sou · GQB346 · 2003-01-01 00:00:00 — Referensgruppen kunde hålla möten där, och grupper upp till 20 personer kunde tas emot. – genomfördes inledande informationsmöten i sex tätorter inom kommunen. Mötena utannonserades i annonsblad och lokalpress. Vid mötena be- rättade myndigheterna, Särskilde rådgivaren, och kommu- nen om respektive roller och ansvar. Referensgruppen var också representerad. Totalt kom knappt 100 personer. På ett tidigt stadium beslöt kommunens projektledning också att låta utarbeta kommunalt informationsmaterial, avsett att spri- das till alla hushåll inklusive fritidsboende. En första broschyr som färdigställdes syftade till att dels informera invånarna om varför kommunen deltog i platsvalsprocessen och vilka personer som ingick i referensgruppen, dels uppmuntra invånarna att ställa frågor kring kärnavfallsproblematiken till kommunen. I en andra broschyr redogjordes för kommunens yttrande över SKB:s preliminära förstudie- rapport. färdigställdes en tredje broschyr, i vilken man informerade invånarna om innebörden av den fråga som kommunens politiker hade att ta ställning till . Ett viktigt inslag i kommunens informationsverksamhet ut- gjordes av studieresor med buss till anläggningar i Oskars- hamn. Dessa resor arrangerades i samarbete med bolaget. Den vanligaste uppläggningen var att kommunens projektledare och ordföranden för referensgruppen utnyttjade tiden under buss- resorna för information och samtal med deltagarna. I samband med måltidsuppehåll i fick deltagarna information av Kärnkraftinspektionen och . Företrädare för medföljde i bussen, men huvuddelen av SKB-informationen gavs i anslutning till vistelsen i . Kommunen infor- merade i anslutning till myndigheternas information på ditresan. Cirka 1 000 personer deltog 2002 i dessa resor. marknadsfördes av såväl ABF som Med- studiecirklar om slutförvaring. Kommunen betala- de annonsering och var beredd att betala ersättning till hand- ledare/lärare. Studiematerialet skulle bestå av samlat material från SKB, myndigheterna och Särskilde rådgivaren. Allmänhetens intresse var dock svagt. Vidare inbjöd kommunen samtliga lärare till information om förstudien och slutförvaringsfrågorna. Med- verkande var de centrala myndigheterna, Särskilde rådgivaren och SKB. lades extra stor vikt vid att alla frågor skulle beaktas och besvaras. Elever som var bosatta i men studerade på gymnasiet i inbjöds i SKB:s regi till studiebesök på SFR i Forsmark. Gymnasieskolorna i hade avsatt dessa tillfällen som studiedagar med obligatorisk närvaro för eleverna. medverkade kommunen, myndigheterna och Särskilde rådgivaren. arrangerade kommunen en paneldebatt om kärnavfallsfrågan. Ett hundratal åhörare lyssnade till represen- tanter för myndigheterna, SKB, och SOS , liksom till en riksdagsledamot med anknytning till regionen och en sam- hällsforskare från . inledde kommunen i samarbete med SKB skolinformation för årskurs 9. Eleverna fick en grundläggande information och tanken var att bygga på med studiebesök i , hos myndigheterna och eventuellt Oskars- hamn. därefter initierade SKB i s. k. demokratiresor för samma målgrupp och kommunen valde att i samarbete med delta och informera . /2001 erbjöd kommunen sina anställda studieresor till på betald arbetstid. deltog referensgruppen tillsammans med politiker från kommun- styrelsens arbetsutskott vid SKI:s hearings i . arrangerade kommunen i samarbete med informa- tionskvällar om transporter för allmänheten i och Mehedeby. SKI, SSI och SKB medverkade. Som framgått av avsnitt 13.3 har kommuner rätt till ersättning från Kärnavfallsfonden för kostnader för informa- tion till allmänheten i frågor som rör hantering och slutförvaring av använt kärnbränsle och kärnavfall. De ersättningar som utbetalats till från Kärnavfallsfonden har 2001 uppgått till sammanlagt cirka 5,1 mil- joner kronor. ligger i den sydöstra delen av manlands län. Ytan är och antalet invånare uppgår till ca 49 300. Av dessa bor ca 27 000 i tätorten , som är