sou · GQB39d2 · 2003-01-01 00:00:00 — En deponi kan i vissa fall fungera som en kolsänka och därigenom minska eller fördröja koldioxidutsläpp, vilket på kort sikt kan ha betydelse för förnybara svårnedbrytbara material, t.ex. papper. Fosfor är en ändlig resurs. De avfallstyper som studeras har liten betydelse för den totala fosforbalansen. Även då fosfor värderas som en ändlig resurs blir fosforns påverkan på systemet liten i jämförelse med energiflödena. 12.3.2Skillnad mellan förbränning och deponering Enligt ORWARE och fms blir tillförseln av klimatpåverkande ga- ser, främst koldioxid och metan, mindre om avfallet förbränns istället för deponeras. Räknat på ett 100-årsperspektiv motsvarar minskningen av växthusgaser mellan förbränning och deponering av brännbart hushållsavfall av utsläpp av växthusgaser. Det bör påpekas att en del av dessa emissioner sker utomlands, samt att en del är framtida emis- sioner från det avfall som deponeras . Vissa miljöeffekter av avfallsförbränning Tabell 12.2: Skillnad i miljöeffekter mellan deponering och för- bränning i livscykelsanalyser enligt den nationella studien Skillnad i miljöpåverkan mellan förbränning och deponering av allt avfall(Eförb–Edep)* ton NOX/år VOC: ton eten- ekv./år ton O2/år ton SO2-ekv./år -1 700 000 CO2-ekv./år *) Negativt värde innebär att deponering ger större miljöpåverkan än förbränning. Se ordlistan för förklaring av de begrepp som används i tabellen. Källa: IVL, 2001 Även övergödning, utsläpp av kolväten och total användning av energi är lägre vid förbränning än deponering. Minskningen mot- svarar av emissioner av eutrofierande äm- nen. Energibesparingen (alla energibärare) motsvarar av energitillförsel. Den slutsats som kan dras är att deponering i regel är sämre än förbränning som avfallshanteringsmetod för brännbart avfall. Vissa miljöeffekter av avfallsförbränning 12.3.3Skillnad mellan förbränning och rötning I ORWARE och fms har jämförelser mellan förbränning och röt- ning av avfall har gjorts för två fall. I det första fallet används bio- gasen som utvinns från rötningen som drivmedel i bussar. I det andra fallet används biogasen för produktion av el och värme i ett kraftvärmeverk. Tabell 12.3: Skillnad i miljöeffekter mellan rötning (biogas till bussdrift) och förbränning i livscykelsanalyser i den nationella studien Skillnad i miljöpåverkan mellan rötning (bussdrift) och förbränning av lättnedbrytbart avfall (Eröt–Eförbr. ton NOX/år VOC: ton eten- ekv./år ton O2/år ton SO2-ekv./år ton CO2-ekv./år *) Negativt värde innebär att förbränning ger större miljöpåverkan än rötning. Se ordlistan för förklaring av de begrepp som används i tabellen. Källa: IVL, 2001 Vissa miljöeffekter av avfallsförbränning Rötning med biogasutvinning som används till bussdrift ger mindre utsläpp av klimatpåverkande gaser och mindre förbrukning av lag- rade energiresurser. Det bör observeras att randvillkoret är att bio- gas ersätter diesel och avfallsförbränning ersätter biobränslen. Om de ersatta biobränslena i sin tur skulle ersätta fossila bränslen skulle resultatet bli en betydligt större minskning av klimatpåverkande gaser för avfallsförbränning än för rötning. ORWARE och fms går isär när det gäller övergödning och kvä- veoxidutsläpp. Utsläpp av flyktiga organiska föreningar (VOC) och svaveldioxid ökar något vid rötningsalternativet. MIMES/ger ett jämförbart resultat vad gäller utsläpp av växthusgaser. Om biogasen istället används till el- och värmeproduktion blir bilden likartad. Det bör påpekas att det finns branschspecifikt avfall från slakte- rier, livsmedelsindustrier, m.m. som är fördelaktigt att röta. 12.3.4Skillnad mellan förbränning och kompostering Den andra huvudsakliga biologiska behandlingsmetoden, kompos- tering, uppvisar i den nationella studien en genomgående mer splittrad bild än vad som gäller för rötning. Den komposterings- metod som ingår är i huvudsak öppen kompostering. Sluten kom- postering, t.ex. tunnelkompostering, framstår som ett mer intres- sant