sou · GQB398d4 · 2003-01-01 00:00:00 — Den stat, som verkställer sådan preliminär undersökning som avses i mom. 4, skall utan dröjsmål lämna nu nämnda stater meddelande om undersök- ningsresultatet och skall ange, huruvida den har för avsikt att utöva jurisdiktion. Art. 16: 1. Brott begångna ombord på luftfartyg registrerat i för- dragsslutande stat skall i fråga om utlämning bedömas som om de hade begåtts icke blott på den ort, där de förövats, utan även inom den stats område, där luftfartyget är registrerat. Med iakttagande av bestämmelserna i mom. 1 skall icke någon be- stämmelse i denna konvention anses grunda förpliktelse att bevilja utlämning. (1970) om bekämpande av olaga besittningstagande av luftfartyg Art. 4: 1. Det åligger fördragsslutande stat att i följande fall vidtaga de åtgärder som fordras för att den skall kunna utöva jurisdiktion be- träffande brottet [=flygkapning] och beträffande varje annan vålds- handling mot passagerare eller besättning som den misstänkte begått i samband med brottet: a)när brottet förövats ombord på luftfartyg som är registrerat i den staten; b)när det luftfartyg, ombord på vilket brottet förövats, landar inom dess område och den misstänkte fortfarande finnes ombord; c)när brottet förövats ombord på luftfartyg som utan besättning uthyrts till person, vilken driver näringsverksamhet med huvud- kontor inom ifrågavarande stats område eller, om verksamheten saknar huvudkontor, är stadigvarande bosatt där. 2.Fördragsslutande stat skall vidare vidtaga de åtgärder som fordras för att staten skall kunna utöva jurisdiktion beträffande brottet, när den misstänkte finnes inom dess område och ej utlämnas enligt be- stämmelserna i artikel 8 till någon av de i första punkten av denna artikel angivna staterna. 3.Denna konvention utesluter ej utövande av straffrättslig juris- diktion enligt nationell lag. Art. 6: 1. Fördragsslutande stat inom vars område den som begått brottet eller misstänkes för detta befinner sig skall, om den finner åda- galagt att omständigheterna föranleder det, taga honom i förvar eller vidtaga andra åtgärder till säkerställande av hans närvaro. Åtgärd som sagts skall vidtagas enligt lagen i nämnda stat men får bestå endast som fordras för att möjliggöra att straffrättsligt förfarande eller förfarande för utlämning inledes. 2.Ifrågavarande stat skall verkställa en preliminär under- sökning av omständigheterna. 3.Envar som tagits i förvar enligt första punkten av denna artikel skall erhålla bistånd att träda i förbindelse med närmaste behöriga representant för den stat vars medborgare han är. 4.Har en stat tagit någon i förvar i enlighet med denna artikel, skall underrättelse lämnas till den stat där luftfartyget är regi- strerat, den stat som avses i artikel 4 första punkten c), den stat i vil- ken den omhändertagne är medborgare samt, om förstnämnda stat finner det lämpligt, till varje annan berörd stat rörande det förhållan- det att en person tagits i förvar och rörande de omständigheter som motiverar hans omhändertagande. Den stat som verkställer sådan pre- liminär undersökning som avses i andra punkten av denna artikel skall utan dröjsmål lämna nu nämnda stater meddelande om under- sökningsresultatet samt ange huruvida den har för avsikt att utöva jurisdiktion. Art. 7: Fördragsslutande stat inom vars område den för brottet miss- tänkte påträffas skall, om denne inte utlämnas, utan något som helst undantag och oberoende av om brottet begåtts inom dess område, överlämna ärendet till behörig myndighet för beslut i åtalsfrågan. Myndigheten skall fatta beslut enligt samma regler som gäller i fråga om varje vanligt brott av allvarlig art enligt lagen i den staten. Art. 8: 1. Brottet skall anses vara ett utlämningsbart brott i varje ut- lämningsavtal som redan ingåtts mellan de fördragsslutande staterna. De fördragsslutande parterna förbinder sig att medtaga brottet som ett utlämningsbart brott i varje utlämningsavtal som kommer att slutas mellan dem. 2.Om