sou · GQB347d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Om valet står mellan att behålla periodiseringsfonderna eller att införa en förlustutjämning bakåt, är det först nämnda alternativet att föredra av rena administrativa skäl. Det kan emellertid även av andra skäl vara motiverat att se över reglerna om avdrag förluster i näringsverksamhet. Ett sådant skäl är att dagens regler är mycket svårhanterliga. Lagrådet har i sitt yttrande över lagförslaget till inkomst- skattelag angett att bestämmelserna är synnerligen komplicerade (prop 1999/2000:2 del 3 s. 366). Lagrådet uttalade också att det ansåg att regelsystemet inte uppfyller rimliga krav på måluppfyllnad, rättssäkerhet och en i praktiken hanterlig rättstillämpning. Om ett införande av carry-back skulle aktualiseras är det därför angeläget att reglerna inte får bli alltför komplicerade och svårhanterliga. RSV tillstyrker att nedsättningen av arbetsgivaravgifter på lönesummor avskaffas. Vidare instämmer RSV i utredningens slutsats att det inte finns anledning att ändra skattevillkoren för fåmansföretag genom att avskaffa de s.k. 3:12-reglerna. Dessa regler är en logisk konsekvens av skattesystemets nuvarande uppbyggnad. Avslutningsvis menar RSV att det kan vara motiverat att göra en mera ingående analys av andra delar i regelsystemet. Som exempel på en ytterligare sådan regel kan nämnas möjligheten att kvitta underskott av nystartad aktiv näringsverksamhet mot inkomst av tjänst. Detta avdrag är beloppsmässigt betydande. Reglerna medför också betydande utrednings- och tillämpningsproblem för skattemyndigheterna. Riksbank delar utredningens bedömning att den svenska bolagsbeskattningen framstår som relativt konkurrenskraftig vid en jämförelse av nominella bolagsskattesatser. anser dock att en jämförelse av nominella skattesatser riskerar att bli missvisande på grund av förekomst av bokslutsmässiga dispositioner och skattemässiga justeringar av olika slag och att det därför hade varit mer relevant att jämföra effektiva bolagsskatter. har inget att invända mot utredningens förslag på att avskaffa periodiseringsfondssystemet som en delfinansiering av en framtida sänkt nominell bolagsskattesats och inte heller mot idén om att på lång sikt införa ett carry-back system. Nuvarande periodiseringsfondssystem fungerar dock, åtminstone i viss utsträckning som ett carry-back system. Periodiseringsfonderna gör att den effektiva bolagsskattesatsen och kapitalkostnaden för nyinvesteringar blir lägre. Av detta skäl delar inte utredningens bedömning att periodiseringsfondsreglerna nödvändigtvis saknar positiva tillväxteffekter. delar helt utredningens bedömning att den nuvarande nedsättningen av socialavgifter med viss inriktning på mindre företag sannolikt saknar positiva tillväxteffekter. Med tanke på de finansieringsproblem den offentliga sektorn står inför bör denna typ av ineffektiva åtgärder undvikas. tillstyrker förslaget att avskaffa nedsättningen av arbetsgivaravgiften med viss inriktning på mindre företag. vid saknar i betänkandet en övergripande analys av skattereglerna för små och medelstora företag. anser att företagsskatten är skadlig, dyr och omodern. Den är enligt Virin också helt onödig. Hans slutsats är därför att den bör avskaffas. Turistdelegationen ställer sig inte bakom förslaget om att slopa perio- diseringsfonderna. De menar att förslaget innebär en försämring för de företag som genom periodiseringsfonderna kunnat utjämna skatteeffek- terna mellan år med goda och mindre goda resultat. Detta gäller bl. a. de företag som visar varierande resultat beroende på vädret. Turistdele- gationen ställer sig inte heller bakom förslaget om att slopa nedsätt- ningen av sociala avgifter på lönesummor . De menar att förslaget innebär en försämring av villkoren för de många små företagen i rese- och turistindustrin. Företagarna protesterar kraftigt mot utredningens beskrivning av problemen med 3:12-reglerna. 