alternativ om biologisk behandling ska byggas ut i större ut- sträckning. Jag har därför i andra delar av betänkandet utgått ifrån kostnader och egenskaper för sluten kompostering. Det medför att resultaten från den nationella systemstudien i detta avseende inte är helt relevanta. Det kan ändå konstateras att med den typ av kompostering som har studerats i den nationella systemstudien framstår kompostering som bättre ur miljösynpunkt än deponering, men inte lika bra som avfallsförbränning eller rötning med biogasutvinning. Vissa miljöeffekter av avfallsförbränning 12.3.5Jämförelser mellan materialåtervinning och förbränning av kartong- och plastförpackningar För belysa miljöeffekterna vid materialåtervinning har i den natio- nella systemstudien två avfallsslag studerats, kartong- respektive plastförpackningar. Vad gäller kartongåtervinningen fick den sammanfattande studien följande entydiga resultat: Återvinning ger minskad försurning, motsvarande av totala emissioner av försurande ämnen. Återvinning ger en total energibesparing, motsvarande av totala energiförbrukning I övrigt gick resultaten isär. Enligt den nationella studien kan går det inte att entydigt säga om återvinning eller förbränning av kar- tongförpackningar är bäst. Plaståtervinningen är både i fms och ORWARE baserad på de processer som sker med den plast som återvinns . Ser man på plaståtervinningen är det främst plastavfall från industri och verksamheter som går till materialåtervinning. Det är en relativt liten del av hushållsplasten som går till materialåtervinning. Den plaståtervinning som modelleras i studierna bygger på att väsentligt större mängder plastförpackningar från hushållen går till material- återvinning. Därmed ingår även förpackningar som är förknippade med flera problem: etiketter, matrester, etc. För att klara av en ökad plaståtervinning kanske fler rengöringsprocesser måste in- stalleras, eller så finns risk att den återvunna plasten vid högre åter- vinningsgrad får sämre kvalitet. De slutsatser som drogs var: Återvinning ger minskade emissioner av kväveoxider (NOx) och flyktiga organiska föreningar (VOC). De minskade emissionerna av kväveoxider motsvarar 0,03–0,av totala emis- sioner av kväveoxider. De minskade emissionerna av flyktiga or- ganiska föreningar motsvarar 0,1–0,av utsläppen av så- dana i . Vid återvinning minskar övergödningen enligt ORWARE med motsvarande av totala övergödande utsläpp, men enligt fms ökar övergödningen med motsvarande 0,004 pro- cent av övergödande emissioner. Vissa miljöeffekter av avfallsförbränning Genom återvinning minskar de försurande emissionerna med mot- svarande av totala försurande emissioner. Genom återvinning minskar energiförbrukningen med motsva- rande av totala energiförbrukning. Genom återvinning minskar växthusgasemissionerna med motsva- rande 0,2–0,av de totala växthusgasemissionerna i . Det ligger nära till hands att dra slutsatsen att plaståtervinning är miljömässigt motiverad som alternativ till förbränning. Det bygger dock på antagandet att det går att sortera ut och rengöra plasten med rimliga insatser. 12.3.6Jämförelser mellan återvinning och förbränning av andra material I fms-studien har analyser gjorts av återvinning av olika plaster (PVC, PET, PS och PP) samt återvinning av tidningar och well- papp. Resultatet visar att för alla dessa material är materialåtervin- ning fördelaktigare än förbränning. Lägger man ihop alla material som fms studerat (tillsammans ca 1,7 Mton) ger återvinning plus rötning totalt sett (med antagandet av av respektive fraktion samlas in) en minskad miljö- belastning och energiförbrukning, jämfört med förbränning av allt material. Minskningen jämfört med totala emissioner av respektive kategori motsvarar: Icke förnybara energibärare: Försurning: 0,8–1, Flyktiga organiska föreningar (VOC): Kväveoxider (NOx): I NatWaste gjordes en studie av en ökning från nuvarande återvin- ningsnivåer till högre återvinningsgrader. De avfallsty- per som inkluderats är hushållsavfall, icke branschspecifikt avfall samt bygg- och rivningsavfall. Denna ökning av återvinningen ger totalt sett en minskning av emissionerna av växthusgaser som mot- svarar av de totala växthusgasemissionerna i . Vissa miljöeffekter av avfallsförbränning Återvinning av metaller har inte studerats närmare i systemana- lysprojekten. Andra livscykelanalyser har visat att återvinning av metaller ger stora energibesparingar och miljövinster jämfört med annan behandling. 