sou · GQB330d2 · 2003-01-01 00:00:00 — SWEDAC är en statlig myndighet under Utrikesdepartementet.3 tillämpas bland annat på SWEDAC (1 §). SWEDAC:s primära uppgift är vara ackrediterande myndig- het. Ackreditering innebär i princip en förklaring att ett organ är kompetent att utföra den verksamhet som ackrediteringen avser. SWEDAC är ackrediterande myndighet för bland annat certifie- ringsorgan för certifiering av produkter, kvalitetssystem eller personal (14 § 2 p). Beslut om ackreditering kan meddelas eller tills vidare. Till beslutet ska de villkor som gäller för verksamheten fogas. Om det ackrediterade organet inte längre uppfyller de krav som ställdes inför ackrediteringen eller i något väsentligt hänseende bryter mot de villkor som gäller för verksamheten får SWEDAC återkalla ackrediteringen (15 §). SWEDAC är även tillsynsmyndighet för verksamhet som avses i lag (1992:1119) om teknisk kontroll eller i de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen (17 §). För att kunna utöva sin tillsyn har SWEDAC även rätt att få tillträde till lokaler samt erhålla upplysningar och handlingar av de organ som omfattas av tillsynen 3 Förevarande avsnitt utgår från information hämtad från SWEDAC:s hemsida . Uppbyggnader av system för bedömning (18 §). SWEDAC äger också rätt att ta ut en avgift för att täcka sina kostnader för ackrediteringen och utövandet av tillsynen enligt lagen (19 §). SWEDAC:s uppgifter regleras genom förordning (1996:81) med instruktion för Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll. Styrelsen ska särskilt meddela föreskrifter och utöva tillsyn enligt bemyndiganden i lagen (1992:1119) om teknisk kontroll, förord- ningen (1993:1065) om teknisk kontroll, förordningen (1993:1066) om måttenheter, mätningar och mätdon och förordningen (1995:294) om frivillig miljöstyrning och miljörevision samt vid behov utfärda allmänna råd för tillämpningen av föreskrifterna (2 § 5 p). I sitt arbete ska Styrelsen ha ett nära samarbete med berörda myndigheter och organ samt informera och lämna råd i frågor inom sina ansvarsområden (2 § 2 st). Med stöd av författningssamlingsförordningen (1976:725) ger SWEDAC ut Styrelsens för ackreditering och teknisk kontroll för- fattningssamling (). -laboratorier (provnings- och kalibreringslaboratorier), -certifieringsorgan (organ för certifiering av produkter, kvalitets- system, miljöstyrningssystem eller personal), -kontrollorgan i olika partsställning (till exempel besiktningsorgan). Systemet i dess nuvarande form infördes efter beslut av år 1989.4 SWEDAC ackrediterar organ som behöver styrka sin kompetens av rent kommersiella skäl eller som önskar utföra sådan uppgifter som enligt föreskrift kräver ackreditering. Ofta är det en kombination, eftersom det är fråga om teknisk verksamhet av samma slag. Genom öppna system når man bättre samverkan mellan det frivilliga och det obligatoriska området. SWEDAC har inget legalt monopol på ackrediteringsverksam- heten. Inom det obligatoriska området utförs ackreditering, om det i föreskrift anges att tvingade provning eller certifiering ska utföras av ackrediterat organ. Detta innebär inte att det ackrediterade organet handhar myndighetsutövning eller annars agerar på satens vägnar. Det statliga tvånget riktas – på samma sätt som i ett EG- 1988/89:60, bet 1988/89:NU15, rskr. 1988/89:147. Uppbyggnader av system för bedömning direktiv enligt den nya metoden – mot tillverkaren eller ägaren av den produkt som ska kontrolleras och innebär att denne måste vända sig till ett organ, vars tekniska kompetens styrkts genom ackreditering, för att få uppgiften utförd. Dennes uppdrag till det ackrediterade organet vilar sedan helt på civilrättslig grund. Den rättsliga konstruktionen motsvarar alltså vad som gäller för anmälda organ enligt EG-direktiv av nys nämnt slag. Genom detta system öppnades möjlighet att ersätta tvingade provning och kontroll, som tidigare i monopolställning hade ut- förts av statliga myndigheter eller bolag med motsvarande myndig- hetsuppgifter med öppna system där alla tekniskt kompetenta och i övrigt lämpade aktörer har rätt att delta. Rättsligt sett innebär den nya modellen också att kontrollen läggs utanför den offentlig- rättsliga sfären på det sättet att det är staten som genom godkännande eller på annat sätt tar teknisk ställning i ärendet. I hade teknisk kontroll i stor utsträckning utförts av riksprovplatser med monopolställning. Genom ålades att anpassa de svenska