fördragsslutande stat, som för utlämning ställer om villkor att utlämningsavtal skall föreligga, från annan fördragsslutande stat med vilken den icke ingått sådant avtal mottager begäran om utlämning, får den efter fritt val betrakta denna konvention som laglig grund för utlämning med anledning av brottet. Utlämning skall vara under- kastad de övriga villkor som gäller enligt den anmodade statens lag. 3.Fördragsslutande stater, som för utlämning icke ställer som villkor att utlämningsavtal skall föreligga, skall sinsemellan anse brottet som ett utlämningsbart brott i enlighet med de villkor som uppställes i den anmodade statens lag. 4.För utlämning mellan fördragsslutande stater skall brottet betraktas som om det begåtts icke endast på gärningsorten utan också inom de stater som ålagts utöva jurisdiktion i enlighet med första punkten av artikel 4. Montrealkonventionen (1971) för bekämpande av brott mot den civila luftfartens säkerhet med tilläggsprotokoll 1988 SÖ 1973:48 (konventionen) och 1990:16 (tilläggsprotokollet) Prop. 1973:92 och 1989/90:130 Art. 5: 1. Det åligger fördragsslutande stat att i följande fall vidtaga de åtgärder som fordras för att den skall kunna utöva jurisdiktion beträf- fande brott som avses i artikel 1 [=luftfartssabotage]: a)när brottet förövats inom dess område; b)när brottet förövats mot eller ombord på luftfartyg som är regi- strerat i den staten; c)när det luftfartyg, ombord på vilket brottet förövats, landar inom dess område och den misstänkte fortfarande finnes ombord; d)när brottet förövats mot eller ombord på luftfartyg som utan be- sättning uthyrts till person, vilken driver näringsverksamhet med huvudkontor inom ifrågavarande stats område eller, om verk- samheten saknar huvudkontor, är stadigvarande bosatt där. Fördragsslutande stat skall vidare vidtaga de åtgärder som fordras för att staten skall kunna utöva jurisdiktion beträffande brott som av- ses i artikel 1 första punkten (a), (b), och (c) samt, såvitt gäller dessa brott, artikel 1 andra punkten, när den misstänkte finnes inom dess område och ej utlämnas enligt bestämmelserna i artikel 8 till någon av de i första punkten av denna artikel angivna staterna. Denna konvention utesluter ej utövande av straffrättslig jurisdik- tion enligt nationell lag. Art. 6-8: [lydelse motsvarande artikel 6-8 i ] Art. III: I artikel 5 i konventionen skall följande tilläggas som punkt 2 bis: 2 bis: En fördragsslutande stat skall vidare vidta de åtgärder som fordras för att staten skall kunna utöva sin domsrätt beträffande brott som anges i artikel 1, första stycket bis [flygplatssabotage], samt, såvitt gäller dessa brott, artikel 1 andra punkten, när den misstänkte finns inom dess område och ej utlämnas enligt bestämmelserna i artikel 8 till den i första punkten a) av denna artikel angivna staten. Konvention (1972) om förbud mot utveckling, framställning och lagring av bakteriologiska (biologiska) vapen och toxinvapen samt om deras förstöring SÖ 1976:18 Prop. IV: Varje fördragsslutande stat skall i enlighet med sina konstitu- förfaranden vidtaga alla nödvändiga åtgärder för att förbjuda och förhindra utveckling, framställning, lagring, förvärv eller innehav av sådana medel, toxiner, vapen, utrustning eller utspridningsanord- ningar som anges i artikel I i konventionen, inom vederbörande stats territorium, under dess överhöghet eller under dess kontroll. FN:s konvention (1973) om förebyggande och bestraffning av brott mot diplomater och andra internationellt skyddade personer Art. 3: 1. Varje avtalsslutande stat skall vidtaga erforderliga åtgärder för att säkerställa sin domsrätt över de brott som anges i artikel 2 [vis- sa grövre brott mot internationellt skyddade personer] i följande fall: a)när brottet begås på nämnda stats territorium eller ombord på ett fartyg eller luftfartyg som är registrerat i nämnda stat, b)när den för brottet misstänkte är medborgare i nämnda stat, c)när brottet begås mot en sådan internationellt skyddad person som avses i artikel 1 och som åtnjuter denna ställning i kraft av de uppgifter han fullgör för nämnda stats räkning. 