalning, är den omfattning som skulle krävas för lönsamhet mycket stor. Trots att ett intresse för eurobetalningar finns bland större exportföretag, är det osannolikt att denna omfattning skulle kunna nås. Erfarenheterna från stöder denna slutsats. Utöver investeringen för arealstöd tillkommer N en investering på 8,2 milj. kr. N en årlig driftskostnad på 1 milj. kr. För intervention har inget intresse för utbetalningar i euro uttryckts över huvud taget. Med de mycket begränsade utbetalningar som görs av dessa stöd, finns det inget möjlighet att investeringen skulle kunna betala sig. De företag som får jordbruksstöd står inför en ny situation, där eurons värdeförändring tillåts påverka stödnivåerna. Stödet är fastställt i euro. Oavsett om det betalas ut i euro eller i kronor, påverkas dess motsvarighet i svenska kronor av valutautvecklingen. Även företag som inte har affärer med utlandet kan därmed jämställas med exportföretag, i det att de har inkomster i utländsk valuta som därmed direkt beror på valuta- utvecklingen. Att kompensationsstöden upphört innebär att det inte finns någon regleringsmässig försäkring emot valutaförluster; däremot erbjuder marknaden instrument som jordbruksföretagen kan utnyttja. Nyttan av eurobetalningar kan för stödmottagarna bestå i möjligheten att uppnå större säkerhet, dvs. att undvika negativa följder av valutaförändringar, att det kan bli förmånligare att låna i euro samt att undvika transaktionskostnader. Värdet av detta är svårbedömt. Kostnaden för att kunna betala ut jordbruksstöd i euro beror i huvudsak av de administrativa förändringar det kräver. För kostnaden är investeringarnas avskrivningstid den mest betydelsefulla faktorn. I det sammanhanget spelar beslutet om valutaunionen en stor roll. Om skall ansluta sig , blir avskrivningstiden mycket kort. Huruvida möjligheten till utbetalningar av jordbruksstöd i euro kan bedömas vara samhällsekonomiskt lönsam, beror alltså på flera osäkra faktorer. De faktorer som är svårast att bedöma är hur stor efterfrågan på utbetalningar i euro skulle kunna bli och nyttan i förhållande till utbetalda belopp samt avskrivningstiden. En potentiell nytta för jordbruksföretagen kan identifieras, men det är inte klart i vilken utsträckning den skulle utnyttjas och därmed förverkligas. Kontakterna med näringens företrädare och några av de största jordbruksföretagen ger vid handen att det finns ett intresse såväl bland exporterande livsmedelsföretag som bland jordbruksföretag. Det förefaller sannolikt att intresset kommer att öka bland jordbrukare som får direktstöd, eftersom kompensationsbetal- ningarna för valutaförändringar har upphört. En del av utredningens uppdrag är att analysera effekterna av att införa möjligheten för eurobetalningar endast för vissa jordbruks- stöd. Utredningen har därför prioriterat vissa stöd, efter såväl nytta som kostnad. Investeringarna kan dock hållas nere även genom att inskränka valmöjligheten inom en stödform och genom att välja enkla systemlösningar. Vilka lösningar som bedöms godtagbara av såväl svenska myndigheter som , har stor betydelse för kostnadssidan. Utredningen har försökt identifiera enkla alternativ till kostsamma, fullständiga lösningar. Exempelvis bygger beräkningarna på att överlåtelser av stödbelopp endast får göras i euro. Vidare bygger grundalternativet på att, när förfallna skulder måste dras av från ett stödbelopp (kvittas), utbetalning i euro inte tillåts. Utredningen är medveten att detta innebär vissa mindre luckor i regelsystemet, som bör kunna accepteras. Utredningen har funnit att den största nyttan och det största intresset för eurobetalningar bör finnas för arealstöd, som åtgärden skulle kräva de lägsta investeringarna för detta stöd. Om stödmottagare för vilka kvittningar av obetalda räkningar görs mot stödbeloppet, utesluts från möjligheten att välja euro- betalningar kan investeringen hållas på en mycket låg nivå. Om även dessa stödmottagare skall ges denna valmöjlighet stiger investeringen kraftigt. Utredningen har mot denna bakgrund valt att se arealbidrag – utan