reglerna till EG-rätten. Det innebär att inom stora delar av området för provning och kontroll nya former av bedömning av överensstämmelse måste ersätta dem som utövades av riksprovplatser eller motsvarande statliga organ. I SWEDAC:s uppgifter ingår att utse och anmäla svenska organ enligt olika EG-direktiv. Enligt lagen om teknisk kontroll ska de organ som begär det och uppfyller ställda krav anmälas efter bedömning av SWEDAC och berörda sektorsmyndigheter. I prak- tiken gäller samma krav som för ackreditering för motsvarande uppgift. Enligt SWEDAC:s föreskrifter och allmänna råd framgår att anmälda organs verksamhet ska vara klart avskild från annan verksamhet. Dess personal får inte ägna sig åt andra aktiviteter som kan medföra att förtroendet för organets bedömningar eller prov- ningar kan ifrågasättas. Organet ska vara fritt från kommersiell, ekonomisk eller annan inverkan som kan påverka bedömningarna. Det ska finnas rutiner som säkerställer detta. 11.5Den aktuella situationen i har i olika sammanhang, bland annat i för- arbeten till The Global Approach uttalat grundtanken att de natio- nella systemen ska vara öppna för alla kompetenta och oberoende organ oavsett om de är offentliga eller enskilt ägda. Uppbyggnader av system för bedömning uppnås konkurrens såväl inom ett land som internationellt, vilket förutses leda till ökad effektivitet. En övergång till ett system där även enskilda organ kan medverka underlättas av att bedömningen av överensstämmelse inom det obligatoriska området betraktas som ett rent förfarande utan inslag av myndighetsutövning. På detta sätt uppnås en bättre samverkan mellan de frivilliga och obli- gatoriska områdena genom att provnings- och certifieringsorgan kan verka inom båda områdena. Den principiella inställningen är således att privata organ ska beredas möjlighet att konkurrera på lika villkor med de offentli- gägda. I vilken grad offentligägda organ ska tillåtas konkurrera med privata är i grunden en nationell fråga att avgöra för medlems- staterna. Eftersom organen är fria att konkurrera på Europamark- naden är det ur konkurrenssynvinkel väsentligt att de offentligägda organen inte ges konkurrensfördelar genom till exempel direkt eller indirekt subventionering. Dessa principer har tillämpats mycket olika i medlemsstaterna. I många stater saknas en samlad policy för dessa frågor varför olika lösningar kan återfinnas mellan olika produktområden. De områden där bedömning av överensstämmelse utförd av offentligägda organ har behållits är i stor utsträckning äldre teknik- områden, med stark tradition av myndighetsutförd kontroll, till exempel legal mätteknik och fordon. Inom det förra området har endast , , och delvis avskaffat den statliga kontrollverksamheten. Här kan emellertid förändringar komma att ske genom METRO-direktivet, som ska införlivas i de nationella systemen. Inom fordonsområdet har trafiksäkerhets- myndigheterna fortfarande kvar uppgiften att svara för typgod- kännande av fordon och komponenter. Däremot har vissa länder såsom , , och låtit den perio- diska fordonskontrollen handhas av besiktningsorgan. I kan ombesiktning ske vid ackrediterade värkstäder. Det kan konstateras att det i flertalet stater finns en tydlig tendens att allt fler övergår till en tillämpning av Kommissionens grundtanke om att bedömning av överensstämmelse inte betraktas som en myndighetsuppgift. Det finns ingen entydig bedömning av frågan om verksamhet inom provning, besiktning, certifiering och bedömning av överens- stämmelse i egenskap av anmält organ är en nationell fråga som har att avgöras utifrån närings-, konkurrens- och förvaltningspolitiska utgångspunkter och riktlinjer. Vad gäller situationen bland EU:s medlemsländer har avvägningen lett till varierande resultat såväl Uppbyggnader av system för bedömning mellan medlemsländerna som mellan olika produktområden. Men utvecklingstendensen pekar tydligt i riktning mot minskad myn- dighetsinblandning. Några samlade bestämmelser om hur marknadskontrollen ska organiseras och bedrivas finns inte inom EU. Det är först på sena- re tid som EU har behandlat frågan på ett mer systematiskt sätt. Det har förutsatts att medlemsstaterna ordnar en sådan kontroll utan reglering från EU:s sida. Den närhetsprincip, som omnämns i , förutsätter att frågor som kan lösas nationellt inte ska regleras på gemenskapsnivå. Betydelsen av en effektiv marknadskontroll för hela den inre marknaden uppmärksammas allt mer och frågan tillmäts nu även större betydelse. Marknadskontrollens organisation och omfattning varierar stort mellan EU:s medlemsländer och beror bland annat på uppbygg- naden av förvaltningsstrukturen (såsom lokaler i kommuner), tillgängliga resurser och tillgången till information om hur kontroll kan bedrivas. Diskussioner och överläggningar förs från EU med central- och östeuropeiska länder ifråga om deras anpassning av nationella pro- duktkrav och system för bedömning av överensstämmelse. Inom ramen för Phare-programmet (PRAQ) lämnas tekniskt bistånd inom området. 