sou · GQB3101 · 2003-01-01 00:00:00 — Under samråden har framförts önskemål om att det i stället borde vara av arbetslöshetsersättningen, eftersom den enskilde får ta försäkringskostnader själv. Enligt uppgörelsen mel- lan regeringen, och skall möjligheten att ta ut ett friår utvidgas till att omfatta hela landet . Enligt min mening kan även detta system användas som ett verk- samt instrument för innovationsutveckling och start av nya företag. Om en person som har anställning ges möjlighet att arbeta med idéutveckling eller start av ett eget före- tag, utan att riskera sin försörjning, skulle säkert fler våga ägna sig åt innovationer eller tillväxtbefrämjande nyföretagande. Mot bakgrund av det som ovan redovisats föreslår jag att stödet till start av näringsverksamhet försöksvis, beroende av konjunk- turläget, skall kunna lämnas även till icke arbetslösa utanför stöd- områdena A och B. En förutsättning är att länsarbetsnämnden, efter samråd med innovationsrådgivare eller annan expertis, bedö- mer att en innovation kan utvecklas och bli kommersiellt bärkraf- tig. skulle det t.ex. kunna gälla områden, där IT-baserad verksamhet hotas, med risk för varsel och arbetslöshet, som många utvecklingsbara projekt i företagen lagts åt sidan. Stö- det bör villkoras med att den sökande medges tjänstledighet från sin anställning. Samma regler för projekttidens längd, som gäller för stödet till start av näringsverksamhet, bör gälla också i dessa fall. Även det s.k. friåret bör kunna användas på motsvarande sätt. Regler och villkor för det s.k. friåret bör därför utformas så, att det blir möjligt att använda detta också för innovationsutveckling och nyföretagande. Enligt min mening kan betydande tillväxt- effekter uppnås genom här föreslagna åtgärder. Åtgärden bör finansieras inom ramen för befintliga medel inom utgiftsområde 13 Arbetsmarknad samt inom ramen för de medel, som anvisas för friåret. 8Finansiering av utredningens förslag Utredarens förslag: De statliga åtgärderna måste inriktas på att finansiera innovationer och företagsutveckling i det första steget, där riskerna är störst. Små och medelstora företag måste få tillgång till utvecklingsresurser, som de inte kan hålla sig med själva. Mark- naden når inte de mest riskfyllda projekten. Banker och riskkapi- talbolag tar inte de risker, som projekten i de tidigaste skedena krä- ver. Statliga åtgärder måste komplettera marknaden. Staten måste ta ett stort ansvar för den tidigaste sådd- och innovationsfinansie- ringen. Avtalet mellan och Industrifonden om såddfinansie- ring är ingen lösning på behovet av finansiering i tidiga skeden. Ett till utredningen lämnat förslag om användning av Industri- fondens avkastning till finansiering av tidiga skeden, kommer, om det kan genomföras, inte heller att finansiera de mest risk- fyllda projekten. Det krävs andra åtgärder. Utredaren bedömer, att det behövs ca till sådd- och innovationsfinansiering i de tidigaste skedena. Anslaget 33:1 (allmänna regionalpolitiska åtgärder) uppgår till drygt 1,5 miljarder. Utredaren föreslår, att eller av anslaget öronmärks till sådd- och innovationsfi- nansiering. Därutöver kan , som används till medfinansiering av EU-projekt i de två utfasningsområdena och , när de inte behövs för detta ändamål, användas. På så sätt kan satsas på sådd- och innovationsfinansiering i de tidigaste skedena. Vidare föreslås att tas av outlånade medel i . är 1,5 miljarder outlånade. Dessa sätts i en särskild fond för sådd- och innovationsfi- nansiering. Finansiering av utredningens förslag bör disponera ovannämnda och för- dela dessa länsvis. bör också, efter särskilt beslut, vid behov kunna disponera högst ur den sär- skilda fond för sådd- och innovationsfinansiering, som förvaltas av . Länsstyrelserna bör, efter riktlinjer från , besluta om lån till sådd- och innovationsfinansie- ring i de tidigaste skedena. UPA-uppdraget finansieras av de nya medel regeringen redo- visar i finansplanen för bl.a. denna