kvittningar – som grundalternativet. Grundalternativet har kompletterats med några beräkningar och känslighetsanalyser, dels görs beräkningar med olika avskrivnings- tid, dels analyseras olika nivåer på nyttan i förhållande till stödbeloppet. Analyserna görs även med ett alternativ där kvittningar omfattas. Därutöver har utredningen analyserat tre olika tillägg till detta grundalternativ – djurbidrag, exportstöd och interventionsåtgärder. Samtliga beräkningar bygger på uppskattning av investeringsbehov och driftskostnader. Utredningen bedömer det som sannolikt att samhällsekonomisk lönsamhet av eurobetalningar kan uppnås för arealstöd, om stöd- ärenden med kvittningar utesluts. Denna slutsats står sig med olika nivåer på nyttan. Med samma hantering av kvittningar gäller denna slutsats även med en mycket kort avskrivningstid, dvs. även om skulle gå med i efter det att möjligheten till eurobetalningar införts. I denna situation tillkommer dock sannolikt en effekt som inte har beaktats (och som ökar kostnaden), nämligen en undanträngning av mer angelägna EMU-förberedelser. Även minimialternativet kan därför vara svårt att motivera om mycket snart skall ansluta sig till EMU. Om även stödärenden med kvittningar skulle omfattas, är det osannolikt att utbetalning av arealstöd i euro skulle vara lönsamt. Det beror på att den tillkommande investeringen för att hantera kvittningar är förhållandevis stor. Det är även högst osannolikt att eurobetalningar i euro av övriga jordbruksstöd, dvs. djurbidrag och marknadsstöd, skulle löna sig, även utan ett snart EMU-medlemskap. Slutligen är det värt att åter ifrågasätta att, efter ett eventuellt beslut om medlemskap i valutaunionen, införa eurobetalningar. Situationen med eurobetalningar och vid ett EMU-medlemskap är olika både för företagen och för . Eurobetalningar är bara intressanta så länge inte är med i och är heller inte övergångsvis någon förberedelse för valutaunionen. Om skall gå med i , kan det till och med finnas en risk att nödvändiga förberedelser för valutaunionen trängs undan och försenas om eurobetalningar införs . Utredningen har inte i uppdrag att lägga fram några förslag, utan endast att analysera konsekvenser av olika alternativ. Utredningen skall dock föreslå finansiering av kostnadsökningar och intäkts- minskningar för staten. Utredningen har pekat på lönsamhets- aspekter av olika alternativ, men eftersom inga rekommendationer lämnas avstår utredningen från att anvisa möjliga finansieringar av dessa. Slutligen har utredningen i uppdrag att beskriva följden av att inte erbjuda jordbruksstöd i euro. Utredningen har inte funnit några följder utöver de uppenbara, nämligen att näringen i så fall skulle gå miste om de möjligheter som beskrivits, som administrationen skulle undvika kostnaden. , (1996) Samhällsekonomisk effektivitet, , , Food and Rural Affairs, DEFRA: hemsida , , (här ingår det tidigare , Fisheries and Food, MAFF) DEFRA (2001) e-Business Strategy – , Strategies, 3 , ESV (2000) rapport av praktiska frågor vid ett eventuellt senare deltagande i valutaunionen, , Information om statlig ekonomi, Statsredovisningsenheten ESV: handbok 2001:2 EA 2001 – Ekonomiadministrativa bestäm- melser för statlig verksamhet: Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi, : Samhälls- ekonomiskt beslutsunderlag – en hjälp att fatta bättre beslut, Ds Fi 1986:2, , (2002) Utvärdering av återtagssystemet, rapport till regeringen (dnr 121-2351-02) , IB: hemsida www.ib- uk.gov.uk, Reading, (uppgår i ) LRF (2001) EMU – konsekvenser för jord- och skogsbruket , Fisheries and Food, MAFF (2000) , , , , : Varför bör CAP – EU:s gemensamma jordbrukspolitik , rapport 2000:1, (1999) rapport 4959 Lathund för konsekvens- utredningar (1988) Samhällsekonomisk metod – för bättre beslutsunderlag, ett informationsmaterial , RSV: rapport 1999:12 RSV:s euroförberedelser – lägesrapport 1 RSV: rapport 2000:7 euroförberedelser – lägesrapport 2 RSV: rapport 2000:13 euroförberedelser – lägesrapport 3 RSV: broschyr 184 utgåva 1 (1998) informerar – Euron och skatterna RSV: broschyr 184 