sou · GQB360d3 · 2003-01-01 00:00:00 — 1.framtida förändringar i radioanvändningen, 2.den tid som sändaren är avsedd att användas, 3.den tekniska utveckling som kan väntas, 4.den tid som krävs för att uppnå ett rimligt ekonomiskt utbyte av utrustningen, 5.sådant tillstånd som enligt 6 § andra stycket utgör förutsättning för tillstånd att använda radiosändare. Paragrafen motsvarar 12 § LRK med den skillnaden att det har lagts till att giltighetstiden för tillståndsvillkor får vara kortare än till- ståndstiden. Bestämmelsen motiveras i allmänmotiveringen, avsnitt 10.5.2. Genom paragrafen genomförs artikel 5.2 sista meningen auktorisationsdirektivet. Särskilt förfarande för tillståndsprövning i vissa fall 11 § När det uppkommer fråga att meddela tillstånd att använda radiosändare för nya eller väsentligt ändrade radioanvändningar och det kan antas att det frekvensutrymme som kan avsättas för verksam- heten inte är tillräckligt för att ge tillstånd åt alla som skulle kunna bedriva sådan verksamhet, skall tillstånd meddelas efter allmän inbju- dan till ansökan, om inte särskilda skäl föranleder annat. Första stycket gäller inte sådan radioanvändning som 1.huvudsakligen avser utsändning till allmänheten av radio- program som anges i 1 kap. 1 § tredje stycket yttrandefrihets- grundlagen, 2.är avsedd för privat bruk, eller 3.skall användas uteslutande för verksamhet som bedrivs i syfte att tillgodose allmän ordning och säkerhet. Tillstånd enligt första stycket skall meddelas efter ett jämförande urvalsförfarande eller efter ett anbudsförfarande där det pris sökanden är villig att betala för tillståndet skall vara utslagsgivande. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer medde- lar föreskrifter om innehållet i en allmän inbjudan enligt första stycket och om förfarande enligt tredje stycket. Bestämmelsen är avsedd att ersätta 14 § telelagen och 9 a § LRK. Den motiveras i avsnitt 10.5.2 i allmänmotiveringen. Några för- ändringar har gjorts i förhållande till telelagen och LRK. En föränd- ring är att det i lagrummet anges att om särskilda skäl föranleder det behöver ett allmänt inbjudningsförfarande inte tillämpas. Detta förklaras i allmänmotiveringen. Vidare har det som anges i telelagen och LRK om att ett allmänt inbjudningsförfarande skall tillämpas också när det frekvensutrymme som avsatts för en viss radioan- vändning utökas eller på annat sätt medger att ytterligare tillstånd meddelas inte förts över i den nya lagen. Av 7 § andra stycket framgår dock att beslut om begränsningar skall omprövas, om ytterligare tillstånd kan meddelas. I sådant fall skall även beslutas om vilket förfarande som skall tillämpas. I andra stycket har i förhållande till motsvarande bestämmelse i LRK beträffande första punkten lagts till att första stycket inte gäller sådan radioanvändning som huvudsakligen avser utsändning till allmänheten av radioprogram m.m. Huvudsakligen skall läsas mot bakgrund av förslaget i 9 § andra stycket om rätt att använda ett tillstånd som avser sådana utsändningar även för annan radioan- vändning. En sådan rätt medför således inte att inbjudningsförfa- rande skall tillämpas vid tillståndsgivningen. I andra stycket har också lagts till en tredje punkt i förhållande till 9 a § LRK om undantag från inbjudningsförfarande för radioanvändning som skall användas uteslutande för verksamhet som bedrivs i syfte att till- godose allmän ordning och säkerhet. I tredje stycket anges de båda huvudformerna för inbjudnings- förfarandet. Det som allmänt har benämnts skönhetstävlan benämns här jämförande urvalsförfarande. Auktioner benämns anbudsförfarande där det pris sökanden är villig att betala för till- ståndet är utslagsgivande. Ett auktionsförfarande kan också kom- bineras med skönhetstävlan. Priset bör då bli utslagsgivande bland dem som uppfyllt kraven enligt skönhetstävlan. Särskilda inbjudningsförfaranden för mobila teletjänster motsva- rande bestämmelsen i 14 § telelagen skall inte genomföras enligt den