verksamhet. Ekonomisk tillväxt är nödvändig, inte minst om vi skall klara de påfrestningar på samhällsekonomin, som blir en följd av att befolk- ningen blir äldre som antalet i förvärvsaktiva åldrar mins- kar som andel av befolkningen. Ett av de viktigaste inslagen i en politik för långsiktig tillväxt är att det finns utrymme för nya verksamheter att utvecklas, så att de kan ta över, när de varor och tjänster som genererar vårt väl- stånd behöver ersättas. Det måste finnas en mottaglighet för nya idéer, och en vilja att låta dem utvecklas och prövas innan de utsätts för marknadens hårda krav. Det handlar om att skapa ett bra inno- vationsklimat, inte minst för de små och medelstora företagen. Det är väl känt att forskning och utveckling tillsammans med utbildning är de kanske viktigaste tillväxtfaktorerna. är ett av de länder som satsar mest på forskning och utveckling som andel av BNP. Det handlar såväl om forskning inom privata företag som offentligt finansierad forskning. Grundforskningen tar i anspråk en större del av forskningsresur- serna än den tillämpade forskningen. För framtiden är det nödvän- digt att resurserna för tillämpad forskning ökar om den nödvändiga tillväxten skall säkras. För att tillväxten skall vara långsiktig och uthållig är det nödvän- digt att näringslivet har goda förutsättningar även i ett internatio- nellt perspektiv. De öppna gränserna och medlemskapet i EU gör att kraven ökar på internationell konkurrenskraft. och högskolor omsätts många forskningsre- sultat i olika utvecklingsprojekt som i sin tur genererar nya företag. Ur detta kan många företag som bygger på högteknologi växa fram. Genom att använda ny teknik skapas nya branscher och industriell förnyelse. Utredningen vill understryka vikten av att denna till- växtpotential tas till vara och att de nödvändiga instrumenten för detta utformas. Finansiering av utredningens förslag I den nya regionala utvecklingspolitiken, som ställde sig bakom , ses utvecklingen av innovationssystem och kluster, som en förutsättning för att öka näringslivets konkurrens- kraft och därmed främja regional utveckling i alla delar av landet. Regeringen har gett i uppdrag åt Delegationen för utländska investeringar i (), och att utarbeta ett förslag till nationellt program för utveckling av innovationssystem och kluster. För att programmet skall få en bred förankring skall myndigheterna samråda med berörda aktörer inom näringsliv, myndigheter och organisationer, på nationell, regional och lokal nivå. Näringslivets medverkan är särskilt viktig. Inom ramen för högskolans s.k. tredje uppgift beräknas mycket av det som kommer fram som resultat av forskning att bearbetas och utvecklas Ett verksamt instrument för detta är teknikbrostiftelserna. Det finns sju stycken teknikbrostiftelser, , , , , , och , som har samma ändamål men arbetar på olika sätt. Teknikbrostiftelserna är stiftelser, som bildades för att förstärka och utveckla den samverkansstruktur som vuxit fram i anslutning till universitet och högskolor. Stiftelserna tillfördes i form av aktier. De skall bibehålla sitt kapital realt till , då de skall upphöra och kapitalet åter- betalas till staten. Gemensamt för alla stiftelserna är att de, själva eller genom finansiering av andra organisationer, gör insatser som syftar till kommersialisering av produkter och idéer samt någon form av affärsutveckling. Flertalet av stiftelserna har även möjlighet att finansiera idéer i mycket tid skede med hög risk. Vidare får uni- versitetens och högskolornas holdingbolag finansiering från tek- nikbrostiftelserna. Regeringen har angett att den avser att utvär- dera effekterna av teknikbrostiftelsernas verksamhet och därige- nom få underlag för ett ställningstagande om, och i så fall hur, verksamheten skall bedrivas efter det året. Med tanke på att omvärlden kontinuerligt förändras bedöms en sådan utvärdering kunna påbörjas . Stiftelserna har dragit ned sin verk- samhetsvolym till följd av den vikande