utgåva 2 (2000) Euron ur ett skatte- och indrivningsperspektiv , RPA: hemsida , Reading, (sammanslagning av och delar av departementet) SOU 1996:158: och EMU, , , SJV: rapport 1999:22 Jordbruksstödens fördelning i , EU och SJV: rapport till jordbruket? – Om stöd i euro i ett utanför euroområdet Statskontoret: rapport 1998:10 Analysmodell för anpassning av IT- system till euro Statskontoret (1998) rapport inom offentlig sektor vid ett eventuellt införande av euro Statskontoret () PM Avrapportering av regerings- uppdrag att samordna anpassningsarbetet för euron i IT-systemen i offentlig sektor Statskontoret: rapport 2000:08 Svenska myndigheter och euron – gemensamma frågor Statskontoret: rapport 2001:06 Svenska myndigheter och euron – lägesrapport Statskontoret: rapport 2001:21 Svenska myndigheter och euron – lägesrapport Utbetalning av jordbruksstöd i euro Beslut vid regeringssammanträde . En utredare tillkallas för att analysera effekterna av att jordbruks- näringen ges möjlighet att välja mellan att få stöden inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken utbetalda antingen i euro eller i svenska kronor. Utredningen skall belysa konsekvenserna för såväl jordbruks- näringen som myndigheter och stat av att stöden betalas ut i kronor respektive euro. Utredaren skall också redovisa de samhällsekono- miska och företagsekonomiska kostnader respektive intäkter som ett införande av utbetalningar av jordbruksstöd i euro skulle innebära. Utredningen skall ingå som en del i underlaget för regeringens bedömning av huruvida ett system skall införas som ger möjlighet att betala ut jordbruksstöd i euro. Inom jordbrukssektorn finns en rad gemensamma priser och stöd som fastställs i euro. Dessa kan delas upp i marknadsprisstöd och direktstöd inom marknadsordningarna inom den gemensamma jordbrukspolitiken. Till de förra räknas bl.a. exportbidrag och interventionspriser, och till de senare räknas bl.a. arealbidrag och djurbidrag, som samtliga fastställs i euro. Miljöersättningarna och strukturstöden (direktstöd enligt rådets förordning (EG) nr 1257/1999 om stöd för landsbygdsutveckling) fastställs dock i nationell valuta i respektive lands landsbygdsutvecklingsprogram, som kommissionen sedan godkänner. Det agromonetära systemet infördes för att stöd som betalas ut i nationell valuta inte skall bli lägre till följd av valutakursförstärkningar än det i euro fastställda beloppet. Det agromonetära systemet har sin grund i EG-fördraget, där det bl.a. slås fast att den gemensamma jordbrukspolitiken skall sträva efter att stabilisera marknaden. Systemet infördes för att de stöd och priser som fastställs i euro skall bli mer förutsebara och mer stabila också i nationell valuta. Systemets ursprungliga syfte var att fördröja effekterna av valutakursjusteringar. Det agromonetära systemet har utvecklats . Den kraftiga förändring i konkurrensläget på jordbruksområdet, som blev följden av att först den franska francen devalverades 1969 och senare den tyska marken revalverades, ledde till att en s.k. grön omräkningskurs infördes. Systemet har därefter ändrats ett flertal gånger, . Reglerna finns i rådets förordning (EG) nr 2799/98 av om att fastställa ett agromonetärt system för euron. startade den tredje fasen i den ekonomiska och monetära unionen (EMU). Den innebar att euro blev gemensam valuta i elva av EU:s medlemsstater. , , och inträdde inte i valutaunionen. anslöt sig dock . med att den tredje fasen startade infördes ett nytt agromonetärt system för de länder som inte deltar i euroområdet, de så kallade icke-euroländerna. Det nya systemet innebär bl.a. att omräkningen av de stöd som jordbrukare samt handel och industri beviljas inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken numera sker från euro till nationell valuta med en marknadsanpassad växel- kurs i stället för, som tidigare, en administrativt fastställd omräknings- kurs. Enligt artiklarna 4 och 5 i rådets förordning (EG) nr 2799/98 finns möjlighet att betala ut agromonetära kompensationsstöd för följande 1.Direktstöd till jordbrukare inom marknadsordningarna inom den gemensamma jordbrukspolitiken (t.ex. djur- och arealbidrag). 