residensstad i länet. Till kommundelningen ingick och kom- muner i . Dessa tre kommuner jämte kommun brukar i vissa sammanhang ses som en region, . Befolkningen i kommunen har ökat med , vilket är lägre än riks- genomsnittet . Sysselsättningen har minskat starkt, särskilt beroende på neddragningar inom indust- rin. Tjänstesektorn svarar nu för av arbetsplatserna, med kommunen och som de två helt dominerande arbets- givarna. Endast av arbetsplatserna finns inom den tillverkande industrin. Det finns en livaktig privat tjänstesektor med ganska många små och medelstora företag. Trots att det saknas högskola inom kommunen är utbildningsnivån relativt hög. På Studsviksområdet vid från Ny- uppfördes en forskningsstation för det dåvarande svenska kärnenergiprogrammet. Det förekommer fortfarande kärnteknisk verksamhet på platsen, bl.a. drift av en forskningsreaktor och behandling av låg- och medelaktivt kärn- avfall. Huvudman är den internationellt verksamma Studsvikskoncernen, med ca 330 anställda inom området. I Studsvik finns också ett antal andra högteknologiska företag som gemensamt utnyttjar områdets infrastruktur. Sammanlagt ca 600 personer är verksamma inom området. som en enhet är Studsvik därmed kommunens största arbetsplats utanför tät- orten . Den sjunkande sysselsättningen har inneburit påfrestningar för den kommunala ekonomin. Stora ansträngningar görs för att främja näringslivets utveckling i samverkan med övriga kom- muner inom regionen. I ett näringspolitiskt program som kom- munen antog lades stor vikt vid att , bl.a. genom gynnsamma boendevillkor och god miljö, skall framstå som en attraktiv kommun för etablering av företag. Kommunen ligger mellan två expansiva regioner – /och /– med relativt korta avstånd och goda kommunikationer till dem bägge (och motorväg). Det förekommer en betydande arbetspendling till dessa regioner. I finns en djup- hamn, och även Studsvik har en hamn som kan ta emot fartyg av storlek. Nära finns , med huvudsakligen frakt- och chartertrafik samt reguljärflyg till . Vid val fick socialdemokraterna majoritet i kommun- fullmäktige. Trots att majoriteten förlorades vid valet kunde partiet behålla en dominerande ställning. De 61 mandaten i kommunfullmäktige var fram till valet fördelade enligt följande: s 25, m 13, kd 6, v 6, c 5, fp 3, mp 3. Vid kärnkraftsomröstningen fick nejsidan av rösterna, vilket låg något under riksgenomsnittet. Som tidigare nämnts (avsnitt 9.1) gjorde SKB en särskild studie av möjligheterna att förlägga ett slutförvar i någon av de kommuner där det bedrivs kärnteknisk verksamhet. Stu- dien resulterade i att förutsättningarna bedömdes särskilt gynn- samma i , och kommuner. I ett brev till kommunstyrelsen i redovisade SKB sitt intresse för en förstudie inom kom- munen. Kommunledningen svarade att kommunen inte formellt kunde hindra SKB från att genomföra en förstudie inom kom- munen. framhölls att kommunen inte var negativt inställd till en förstudie. Om SKB ville genomföra förstudien var kommunen beredd att bilda arbetsgrupper för att följa och granska arbetet och att bistå SKB med material. Det kan noteras att kommunen inte tog direkt ställning till förstudien. Frågan fördes heller inte upp till fullmäktige. Till skillnad från vad som varit fallet i och valde kommunen att inte engagera sig i ledningen av projektet. Det träffades heller inget avtal mellan kommunen och SKB om förstudien. Kommunens reaktion kan betecknas som ett passivt medgivande. Sedan SKB bekräftat sitt intresse för en förstudie inleddes arbetet . En arbetsplan fastställdes efter överlägg- ningar med kommunledningen. SKB etablerade en projektorga- nisation med anlitande av konsulter för olika ämnesområden samt presenterade successivt delrapporter i olika ämnen. Kommunen å sin sida byggde upp en egen förstudieorga- nisation, som till en början utgjordes av en politiskt sammansatt informations- och beredningsgrupp och en tjänstemannagrupp. I informations- och beredningsgruppen ingick företrädare för alla