aktiemarkna- den. Teknikbrostiftelserna har efterfrågat regeringens ställningsta- gande till hur deras tillgångar skall värderas och vill veta vad som händer efter 2007. Regeringens inställning har varit att stif- telseförordnandena gäller. Finansiering av utredningens förslag Olika lösningar finns också inom ramen för högskolans tredje uppgift. uppgift har fokus på detta. I Bennet-Johnsson- gruppens rapport för svensk industri finns olika förslag till hur man skulle kunna omsätta universitetens och högskolornas forskning i utveckling och företagande. Nya inkubatorprogram är en lösning som förs fram. Genom de avgränsningar som görs i utredningens direktiv, faller det inte inom ramen för utrednings- uppdraget att föreslå åtgärder inom denna del av innovationsverk- samheten. Däremot omfattas naturligtvis också innovationsverk- samheten vid universitet och högskolor av de förslag till sådd- och innovationsfinansiering, som utredningen i det följande presente- rar. Många av de utvecklingsbara idéerna växer fram i olika företag. Eftersom de flesta företag – inte minst de stora – har en ökad kon- centration av sin verksamhet på s.k. kärnverksamheter, läggs alltför många bra och tillväxtfrämjande idéer, som inte ryms inom kärn- verksamheten åt sidan utan att utvecklas. Det innebär i sin tur att produkter, som skulle kunna ge tillväxt aldrig kommer fram. Det är viktigt, inte minst ur tillväxtsynpunkt, att den potential som finns här tas till vara. Antingen kan man utveckla system för detta inom företaget eller ge de anställda, som arbetat fram idén, möjlighet att få tjänstledighet för att följa med idén, utveckla den, och därefter kunna starta eget företag. Jag har i kapitel 7 lagt för- slag till åtgärder, som skulle möjliggöra detta. Jag redovisar längre fram i detta avsnitt åtgärder för långsiktig finansiering av innova- tioner. behöver blir bättre på att skapa företag som har potential till en hög och långsiktig tillväxt. Vi måste få fram de entreprenö- rer, som kan omsätta innovationer i befintliga företag eller ge dem incitament till att starta nya företag. Här har staten en viktig roll. Som utredningen tidigare redovisat i tabell 4.1 satsar staten bety- dande resurser – - för att på olika sätt medverka till att skapa högre tillväxt, förbättrad konkur- renskraft och ökad sysselsättning. Det är viktigt att dessa resurser når både små och medelstora företag. Resurserna måste användas på ett sådant sätt att det skapas bra förutsättningar för de små och medelstora företagen. Det innebär att användningen bör styras till de områden där behovet av offentliga insatser är störst. Utredningen har i avsnitt 6.2 lämnat förslag, som gör det enklare för de små och medelstora företagen att få del av de offentliga Finansiering av utredningens förslag resurserna, men också understrukit nödvändigheten av hårda prio- riteringar, när det gäller användningen av resurserna. Målet för användningen av de offentliga resurserna måste vara att nå största möjliga tillväxt och skapa fler och bättre arbetstillfällen, framför allt i de små och medelstora företagen. De stora företagen lämnar viktiga bidrag till tillväxten, men investeringarna i de stora företagen snarare minskar än ökar sysselsättningen. Det är i de befintliga små företagen, och genom start av nya företag, som till- skottet av arbetstillfällen framför allt skapas. Som utredningen tidigare framhållit måste samhället på olika sätt prioritera åtgärder som ger finansiering i det tidigaste skedet av innovationer och företagsuppbyggnad. Det handlar om att göra det möjligt att ta tillvara enskilda individers idéer, idéer som finns i företag och hos enskilda innovatörer, idéer som finns i universitet och högskolor, och utveckla dem till produkter för såväl inhemsk som internationell marknad. Det handlar om att få fler personer att starta företag i såväl nya som gamla branscher. Det handlar om att få fler småföretagare att vilja och våga utveckla konkurrenskraften i sina företag i stället för