11.6Omläggning till öppna system beslöt efter förslag i EES-propositionen5 att helt ersätta riksprovplatserna med öppna system (konkurrensutsatta verksam- het) dit alla kompetenta aktörer har tillträde. Systemet med rikt- provplatser har därför successivt avvecklats och anses det inte vara en primär uppgift för staten att tillhandahålla provnings- och certifieringsresurser. SWEDAC, som ålagts ett särkskilt ansvar för genomförandet av omläggning till öppna system, har i en rapport (SWEDAC, DOC 1996:16) redovisat hur principen med kontrollordningar i öppna system har införts och tillämpas inom olika samhällssektorer. Inom vissa sektorer finns alltjämt monopolsystem. Bland annat har på fordonsområdet av särskilda skäl behållits monopol för AB beträffande huvuddelen av besiktning för återkom- mande kontroll enligt särskild lagstiftning. 1991/92:170, bilaga 11, bet. 1992/93:EU1, rskr. 1992/93:18. Uppbyggnader av system för bedömning SWEDAC har ett övergripande ansvar för att genomföra kontroll- ordningar i öppna system, som ger en tillfredställande säkerhet och står i överensstämmelse med principerna inom EG-rätten och även i övrigt godtas internationellt. SWEDAC lämnar även stöd, råd och information till näringslivet och offentlig förvaltning vid utform- ning av föreskrifter och standarder. De myndigheter som utfärdar föreskrifter måste samråda med SWEDAC för att säkerställa att dessa inte strider mot principerna på den inre marknaden. SWEDAC ska också bistå myndigheter i frågor om tillämpning av så kallade skyddsklausuler i syfte att förebygga brott mot . SWEDAC har bland annat i uppdrag att samordna marknads- kontrollen i Sverige6. Ansvaret för marknadskontrollen ligger på sektorsmyndigheterna. Samordningsansvaret omfattar bland annat att övervaktningen och kontrollen av de produkter som finns på marknaden ska ske heltäckande efter enhetliga och internationellt accepterade principer. Målsättningen är att få en enhetlig tolkning av principerna samt en klar ansvarsfördelning mellan myndigheter vad gäller produktområden. SWEDAC lämnar en redo- görelse av hur marknadskontrollen bedrivs i . SWEDAC:s föreskrifts- och tillsynsansvar omfattar därutöver andra uppgifter såsom legal mätteknik (förpackningar, vågar, bränslepumpar m. SWEDAC lämnar även bidrag till investeringar och drift samt utöver tillsyn av riks- mätplatsorganisationen. Denna omfattar fyra riksmätplatser. I samband med den växande industrin och den växande världshan- deln uppstod behov och ställdes krav på bland annat standardise- ringar av tekniken. I syfte att underlätta handeln inom industrin och mellan olika länder bildades Svenska Industriens Stan- () som central organisation för den svenska standardiseringen efter initiativ från Industriför- bund och Ingenjörsvetenskapsakademin.7 1993/94:161 om marknadskontroll för produktsäkerhet, m. m. 7Avsnittet Standardiseringen i utgår från Nordisk miljömärkning – det statliga engagemanget, SOU 1999:145, delbetänkande av 2000, budgetpropositionen , prop. 1997/98:1, bet 1997/98: NU 1, Utvärdering av den Uppbyggnader av system för bedömning SIS är medlem – och företräder – i de internationella standardiseringsorganen den internationella organisationen för standardisering ISO tion och den europeiska organisationen för standardisering organisationen för standardisering. Därutöver arbetar SIS med att auktorisera standardiseringsorgan med ansvar för stan- dardisering inom sina respektive fackområden (branscher), fast- ställa svenska standarder och verka för att standarderna används. Tillsammans med standardiseringsorganen driver de , som bland annat ger ut, marknadsför och säljer standarder. SIS har även fått i uppdrag av regeringen att genom ansvara för miljömärkningen med Svanen och representera i EU:s miljömärkningssamarbete. nordiska miljömärkningen Svanen ur konsument- och miljöperspektiv, TemaNord 2001:521 samt .