partier i fullmäktige. Ordförande var den ledamot (s) av kommunstyrelsen som hade ansvaret för frågan. Gruppen hade fram till att den upplöstes (se avsnitt 18.8) 37 proto- kollförda sammanträden. Gruppen företrädde kommunen gente- mot SKB i förstudiearbetet, och den tog initiativ till ett antal aktiviteter. Ordföranden hade kommunstyrelsens delegation att efter samråd med gruppen fatta beslut i frågor om bl.a. använd- ningen av det statliga bidraget till den kommunala gransknings- och informationsverksamheten. Den beskrivna ordningen inne- bar att frågor om förstudiearbetet i regel inte behandlades i kommunens ordinarie beslutande organ. Tjänstemannagruppen bestod av tjänstemän från berörda delar av kommunförvaltningen. Sammankallande var kommunens bygg- och miljöchef, som tillika var samordnare för förstudien. 2001 fanns en person anställd som projektledare för att hålla ihop kommunens arbete i platsvals- frågan. bildades en referensgrupp för förstudien. I denna ingick företrädare för ett tjugotal föreningar och organi- sationer i kommunen, nämligen i , Föreningen , Företagarna i , , Kommunala , Kommunala Pen- sionärsrådet, LO, Lokala FO-gruppen 4307, LRF, , Kristna Samarbetsråd, , , , , Södra Fältbiologer, , , , och . utvidgades gruppen med och Tystbergabygdens SPF. Till en början deltog även Folkkampanjen mot kärnkraft- kärnvapen och Föreningen , men dessa valde att lämna referensgruppen . Sammankallande i referensgruppen var ordföranden i infor- mations- och beredningsgruppen. hade grupperna gemensamma möten, då SKB informerade om arbetsläget i förstudien. Protokoll från båda gruppernas möten gjordes tillgängliga för allmänheten på kommunens hemsidor. Av de politiska partierna i kommunen förhöll sig och i viss mån också kritiska till förstudiearbetet, dock utan att ta några politiska initiativ för att avbryta arbetet. Bland de negativa lokala grupperna var Föreningen mest framträdande. trädde ut ur referensgruppen deltog den i kommunens informationsverk- samhet, för vilket den fick ett mindre bidrag. En ansökan från föreningen om medel för egna informationsinsatser och för kompetensuppbyggnad bifölls dock inte. Intresset hos allmänheten för förstudien var till en början ganska svagt. I områden som utpekats som möjliga för lokalise- ring av ett slutförvar ökade dock intresset. Den lokala debatten rörde mest frågor om miljö och säkerhet, medan frågor om effekter på sysselsättningen i kommunen knappast beaktades. 18.3Den preliminära förstudiens resultat lade SKB fram en preliminär version av förstudie- rapporten. Tre lokaliseringsfall behandlades: Både förvarets ovanjordsdel och dess underdel förläggs till Studsvik (fall 1 a). Ovanjordsdelen förläggs till Studsvik medan underjordsdelen förläggs upp till därifrån (fall 1 b). De två delarna förbinds med en lutande transporttunnel. Förvaret lokaliseras helt avskilt från Studsvik (fall 2). SKB pekade också på ytterligare områden inom kommunens norra del med potentiellt gynnsamma berggrundsförhållanden. Tre sådana områden låg inom ett avstånd av från Studsvik. Två andra områden längre bort från Studsvik ansågs också ha goda geologiska förutsättningar, men mot dessa om- råden talade bl.a. ogynnsamma transportförhållanden. Vid en samlad bedömning ansågs fall 1 b, dvs. de områden som kan nås med tunnel från Studsvik, som särskilt intressanta för eventuella platsundersökningar. En förläggning av ovanjords- delen inom den nuvarande anläggningen i bedömdes möjlig, och vid en sådan lokalisering skulle förvaret kunna ut- nyttja funktioner och kompetens som finns på platsen. Dess- utom skulle Studsviks hamn kunna ta emot avfallstransporterna, eventuellt också transporter av material och bergmassor för anläggningsarbetet. Om man såg till hela regionen skulle, enligt den preliminära förstudien, tillkomsten av ett slutförvar med totalt ca 300 arbetsplatser ge relativt blygsamma effekter på sysselsättningsgraden, en ökning med knappt en procentenhet. Slutförvaret skulle alltså innebära