sou · GQB388 · 2003-01-01 00:00:00 — Beskedet till fick emellertid motsatt ef- fekt än den avsedda. Sedan förgäves försökt få klarhet i saken vid det ovan refererade besöket hos major hade besvären förvärrats. När han återkom en andra gång för att absolut få be- sked i saken hade han förklarat att han varit tvungen att uppsöka en läkare för att få lugnande medicin. Då hade major sagt att sa- ken skulle bli föremål för närmare utredning och att man från skulle föranstalta om ett samtal med [].513 höll i ett första samtal med . Vid samtalet - som sammanfattades i promemoria - gav en detaljerad berättelse om sitt privat- liv, sin politiska bakgrund samt de erfarenheter han gjort som gått sedan han fick klart för sig att han skulle ompla- ceras. var född i början i en syskonskara av sex barn under knappa ekonomiska omständigheter. Modern - som av- lidit 1920 - hade varit varmt religiös och fadern hade haft en dragning åt det hållet. Politiska frågor brukade inte diskuteras i hemmet. Efter skolgång och konfirmation och av lantar- bete hemma på gården fick anställning som vägarbetare i . gjorde fullgjorde han sin värnplikt och 1935 började han arbeta vid där han (då han blev sjukskriven) tjänstgjorde i kanonverkstaden. När därefter berättade om det som inträffat sedan han påbörjat förberedelserna för stridsvagnsarbetet och de oklara be- skeden han fått från säkerhetschefen vid hade han framhållit att situationen medfört såväl psykiskt som fysiskt lidande.514 Huvudsyftet med samtalet var emellertid att få att be- rätta om sin politiska bakgrund och sin inställning till kommunis- men. hade då bestämt förklarat att han inte var kommu- nist. Han hade dock när han var under det tidiga 1920- talet blivit bekant med en diversearbetare som fått honom att an- sluta sig som medlem till en kommunistisk eftersom han lockats av att organisationen sades anordna trevliga sammankomster. Även om han aldrig besökt några sådana till- Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 ställningar trodde han sig ha betalat medlemsavgift under ett eller . - då han börjat arbeta i kanonverkstad - hade en arbetskamrat () förgäves försökt få honom att bli medlem i kommunistiska arbetarkommun. hade han lärt känna en annan kommunistisk parti- medlem i . Partimedlemmen - som lämnat SKP och blivit socialdemokratisk riksdagsledamot - hade då de träffats på gatan pratat med om kommunisternas verk- samhet men däremot inte försökt påverka honom till att ansluta sig till partiet. berättade vidare att han - efter det finska vin- terkrigets utbrott - blivit utpekad som kommunist och utsatt för glåpord från sina arbetskamrater i kanonverkstaden. Arbets- platsmobbningen berodde sannolikt på att han ofta blev uppsökt av X som tidigare försökt värva honom som medlem i SKP. Det var emellertid så att [X] kom för att exempelvis låna något redskap av [] utan att därvid tala om politik.515 Eftersom /40 hade börjat ogilla kom- munisterna på grund av deras försvar av det ryska angreppet mot och därför blev ännu mera pinsamt berörd av tråkningar- na på arbetsplatsen bestämde han sig för att sätt in en tidningsan- nons med följande lydelse: På förekommen anledning får jag härmed meddela att jag ej tillhör kommunistiska parti- et. - [].516 Efter det att han sagt ifrån på skarpen till en av sina ivrigaste ve- dersakare hade han blivit lämnad i fred på arbetsplatsen. När frågade honom om han varit prenumerant på någon kommunistisk tidning hade han förnekat detta. Det kunde dock vara möjligt att han fått sig gratis till- sänd någon sådan tidning, men han kunde inte minnas detta.517 Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 hade samtalet kommit till den punkt då det var dags för Dahl- gren-Tiberg att nämna något om de uppgifter som säkerhetspolisen hade om politiska verksamhet. Uppgiften om att han va- rit uppsatt som kandidat på kommunisternas valsedel inför stads- fullmäktigevalet ställde sig helt oförstående inför. [] uppgav att han icke ägt nå- gon kännedom härom - ingen hade någonsin nämnt något om att han skulle ha varit kom- munistisk kandidat vid detta eller något annat val - och han kunde inte förstå varför kommu- nisterna skulle ha nominerat honom eftersom han aldrig sysslat med politik.518 Då därefter frågat honom om han någonsin be- gärt utträde ur den kommunistiska ungdomsorganisationen som han tillhört hade han fått ett nekande svar. [] hade ansett att han automatiskt ut- trätt i och med att han upphört att erlägga medlemsavgift efter ett eller . Huru- vida kommunisterna alltjämt betraktade ho- nom som medlem och därför ansett sig kunna föra upp hans namn på valsedeln ville han inte yttra sig om men han förmodade att så kunde ha varit fallet.519 Enligt kunde man möjligen ha förväxlat honom med en annan person med samma tilltals- och efternamn som arbetade vid . Huruvida denna person - som hade slutat vid företaget 1950 och var anställd vid en mindre verkstad - var kommunist kunde han dock inte yttra sig om. Vid slutet av samta- let hade framhållit att han aldrig varit intresserad av poli- tik, aldrig besökt något politiskt möte - möjligen stannat till nå- gon stund för att lyssna på någon valmötestalare utomhus - samt att han aldrig prenumererat på eller köpt lösnummer av någon kommunistisk tidning. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 Han har utövat sin rösträtt, ingenting annat. Anslutningen till den kommunistiska ung- domsrörelsen under pojkåren ville han beteck- na som en ungdomsförvillelse som han väl inte skall lida för hela livet.520 hade därefter förklarat att hans uppgifter var sanningsen- liga och att han inte undanhållit något under samtalet. Han ansåg sig också ha fått klarhet i varför han inte blivit godkänd för strids- vagnsarbetet. ville han försäkra sig om att hans framtida arbetssituation inte skulle påverkas av det som hänt. Han önskar nu till slut i sinom tid få ett be- sked, exempelvis genom säkerhetschefen, att han för framtiden anses fullt pålitlig, eftersom han anser att hans ungdomsförvillelse inte kan läggas honom till last. Innan han får ett dylikt besked kan han inte känna sig lugn, uppgav han.521 Under samtalet hade endast konfronterats med de upp- gifter som inhämtats i början av . De uppgifter som inkommit om kommunistiska sympatier och som lämnats av förtroliga meddelare hade Dahl- gren-Tiberg inte nämnt, då han inte ville riskera att röja meddelar- nas identitet. Nästa steg i utredningen blev att låta kriminalkommissarie vid säkerhetspolisens Örebrosektion försöka kontrollera de uppgifter som gett i samtalet. Kommissarie skulle därför kontak- ta den förtrolige meddelare som gett uppgifter om . Han skulle också försöka få fram den kommunistiska valsedeln och den annons som sagt sig ha låtit införa i en tid- ning /40. Han skulle dessutom tala med den f.d. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 kommunisten som blivit socialdemokratisk riksdagsman och som sagt sig ha haft kontakt med under 1930-talet.522 kunde resultatet av kommissarie H:s utredning presenteras. Då hade man lyckats hitta såväl den annons som hänvisat till som vallistan till fullmäktigevalet . I tid- ningsannonsen som varit införd stod följande att läsa: Härmed meddelas att undertecknad ej längre tillhör Kommunistiska parti. Även kommunisternas kandidatlistor för södra och norra valkret- sen inför stadsfullmäktigevalet hade återfunnits i tidningen. I båda dessa kandidatlistor återfanns med till- talsnamn och efternamn (mellannamnet utelämnat) som ett av de sista namnen på listan som bestod av totalt 20 namn. Utredningen gav inget stöd till misstankar om att det skett en namnförväxling. Angående namne hade flera personer i dennes bekantskapskrets vitsordat att denne aldrig varit politiskt intresserad och inte visat några sympatier för kommunis- men. Ett visst intresse hade ägnats numret 1632 som återfunnits i den av införda annonsen. Numret överensstämde inte med hans arbetsnummer och huruvida det var hans postboxnummer el- ler hans medlemsnummer i SKP