2.Direktstöd till jordbrukare enligt rådets förordning (EG) nr 1257/1999 om stöd för landsbygdsutveckling (dvs. miljöersättningar och strukturstöd). 3.Marknadsprisstöd till handel och industri inom marknads- ordningarna inom den gemensamma jordbrukspolitiken (t.ex. export- bidrag och interventionspriser). Direktstöd enligt rådets förordning (EG) nr 1257/1999 om stöd för landsbygdsutveckling (dvs. miljöersättningar och strukturstöd) skiljer sig från de andra två stödformerna genom att de är delvis nationellt medfinansierade och att stödnivåerna är fastställda i nationell valuta. För stöd som fastställs i euro men betalas ut i nationell valuta, påverkas stödmottagaren av växelkursfluktuationer. När den nationel- la valutan stärks minskar mottagarens stöd i den valutan. På motsvarande sätt ökar stödet i nationell valuta när den valutan försvagas. I det nuvarande agromonetära systemet får stödmottagaren kompensation för den valutaförlust som uppstår då den nationella valutan stärks. När den nationella valutan försvagas sker dock ingen åtgärd. Det agromonetära systemet verkar således asymmetriskt till jordbrukarens och till handelns och industrins fördel. irådets förordning (EG) nr 2799/98 kommer det agromonetära kompensationsstödet att avskaffas . Möjligheten till utbetalning av jordbruksstöd i euro Enligt artikel 8 i rådets förordning (EG) nr 2799/98, kan medlems- stater som står utanför euroområdet betala utgifter som följer av rättsakter angående den gemensamma jordbrukspolitiken i euro i stället för nationell valuta. Förutsättningen är dock att medlems- staten vidtar sådana åtgärder att användningen av euro inte medför systematiska fördelar jämfört med användningen av nationell valuta. Medlemsstaterna skall dessutom underrätta EG- kommissionen innan de planerade åtgärderna träder i kraft. Åtgärderna får inte träda i kraft förrän lämnat sitt godkännande. Vad som menas med uttrycket systematiska fördelar är oklart, men en tolkning som framkom vid förhandlingarna om det nya agromone- tära systemet är att valutaspekulationer skall undvikas. Sannolikheten för valutaspekulationer påverkas av hur nära inpå utbetalningstidpunkten som jordbrukarna samt handeln och industrin får välja i vilken valuta stödet skall utbetalas. Det skall inte kunna gå att dra fördel av rörelser i den nationella valutan i förhållande till euron mellan den dag när växelkursen fastställs för omräkningen av stödet från euro till kronor (dag för avgörande händelse) och utbetalningsdagen, som ofta infaller . Om stödmottagaren tillåts välja i vilken valuta stödet skall utbetalas efter dag för avgörande händelse, kan mottagaren dra fördel av växelkursutvecklingen. En sådan spekulativ ordning skulle medföra ökade offentliga utgifter. öppnade för möjligheten att få betala ut marknadsprisstöd i euro. Dessa stöd betalas ut till handeln och industrin, men finns ingen möjlighet för jordbrukare där att få direktstöd utbetalda i euro. Systemet kräver att stödmottagaren förbinder sig att få utbetalningarna i antingen euro eller pund för en ettårsperiod. Förbindelsen till att få utbetalningar i euro skall avse antingen bara exportbidragen, eller alla EU-finansierade marknads- prisstöd. Stöden inom jordbrukssektorn kan delas in i två grupper beroende på om mottagaren är handeln och industrin eller jordbrukarna. Som stöd till handel och industri räknas t.ex. interventionsåtgärder och exportbidrag. Som stöd till jordbrukare räknas bland annat arealersättning, djurbidrag, miljöersättning och strukturstöd. Ytterligare en uppdelning är i stöd som är helt respektive delvis finansierade av EU. Miljöersättningarna och strukturstöden är delvis finansierade av EU, medan övriga stöd är helt finansierade av EU. För jordbrukare och för handel och industri skulle möjligheten att få stöd utbetalda i euro kunna påverka t.ex. transaktionskostnader, konkurrens och handelsmöjligheter. Dessa effekter och deras storlek kan dock komma att skilja sig åt mellan dels handel och industri, och