2.Varje avtalsslutande stat skall också vidtaga erforderliga åtgärder för att säkerställa sin domsrätt över dessa brott i de fall då den för brottet misstänkte befinner sig på dess territorium och staten icke ut- lämnar honom enligt artikel 8 till någon av de stater som avses i stycke 1av denna artikel. 3.Denna konvention utesluter icke att straffrättslig domsrätt utövas enligt inhemsk lag. Art. 6-8: [lydelse motsvarande art. 6-8 i , dock att inget sägs om preliminär undersökning] Europeisk konvention (1977) om bekämpande av terrorism SÖ 1977:12 Prop. Art. 4: För att tillgodose syftet med denna konvention skall, i den mån brott som avses i artiklarna 1 och 2 [vissa särskilt grova brott] icke finnes upptaget på förteckning över utlämningsbara brott i fördrag om utlämning som gäller mellan avtalsslutande stater, brottet likväl betraktas som upptaget på sådan förteckning. Art. 6: 1. Avtalsslutande stat skall vidtaga de åtgärder som fordras för att den skall kunna utöva jurisdiktion beträffande brott som avses i artikel 1, när den misstänkte finnes inom dess område och ej utlämnas efter det att staten har mottagit framställning om utlämning från av- talsslutande stat, vars jurisdiktion grundar sig på en bestämmelse om jurisdiktion som återfinnes även i den anmodade statens lag. Denna konvention utesluter ej att straffrättslig jurisdiktion utövas enligt inhemsk lag. Art. 7: Avtalsslutande stat inom vars område en person misstänkt för brott enligt artikel 1 påträffas och som har mottagit framställning om utlämning under förhållanden som anges i artikel 6 första punkten, skall, om den icke utlämnar personen, utan något som helst dröjsmål överlämna ärendet till behörig myndighet för beslut i åtalsfrågan. Myndigheten skall fatta sitt beslut enligt samma regler som gäller i frå- ga om grovt brott enligt lagen i den staten. Konvention (1977) om förbud mot militär eller varje annan fientlig användning av miljöförändringsteknik (ENMOD) SÖ 1984:20 Prop. IV: Varje fördragsslutande stat förbinder sig att i enlighet med sina konstitutionella förfaranden vidta alla de åtgärder som den anser nödvändiga för att förbjuda och förhindra verksamhet som strider mot bestämmelserna i denna konvention inom alla områden som står un- der dess överhöghet eller under dess kontroll. Konvention (1979) om fysiskt skydd av kärnämne Art. 8: 1. Fördragsslutande stat skall vidta de åtgärder som behövs för att säkerställa sin domsrätt över de brott som anges i artikel 7 [olagligt innehav, användning, tillgrepp m.m. av kärnämne] i följande fall: a)när brottet förövats inom dess område eller ombord på ett fartyg eller ett luftfartyg som är registrerat i den staten; b)när den för brottet misstänkte är medborgare i den staten. 2.Fördragsslutande stat skall också vidta de åtgärder som behövs för att säkerställa sin domsrätt över dessa brott i de fall då den för brottet misstänkte finns inom dess område och ej utlämnas enligt artikel 11 till någon av de i punkt 1 nämnda staterna. 3.Denna konvention utesluter inte att straffrättslig domsrätt utövas enligt nationell lagstiftning. 4.Jämte de under punkt 1–2 nämnda staterna får varje fördragsslu- tande stat, i enlighet med internationell rätt, säkerställa sin domsrätt över de i artikel 7 avsedda brotten när staten är inblandad i interna- tionell kärnämnestransport såsom exporterande eller importerande stat. Art. 9-11: [lydelse motsvarande art. 6-8 i , dock att inget sägs om preliminär undersökning] Konvention (1979) mot tagande av gisslan SÖ 1980:26 Prop. Art. 5: 1. Varje fördragsslutande stat skall vidtaga de åtgärder som kan vara nödvändiga för att den skall kunna utöva sin domsrätt över de i artikel 1 angivna brotten [tagande av gisslan], vilka begås a)inom dess territorium eller ombord på fartyg eller luftfartyg som är registrerat i staten; b)av dess medborgare eller, om staten anser det lämpligt, av stats- lösa personer som har hemvist på dess territorium; c)i syfte att tvinga staten att utföra eller avstå från en handling; eller d)mot en gisslan som är medborgare i staten, om staten anser det 2.Varje fördragsslutande stat skall likaledes vidtaga de åtgärder som kan vara nödvändiga för att den skall kunna utöva sin domsrätt över de i artikel 1 angivna brotten i de fall då den misstänkte gärnings- mannen befinner sig på dess territorium och staten inte utlämnar ho- nom till någon av de i punkt 1 i denna artikel nämnda staterna. 