hade inte kunnat fastställas. Om den kommunistiske arbetskamraten som hade haft kontakt med hade konstaterats att han stod som första namn kandidatlista, tillhörde styrelsen för kommunistiska arbetarkommun och under åter 1947- 1950 varit ledamot i stadsfullmäktige. Säkerhetspolisen hade vidare inhämtat uppgifter om den agite- rande diversearbetaren som värvat till den kommunistiska ungdomsrörelsen. Diversearbetaren var registrerad som kommunist sedan krigsåren som valsedelutdelare och sympatisör och han skulle också ha samlat några rättrogna omkring sig , enligt uppgifter från en pensionerad polisman. För bedömningen av inställning till kommunismen var emellertid den socialdemokratiske riksdags- mannens samt den lokale förtrolige meddelaren Akg 5:s utsagor 523PM av S H den 8/3 1965. HSC nr 11/65. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 Riksdagsmannen hade sagt att han kände då han själv tillhört ledarna bland kommunis- terna i (han hade hoppat av 1939). Han ansåg att det var sannolikt att varit partimedlem efter- som han hade bott granne med en aktiv kommunist som torde ha haft ett visst inflytande över [] (i utredningspromemori- an gjorde säkerhetspolisen här en särskild markering om att den aktive kommunisten var registrerad som mycket aktiv kommu- nist). Därefter hade emellertid intresse för politik sval- nat betydligt och riksdagsmannen menade att det inte fanns någon anledning att misstänka att han skulle utgöra någon säkerhetsrisk. Om [] politiska förhållanden under kriget och närmast därefter, visste ej [riks- dagsmannen] något, men torde [] helt ha slutat intressera sig för poli- tik. [Riksdagsmannen] var av den uppfattning- en att [] numer kan anses som fullt pålitlig.524 Meddelaren Akg 5 hade varit aktiv socialdemokrat sedan ungdo- men och var lokalt ledande både inom partiet och i metallindustriarbetarförbundet med goda personkontakter i och vid . Enligt vad Akg 5 sagt till kommissarie hade - som han sade sig känna - tidigare varit klar kommunistsympatisör. Han grundade denna sin uppfattning på vad han av andra hört om [] i det avseen- det, men han kunde nu icke erinra sig av vilka han hört det.525 Meddelaren kunde dessutom berätta att vid sin tidigare arbetsplats i kanonverkstaden var i lag med några kommunister varav en var aktiv kommunist och han sade sig vara av den uppfatt- ningen att umgänget mycket sannolikt hade påverkat politiska inställning.526 Även om meddelaren inte kunde ge besked om prenumererade på någon kommunistisk tidning hade 524PM av O H den 15/3 1965. HSC nr 11/65. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 han framhållit att hade möjlighet att läsa sådana tidning- ar under rasterna, på sin arbetsplats, dit de ofta medfördes av de ak- tiva kommunisterna. Sammanfattningsvis hade meddelaren däref- ter framhållit att tidigare varit kommunistsympatisör men aldrig varit politiskt aktiv och att mycket sällan hade varit med på möten med fackföreningen.527 I Örebrosektionens utredning framkom således att namn återfunnits dels på en kommunistisk valsedel inför ett full- mäktigeval 1939, dels i en tidningsannons 1940 där det meddelades att han ej längre tillhörde SKP. Vidare hade två meddelare som kände sagt att han varit kommunistsympatisör och att han mycket väl kan ha varit medlem i SKP . Enligt utredningsresultatet var således kom- munistiska aktiviteter av större omfattning än vad han själv sagt i samtalet med säkerhetspolisen. Vad beträffar politiska inställning efter 1940 kom emellertid säkerhetspolisen inte särskilt långt. De vid personalkon- trollen tidigare utlämnade uppgifterna om att var klar kommunistsympatisör och att han regelbun- det läste kommunistiska tidningar kunde inte bekräftas i undersök- ningen. Att riksdagsmannen dessutom sagt till säkerhetspolisen att kunde betraktas som fullt pålitlig talade för att han borde ha godkänts i personalkontrollen. Detta betyder således att de uppgifter som medfört att han inte godkänts för stridsvagnsarbetet inte höll för en