nya lagen. Genom den uppräkning av villkor som är möjliga att uppställa enligt 9 § skapas dock förutsättningar för att tillgodose behov av att uppställa täckningskrav m.m. som erfordras för till- godoseende av krav på geografisk spridning m.m. Bestämmelsen i 9 § första stycket 11 ger möjlighet att som villkor uppställa samtliga åtaganden som har gjorts i samband med beviljande av tillstånd enligt ett allmänt inbjudningsförfarande. Regeln i punkten B 7 i bilagan till auktorisationsdirektivet är mycket öppen i sin formulering beträffande vilka villkor som får uppställas. Där anges att villkor kan avse varje åtagande som under ett urvalsförfarande baserat på konkurrens och jämförelse har gjorts av det företag som erhåller nyttjanderätten. I ett tillstånds- förfarande med allmän inbjudan till ansökan bör det därför vara möjligt att uppställa sådana krav på att upplåta nät till andra och roamingskyldighet som återfinns i 23 a och b §§ telelagen. I övrigt hänvisas till allmänmotiveringen, avsnitt 10.5.2 samt till motiven till 14 § telelagen och 9 a § LRK i relevanta delar. Tillsammans med 7 § och bestämmelserna om samråd i 7 kap. genomför paragrafen artikel 7 punkterna 1 och 2 auktorisations- direktivet. Återkallelse av tillstånd och ändring av tillståndsvillkor 12 § En tillståndshavare som använder en radiosändare i strid med tillståndsvillkoren eller i mindre omfattning än vad villkoren medger, får föreläggas att inom skälig tid tillämpa villkoren. Skälig tid får inte, annat än vid upprepade fall av överträdelse av villkoren, understiga en månad, om inte tillståndshavaren samtycker till en kortare tidsfrist. Ett föreläggande enligt första stycket får inte förenas med vite. Bestämmelsen har sin förebild i 13 § LRK och avser de fall som nämns i dess första stycke 1 och 2. Skillnaden består i att ett före- läggande enligt nya lagen också måste ske i fallet med att radiosän- daren har använts i mindre omfattning. Det krävs inte heller som enligt LRK att användningen varit betydligt mindre, utan bara mindre. Som motvikt till detta föreslås vissa begränsningar beträffande när återkallelse får ske som kommer att fylla i stort sett samma syfte som rekvisitet betydande. Bestämmelsen motiveras närmare i allmänmotiveringen, avsnitt 10.5.2. Genom bestäm- melsen genomförs artikel 10.2 auktorisationsdirektivet. 13 § Efterföljs inte ett föreläggande enligt 12 §, skall ett nytt föreläg- gande utfärdas. Följer tillståndshavaren inte föreläggandet, får till- ståndet återkallas, om inte överträdelsen av tillståndsvillkoren är av mindre betydelse eller särskilda skäl talar mot det eller ändamålet med föreläggandet lika väl kan tillgodoses genom att tillståndsvillkoren ändras. Ett föreläggande enligt denna paragraf får förenas med vite. Genom 13 – 16 §§ regleras uttömmande under vilka förhållanden som det är möjligt att mot tillståndshavarens vilja besluta om ändringar i tillståndsvillkoren och om återkallelse av tillståndet. Ändringar som inte är möjliga enligt angivna lagrum måste anstå till dess tillståndstiden eller villkorstiden gått ut, om inte tillstånds- havaren begär eller samtycker till en ändring av villkoren. Bestäm- melserna kommenteras i allmänmotiveringen, avsnitt 10.5.2. Som exempel på överträdelse av tillståndsvillkoren som är av mindre betydelse kan nämnas marginella överträdelser av gränserna för tillåtet trafikeringsområde. Om däremot förändringar görs beträffande radiosändaren för att öka sändarstyrkan utöver den tillåtna bör det i allmänhet inte vara fråga om en överträdelse av mindre betydelse. Särskilda skäl mot återkallelse beträffande användning i mindre omfattning än vad villkoren medger kan t.ex. föreligga om skillna- derna i omfattningen av radioanvändningen mellan vad som angetts i tillståndsvillkoren och den verkliga inte är större än att det är utan betydelse för möjligheten att använda frekvenserna effektivt. Ett annat särskilt skäl mot återkallelse är att det skulle drabba ett pro- gramföretag som har