en ekonomisk stimulanseffekt, men denna skulle inte få avgörande betydelse för regionens samlade tillväxt. I förstudien har dock inte bedömts effekten av den ökning av antalet kunskapsbaserade företag och verksam- heter som tillkomsten av ett slutförvar kan antas medföra. SKB avsåg att genomföra vissa fältkon- troller av de geologiska beräkningarna – utan borrningar eller andra omfattande fältaktiviteter – främst för de områden som låg närmast Studsvik. SKB:s syfte med att först ta fram en preliminär version av förstudierapporten var att ge kommunen och allmänheten möjligheter att ge synpunkter innan en slutlig rapport skulle färdigställas. Enligt SKB:s ursprungliga planering skulle en sådan rapport föreligga , dvs. Rapporten presenterades vid ett sammanträde med kommun- fullmäktige, men presentationen föranledde endast ett fåtal frågor av fullmäktiges ledamöter. På ett tidigt stadium hade emellertid Informations- och beredningsgruppen beslutat att låta granska SKB:s preliminära förstudierapport genom fristående konsulter. Uppdrag lämnades till fyra konsultföretag, som redovisade sina granskningar av olika aspekter av rapporten. En rad synpunkter och önskemål om kompletteringar fördes fram. Bland annat påpekades att SKB borde på ett mer systematiskt sätt ha analyserat hur ett slut- förvar skulle kunna inverka på uppfyllelsen av de mål som satts upp för kommunens utveckling. I huvudsak innebar dock granskningen att SKB:s preliminära bedömningar godtogs. Vidare skickades den preliminära rapporten ut på bred remiss till politiska partier, organisationer, föreningar och företag inom kommunen samt till vissa myndigheter. Även allmänheten upp- manades att lämna synpunkter. Remisstiden sattes till utgången av . Ett 70-tal remissvar kom in. Alla reflekterade inte över rapporten utan diskuterade istället frågan om ett slutförvar skulle lokaliseras till eller inte. Informations- och beredningsgruppen använde större delen av för att utforma ett förslag till yttrande från kommunen. Förslaget överlämnades till kommunstyrelsen, som beslöt enligt förslaget. I yttrandet samman- fattades kommunens synpunkter enligt i huvudsak följande. Förstudien har pekat ut några möjliga områden för placering av ett slutförvar inom . Studsviks- alternativet har på kommunens begäran studerats särskilt. I slutrapporten önskar kommunen att även övriga alternativ studeras lika ingående som Studsviksalternativet. SKB för- väntas även lämna förslag till prioritering mellan alternativen samt vägning mot övriga riksintressen. MKB-arbetet bör beskrivas mer utförligt för att möjliggöra bedömning av förvarets miljöpåverkan. En prioriteringsdiskussion om olika riksintressen vid etable- ring av ett slutförvar bör ingå i rapporten. Kommunen förutsätter att säkerhet och miljö- och hälso- skydd ges högsta prioritet i det fortsatta arbetet. Ytterligare studier av grundvattenrörelserna bör genomföras och redovisas. Påverkan av förvarets ovanjordsdel synes ha underskattats varför förhållandena bättre bör illustreras. Slutförvarets påverkan på natur-, kultur- och friluftsvärden bör beskrivas tydligare. Ett fördjupat resonemang bör föras om hur framtida utveckling kommer att påverkas av ett slutförvar. Eventuella störningar för besöksnäringen och skärgården bör analyseras djupare. Människors känslor har stor betydelse vid ställningstagande för eller emot förvar för använt kärnbränsle. Beskrivning och slutsatser av detta saknas i rapporten. Det digitala kartmaterialet i rapporten bör överlämnas till kommunen för nyttjande utan kostnad. Det påpekades särskilt att det i flera yttranden till kommunen hade framförts att slutförvaret inte borde lokaliseras till Studs- viksområdet, främst med tanke på riksintressen avseende natur- och kulturmiljö i detta område. Vidare erinrade kommunen om att man i yttrande till över SKB:s FUD-program 98 hade efterlyst en fördjupad utredning om alternativ till KBS-3-metoden. - 2000 publicerade SKB ytterligare material med relevans för