att avveckla. För att klara detta måste många små och medelstora företag få tillgång till utvecklingsresurser, som de inte har kapacitet eller möjlighet att själva hålla sig med. Det kan gälla resurser för inno- vationsutveckling, för produktutveckling, för utveckling av pro- duktionsprocesser, för marknadsbedömning och marknadsföring, finansiering osv. Utredningen har i avsnitt 6.4 lämnat förslag till hur bl.a. IUC- bolagen kan vara en sådan resurs. I utredningens direktiv anges att samhällets åtgärder skall vara marknadskompletterande och att statens roll skall vara tydlig och väl motiverad. Vidare sägs att insatserna skall riktas till företag och företagare i tidiga skeden, att företag i första hand skall utnyttja den reguljära kapitalmarknaden, att därefter olika typer av återbe- talningsbara låneformer skall användas och att statliga bidrag skall ges först i sista hand. Finansiering av utredningens förslag Vid de samråd utredningen genomfört har möjligheter att finansi- era innovationer och utvecklingen av de små och medelstora före- tagen tagit stort utrymme. Från företagarhåll har redovisats svårig- heter att få fram tillräckligt kapital via banker och andra låneinsti- tut, men också via riskkapitalbolag av olika slag. Det finns enligt utredningens bedömning mycket som talar för att det är ett underutbud av tillgängligt finansieringskapi- tal i vid bemärkelse. Detta ger också regeringen uttryck för i bud- getpropositionen (prop. 2002/2003:1 UO 19). Bankerna är mer restriktiva i sin långivning. Många småfö- retagare har vid utredningens samråd dessutom framhållit, att man har svårare att nå bankväsendet på grund av den omfattande ned- läggningen av lokalkontor. Man har genom detta tappat den per- sonliga kontakt som för många varit av avgörande betydelse för möjligheterna att få lån. Inte minst för de små företagen är både den geografiska och personliga närheten av stor betydelse. Vid utredningens samråd med företrädare för bankväsendet har man menat att konkurrensen är hårdare än tidigare och att de s.k. nischbankerna, som har få eller inga lokalkontor, kan ge bättre villkor än de banker, som har stora kontorsnät. Man har därför tvingats möta detta genom rationaliseringsåtgärder som bl.a. gått ut över kontorstätheten. Utredningen har inget underlag för att kunna bedöma, om de av bankväsendet framförda skälen till att kontor lagts ner är relevanta eller ej. Men om den i direktiven uttalade riktlinjen för kreditgiv- ning till företag – att den reguljära kapitalmarknaden i första hand skall utnyttjas – skall gälla , måste marknaden fungera också för de små företagen. En omfattande nedläggning av lokala bankkontor gör att mark- naden inte uppfyller de krav på närhet och personliga kontakter, som de små företagen ställer. Då minskar förutsättningarna för bankväsendet att vara ett verksamt instrument för de små företa- gen. Utredningen anser därför att regeringen bör överlägga med ban- kerna om möjligheten att tillgodose de små företagens krav på när- het till banken. Finansiering av utredningens förslag För att finansiera mera riskfyllda investeringar i företagande, som bankerna inte anser sig kunna ta, har bl.a. olika riskkapitalbolag byggts upp. var tilltron till marknads- lösningar stark. Det fanns gott om kapital som investerare var beredda att satsa också i högrisksammanhang. Börskurserna steg kraftigt. Tilltron till framtiden var hög. Många företag, inte minst på IT-området, expanderade kraftigt tack vare den till synes obegränsade tillgången på riskvilligt kapital. har situationen förändrats påtagligt. Konjunkturnedgången och börsraset har lett till att mängden risk- villigt kapital minskat kraftigt. Det har blivit allt svårare att via marknaden finansiera också väl underbyggda projekt i tidiga ske- den. Det riskkapital som trots allt finns satsas numera i första hand på mer säkra idéer och företag. Riskbenägenheten har minskat. För uppfinnare och entreprenörer som behöver kapital för finansiering