12.4Miljöpåverkan av avfallsförbränning i förhållande till utsläpp från annan fjärrvärmeproduktion Jag har också valt att belysa förändringar av emissioner från värme- produktion i fjärrvärme då hushållsavfall väljs istället för andra vanliga bränslen. För detta ändamål har jag valt ett nytt fjärrvärme- verk för 145 kton hushållsavfall , varav 80 kton hämtas inom en radie och 65 kton utanför denna radie . Energiproduktionen beräknas i detta fall till 451 GWh värme. Uppgifterna har ställts till förfogande av energi och är baserade på MIMES/. I figur 12.1 jämförs utsläpp av klimatpåverkande gaser för olika bränslealternativ i värmeproduktion. Utsläpp från transporter har för enkelhets skull inte tagits med. De är likartade för de studerade fallen. Det visar sig att biobränsleeldning ger lägst utsläpp, närmast följt av avfallsförbränningen. Utsläpp av klimatpåverkande koldioxid är de fossila bränslenas stora nackdel. Vissa miljöeffekter av avfallsförbränning Figur 12.1: Utsläpp av koldioxid för olika bränslen, regionalt typ- exempel Av figur 12.2 framgår att utsläppen av klimatpåverkande gaser från avfallsförbränning domineras av själva värmeproduktionen, de omfattande transporterna till trots. Koldioxidutsläppen vid av- fallsförbränningen kommer främst från plastinnehållet. Vissa miljöeffekter av avfallsförbränning Figur 12.2: Koldioxidutsläpp från avfallsförbränning, regionalt typ- exempel där 145 kton hushållsavfall förbränns 12.4.2Utsläpp av sura gaser Figurerna 12.3 och 12.4 nedan belyser utsläppen av svaveldioxid och kvävoxider från värmeproduktion vid olika val av bränslen. Ut- släpp av svaveldioxid är den främsta källan till surhet i nederbörd. Kväveoxider är också sura, men har också betydande effekter på näringsbalans i marken och därtill negativa hälsoeffekter. Vissa miljöeffekter av avfallsförbränning Figur 12.3: Utsläpp av svaveldioxid med olika bränslen i värmepro- duktion, regionalt typexempel Utsläpp svaveldioxid är en funktion av svavelhalten i bränslet och graden av rening. Naturgas är nästan helt svavelfritt och intar där- för en särställning. Avfallsbränslen är något bättre än träbränslen på grund av innehållet av svavelfattig plast och högre grad av rening. Vissa miljöeffekter av avfallsförbränning Figur 12.4: Utsläpp av kväveoxider med olika bränslen, regionalt typexempel När det gäller utsläpp av kväveoxider är skillnaderna små, utom för koleldning som har högre utsläpp. Möjligheterna till ytterligare av- gasrening är dock goda. En mycket omdiskuterad fråga när det gäller avfallsförbränning är dioxinutsläppen. Dioxiner och dibensofuraner är en grupp klore- rade kolväten som innehåller ett antal substanser som är extremt cancerogena. De uppkommer i temperaturintervallet 400–600 gra- der. Förutsättningen är att bränslet innehåller klor, t.ex. i form av PVC-plast eller vanligt koksalt. Fossila bränslen innehåller mycket låga halter av klor och utgör därför inget problem i det samman- hanget. Avfall innehåller däremot betydande mängder klor. Även trädbränslen innehåller en del klor, främst i form av kloridjoner i en del naturligt förekommande salter. upptäcktes stora mängder dioxin i rökgaserna från avfallsförbränning. Denna upptäckt medförde att avfallsför- bränningen blev starkt kritiserad och ifrågasatt. Resultatet blev att utbyggnaden av avfallsförbränning i till en början begränsa- des. Forskningen kring hur dioxin uppkommer och metoder för att Vissa miljöeffekter av avfallsförbränning undvika dioxinbildning vid avfallsförbränning