närmare gransk- ning. Fram till det att nya uppgifter inkommit om 1962 hade noteringarna inte utlämnats i personalkontrollen och han redovisades som klar från säkerhetspolisens sida vid kontroll. I den fortsatta utredningen var det emellertid just uppgifterna som ansågs särskilt viktiga att reda ut. För blev oklarheterna kring politiska verksamhet av central betydelse. När han sam- manställt de uppgifter som framkommit i utredningen lät han sig inte påverkas av att den socialdemokratiske riksdagsmannen sagt att var fullt pålitlig. I en promemoria till byråchefen vid säkerhetspolisen konstaterade inlednings- Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 vis att han liksom kommissarie var av uppfattningen att Svens- son medvetet ljugit om sitt engagemang för kommunismen, då det fanns starka skäl för antagandet att det var just han som fanns upp- tagen på kandidatlistan 1939. I och med detta står ju hans fall fram i en helt annan dager än om det - som [] själv ville göra gällande vid vårt samtal - enbart varit frågan om en ungdomsförvillelse528 En försvårande omständighet var dessutom att sagt att de trakasserier som han utsattes för under vinterkriget endast berott på att han då och då blivit uppsökt av en kommunist på arbetsplat- sen. Det verkliga skälet var - menade - istället att han varit uppsatt på valsedeln och att han var känd som organiserad kommunist. Och detta då i en minst sagt olämplig tid, då sinnena var i svallning på grund av ryssarnas angrepp på . Då hade verkligen den gode [] haft anledning att - som så många andra kommunister som inte haft kraft att försvara sig - annonsera i pressen om ett li- tet avhopp.529 Övertygad om att försökt att föra honom bakom ljuset vid samtalet fortsatte enligt följande: Och kommer man så långt, det inser nog [], så har man skäl att fråga sig hur det gick i fortsättningen, då ryssarna i och med kriget mot det nazistiska blev popu- lära här i landet som västallierade: gick inte [] då tillbaka till kommunisterna? Och har han inte alltsedan dess stått under de- ras inflytande, svag karaktär som han uppen- barligen är enligt vad [kommissarie ] och jag bedömde honom. Jag tror att [] hade allt detta klart för sig vid vårt samtal och att 528PM av till den 18/3 1965. HSC nr 11/65. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 han därför försökte bluffa i hopp om att det hela inte skulle kunna avslöjas så efter- åt.530 Möjligheten att den av nervösa besvär drabbade hade and- ra mindre konspirativa skäl - t.ex. för att undvika fortsatta problem vid arbetsplatsen - för att försöka undanhålla uppgifter om att han varit aktiv kommunist valde helt att bortse ifrån. I såg en farlig sä- kerhetsrisk som försökte ljuga för säkerhetspolisen och han beskrev det som otillfredsställande att och övriga kom- munistiska vänner [som] givetvis redan fått veta vad sagt till mig - skall få gå och tro att han lurat säkerhetsavdelningen.531 Om [] vid ett nytt samtal med ho- nom, mot bakgrunden av det starka material som finns, kommer att anse sig tvungen att erkänna att han - inte vid 12 à 13 utan - var medlem i kommu- nistpartiet och kandidat vid val, då kommer han helt säkert också i fortsättningen inte tala om någon upprättelse. Och man får lugnt på Bofors.532 De insinuanta och närmast fientliga formuleringarna om tyder på att var upprörd över att han inte lyckats få denne att bekänna färg. De motstridiga uppgifterna om engage- manget och avhoppet fick Dahlgren- att misstänka att tillhörde den grupp av kommu- nister som enligt säkerhetstjänsterna var de allra farligaste: den hårda kärnan av kommunister som organiserats i en dold organi- sation. Såväl [kommissarie ] som jag anser utan tve- kan att [] måste, i dagens läge, betrak- tas som en säkerhetsrisk, eftersom han uppen- barligen ljugit och man inte vet orsaken. Var- för sade han inte som det var vid vårt samtal? Kan det bero på att han haft mycket mer att Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 göra med kommunisterna än vi vet? En