3:12-reglerna diskriminerar ägares inve- steringar i aktiekapital i det egna bolaget. Ett allvarligt problem med 3:12-reglerna är just överbeskattningen av lyckade investeringar. I teorin, och ofta även i praktiken, så vill den som tar en större risk ha kompen- sation för denna genom chans till en hög avkastning. Detta innebär att riskfyllda projekt har en sämre kalkyl på grund av att 3:12-reglerna leder till högre beskattning vid onormalt hög avkastning. Det måste därför vara en prioriterad fråga att avskaffa 3:12-reglerna eller åtminstone kraftigt reformera dessa. Vidare anser Företagarna att periodiserings- fonderna ska vara kvar. Den skatteutjämningsmöjlighet som dessa ger är viktigt inte minst för småföretagen. Visserligen kan en skatteutjämning även ske genom att förluster får kvittas mot tidigare års vinster och därmed ge en återbetalning av tidigare års skatt. Men ett sådant system måste i så fall utarbetas för att periodiseringsfonderna ska kunna av- skaffas i utbyte mot kvittning av förluster mot föregående års vinster. Företagarna anser att nedsättningen av sociala avgifter ska vara kvar. Denna nedsättning är framförallt riktat till småföretag. Anställda i småföretag har lägre utnyttjande av socialförsäkringarna t.ex. så har småföretagen den lägsta sjukfrånvaron. Företagarna anser att arbets- givaravgifterna bör slopas helt i den nuvarande utformningen. Gör om den del av arbetsgivaravgiften som är förmånsgrundande till egenavgifter och ta bort den del som är ren skatt. ifrågasätter effektivitetsvinsterna av att avskaffa periodiseringsfondsystemet och sänka bolagsskattesatsen. Kontoret ställer sig principiellt positiv till att införa loss carry backward- regler, d.v.s. att företag får kvitta förluster mot historiska vinster. Ökad symmetri i bolagsskattesystemet skulle förbättra investeringsincita- menten samt ha en konjunkturstabiliserande effekt. menar att nedsättningen av arbetsgivaravgiften på lönesummor upp till och med är en ineffektiv syssel- sättningsåtgärd. Kontoret är tveksamt till effektiviteten och lämpligheten av selektiva åtgärder av detta slag. Om man trots detta vill vidta denna typ av åtgärder för att stimulera sysselsättning bör de riktas till företag som nyanställer personal. framhåller att då passiv näringsverksamhet i princip definieras genom avsaknad av arbetsinsats kan sådan inkomst inte utgöra något annat än kapitalinkomst. LRF anser att även denna kapitalinkomst bör beskattas som andra kapitalinkomster. Dagens regler om räntefördelning ger även egenföretagarna möjlighet att få en korrekt beskattning på den del av inkomsten som utgör kapitalinkomst. Reglerna är därför nödvändiga för en korrekt beskattning av småföretagare. Den s.k. 3:12-utredningen har föreslagit en höjd räntesats för motsvarande system för näringsverksamhet bedriven i fåmansföretag. Eftersom riskerna i näringsverksamhet inte torde avvika på grundval av företags- form bör, enligt LRF:s uppfattning, räntesatsen höjas även för egenföre- tagarna. Denna grupp företagare står ju risken med hela sin privata för- mögenhet. LRF anser vidare att de s.k. 3:12-reglerna för fåmansföretag är nödvän- diga. De bör dock i stort sett reformeras på det sätt som 3:12-utred- ningen föreslagit. På denna punkt vill LRF också hänvisa till förbundets remissyttrande vad gäller 3:12-utredningens förslag. Som framgår av ovan nämnt remissyttrande ifrågasätter förbundet ning. Desto allvarligare är dock det inslag av trippelbeskattning som gäller för beskattning av ekonomiska föreningar. Att på detta sätt diskri- minera viss del av det svenska näringslivet är oacceptabelt och förbundet kräver en snar ändring av beskattningen av insatsemissioner. Det bör understrykas att dagens beskattning starkt motverkar de näringspolitiska ambitioner som synliggjordes genom reglerna om insatsemission. LRF vill också beröra de s.k. återföringsreglerna. Som förbundet tidigare anfört leder dagens regler om återföring av skogsavdrag och substansminskningsavdrag till att beskattning i praktiken sker av kapital- uttag, vilket strider mot grundläggande