förstudien. Viktigare rapporter var två över- siktsstudier avseende , Geologiska förutsätt- ningar (R-98-28) och Markanvändning och transportförutsätt- ningar (R-98-29). Vidare bör nämnas rapporten (R-98-49) På- verkan på småhusmarknaden på grund av närheten till kärnteknisk anläggning. Den togs visserligen fram inom arbetet med för- studien i , men innehåller delstudier avseende alla kommuner med kärntekniska anläggningar. I en annan rapport (R-99-61) redovisades resultatet av Fältkontroll av berggrunden inom potentiellt gynnsamma områden. Som framgått av avsnitt 18.5 begärde kommunen att även övriga alternativa lokaliseringar skulle studeras lika ingående som Studsviksalternativet. De övriga alternativen var Fjällveden – Tunsätter och ett område söder om . SKB följde önskemålet och publicerade ytter- ligare en rapport (R-00-17 Förstudie . Fjällveden – Tunsätter är klart intressantast av de två, menade SKB. Det skulle möjliggöra slutförvarets ovanjordsdel vid , och förbinda den med en tunnel ut till Fjällveden. Avståndet mellan ovanjordsdel vid och underjordsdel vid Fjällveden – Tunsätterområdet skulle bli . Den tänkta ovanjordsdelen skulle bland annat innehålla en omlastningster- minal för kärnbränslet, men också för bentonitleran. De tunga transporterna bl.a. med inkapslat kärnbränsle skulle huvudsak- ligen ske med järnväg. Planerna på Nyköpingslänken och en utbyggnad av TGOJ-banan kunde då samordnas med SKB:s verksamhet. SKB:s slutversion av förstudierapporten publicerades . De viktigaste förändringarna, jämfört med den preliminära utgåvan av förstudien, var följande. I slutversionen ingick en beskrivning av kommunens remiss- hantering av den preliminära förstudierapporten och de komplet- terande utredningar som SKB hade gjort. Avsnitten om samråd, dialog och information hade aktualiserats mot bakgrund av de förändringar som skett , bl.a. ikraftträdandet av miljö- balken. Ett avsnitt avseende berggrundens vattengenomsläpplighet hade omarbetats, liksom ett avsnitt om osäkerheter i förut- sägelser av klimatförändringar. Diskussionerna om Fjällveden- området hade fördjupats, främst med avseende på grundvatten- genomsläpplighet men även rörande exempelvis sprickzoner. Ett nytt alternativ, , för lokalisering av slutförvarets ovanjordsanläggning redovisades. I en bilaga sammanfattades den informationsverksamhet som SKB bedrivit eller deltagit i under förstudien. En sammanfattande bedömning av resultaten från förstudien med utgångspunkt från de fyra lokaliseringsfaktorerna långsiktig säkerhet, teknik, mark och miljö samt samhälle gjordes. Vidare gjordes en samlad bedömning av de två utredda lokalise- ringsfallen Studsvik/Björksund och /Fjällveden. SKB:s helhetsbedömning var att de geologiska förutsättningarna för ett förvar sannolikt finns i Fjällveden och troligen även i Björk- sund. Vidare finns de tekniska förutsättningarna för industri- etablering och transporter i Studsvik/Björksund och preliminärt även för /Fjällveden. Vid eventuellt fortsatta studier i bör i första hand de data som finns från tidigare geologiska undersökningar i Fjällvedenområdet analyse- ras vidare. Vidare bör en fördjupad analys av de tekniska och transportmässiga förutsättningarna för /Fjällvedenalter- nativet göras under ett eventuellt platsundersökningsskede. 18.8Vad hände sedan? offentliggjorde SKB var bolaget önskade utföra platsundersökningar (jfr avsnitt 9.3). I det sammanhanget konstaterade SKB att man önskade analysera närmare om /Fjällveden i var ett genomförbart alternativ för ett slutförvar. Som framgått av avsnitt 18.7 hade detta alternativ tagits fram som ett led i arbetet med den slutliga förstudierapporten och alltså inte varit föremål för ett lika ingående remissförfarande som de tidigare övervägda alternativen inom kom- mun. SKB såg behov av ytterligare utredningar kring industri- etablerings- och transportfrågor. Bland annat borde utredas hur eventuella transporter från hamn till skulle ordnas och vilka förutsättningarna var för