tillstånd enligt radio- och TV-lagen. Om till- ståndshavaren är en annan än programföretaget och det är fråga om allvarliga överträdelser kan det dock inte uteslutas att tillståndet återkallas och att ett nytt tillstånd i stället utfärdas för programfö- retaget. Att återkallelse inte skall ske om ändamålet med föreläggandet lika väl kan tillgodoses genom en ändring av villkoren är uttryck för den s.k. behovsprincipen inom förvaltningsrätten, som innebär att man inte skall tillgripa mer ingripande sanktioner än som behövs för att uppnå det avsedda resultatet (jfr , Allmän förvalt- ningsrätt, 20 uppl., s. 68). Genom bestämmelsen genomförs artikel 10.3 och 10.5, såvitt avser återkallelse av nyttjanderätter, i auktorisationsdirektivet. 14 § Ett tillstånd får återkallas , om 1.ett sådant tillstånd som avses i 6 § andra stycket har upphört att gälla och särskilda skäl inte talar mot en återkallelse, 2.den som har sökt tillståndet har lämnat oriktiga uppgifter eller underlåtit att lämna uppgifter av betydelse för tillståndet, 3.förändringar inom radiotekniken eller ändringar i radioanvänd- ningen på grund av internationella överenskommelser som har anslutit sig till eller bestämmelser antagna med stöd av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen har medfört att ett nytt tillstånd med samma villkor inte skulle kunna meddelas, 4.tillståndshavaren trots påminnelse inte betalar avgift enligt 7 kap. 22 eller 23 §, eller 5.tillståndshavaren begär att tillståndet skall återkallas. Ett tillstånd får återkallas enligt första stycket 1 – 3 endast om ändamålet med återkallelsen inte lika väl kan tillgodoses genom att tillståndsvillkoren ändras. En återkallelse av tillstånd eller ändring av tillståndsvillkor på grund av förändringar inom radiotekniken får beslutas endast om det finns synnerliga skäl med hänsyn till intresset av en effektiv använd- ning av radiofrekvenser. Därvid skall särskilt beaktas i vilken utsträckning rimligt ekonomiskt utbyte av utrustningen uppnåtts och effekterna på tillståndshavarens verksamhet av en återkallelse eller ändring av tillståndsvillkoren. I denna paragraf samlas de återkallelsegrunder vid vilka något före- gående föreläggande om att vidta rättelse inte skall göras. Gent- emot punkterna i 13 § första stycket LRK innehåller paragrafen motsvarigheter till andra ledet i punkt 2 samt punkterna 3 – 5. Beträffande punkt 1 bör beträffande det fallet att återkallelse- grund uppkommer till följd av att ett tillstånd enligt radio- och TV- lagen för att sända ljudradio- eller TV-program upphör att gälla, framhållas att det då kan finnas skäl att avvakta med ett sådant ställningstagande , om tillståndshavaren kan göra sannolikt att tillståndet kommer att behövas för ett nytt motsvarande sändaruppdrag. I sådant fall bör särskilda skäl mot en återkallelse anses föreligga. Denna övergångstid bör dock inte överstiga . Särskilt skäl mot återkallelse behandlas också i allmänmotiveringen, avsnitt 10.5.2. Även bestämmelsen i övrigt behandlas där. 15 § En återkallelse av tillstånd eller ändring av tillståndsvillkoren påverkar inte skyldighet att betala ersättning för tillstånd som har meddelats enligt 11 §, om inte annat bestäms i samband med återkal- lelsen eller villkorsändringen. Bestämmelsen avser det fall att tillstånd har beviljats efter ett all- mänt inbjudningsförfarande med anbudsgivning. Om ersättning för tillståndet har utgått efter en sådan auktion och tillståndet seder- mera återkallas, har tillståndshavaren i allmänhet inte någon rätt att återfå ersättningen, vare sig helt eller delvis. Bestämmelsen kom- menteras ytterligare i allmänmotiveringen, avsnitt 10.5.2. 16 § Om en överträdelse av tillståndsvillkoren utgör ett allvarligt hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller folkhälsa eller kan befaras orsaka allvarliga ekonomiska eller operativa problem för tillhanda- hållare eller användare av elektroniska kommunikationsnät eller elektroniska kommunikationstjänster och det finns sannolika skäl för upprepade eller fortsatta överträdelser, får tillståndet åter- kallas i avvaktan på att ärendet avgörs slutligt (interimistisk återkal- lelse). Bestämmelsen kommenteras i allmänmotiveringen, avsnitt 10.5.2. Genom bestämmelsen genomförs artikel 10.6 auktorisations- direktivet. 