beskattningsprinciper. De bör därför ändras. Även återföring av värdeminskningsavdrag kan ifrågasättas i ett regelsystem där avdragen dimensionerats utifrån den ekonomiska livslängden. LRF avstyrker också från att utan ytterligare överväganden försämra periodiseringsfonden. En viktig omständighet för småföretagande är möjligheten att få erforderligt riskkapital. En avsättning till periodi- seringsfond medför att företagets vinstmedel kan behållas i företaget utan beskattning. Ordningen medför således ökade möjligheter för småföretagaren att egenfinansiera sin näringsverksamhet. Vidare bör erinras om fondens funktion vad gäller förlustutjämning bakåt. Ett slopande av avsättningsmöjligheten slår därför hårt mot särskilt småföretagande. Enligt LRF:s uppfattning bör beskattning av vinstmedel som behålls i företaget, s.k. företagssparande, hållas låg. när de synliggörs hos företagaren personligen representerar vinsten en inkomst som ska beskattas antingen som arbetsinkomst eller kapitalin- komst. Att slopa eller sänka möjligheten till avsättning till periodi- seringsfond måste därför ses i ett större sammanhang och även prövas mot andra åtgärder i företagssektorn. LRF påpekar att ett borttagande av den generella reduktionen av sociala avgifter slår hårt mot de mindre företagen. Skatten på arbete är hög i dagens system. Ett inslag som lindrar denna höga beskattning utgör reduktionen av sociala avgifter och som dessutom kan sägas vara speciellt riktad mot de minsta företagen respektive företag på landsbygden. I dagens situation bör incitamenten att arbeta snarare förstärkas än för- svagas. Ett förslag som skärper beskattningen av arbete och slår särskilt hårt mot de minsta företagen och landsbygdsföretagen bör inte genom- föras. vid delar utredningens uppfattning att förekomsten av periodiseringsfonder innebär att en s.k. skatteavvikelse föreligger. Till skillnad från flertalet andra avvikelser fungerar dock periodiseringsfonderna normalt neutralt. De har även positiva egenskaper, exempelvis möjlighet till en viss implicit carry-back. Såsom det anges i avsnitt 15.4.1 finns skäl att överväga införandet av ett explicit carry-back-system. Det bör markeras att det blir särskilt angeläget om periodiseringsfonderna avskaffas. anser att en ökad tillväxt i den svenska ekonomin kräver att synen på och behandlingen av företagarna blir mer positiv. anser att ett avskaffande av möjlig- heten till avsättning till periodiseringsfond inte framstår som ett väl övervägt förslag. har inga principiella skatte- tekniska invändningar mot att nedsättningen av arbetsgivaravgiften slo- pas. Dock påpekas att nedsättningen av arbetsgivaravgiften vid dess införande syftade till att stimulera sysselsättningen i småföretagen. Behovet av sådan stimulans torde inte ha minskat sedan nedsättnings- möjligheten infördes. delar utredarens syn att det är acceptabelt ur tillväxtsynpunkt att ta bort möjligheten till avsättning till periodiseringsfonder och nedsättning av socialavgifterna för de första av företagets lönesumma. Avskaffandet av dessa avdragsmöjligheter skulle utöver att finansiera avskaffande av arvs- och förmögenhetskatterna också exempelvis kunna ersätta hälften av bort- fallet om den statliga inkomstbeskattningen avskaffas. De s.k. 3:12 reglerna som syftar till att tvinga fåmansföretagarna att betala inkomst- skatt på större delen av sina inkomster skulle exempelvis kunna avskaffas om man tar bort den statliga inkomstskatten i sin helhet. Även om dessa regler inte missgynnar småföretagen jämfört med storföretagen när det gäller skattebelastning på kapitalet är de så krångliga att de troligen får betydelse för tillväxten. ITPS delar därför inte utredarens uppfattning att detta inte är något problem ur tillväxtsynpunkt och därmed inte heller för den totala skattebasen. Dessa regler har också konsekvenser för försäljning av småföretag som kan hämma tillväxten. Däremot är ITPS ense med utredaren om att det inte finns några skäl för att gå före andra länder