pålitlig kommunist, dold medlem, är säkert något man på kommunistsidan inte har något emot att ha vid vår viktigaste vapensmedja.533 menade att det var viktigt att få klarhet i fallet och ville därför hålla ytterligare ett samtal med honom. skulle då få en chans att bemöta de uppgifter som framkommit i utred- ningen som ett nytt samtal därmed skulle klargöra för kommunisterna att det var fåfängt att tro att man kunde lura sä- kerhetspolisen. Kan han förklara saker och ting är det ju bra, inte minst för honom själv - han får i varje fall veta vad som ligger emot honom och får möj- lighet att bemöta det - men det viktigaste är att en utredning inte lämnas halvfärdig och kom- munisterna bibringas den uppfattningen att man kan slå blå dunster i ögonen på oss hur som helst.534 träffades återigen och för ett samtal, i närvaro av biträdande kommissarie från . konfronterades då med de uppgifter som fram- kommit vid utredningen. Liksom vid det första samtalet ville Dahl- gren-Tiberg främst få klarhet i kommunistiska verksam- het och han delgavs då vissa av de upp- gifter som framkommit i Högels utredning. Han fick bland annat se kopior av de publicerade kandidatlistorna och en av- skrift av sin tidningsannons . Även om be- stämt vidhöll att han talat sanning i det första samtalet medgav han att det på grund av uppgifterna i tidningsannonsen kunde finnas anledning att ifrågasätta den berättelse som han lämnat tidigare. medgav han att han deltagit i några möten med ungdomsförbundet och att han fått ett medlemskort. Medlemsnumret kunde han dock inte komma i håg och han uppgav vidare att hans Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 kontakter med den kommunistiska rörelsen hade upphört 1931. Då han flyttade till 1935 hade han möjligen blivit informe- rad om att hans gamla medlemskap automatiskt överförts till den nya arbetarkommunen och möjligen hade han då fått besked om sitt medlemsnummer, vilket skulle förklara formuleringen i annon- sen om att han inte längre tillhörde partiet. Att han varit uppsatt som valkandidat 1939 sade han sig emellertid inte ha känt till förrän informerat honom om detta vid det första samta- let. På en fråga av undertecknad uppgav [Svens- son] att han givetvis skulle ha reagerat om han fått veta att han uppsatts som kommunistisk kandidat vid ett allmänt val. Då skulle jag ha rivit i, säger han.535 uppgav vidare att han i kanonverkstaden va- rit ansluten till metallindustriarbetarförbundet men ej varit kollek- tivansluten till det socialdemokratiska partiet. När han började vid en annan avdelning vid efter sin sjukskrivning hade han gått över till . hade han ganska ofta besökt de fackliga mötena men hade han slutat med detta. Han berättade också att det sällan pratades politik på arbetsplatsen, men ibland diskuterade man världshändelserna, särskilt under kriget samt att han aldrig sett någon kommunistisk tidning i fabrikslokalerna. Tillfrågad om han ville yttra sig något om sin politiska uppfattning uppgav [] att han aldrig varit intresserad för politik. Han an- ser sig vara på regeringens linje eftersom den kämpar för fred och arbete.536 Vid utvärderingen av samtalet hade Dahlgren-Tibergs misstankar mot mildrats. Även om han sade sig kunnat konstatera att icke lämnat i allt sanningsenliga uppgifter menade Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 han att det kunde finnas anledning att anta att det motiverades av att han var orolig för framtiden. Orsaken härtill kan vara den att [] - som han antydde vid vårt första samtal - kän- ner sig orolig för att han, därest han skulle framstå som i varje fall tidigare av övertygelse organiserad kommunist (kandidat vid allmänna val), kan komma att betraktas med oblida ögon av ledningen vid AB även ifråga om arbete vid den öppna avdelningen. (Enligt säkerhetschefens uppfattning kommer detta icke bli fallet).537 Enligt Dahlgren-Tibergs bedömning fanns det fog för misstankar- na att varit medlem i SKP fram till och att hans offentligt deklarerade