17 § Om skadlig störning uppkommer, skall tillståndshavaren ome- delbart se till att störningen upphör eller i möjligaste mån minskar, om inte störningen på grund av särskilda skäl är tillåten. Detsamma gäller den som använder en radiomottagare som stör användningen av en annan radiomottagare. Bestämmelsen har utformats efter 16 § LRK som förebild. Begrep- pet skadlig störning motsvarar en internationellt använd och defi- nierad terminologi. Detta bör kunna ge bättre vägledning för rättstillämpningen. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 10.5.2 i allmänmotiveringen. 18 § Elektriska eller elektroniska anläggningar som, utan att vara radioanläggningar, är avsedda att alstra radiofrekvent energi för kommunikationsändamål i ledning eller för industriellt, vetenskapligt, medicinskt eller något annat liknande ändamål, får användas endast i enlighet med föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om förbud mot att inneha elektriska eller elektro- niska anläggningar som inte omfattas av första stycket och som, utan att vara radioanläggningar, är avsedda att sända radiovågor. Bestämmelsen motsvarar 17 § LRK och kommenteras i avsnitt 10.5.2 allmänmotiveringen. Om nummer och andra adresser för elektronisk kommunikation 19 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får fastställa nationella adressplaner för elektronisk kommunikation och meddela föreskrifter om planerna och deras användning. Planerna skall vara utformade så att elektroniska kommunikationsnät och elektroniska kommunikationstjänster kan nås på ett likvärdigt sätt. En motsvarande bestämmelse finns i 37 § telelagen. Bestäm- melsen kommenteras i allmänmotiveringen, avsnitt 10.5.2. Genom bestämmelsen genomförs artikel 10.1 och 10.2 första meningen ramdirektivet. 20 § Den som är anmälningspliktig enligt 2 kap. 1 § eller, i annat fall, tillhandahåller elektroniska kommunikationstjänster i samtrafik med den som är anmälningspliktig, är skyldig att följa fastställda adresspla- ner. Bestämmelsen är utformad efter 39 § telelagen. 21 § Nationella adressplaner skall hållas allmänt tillgängliga, utom såvitt avser uppgifter för vilka sekretess gäller enligt 2 kap. sekretess- lagen (1980:100). Genom bestämmelsen genomförs artikel 10.3 ramdirektivet. Tillstånd att använda adress 22 § För att få använda en adress ur en nationell adressplan krävs tillstånd. Tillstånd skall avse serier av eller enskilda adresser. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer medde- lar föreskrifter om vilka uppgifter en ansökan om tillstånd enligt första stycket skall innehålla. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 10.5.2 i allmänmotiveringen. Genom bestämmelsen genomförs artikel 5.2 auktorisations- direktivet. 23 § Den som har tilldelats en adresserie enligt 22 § får inte diskrimi- nera andra som tillhandahåller elektroniska kommunikationstjänster i fråga om vilka adresser som ger tillträde till dennes tjänster. Bestämmelsen är avsedd att förhindra sådana konkurrenshäm- mande åtgärder som består i att den som tillhandahåller ett elek- troniskt kommunikationsnät eller en elektronisk kommunikations- tjänst diskriminerar användare hos andra som tillhandahåller sådana nät och tjänster. Exempel på sådan diskriminering är att den som tilldelats en adresserie hindrar användare i andra nät från att nå en upplysningstjänst eller betaltjänst i det egna nätet. Bestämmelsen genomför artikel 10.2 andra meningen ramdirek- tivet. 24 § Tillstånd att använda adresser får förenas med villkor angående 1.vilket slag av tjänst som adressen skall användas för, 2.faktiskt och effektivt utnyttjande av adressen, 3.skälig giltighetstid med förbehåll för eventuella ändringar i den nationella adressplanen, 4.