3.Denna konvention utesluter inte någon straffrättslig domsrätt som utövas enligt inhemsk lag. Art. 6, 8 och 10: [lydelse motsvarande art. 6-8 i ] FN:s konvention (1984) mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning SÖ 1986:1 Prop. Art. 5: 1. Varje konventionsstat skall vidta sådana åtgärder som kan vara nödvändiga för att hävda egen domsrätt i fråga om de i artikel 4 avsedda brotten [tortyrhandlingar] i följande fall: a)när brottet begås inom något territorium under dess jurisdiktion eller ombord på fartyg eller luftfartyg som är registrerade i den staten; b)när den påstådde förövaren är medborgare i den staten; c)när offret är medborgare i den staten, om denna stat anser detta 2.Varje konventionsstat skall likaledes vidta de åtgärder som kan vara nödvändiga för att domstolsprövning skall kunna förekomma beträffande sådana brott i fall att den påstådde förövaren uppehåller sig inom något territorium under dess jurisdiktion och den inte i en- lighet med artikel 8 utlämnar honom till någon av de i punkt 1 i den- na artikel nämnda staterna. 3.Denna konvention utesluter inte lagföring för brott i enlighet med inhemsk lag. Art. 6-8: [lydelse motsvarande art. 6-8 i ] Romkonventionen (1988) för bekämpande av brott mot sjöfartens säkerhet jämte tilläggsprotokoll om bekämpande av brott mot säkerheten för fasta plattformar på kontinentalsockeln SÖ 1990:38-39 Prop. Art. 6: 1. Varje stat som är part skall vidta sådana åtgärder som kan vara nödvändiga för att den skall kunna utöva sin domsrätt i fråga om de brott som anges i artikel 3 [fartygskapning och vissa andra brott mot eller på fartyg] när brottet har begåtts a)mot eller ombord på ett fartyg som förde den statens flagga för brottet; eller b)inom den statens territorium, innefattande dess territorialhav; eller c)av en medborgare i den staten. En stat som är part kan införa domsrätt i fråga om vilket som helst av dessa brott också när a)brottet har begåtts av en statslös person som har hemvist i den staten; eller b)en medborgare i den staten grips, hotas, skadas eller dödas i sam- band med brottet; eller c)brottet har begåtts vid försök att tvinga denna stat att utföra eller avstå från någon handling. Varje stat som är part skall vidta nödvändiga åtgärder för att kunna utöva sin domsrätt beträffande de i artikel 3 angivna brotten i de fall då den misstänkte uppehåller sig inom dess territorium och den inte utlämnar honom till någon av de stater som är parter och som har in- fört domsrätt i överensstämmelse med punkterna 1 och 2 i denna arti- kel. Denna konvention utesluter inte att straffrättslig domsrätt utövas enligt nationell lag. Art. 7: [lydelse motsvarande art. 6 i ] Art. 9: Ingenting i denna konvention skall på något sätt påverka folk- rättens regler om staters behörighet att utöva domsrätt såvitt avser un- dersökning eller verkställighet ombord på fartyg som inte för dess flag- ga. Art. 10-11: [lydelse motsvarande art. 7-8 i . I art. 11.5 sägs dessutom: En stat som är part, vilken erhåller mer än en begäran om utlämning från stater som har infört domsrätt i över- ensstämmelse med artikel 7 och som beslutar att inte lagföra skall, då den väljer stat till vilken den som har begått brottet eller misstänks för detta skall utlämnas, ta vederbörlig hänsyn till intressena och förplik- telserna för den stat som är part, vars flagga fartyget förde då brottet begicks.] Art. 1: Bestämmelserna i artiklarna 5, 7 och 10-16 i konventionen .... skall i tillämpliga delar gälla även brott som anges i artikel 2 i detta protokoll [besittningstagande av plattform m.m.]