har varit en prioriterad uppgift. Resultatet är att dioxinutsläppen från avfallsförbränning har kunnat minskas som avfallsförbränningen ökat och energiutbytet (RVF 2001b). Det åstadkoms dels genom att en hög temperatur upprätthålls tillräck- ligt länge i pannan, och att rökgaserna sedan snabbt kyls av, förbi det kritiska temperaturintervallet. Även bättre utsortering av det brännbara avfallet har betydelse. har en omfattande kartläggning om dioxin och avfalls- förbränning genomförts av civilingenjör och profes- på uppdrag av Svenska Renhållningsverksfö- reningen (RVF, 2001b). Studien visar att de årliga dioxinutsläppen till luft uppgår till 10–från industrin, 2,8–från bränder på soptippar, 3,7–22,från energiproduktion, från avfallsför- bränning och 0,8–2,från trafiken. Nedfallet av dioxin över bedöms vara större än de inhemska utsläppen. Dioxin från avfallsförbränning finns enligt studien även i slagg, aska och rökgasreningsrester. I slagg är mängderna små och ke- miskt hårt bundna. Risken för urlakning bedöms som små. I rökgasreningsresterna (aska och slam) återfinns enligt studien av dioxinet som återstår från avfallsförbränning. Detta är ett farligt avfall som ska deponeras åtskilt från t.ex. orga- niskt och starkt alkaliskt material. Urlakningen vid sådan miljösä- ker deponering uppges vara låg och halterna i lakvattnet uppges vara i nivå med bakgrundsvärden för dioxiner i regnvatten. Om rökgasreningsresterna blandas med organiskt avfall eller utsätts för vissa andra ämnen kan emellertid utlakningen bli betydligt högre. En viss osäkerhet kvarstår därmed vad gäller miljöriskerna med dioxin i rökgasreningsprodukterna. Vissa miljöeffekter av avfallsförbränning 12.5Kvantifiering av förändrade emissioner till följd av skatt på avfall som förbränns Resultaten från de studier som har redovisats i det här kapitlet gör det i princip möjligt att skatta storleken på de förändringar av vissa emissioner som förändrad avfallsbehandling ger upphov till. kan det noteras att de olika studierna ger stora skillna- der i resultat och att de totala utsläppen från avfallssystemet är re- lativt begränsade i jämförelse med de totala utsläppen i landet. I kapitel 6 görs bedömningar av hur en förbränningsskatt på av- fall skulle påverka de avfallsmängder som behandlas med olika be- handlingsmetoder. Dessa bedömningar sammanfattas i tabell 12.4. Tabell 12.4: Bedömda förändringar i avfallsbehandling till följd av förbränningsskatt på avfall skatt kr/ton avfall Källa: Egna bedömningar. För motivering se kapitel 6. Dessa mängder kan jämföras med den totala mängden icke farligt avfall som behandlades vid avfallsanläggningar . Denna upp- gick till 10 429 kton. Tabell 12.5: Procentuell förändring av avfallsmängder till behand- ling* till följd av förbränningsskatt på avfall *) Procentuell förändring jämfört med totala mängder . Källa: Egna bedömningar. Vissa miljöeffekter av avfallsförbränning Utifrån dessa bedömningar av förändrad avfallsbehandling till följd av en förbränningsskatt på avfall och resultaten från ORWARE i den nationella studien, som presenteras i tabeller i detta kapitel, har skattningar av förändringar av några emissioner till följd av skatten gjorts. Dessa skattningar redovisas i tabellerna 12.6, 12.7, 12.8 och 12.9. Följande antaganden har använts vid beräkningarna: Vid minskad deponering har avfallsförbränning bedömts likvär- digt med annan alternativ avfallsbehandling. Vid minskad avfallsförbränning har det förutsatts att avfallsför- bränning ersätts med rötning med biogasutvinning till fordons- drift, samt ökad användning av biobränslen i värmeproduktionen. Tabell 12.6: Exempel på beräkning av minskade utsläpp av klimat- påverkande gaser (koldioxidekvivalenter) vid olika nivåer av för- bränningsskatt på avfall För förklaring av hur beräkningen gjorts se brödtexten. Tabell 12.7: Exempel på beräkning av minskade utsläpp av kväve- oxider vid olika nivåer av förbränningsskatt på avfall För förklaring av hur beräkningen gjorts se