jordbrukare, dels små och stora företag. Stödutbetalningar i euro skulle kunna minska ett företags valutarisk i de fall företaget avser att ta lån, har lån eller har andra kostnader i euro, exempelvis genom köp av produktionsmedel i andra EU-länder. Om det blir möjligt att betala ut stöd i euro kommer detta att medföra ändrade rutiner för myndigheterna. Det administrativa systemet måste anpassas så att det kan hantera två valutor . Det påverkar både den ekonomiska redovisningen och utbetalningsrutinerna. Den statliga redovisningen i måste vara i svenska kronor och stödutbetalningar redovisas i svenska kronor. Utgifter i annan valuta bokförs i svenska kronor enligt den växelkurs som gäller på utbetalningsdagen. Möjligheten till utbetalning av jordbruksstöd i euro kan medföra behov av ändrade rutiner och lagstiftning när det gäller t.ex. återkrav på stödutbetalningar i euro, eftersom växelkursen då sannolikt inte är densamma som på utbetalningsdagen. En utredare ges i uppdrag att analysera effekterna för jordbruks- näringen och samhället i övrigt av att jordbruksstöd skulle kunna betalas ut i euro. Utredaren skall också belysa effekterna av att endast stöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken kan betalas ut i euro, medan andra stöd inte skall innefattas. Utredarens arbete skall utgöra ett underlag för regeringens bedömning av om ett system skall införas som ger möjlighet att betala ut jordbruksstöd i euro. Utredaren skall analysera konsekvenserna för jordbrukare och för handel och industri, dels av att möjligheten att betala ut i euro införs, dels av att avstår från denna möjlighet. Analysen skall bland annat omfatta hur t.ex. kostnader och intäkter, konkurrenssituation och handelsmöjligheter påverkas av de olika alternativen. skall efterfrågan på stödutbetalningar i euro hos jordbrukare och hos handel och industri redovisas. Utredaren skall redovisa bl.a. vilka administrativa förändringar och vilka kostnader och intäkter som skulle uppstå på myndigheterna och inom staten som en konsekvens av utbetalningsmöjligheter i euro. Flera myndigheter i skulle komma att påverkas om stödutbetalningar i euro skulle bli verklighet, t.ex. Statens jord- bruksverk, länsstyrelserna, , Ekonomistyrnings- verket och skattemyndigheterna. Utredaren skall också kartlägga för vilka stöd som en utbetalning i euro skulle medföra minst administrativa problem samt vilka för- och nackdelarna är med att låta endast vissa kunna utbetalas i euro. Detta skulle kunna innebära att man först ger möjligheten att få vissa administrativt enklare stöd utbetalda i euro, och senare eventuellt ger samma möjlighet för resterande stöd. Utredaren skall analysera administrativa konsekvenser och valuta- risker avseende återkrav på stödutbetalningar i euro, eftersom växel- kursen då inte behöver vara densamma som på utbetalningsdagen. Utredaren skall beräkna och redovisa de ekonomiska konsekven- serna för stat, företag och enskilda, samt de samhällsekonomiska konsekvenserna i övrigt av att införa möjligheten att betala ut jordbruksstöd i euro. När det gäller kostnadsökningar eller intäktsminskningar för staten skall utredaren föreslå finansiering. Utredaren skall även beskriva hur och hanterar frågan. Utredaren skall redovisa sitt uppdrag . Definition och kategorisering av jordbruksstöd Stöd till jordbruket, husdjursskötseln och fisket Det finns en entydig definition av begreppet jordbruksstöd i agromonetära sammanhang, nämligen stöd som ges i enlighet med EG:s rättsakter om den gemensamma jordbrukspolitiken. Sådana rättsakter har alla, direkt eller indirekt, sin rättsliga grund i artikel 37 (den gemensamma jordbruks- och fiskeripolitiken). Det rör sig om: N Direktstöd till jordbrukare enligt marknadsordningarna inom den gemensamma jordbrukspolitiken (t.ex. djur- och areal- bidrag). N Direktstöd till jordbrukare enligt rådets förordning (EG) nr 1257/1999 om stöd för landsbygdsutveckling (dvs. miljöersätt- ningar och strukturstöd). N Strukturstöd till fiskerisektorn från Fonden för fiskets utveckling enligt förordning (EG) nr 1263/1999.