åtaganden som har gjorts i samband med att tillstånd beviljats enligt 25 §, samt 5.skyldigheter i enlighet med tillämpliga internationella avtal i fråga om användning av adresser. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 10.5.2 i allmänmotiveringen. En viktig bestämmelse i sammanhanget är artikel 6.4 auktorisa- tionsdirektivet. Enligt denna får medlemsstaterna inte upprepa de villkor som gäller för den allmänna auktorisationen när de beviljar nyttjanderätter till radiofrekvenser och nummer. Det bör förstås så att det inte är möjligt att med stöd av bestämmelsen ålägga skyldig- heter som redan regleras genom allmänna bestämmelser i lagen. Det är alltså inte möjligt att med stöd av paragrafen förena tillstånd med skyldigheter angående nummerportabilitet och abonnentupp- lysning, eftersom dessa frågor regleras genom bestämmelser i lagen. Villkor enligt punkt 1 får avse krav på själva tjänsten, t.ex. att en sjukvårdsupplysningstjänst skall bedrivas med sjukvårdsutbildad personal. Genom att använda sig av möjligheten att uppställa villkor enligt punkt 2 bör myndigheten kunna motverka att tillståndshavare lagrar adresser för eventuellt framtida bruk eller för att ha så många attraktiva adresser som möjligt. Sådana beteenden kan vara skadliga Genom bestämmelsen genomförs artikel 6.1 auktorisationsdirektivet och punkterna 1, 2, 5, 8 och 9 i del C i bilagan till direktivet. Adresser av betydande ekonomiskt värde 25 § Tillstånd att använda adresser av betydande ekonomiskt värde får beviljas efter allmän inbjudan till ansökan. Ett sådant tillstånd skall beviljas efter ett anbudsförfarande där det pris sökanden är villig att betala för tillståndet skall vara utslagsgivande eller efter ett förfa- rande med slumpmässig tilldelning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer medde- lar föreskrifter om innehållet i en allmän inbjudan och förfarandet enligt första stycket. Bestämmelsen behandlas i allmänmotiveringen, avsnitt 10.5.2. Myndigheten måste själv bedöma vilka adresser som kan ha ett sådant värde. För detta kan myndigheten behöva utföra marknads- studier. Bestämmelsen genomför, tillsammans med bestämmelsen i 7 kap. 9 § om samråd, artikel 7.1 auktorisationsdirektivet. Återkallelse av tillstånd och ändring av tillståndsvillkor 26 § En tillståndshavare som använder adresser i strid med tillstånds- villkoren får föreläggas att inom skälig tid tillämpa villkoren. Skälig tid får inte, annat än vid upprepade fall av överträdelse av villkoren, understiga en månad, om inte tillståndshavaren samtycker till en kortare tidsfrist. Ett föreläggande enligt första stycket får inte förenas med vite. Bestämmelsen motsvarar 12 § och kommenteras i avsnitt 10.5.2 i allmänmotiveringen. Genom bestämmelsen genomförs artikel 10.2 auktorisationsdirektivet beträffande nyttjanderätter för adresser. 27 § Efterföljs inte ett föreläggande enligt 26 §, skall ett nytt före- läggande utfärdas. Följer tillståndshavaren inte föreläggandet, får till- ståndet återkallas, om inte överträdelsen av tillståndsvillkoren kan anses vara av mindre betydelse eller särskilda skäl talar mot det eller ändamålet med föreläggandet lika väl kan tillgodoses genom att till- ståndsvillkoren ändras. Denna bestämmelse motsvarar 13 §. Bestämmelsen genomför arti- kel 10.3 och 10.5 auktorisationsdirektivet. 28 § En återkallelse av tillstånd eller ändring av tillståndsvillkoren påverkar inte skyldighet att betala ersättning för tillstånd som har meddelats enligt 25 §, om inte annat bestäms i samband med återkallelsen eller villkorsändringen. Angående innehållet i denna bestämmelse, se kommentar till 15 § och allmänmotiveringen avsnitt 10.5.2. 29 § Ett tillstånd att använda radiosändare eller adress får överlåtas efter medgivande från den myndighet som meddelat tillståndet. Sådant medgivande skall lämnas, om 1.förvärvaren uppfyller de krav som ställts på sökanden i samband med att tillståndet meddelades, 2.det inte finns skäl att anta att överlåtelsen inverkar menligt på konkurrensen, 3.