av de tidigaste skedena i idé- och företagsutveckling finns sällan möjlighet till den hjälp de behöver. Av riskkapitalbolagens inve- steringar utgör insatsen i de tidigaste skedena . Av material som överlämnats till utredningen framgår att riskka- pitalet i stor utsträckning är koncentrerat till Stockholmsom- rådet. gjordes av investering- arna i . Motsvarande siffra för var . av landets 140 riskkapitalbolag ligger i . Flertalet av dessa bolag är relativt små med svag finansiell bas och smal kompetens. av riskkapitalet satsades inom IT, telekom och elektronik och inom bio- teknik, sjukvård och läkemedel. Alla övriga branscher, som upp- skattningsvis svarar för av BNP och sysselsättning, delar på resterande . Av siffrorna framgår att riskkapitalet endast i begränsad omfatt- ning är tillgängligt i hela landet och att det inte investeras i alla branscher. Investerarna är mindre riskbenägna . I budgetpropositionen (prop. 2002/2003:1) konstaterar reger- ingen att det finns ett för litet utbud av kapital för små och medel- stora företag i regionalpolitiskt prioriterade områden. Utredningen har ovan konstaterat att banker och riskkapitalbo- lag inte klarar den kapitalförsörjning, som krävs för innovationsut- Finansiering av utredningens förslag veckling, som krävs för tillkomsten av nya och för utvecklingen av befintliga små företag. Om den tillväxt, som utredningen ovan konstaterat är nödvän- dig, skall åstadkommas krävs därför marknadskompletterande insatser. I kapitel 4 har utredningen beskrivit de marknadskompletterande åtgärder som (via de regionala dotterbo- lagen), Stiftelsen , Norrlandsfonden och Indu- strifonden svarar för. Utredningen kan dock konstatera att även om och ger lån med större risk än t.ex. bankerna så räcker inte det för att klara av de mest riskfyllda pro- jekten. Det krävs fler marknadskompletterande åtgärder. Såddfinansieringen är den första externa finansiering, som ett nytt företag behöver för att komma igång, för att utveckla företagsidéer för att gå från idé till prototyp osv. Vid utredningens samråd har framkommit att såddkapitalet är nödvändigt, om den första svåra perioden i ett företags utveckling skall . Marknadens benägenhet att medverka till såddfinansiering är begränsad. Därför har staten här kompletterat marknaden och ställt medel till förfogande för såddfinansiering. hade fram särskilda medel till såddfinansie- ring. Detta år beviljade 95 ansökningar om sammanlagt . Även länsstyrelserna har möjlighet att bevilja sådana lån. För lånen betalas räntan löpande. Amorteringen på lånet startar när projektet genererar intäkter. Medfinansiering i form av kon- tanter med av det externa finansieringsbehovet skall finnas. har frigjort till såddfi- nansiering 8.2.1Avtalet mellan och Industrifonden har på uppdrag av regeringen träffat avtal med Industrifon- den om samarbete i fråga om finansiering av tidiga utvecklingsske- den. I avtalet definieras samarbetsområdena enligt följande: Såddfinansiering – extremt tidig finansiering med hög risk. Uppstartsfinansiering – mycket tidig finansiering med mycket hög Finansiering av utredningens förslag Finansiering till företag för att användas till produktutveckling och/eller inledande marknadsföring. I överenskommelsen redogörs också för arbetsgången: bereder förslag, och Industrifonden fattar beslut och finansierar projekten med lån eller tillskott av eget kapital, enligt villkor som är anpassade till den mycket tidiga fasen. Engagemangsnivån förut- sätts ligga mellan och . Större engagemang hanteras direkt av Industrifonden. Efter beslut om engagemang ansvarar Industrifonden för uppföljning och tillsyn av projekten. Som beskrivs i avsnitt 6.1.2 har Industrifonden beviljat endast två ansökningar om såddfinansiering, vilket kan jämföras med att beviljade 95 ansökningar , trots att tillström- ningen av ärenden och kvaliteten på ansökningarna legat på samma nivå. Industrifonden förklarar detta med att såddlånen skall bedö- mas enligt den