och ytterligare sänka bolagsskatten eller att nu förändra den generella kapitalbeskattningen. Det finns dock ett specialfall som är av betydelse för kapitalförsörjningen till de små och växande företagen och det är beskattningen av Venture-Capital bolag. Kanaliseras privatpersoners sparande till sådana högriskobjekt som ono- terade bolag, så bör de som tar omvägen via Venture-Capital bolagen för att sprida riskerna inte beskattas extra. ITPS anser därför att Venture- Capital bolagen inte skall betala skatt på utdelningar från och försälj- ningar av onoterade företag. Detta skulle öka Venture-Capitalföretagens attraktivitet för placerare och därmed deras utbud av riskkapital till de små växande företagen. tillstyrker att periodiseringsfonderna slopas och att nedsättningen av arbetsgivaravgifter för lönesummor avskaffas. PRO anser att dessa bestämmelser saknar positiva tillväxteffekter. PRO instämmer i att 3:12-reglerna bör bibehållas. avstyrker förslaget om att öka skatten på pensionssparande. Villkoren bör istället förbättras, förslagsvis genom att återställa avdragsrätten till den nivå som gällde före halveringen och avskaffa eller sänka avkastningsskatten till . Detta motiveras utifrån i) demografiska skäl, ii) anpassning av beskattningsreglerna till vad som gäller i flertalet andra EU-länder, och iii) att pensionssparande omfattas av särskilda regler (inlåsning av kapital och uttagsregler). Likaså avstyrker föreningen förslaget om en 30 procentig kapitalinkomstskatt. Skatten bör sänkas samt förmögenhetsskatten bör avskaffas för att motverka att sparande placeras i utlandet (lokalt kapital är viktigt för lokala investeringar). En sänkt kapitalinkomstskatt lindrar också pro- blemet med dubbelbeskattning av företagens inkomster. bör där- vid eftersträva en enhetlig beskattningsnivå av kapitalinkomster inom EU. För att kompensera för sänkta ränteavdrag (vilket skulle bli fallet av sänkt kapitalinkomstskatt) måste ett system med lägre ränteavdrag införas stegvis och kombineras med en sänkning av fastighetsskatten. Vi- dare föreslås omplacering av sparande utan kapitalvinstbeskattning (för att minska inlåsningseffekter, vilket föreningen motsätter sig att lösa genom löpande beskattning av realisationsvinster) och att alla kapi- talförluster blir fullt avdragsgilla. Vidare avstyrker föreningen förslaget om att andelsägarna (istället för fondbolaget) skall erlägga schablon- skatten vid fondandelsinnehav. Detsamma gäller för avkastningsskatten på försäkringssparande. anser att även fortsättningsvis skall avkast- ningsskatten vara en skattskyldighet för försäkringsbolagen. Förbundet avvisar på det bestämdaste en höjning av avkastningsskatten. avstyrker en höjning av avkastningsskatten på pensionssparande. Det främsta skälet härför är att en höjning av skattesatsen skulle ha negativ effekt på de kollektivavtalsbaserade pensionerna. Dessa försäkringar är en viktig komplettering till den allmänna pensionen för löntagarna och får ses som en del i det samlade svenska trygghetssystemet. tillstyrker förslaget om minskade skatteavvikelser för pensionsavsättningar. Eliminering av samhällsekonomiskt omotive- rade lättnader och undantag kan bidra till att de sammantagna föränd- ringarna blir än mera fördelaktiga ur samhällsekonomisk synvinkel. En minskning av nuvarande skatteförmåner för pensionssparande framstår som angelägen även med hänsyn till att framtida pensionsutbetalningar i ökande utsträckning kommer att beskattas i det land pensionären är bosatt. LO instämmer i utredningens förslag att skattebelägga hushållen istället för fondföretagen. Skatten är redan i praktiken en skatt på hushållens avkastning i fonderna. De svenska fonderna bör få ansvaret för att betala in preliminärskatten. För att undvika problem med EG rätten stödjer LO förslaget att skatteskyldigheten för avkastningsskatt bör föras över från bolagen till individerna. Företagen skulle fortfarande betala in pri- märskatt. LO anser att den proportionella kapitalinkomstskatten