brödtexten. Vissa miljöeffekter av avfallsförbränning Tabell 12.8: Exempel på beräkning av minskade utsläpp av lättflyk- tiga kolväten (VOC, etenekvivalenter) vid olika nivåer av förbrän- ningsskatt på avfall För förklaring av hur beräkningen gjorts se brödtexten. Tabell 12.9: Exempel på beräkning av minskning av övergödning (syreekvivalenter) vid olika nivåer av förbränningsskatt på avfall För förklaring av hur beräkningen gjorts se brödtexten. Det är uppenbart att detta är grova förenklingar. Dessa beräkningar är enbart avsedda som exempel i syfte att bedöma i vilken storleks- ordning emissionerna kan komma att påverkas. Jämfört med de totala utsläppen i landet är förändringarna till följd av en förbrän- ningsskatt på avfall är små. Minskade emissioner från avfallshan- teringssystemet kan främst uppnås genom minskad deponering. Däremot är förändringarna små och på ett generellt plan osäkra för dessa emissioner om avfallsförbränning ersätts med biologisk be- handling. Beskattningen av avfall syftar till att minska betydligt fler miljö- påverkande utsläpp och annan miljöpåverkan än vad som närmare kunnat analyseras här. Den sammantagna miljöeffekten av en för- bränningsskatt på avfall är därför rimligen större än vad som fram- går av analysen av de fyra typer av emissioner som har gjorts här. 13 Energi- och värmeförsörjningen I statistik över energiproduktionen i finns en post som kallas sopor. Denna post innefattar avfall som förbränns i avfallsförbränningsanläggningar och som i första hand är hushållsavfall och därmed jämförligt avfall. Sådant avfall för- bränns inom fjärrvärmeproduktion. Den definition av avfall som återfinns i 15 kapitlet 1 § miljöbal- ken omfattar allt bränsle som inte produceras med direkt syfte att förbrännas. Därmed omfattas även t.ex. rester från skogsindustrin som bark och spån. I statistik hänförs sådant avfall till biobränslen. I detta kapitel beskrivs energiutvinning från sådant brännbart avfall som är sopor i energistatistik. av fjärrvärmeproduktionen kommer från för- bränning av avfall (, 2001). Fjärrvärmeproduk- tionen utgör i sin tur av landets totala värmemark- nad. Tabell 13.1: Energiinsats i fjärrvärme (utfall –2000, prognos 2001–2003), GWh Eo 2–5 Källa: , kortsiktsprognoser EI 2:2001 och EI 5:2001. Skälet till att avfallsförbränning för energiutvinning är knuten till fjärrvärme är att det är i fjärrvärmenäten går att sälja värme i stor mängd, praktiskt taget året runt. Inkomsten från värmeförsälj- ningen är avgörande för avfallsförbränningens ekonomi. Detta dis- kuteras i kapitel 11. Som framgår av figur 13.1 har konsumentens kostnad för fjärr- värme ökat . När kostnaden för alternativ uppvärmning ökar, t.ex. på grund av högre olje- och elpriser eller höjda energiskatter, kan ett högre pris tas ut på fjärrvärme. Det medför en högre värmeintäkt kan fås vid avfallsförbrän- ning. Skatteeffekten belyses mer ingående i kapitel 14. Figur 13.1: Utveckling av konsumentpris för fjärrvärme, vägt pris inklusive punktskatter och moms Källa: , prisblad 2–2001. Det går även att producera el med avfall som bränsle, men elutbytet blir lägre än med traditionella kondens- eller kombikraftverk. Drygt el produceras vid kraftvärmeverk som eldas med avfall (0,el 1999, , samt ). Detta motsvarar av den to- tala elproduktionen från kraftvärmeverken. Det ska jämföras med den totala elproduktionen i som ligger på . Av- fallsförbränning bidrar alltså av landets totala el- produktion. Energi- och värmeförsörjningen SOU 2002:9 Tabell 13.2: Elproduktion (utfall –2000, prognos 2001–2003), TWh -7,5 -5,9 Källa: , kortsiktsprognoser EI 2:2001 och EI 5:2001. Elpriset (exklusive elskatt) ligger per kWh. utgår halv energiskatt och hel koldiox- idskatt på bränslen som används för att framställa nyttiggjord värme kraftvärmeverk. Däremot utgår ingen energi- eller koldiox- idskatt för den del av bränslet som används till produktion av el i kraftvärmeverket. Tabell 13.3: Elenergipriser, försäljning vid normalprisavtal 1/1 2000 