..... Art. 3: 1. Varje stat som är part skall vidta sådana åtgärder som kan vara nödvändiga för att den skall kunna utöva sin domsrätt i fråga om de brott som anges i artikel 2 när brottet har begåtts a)mot eller ombord på en fast plattform medan den är belägen på den statens kontinentalsockel; eller b)av en medborgare i den staten. [lydelse motsvarande art. 6: 2-5 i konventionen] Art. 4: Ingenting i detta protokoll skall på något sätt påverka folkrät- tens regler angående fasta plattformar belägna på kontinentalsockeln. FN:s konvention (1988) mot olaglig hantering av narkotika och psykotropa ämnen SÖ 1991:41 Prop. Art. 4: 1. a)skall vidta sådana åtgärder som kan vara nödvändiga för att den skall kunna utöva domsrätt i fråga om brott som anges i artikel 3, punkt 1 [olika narkotikabrott], när: i.brottet har förövats inom dess territorium; ii.brottet har förövats ombord på ett fartyg som för den sta- tens flagga eller på ett luftfartyg som är registrerat enligt dess lagar för brottet, b)kan vidta sådana åtgärder som kan vara nödvändiga för att den skall kunna utöva domsrätt i fråga om brott som anges i artikel 3, punkt 1, när i.brottet har förövats av en av dess medborgare eller av en person som har hemvist inom dess territorium; ii.brottet har förövats ombord på ett fartyg i fråga om vilket parten har fått tillstånd att vidta lämpliga åtgärder enligt artikel 17 [borda och genomsöka annan stats fartyg till havs], under förutsättning att sådan domsrätt skall utövas endast på grundval av avtal eller överenskommelse som avses i punkterna 4 och 9 i nämnda artikel; iii.brottet är sådant som anges i artikel 3, punkt 1 (c) (iv) [försök och förberedelse till narkotikabrott], och har för- övats utanför partens territorium med avsikt att inom dess territorium föröva ett brott som anges i artikel 3, punkt 1. a)skall vidta sådana åtgärder som kan vara nödvändiga för att den skall kunna utöva jurisdiktion i fråga om brott enligt artikel 3, punkt 1, när den misstänkte befinner sig inom dess territorium och parten inte utvisar honom till en annan part på grund av att i.brottet förövats inom dess territorium eller ombord på ett fartyg som förde den statens flagga eller ombord på ett luftfartyg registrerat enligt dess lagar för brottet; eller att ii.brottet har förövats av en av dess medborgare; b)kan även vidta sådana åtgärder som kan vara nödvändiga för att den skall kunna utöva domsrätt i fråga om brott enligt artikel 3, punkt 1, när den misstänkte befinner sig inom dess territorium och parten inte utlämnar honom till en annan part. Denna konvention utesluter inte att straffrättslig domsrätt utövas av en part enligt dess nationella lag. Art. 6: [lydelse motsvarande art. 6-8 i , med den skillnaden att det inte sägs något om preliminär undersökning samt att den stat där den misstänkte finns på begäran av annan stat kan (inte skall) ta den misstänkte i förvar och att detta får ske när ut- lämning har begärts] Konvention (1993) om förbud mot utveckling, produktion, innehav och användning av kemiska vapen samt om deras förstöring 1992/93:181 och 1993/94:120 Art. VII: 1. Varje konventionsstat skall, i enlighet med sina konstitutio- nella förfaranden, godkänna nödvändiga åtgärder för att genomföra sina skyldigheter enligt denna konvention. Den skall i synnerhet a)förbjuda fysiska och juridiska personer, var de än befinner sig på dess territorium eller på andra platser under dess folkrättsligt erkän- da jurisdiktion, att utöva verksamhet som enligt denna konvention är förbjuden för en konventionsstat, vari innefattas införande av strafflagstiftning som avser sådan verksamhet, b)inte på någon plats under dess kontroll tillåta verksamhet som enligt denna konvention är förbjuden för en konventionsstat, samt c)utsträcka, i enlighet med folkrätten, sin strafflagstiftning, som införts enligt a), till varje