på ger i internationellt hänseende en låg marginalskatt. Dock finns i många länder undantag för en del av de kapitalinkomster som är beskattade i . Därigenom finns det i många fall skäl att flytta kapital till länder med så låg beskattning som möjligt. Det är därför meningslöst att genomföra små förändringar i kapitalbeskattningen så länge det finns skatteparadis. Det finns ett problem med att det är möjligt att flytta orealiserade aktier utomlands. LO stödjer förslaget om att skattemyndigheten skall bygga upp ett system för löpande redovis- ning av värdestegringar på aktier och därigenom också redovisning av de aggregerade reavinsterna. Då skulle vid utflyttningen det vara möjligt att beskatta den del som borde beskattas i . TCO avvisar bestämt utredningens förslag att höja avkastningsskatten på privata pensionsavsättningar. Sparandet i de kollektiva tjänstepensions- systemen skiljer sig på flera avgörande sätt från annat sparande. En inter- nationell anpassning skulle kräva att avkastningsskatten tas bort snarare än höjs. TCO påpekar att en höjning av avkastningsskatten kan skapa problem inom lönebildningen. De flesta avtalade kollektiva tjänste- pensionssystem är förmånsbestämda, vilket innebär att en höjd avkast- ningsskatt direkt måste tas från löneutrymmet i förhandlingar. Näringslivets skattedelegation anser sig inte ha funnit en exakt redo- visning av vad utredningen avser rörande pensionsavsättningar. Emeller- tid kan konstateras att utredningen förespråkar skattehöjande åtgärder på området. Delegationen avstyrker sådana åtgärder och menar på att utredningens utgångspunkt är felaktig. Avkastningsskatten på pensions- försäkringar respektive kapitalförsäkringar anses av utredningen som lägre med sina i förhållande till kapital- beskattningens . Delegationen ifrågasätter dock vad som säger att utgör . Flera viktiga skillnader finns mellan kapi- talinkomstskatt och avkastningsskatt. Kapitalinkomstskatten tas ut på faktisk utdelning och erbjuder skattereduktion för underskott/förluster. Avkastningsskatten tas ut på schablonmässigt bestämd avkastning och har därmed mera karaktären av en förmögenhetsskatt. Någon reduk- tionsmöjlighet (motsvarande vad som gäller för underskott av kapital) finns inte heller i avkastningsskatten. Sparande i pensions- respektive kapitalförsäkringar är förknippat med restriktioner, som inte åläggs normalt (30 procent-beskattat) sparande. Därtill finns regler för vid vilken ålder spararen tidigast får tillgång till sparkapitalet, hur han/hon måste avstå sparkapitalet samt minimigräns för periodlängden under vilken uttag får ske. Skärpt avkastningsskatt skulle innebära be- tydande kostnadsfördyringar för alla arbetsgivare. Särskilt på kort sikt skulle detta försvåra avtalsförhandlingarna. Många system för pensions- avsättningar är förmånsbestämda och höjd avkastningsskatt, tillsammans med ytterligare särskild löneskatt ovanpå denna, skulle slå direkt på arbetskraftskostnaderna. En sådan skatteskärpning skulle därmed få negativa effekter för efterfrågan på arbetskraft och i förlängningen kunna minska sysselsättningen. Problemen med kostnadsfördyringar via särskilda löneskatten på pensionsavsättningar har inte utredningen note- rat. Delegationen förordar en bredare utredning av skattebehandlingen av pensionssparområdet. Aktiespararna avvisar bestämt förslaget om att svenska andelsägare skall beskattas för en schablonintäkt på fondandelar istället för, som , fonden. Detta kommer leda till oacceptabla effekter (likviditetsproblem då skatt på orealiserade intäkter skall betalas) för den skattskyldige och därtill leda till ett ökat institutionellt ägande, vilket Aktiespararna anser vara tvärt emot önskvärd utveckling. Vidare pekar Aktiespararna på att dagens kapitalvinstbeskattning skapar inlåsningseffekter och effektivi- tetsproblem. Aktiespararna är starkt kritiska till förslaget att lösa pro- blemet med inlåsningseffekter genom en löpande beskattning av värdeförändringar, vilket skulle strida mot