och 2001, öre per kWh Investeringskostnaden för ett komplett kraftvärmeverk för av- fallsförbränning kan vara 2–3 gånger högre än för motsvarande biobränslebaserat kraftvärmeverk. Avfallsförbränningen är bero- ende av stort värmeunderlag året runt, eftersom avfall uppkommer och måste behandlas året om. Av dessa skäl är avfallsförbränningen i huvudsak knuten till förhållandevis stora fjärrvärmenät. Det är viktigt att anpassa avfallsanläggningen till nätet så att drifttiden blir lång. Om underlaget är mindre får man normalt räkna med högre in- vesteringskostnader per såld energienhet. Denna högre kostnad för mindre anläggningar kan åtminstone delvis undvikas om avfalls- bränslet är utsorterat och lämpligt för förbränning. Det beror också till viss del på val av teknik. Det är möjligt att storleksfördelarna inte blir lika ut- talade med ny teknik och nya utformningar av redan befintlig tek- nik. Det finns ett antal mindre anläggningar, men då har som regel avfallet eldats tillsammans med biobränslen. Nyare mindre anläggningar finns och planeras i några fall, men det är ännu för tidigt att dra slutsatser om ekonomi och miljöegenskaper. Mindre fjärrvärmesystem är därför vanligen inte aktuella för av- fallsförbränning. Tills vidare torde i första hand jungfruligt bio- bränsle eller avfall som är att betraktas som rent biobränsle vara aktuella i mindre och medelstora fjärrvärme- och kraftvärmean- läggningar. 13.1.3Ökning av avfallsförbränning och fjärrvärmeunderlag kan avfallsförbränning i första hand ses som en del- bransch inom fjärrvärmebranschen. Elproduktion sker endast i li- ten skala. Av tabell 13.1 framgår att det samlade tillgängliga fjärr- värmeunderlaget ökar något. Förbuden mot deponering av utsorterat brännbart och organiskt avfall innebär att behandlingskapaciteten, bl.a. i form av avfallsför- bränning, behöver byggas ut. Om alla nu aktuella utbyggnadsplaner genomförs kommer avfallsförbränningen att fördubblas, från ca 2 400 2001 till ca 4 700 2006 eller . Ökningen på 2 400 kton motsvarar ca 6 100 GWh värmetillförsel i fjärrvärmenäten. Om den trend för total tillförsel i fjärrvärmenäten som uppvisas i tabell 13.1 fortsätter t.o.m. , kommer den totala tillförseln då att vara ca 60 550 GWh. Ökningen jämfört med är då ca 9 890 GWh. Den ökade avfallsförbränningen skulle då stå för av den totala av ökningen. Fossila bränslen kommer att ersättas med biobränslen när det finns ekonomiska skäl till detta. Det är också tänkbart att ytterli- gare brännbart avfall från näringslivet och reningsverk bränns, vil- ket det då finns utrymme för utan att ta av biobränslenas nuva- rande bidrag till fjärrvärmen. Om däremot fjärrvärmenätens omfattning antas bli oförändrade skulle 6 100 GWh andra bränslen att trängas ut. Av tabell 13.1 framgår att kol och tung eldningsolja (Eo 2–5) sammantaget bidrar med 4 800 GWh av fjärrvärmen . Det finns därför ett ut- rymme att ersätta fossila bränslen som bl.a. av miljöskäl bör fasas ut. 13.2.1Utnyttjande av fjärrvärmeunderlaget för elproduktion Fjärrvärmeutbyggnaden medför ökade möjligheter att utnyttja energiinnehållet i bränslen. Genom att nyttiggöra värmen i fjärr- värmenätet kan elproduktion ske till en lägre kostnad än vad som är möjligt om värmen kyls bort. Även ur miljösynpunkt är elproduktion i kraftvärme en viktig tillgång. Nytillkommande elproduktion ersätter vintertida import av el från kolkondenskraftverk i våra grannländer. Kolkraftverken har ofta höga utsläpp av klimatpåverkande och försurande gaser. Det finns en betydande potential för ytterligare utbyggnad av elproduktion i form av kraftvärme kopplat till fjärrvärmenäten. Cirka 4 500 GWh el producerades i kraftvärmeverk i fjärrvärmenä- ten . Bränsleinsatsen i fjärrvärmen var 45 749 GWh . Elproduktionen i fjärrvärmen motsvarar således drygt 10 pro- cent av värmeproduktionen. Om av fjärrvärmen produ- cerades i kraftvärmeverk, och dessa hade en genomsnittlig elverk- ningsgrad på på årsbasis, så skulle elproduktionen öka med ca 5 800 GWh.