överlåtelsen inte leder till ändrad användning av radiofrekven- serna, om denna är harmoniserad enligt bestämmelser antagna med stöd av Fördraget om upprättande av Europeiska gemen- skapen och 4.det inte finns något annat särskilt skäl mot det. Den som förvärvar ett tillstånd övertar överlåtarens rättigheter och skyldigheter enligt denna lag såvitt avser tiden efter beslutet om med- givande. En överlåtelse av ett tillstånd i strid mot denna lag är utan verkan. Genom bestämmelsen tillåts att tillstånd enligt 3 kap. överlåts, om inte vissa skäl föreligger mot en sådan överlåtelse. Överlåtelsen skall prövas av myndighet för att vara giltig. Första stycket punkt 2 är särskilt viktig vid prövningen. I synnerhet torde detta gälla beträffande tillstånd att använda radiosändare. Genom att förvärva sådana tillstånd skulle en operatör allvarligt kunna för- svåra konkurrensen genom att utestänga konkurrenter. Genom att förvärvaren övertar överlåtarens rättigheter och skyl- digheter enligt lagen säkerställs bl.a. att användningsområdet för radioanvändningen inte ändras. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 10.5.2 i allmänmotiveringen. Genom den genomförs artikel 9 punkterna 3 och 4 ramdirektivet samt artikel 5.2 andra stycket andra meningen auktorisations- direktivet. 4 kap. Samtrafik och andra former av tillträde Om skyldighet att förhandla om samtrafik m.m. 1 § En operatör av ett allmänt kommunikationsnät är skyldig att för- handla med den som bedriver eller avser att bedriva anmälningsplik- tig verksamhet om samtrafik i syfte att tillhandahålla allmänt tillgäng- liga elektroniska kommunikationstjänster. Denna skyldighet gäller även när förhandling begärs av den som är behörig att tillhandahålla elektroniska kommunikationsnät eller elektroniska kommunikations- tjänster i någon annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbets- området. Paragrafen genomför artikel 3.1 och 4.1 i tillträdesdirektivet. Bestämmelsen saknar direkt motsvarighet i telelagen, men har vissa likheter med den längre gående generella samtrafikskyldigheten i 32 § telelagen och skyldigheten i 35 § första stycket 4 samma lag att på begäran lämna sådan information som är nödvändig för överens- kommelser om samtrafik. Av bestämmelsen följer en skyldighet för den som innehar eller på annat sätt råder över ett allmänt kommunikationsnät – en nät- operatör – att med god vilja förhandla om samtrafik med den som är anmäld enligt 2 kap. 1 § eller avser att bedriva verksamhet som kräver en anmälan. Genom bestämmelsen understryks vikten och betydelsen av att operatörer kan bedriva direkt eller indirekt samtrafik med varandra. Varje operatör kontrollerar tillträdet till sina kunder med hjälp av unika nummer och adresser. Om inte andra operatörer kan leverera trafik till dessa kunder kommer de elektroniska kommunikatio- nerna inte att vara effektiva, till men för slutanvändarna. Förhandlingsskyldigheten för operatörer gäller även i förhål- lande till den som är behörig att tillhandahålla kommunikationsnät eller elektroniska kommunikationstjänster i någon annan stat inom det Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Att kraven på sådan behörighet kan avvika från vad som gäller i påverkar inte förhandlingsskyldigheten. I förhandlingsskyldigheten ligger även att på begäran lämna sådan information som är nödvändig för överenskommelser om samtrafik. 2 § Tystnadsplikt gäller för den som med stöd av 1 § får del av upp- lysningar från annan i samband med förhandlingar om samtrafik eller annan form av tillträde för enskilds affärs- eller driftsförhållanden, uppfinningar eller forskningsresultat, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. I det allmännas verksamhet gäller sekretesslagen. Paragrafen genomför artikel 4.3 i tillträdesdirektivet och saknar direkt motsvarighet i telelagen. Den har berörts i den allmänna motiveringen i avsnitt 10.6.4.