grundläggande skatteprinciper och medföra fullständigt orimliga effekter för aktieägarna (likviditets- problem), skatteadministrationen och för den svenska aktiemarknaden. Aktiespararna frågar sig exempelvis hur en värdenedgång skulle be- handlas. Istället förordar Aktiespararna en kapitalvinstskatt på 10 pro- cent som en lösning på inlåsningsproblematiken. En lägre skatt skulle nämligen leda till högre grad av omplacering i enskilda aktieägares portföljer, vilket skulle skapa stora positiva effekter för den svenska ekonomin samt ge ökade skatteintäkter till staten. Därtill skulle en lägre skattesats till stora delar avlägsna inflationsproblematiken vid beskatt- ning av kapitalvinster. Aktiespararna förordar också att det införs full avdragsrätt för kapitalförluster oavsett vilken typ av tillgång de härrör från. Vad gäller skatt på utdelningar ifrågasätter Aktiespararna utred- ningens ståndpunkt att dubbelbeskattningen har en gynnsam fördel- ningspolitisk effekt. Man hänvisar till den i remissen medskickade upp- satsen av (Aktiebeskattningens betydelse för ägande, sysselsättning och produktion – en portföljvalsstudie), där konklusionen är att en avveckling av dubbelbeskattningen via portföljanpassningar skulle medföra en ökad produktion i samtliga produktionssektorer. Aktiespararna menar också att en fullständig avveckling av dubbelbeskattningen skulle leda till en ökad tillgång på riskkapital, ökad neutralitet mellan inhemska och utländska ägare. I första hand anser Aktiespararna att dubbelbeskattningen måste avskaffas, och om det inte är möjligt bör skattesatsen på utdelning sänkas till . Därtill förordar Aktiespararna en skatteamnesti för de inkomster som tagits hem från utlandet. delar inte utredningens överväganden som mynnar ut i ställningstagandet att nuvarande skattesats på kapital- inkomster om är rimlig. Föreningen anser att det är helt nödvändigt att sänka skatten. Att har en kapitalinkomstbeskatt- ning som är dubbelt så hög som den som råder inom EU i övrigt ger inte tillräckliga incitament för att placera sparande i . En lägre kapital- inkomstskatt skulle med dagens system medföra att ränteavdrag blir mindre värda. En övergång bör därför ske stegvis och kombineras med t.ex. en sänkning av fastighetsskatten och andra riktade åtgärder till barnfamiljer. Om dagens höga nivå på kapitalbeskattningen bibehålls bör ett system med uppskov med beskattningen vid omplacering av spar- medel övervägas. föreslår en amnesti för even- tuella skattekrav samt skattebrott i syfte att oredovisade tillgångar skall införas i . Den demografiska utvecklingen medför att privat pen- sionssparande blir allt viktigare. Pensionssparandet är långsiktigt och bundet. Dessa faktorer motiverar, enligt föreningens uppfattning, att undantag från en i övrigt likformig beskattning görs. Härtill kommer att det även på detta område är av vikt att det sker en harmonisering av de svenska pensions- och skattevillkoren till vad som gäller i övriga EU- länder. Inom EU pågår ett arbete med att utforma ett system med flytträtt för pensioner, varför svårligen på lite kan ha alltför stora avvikelser gentemot andra EU-länder. Föreningen anser således att det finns alla skäl att inte försämra villkoren för pensions- sparande och avstyrker utredningens förslag. Tvärtom bör, enligt föreningen, vissa åtgärder i förbättrande riktning vidtas. Avdragsrätten för samtliga pensionssparare bör uppgå till ett eller helst två basbelopp. Föreningen är emellertid öppen för att en stimulans av pensionssparan- det kan ske på annat sätt än med den särskilda schablonbeskattningen i dagens system. Det finns t.ex. skäl som talar för att allt pensionssparande – såväl privat som annat – skall vara fritt från avkastningsskatt på samma sätt som sparande till premiepension. Föreningen har uppfattat utredningen så, att en preliminär skatt på fondandels- ägarens inkomster skall ersätta den schablonintäkt som beskattas hos fonden. Det anges att skatten är tänkt att tas ut som en preliminär skatt.