verksamhet som enligt denna konvention är för- bjuden för en konventionsstat och som inletts någonstans av fysiska personer som är medborgare i staten i fråga. Konvention (1994) om skydd av personal i FN-insatser och därtill anknuten personal SÖ 1996:20 Prop. Art. 10: 1. Varje fördragsslutande stat skall vidta erforderliga åtgärder för att införa domsrätt över de brott som anges i artikel 9 [olika brott mot FN-personal] i följande fall a)när brottet begås på den statens territorium eller om- bord på ett fartyg eller luftfartyg som är registrerat i staten, b)när den för brottet misstänkte är medborgare i den staten. 2.En fördragsslutande stat får också införa domsrätt över varje sådant brott när det begås a)av en statslös person vars hemvist är i den staten, eller b)mot en medborgare i den staten, eller c)i ett försök att tinga den staten att vidta viss handling. 4.Varje fördragsslutande stat skall vidta erforderliga åtgärder för att införa domsrätt över de brott som anges i artikel 9 i fall då den för brottet misstänkte befinner sig på dess territorium och staten inte ut- lämnar denna person enligt artikel 15 till någon av de fördragsslutan- de stater som har infört domsrätt i enlighet med punkt 1 eller 2. 5.Denna konvention utesluter inte att straffrättslig domsrätt utövas enligt nationell rätt. Art. 13-15: [lydelse motsvarande art. 7-8 i , dock att inget sägs om preliminär undersökning] EU:s konvention 1995 om skydd av Europeiska gemen- skapernas finansiella intressen (bedrägerikonventionen) samt protokoll 1996 (korruptionsprotokollet) SÖ 1999:29 och 31 Prop. Art. 4: 1. Varje medlemsstat skall vidta nödvändiga åtgärder för att kunna utöva jurisdiktion över de gärningar som staten har belagt med straff i enlighet med artiklarna 1 och 2.1 [bedrägerier mot Europeiska gemenskaperna], när – bedrägeri, delaktighet i eller försök till bedrägeri mot Europeiska gemenskapernas finansiella intressen helt eller delvis begås inom dess territorium liksom bedrägeri där vinningen uppkommer inom det ter- ritoriet, - en person inom dess territorium medvetet medverkar till eller anstif- tar sådant bedrägeri inom en annan medlemsstats territorium, - gärningsmannen är medborgare i den berörda medlemsstaten var- vid dock den statens lagstiftning får ställa som villkor att gärningen är belagd med straff i den stat där den begicks. Varje medlemsstat får, i samband med anmälan enligt artikel 11.2, förklara att den inte avser att tillämpa tredje strecksatsen i punkt 1 i denna artikel. Art. 5: 1. Varje medlemsstat som enligt sin nationella lagstiftning inte utlämnar sina egna medborgare skall vidta nödvändiga åtgärder för att kunna utöva jurisdiktion i fråga om gärningar som staten har be- lagt med straff i enlighet med artiklarna 1 och 2.1 och som begåtts av dess egna medborgare utanför dess territorium. När en medborgare i en medlemsstat anklagas för att i en annan medlemsstat ha begått en straffbar gärning som beskrivs i artiklarna 1 och 2.1, och medlemsstaten inte utlämnar denna person till den andra medlemsstaten enbart på grund av dennes medborgarskap, skall den överlämna ärendet till sina behöriga myndigheter för åtal, om det finns anledning till detta........ Art. 6: 1. Om ett bedrägeri enligt definitionen i artikel 1 är belagt med straff och rör minst två medlemsstater, skall dessa stater samarbe- ta effektivt vid förundersökning, lagföring och straffverkställighet, t.ex. genom inbördes rättshjälp, utlämning, överförande av lagföring eller verkställighet av domar som har meddelats i en annan medlemsstat. När fler än en medlemsstat har jurisdiktion och har möjlighet att väcka åtal för samma gärning, skall de berörda medlemsstaterna sam- arbeta för att avgöra vem av dem som skall lagföra gärningsmannen eller gärningsmännen så att lagföringen, där det är möjligt, kan ske i en och samma medlemsstat. Art. 6: 1. Varje medlemsstat skall vidta nödvändiga åtgärder för att etablera sin behörighet vad gäller de straffbelagda överträdelser som