avhopp hade framkallats av att han blivit mobbad av arbetskamraterna och möjligen även på grund av ovilja mot det ryska angreppet. Vad beträffar hans senare kontak- ter med kommunismen sammanfattades bedömningen på följande sätt: Något belägg för att han därefter skulle ha återinträtt i finns icke. Där- emot synes man ha anledning att - mot bak- grunden av de uppgifter som lämnats av säker- hetssektionens i förtrolige meddelare och av allt att döma tillförlitlige meddelare - misstänka att [] haft svårt för att komma ifrån sina tidigare kommunistiska kon- takter och att han kanske även bibehållit en viss positiv inställning till kommunismen åt- minstone till sedan.538 Det andra mötet med hade uppenbarligen fått Dahlgren- att överge sina tidigare konspirativa tankegångar om att försök att tona ned det egna kommunistiska engage- manget berodde på att han tillhörde kommu- nisternas hårda, pålitliga och dolda kärna. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 det sista samtalet fått större förståelse för pressade situa- tion framgår av följande avslutande kommentar: [] förklarade sig helt nöjd med den gjorda utredningen och han påfordrade icke - såsom vid vårt tidigare samtal - något särskilt besked i saken. Han sade sig ha funnit sig väl tillrätta i den arbetsgrupp som sysslar med schakttraktorn. Han var lugn och företedde inte längre några tecken på nervösa besvär.539 Därmed ansågs utredningen i fallet avslutad och det slut- liga avgörandet överlämnades till försvarsministern som beslutade att inte ändra beslutet om att inte fick an- vändas i hemligt arbete enär [] förklarat sig nöjd med sin nuvarande placering. Misstankarna om att i rådande läge skulle vara nationellt opålitlig avskrevs tills vidare då försvarsminis- tern gjorde bedömningen att icke utgör någon säker- hetsrisk f.n..540 var en av tre personer vars missnöje med att de blivit om- placerade eller nekats tjänster på grund av att de betraktats som kommunistiska säkerhetsrisker resulterat i att säkerhetspolisen samtalat med dem. I ett fall höll säkerhetspolisen dessutom samtal med en person som var orolig för att han inte skulle godkännas i personalkontrollen. Liksom i fallet kom samtalen i samt- liga dessa ärenden att resultera i att misstankarna mot personerna avskrevs.541 Ingenjör hade stoppats från att tjänstgöra som flygingenjör vid Flygvapnet efter det att han blivit personalkontrollerad . Om denne hade säkerhetspolisen utlämnat uppgifter om 540Myndigheternas beslut i bifogade säkerhetssamtalärenden. 12/1 1967. HSC nr 1/67. 541Förteckning över säkerhetssamtal, 12/1 1967. Säkerhetspolisens säkerhetsskyddsrotel, F I vol. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 att han hade prenumererat på Ny Dag, 1963 garanterat en summa av till tidningens fasta försvar och 1962 varit medlem i en kommunistisk bostadsförening. När A sagt sig vilja få en förklaring till att han inte antagits till befattning- en höll kommissarie ett samtal med A den 11 ja- nuari 1966. Vid samtalet kunde A berätta att kommunismen hade haft ett visst inflytande över honom då hans far varit kommunistsympatisör och prenumerant på Norrskensflamman. Modern däremot, som kom från ett religiöst hem, beskrevs som folkpartist. A framhöll att han aldrig varit och är fortfarande inte intresserad för politik annat än i största allmänhet och att han ald- rig hade varit politiskt organiserad. När A flyttade till kring 1960 hade kommunistiska vänner från övertalat honom till att prenumerera på och Clarté. Därmed bekräf- tades registeruppgifterna om att A varit prenumerant på Ny Dag 1960-1964. När A konfronterades med uppgiften (som baserades på en notis i Ny Dag) om att en person med hans namn garanterat till Ny Dags Fasta Försvar trodde han att det kunde ha va- rit hustrun som efter påtryckningar från kommunistiska vänner lå- tit sätta in annonsen. Själv hade inget minne av detta. Han sade sig heller inte ha någon kännedom om att han varit registrerad som medlem i en kommunistisk bostadsförening.