att nyanlägga väg eller järnväg. Ifråga om berggrunden inom det Fjällvedenområdet fanns redan data från förvarsdjup, vilka hade tagits fram i samband med SKB:s s.k. typområdesundersökningar . SKB avsåg att utnyttja dessa data för att genomföra en förnyad säkerhetsanalys med den moderna teknik som an- vändes i säkerhetsanalysen SR-97. Enligt SKB kunde provborr- ningar i bli aktuella först om de tre andra platsundersökningar som SKB förordade (Forsmark, Simpevarp och Norra/) inte motsvarade förväntningarna. SKB:s slutsatser om platsundersökningar hade överlämnats till för granskning. De områden inom som under förstudie- arbetet hade analyserats närmare som potentiella områden för platsundersökningar framgår av figur 8. Källa: SKB. Kärnkraftinspektionen beredde kommunen tillfälle att yttra sig. Under beredningen av detta yttrande togs frågan om kom- munens fortsatta medverkan i lokaliseringsprocessen upp inom de olika politiska partierna i . Mot bakgrund av dis- kussioner inom bl.a. den socialdemokratiska arbetarekommunen beslöt kommunstyrelsen att föreslå kommun- fullmäktige ett principiellt ställningstagande. Innebörden av detta var att kommunen skulle meddela SKB och berörda myn- digheter att förberedelserna för fortsatta undersökningar i borde upphöra . I kommunstyrelsen fick beslutet aktivt stöd av företrädare för och ; några reservationer förekom inte. Efter en kortare debatt, där företrädare för och samt en av de ledande socialdemokraterna i infor- mations- och beredningsgruppen argumenterade mot kommun- styrelsen, beslöt fullmäktige utan rösträkning i enlighet med kommunstyrelsens förslag. Som en konsekvens upphörde SKB med sitt arbete i och avvecklade sin lokala organisation där. Ett skäl för beslutet kan ha varit det vänteläge och den oklara roll som skulle råda för som SKB utförde platsundersökningar i , och Oskars- hamn. Det var ju först efter genomförandet av dessa platsunder- sökningar som kommunen kunde få besked om SKB fortfarande var intresserade av att slutförvara kärnavfall i kommunen. Ett annat skäl kan ha varit att kommunledningen gjorde bedöm- ningen att ett fortsatt kommunalt engagemang i platsvalspro- cessen skulle skapa svåra motsättningar i kommunen. Motsätt- ningar som kunde lamslå delar av den kommunala verksamheten. Beslutet i kommunstyrelsen kom att överraska många av de som varit involverade i det kommunala förstudiearbetet, inkl. medlemmar av Informations- och beredningsgruppen som säger sig inte veta hur diskussionen om ett avhopp fördes. Det var genom tidningen som flera medlemmar av Informations- och beredningsgruppen samt SKB:s projekt- ledare fick beskedet om att kommunstyrelsen planerade att avbryta fortsatta deltagande. På Informations- och beredningsgruppens sista protokoll- förda möte beslöt gruppen att anlita utomstående experter för att utvärdera gruppens informationsinsatser och demokratiprocessen under förstudien i . Resultatet blev rapporten och demokratins gränser – Förstudie i –2001, publicerad som Reports 3, , Avdelningen för teknik- och vetenskaps- studier, . 18.9Kommunens insatser för information och kunskapsuppbyggnad Under förstudiearbetet bedrev både SKB och kommunen en intensiv informationsverksamhet. SKB inrättade ett informa- tionskontor i , ordnade besök vid CLAB m.fl. anläggningar samt lämnade information till skolor och olika grupper. En översiktlig redovisning av SKB:s aktiviteter finns i en bilaga till slutversionen av förstudierapporten. Kommunen höll informationsmöten i och i ett antal mindre orter inom kommunen samt även i grannkom- munen . Två stora intervjuundersökningar genomfördes. Tre olika broschyrer om förstudiearbetet distribuerades till alla hushåll och företag i kommunen. Den sista av dessa broschyrer distribuerades i en upplaga av ca 27 000 ex. I broschyren ombads allmänheten att på en svarstalong ge synpunkter på kommunens sätt att sköta informationsarbetet. Totalt inkom 170 svar. Referensgruppen informerades om förstudiearbetet genom brevutskick.