praxis Industrifonden själv utarbetat och att detta innebär andra bedömningskriterier än vad tillämpade tidi- gare. Skillnaden i bedömningar består främst i att endast gjorde en bedömning av teknikhöjden i projekten, medan Indu- strifonden också bedömer möjligheten till kommersialisering. Industrifonden menar också att avtalet inte innebär att Indu- strifonden har tagit på sig något ansvar för att bevilja ansökning- arna på samma villkor som tidigare gjorde, och att Indu- strifonden inte kan ta ansvar för Nuteks myndighetsuppgifter. Industrifonden tillämpar således samma bedömningskriterier på såddfinansieringen, som man gör i sin övriga verksamhet. Som utredningen konstaterar i avsnitt 6.1.2 har Industrifonden en avsevärt hårdare bedömning av såddprojekten än . Utred- ningen har förordat att en utvärdering bör göras av de resultat som samarbetet lett till innan ställning tas till en eventuell fortsättning. Mycket talar för att de skilda bedömningsgrunderna leder till att ett antal projekt, som tidigare skulle beviljats såddfinansiering nu stoppas. Detta är olyckligt, och talar för att parterna omgående bör diskutera former och förutsättningar för samarbetet. Min slutsats är dock att jag inte ser avtalet som någon lösning på problemet med finansiering i tidiga skeden. Finansiering av utredningens förslag Utredningen har tidigare i detta avsnitt redovisat behovet av mark- nadskompletterande insatser för att finansieringen av utvecklandet av nya idéer och företag skall möjliggöras. För att stödja utvecklingen av intressanta innovationer bildades Stiftelsen (). Stiftelsen beskrivs i avsnitt 5.2.8 och dess finansieringsverksamhet i avsnitt 4.2.5. har tecknat ett samarbetsavtal med . Detta beskrivs i avsnitt 6.1.3. 2001 förmedlades i form av bidrag och lån . till innovationsprojekt i hela landet. Enligt avtalet skall det i varje län finnas innovationsrådgivare som hanterar ansökningar om bidrag och lån. Enligt upphör verksamheten . Under de samråd utredningen genomfört har starkt framhållits nödvändigheten av fortsatt statlig satsning på innovationsstöd också efter . 8.2.3Inriktningen av statens insatser Statens insatser för företagsutveckling skall används på ett sätt som stimulerar tillväxt och ger fler arbetstillfällen. Det är ett mål som anges i utredningens direktiv. Vidare sägs att prioriteringarna i ett nationellt perspektiv bör göras tydligare och insatserna riktas till företag och företagare i tidiga skeden. De samråd utredningen genomfört och det material utredningen tagit del av pekar i samma riktning. Det handlar om att kraftsamla på de tidigaste skedena, på innovationsutveckling och tillkomsten av nya företag. Det är här de viktigaste tillväxtfaktorerna finns. Utredningen föreslår därför att ökade statliga insatser skall göras i de tidigaste utvecklingsskedena. Dit når inte marknadens insatser. Statens insatser då blir i ordets rätta bemärkelse marknadskomp- letterande. För de andra stegen fram till väl fungerande, vinstgivande företag klarar marknaden merparten av de finansiella insatser som krävs. I stödområdet är det dock nödvändigt att komplettera med regional- politiskt motiverade insatser. Om en kraftsamling av de statliga insatserna till de tidigaste ske- dena skall kunna göras krävs åtgärder inom flera områden och en Finansiering av utredningens förslag hårdhänt prioritering av tillgängliga statsmedel. Med statsmedel avses här såväl Industrifondens och medel som budgetmedel bl.a. under det s.k. länsanslaget (anslag 33:1 allmänna regionalpoli- tiska åtgärder, utgiftsområde 19). lämnas innovationsstöd och såddfinansiering till ett belopp på . Utredningen bedömer att den kraftsamling som behöver göras framöver, kräver insatser på 200– . Eftersom det är långsiktiga åtaganden som krävs bör finansieringen omfatta åtminstone en femårsperiod. Utredningen har, när det gäller IUC-verksamheten, som spelar en viktig roll för innovations- och företagsutveckling, förordat att sätts av (avsnitt 6.4).