sou · GQB313 · 2003-01-01 00:00:00 — Intervjuer och andra utredningar som anses nödvändiga för att visa familjeband får göras. Ansökan skall göras när familjemedlemmarna befinner sig utanför medlemsstatens territorium men får under lämpliga omständigheter prövas även i andra fall. En medlemsstat får också kräva att referenspersonen skall ha varit lagligen bosatt på deras territorium som i princip inte får överstiga innan han eller hon kan återförenas med sina familjemedlemmar. Familjemedlemmens uppehållstillstånd skall kunna förnyas och skall ha samma giltighetstid som referenspersonens. Om referens- personen har ett permanent uppehållstillstånd får dock familje- medlemmen ges tidsbegränsat uppehållstillstånd under de fyra första eller, beträffande kärnfamiljen, två första åren. Senast bosättning skall personer i kärnfamiljen ha rätt till ett uppehållstillstånd som är oberoende av referenspersonens tillstånd, under förutsättning att släktskapsförhållandet kvarstår. Oberoende tillstånd får också utfärdas för myndiga barn och föräldrar. I vissa fall kan dock oberoende uppehållstillstånd ges även om parterna t.ex. separerar eller om referenspersonen som är en nära släkting avlider. För flyktingar har rätten till familjeåterförening beträffande andra familjemedlemmar än de som nämns i artikel 5. Det gäller också lättnader i fråga om vilken dokumentation som skall krävas. Det kan inte heller ställas något försörjningskrav beträffande flyktingens kärnfamilj eller krav på att flyktingen skall ha varit bosatt i medlemsstaten . Direktivets bestämmelser utgör minimiregler. 2.10.7Kommissionens förslag till direktiv om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares rättsliga ställning Liksom i fråga om familjeåterförening arbetas det inom EU fram ett förslag som syftar till att öka integrationen av tredjelandsmedborgare i medlemsstaterna (KOM/2001/127). Deras rättsliga ställning skall närmas den som de egna medborgarna åtnjuter. Medlemsstaterna skall tillämpa gemensamma kriterier för när en tredjelandsmedborgare skall få status som varaktigt bosatt. Permanent uppehållstillstånd eller uppehållstillstånd tills vidare får ges på förmånligare villkor än de som föreskrivs i direktivet, men tillståndet ger då inte rätt till bosättning i andra EU-länder enligt de bestämmelser som finns i direktivet. Förslaget omfattar inte personer som har rätt till bosättning enligt subsidiära former av skydd eller personer som har behov av tillfälligt skydd. De som omfattas är tredjelandsmedborgare som beviljats rätt till inresa och vistelse för arbete som anställd eller egenföretagare, familjeåterförening, bedrivande av ideell verksamhet eller utan att ha någon aktuell status. Även flyktingar, tredjelandsmedborgare som är födda i en medlemsstat och fortfarande bosatta där samt tredjelandsmedborgare som tillhör en unionsmedborgares familj omfattas. Familjen omfattas dock av gemenskapsrättens regler om arbetskraftens fria rörlighet (förordningen (EEG) nr 1612/68) för det fall unionsmedborgaren har utnyttjat rätten till fri rörlighet. Direktivets familjebegrepp är detsamma som förordningens. – nuvarande förslag – skall ett permanent uppehållstillstånd beviljas som bl.a. ger rätt till likabehandling och fri rörlighet samt ett utökat skydd mot utvisning. Direktivet innehåller också en artikel som innebär att krav skall ställas på tredjelandsmedborgaren att denne kan försörja sig själv och sin familj. Syftet är att undvika att personen i fråga blir en belastning för systemet för socialt bistånd i medlemsstaten efter att ha förvärvat sin nya ställning. Bedömningskriterierna är strikt avgränsade för att inte omöjliggöra ett förvärv av ställning som varaktigt bosatt. Förslaget som diskuterats gäller stabila och tillräckliga tillgångar samt heltäckande sjukförsäkring. Försörjningsvillkoren får inte tillämpas på flyktingar och tredjelandsmedborgare som är födda i en medlemsstat. 2.10.8EG-direktivet angående tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer För att bl.a. samordna medlemsstaternas insatser i situationer av massflykt och ge tillfälligt skydd antogs ett direktiv om miniminormer för detta (rådets direktiv /2001/EG). Direktivet innehåller i artikel 15 vad som skall gälla beträffande familjeåterförening. Enligt punkten 1 i denna artikel skall följande personer anses ingå i familjegemenskapen, om familjen fanns redan i ursprungslandet och den splittrades på grund av omständigheter kring den massiva tillströmningen: a)Make eller maka till referenspersonen eller dennes ogifta partner i ett stabilt förhållande, om ogifta par och gifta par enligt lagstiftningen och praxis i den berörda medlemsstaten skall behandlas på jämförbart sätt enligt landets utlänningslagstiftning. Underåriga ogifta barn till referenspersonen och dennes maka eller make, oavsett om de är födda inom eller utom äktenskapet eller är adopterade. b)Andra nära anhöriga som levde tillsammans och ingick i familjegemenskapen för de händelser som ledde till den massiva tillströmningen och som var helt eller delvis beroende av referenspersonen . Direktivet anger närmare villkor för rätten till familjeåterförening. Det är inte frågan om familjeåterförening i den mening som avses i förslaget till EG-direktiv härom. Familjebegreppet är vidare än i familjeåterföreningsdirektivet men omfattar bara familjer som bildats redan i ursprungslandet och inte nya familjebildningar. Återförenade familjemedlemmar skall beviljas uppehållstillstånd inom ramen för tillfälligt skydd. Vilka lagstiftningsåtgärder som behövs med anledning av direktivet föreslogs av särskild utredare, se Ds 2001:77. 2.10.9EG:s resolution mot skenäktenskap Europeiska Unionens råd fattade beslut om en resolution om de åtgärder som bör vidtas för att bekämpa skenäktenskap (EGT 97/C 382/01). Resolutionen gäller inte den som har anknytning till en EU-medborgare och som har en principiell rätt till familjeåterförening. I resolutionen konstateras att skenäktenskap är ett sätt att kringgå bestämmelserna om inresa och bosättning för medborgare i tredje land. Enligt resolutionen kan bl.a. följande omständigheter tala för att det rör sig om ett skenäktenskap: parterna lever inte tillsammans makarna har inte träffat varandra före äktenskapet omständigheter under vilka de lärde känna varandra eller andra viktiga förhållanden av personlig karaktär makarna har inget gemensamt språk pengar har betalats för att äktenskapet skall ingås (med undantag för hemgift där sådan normalt förekommer). Om det finns omständigheter som talar för att det rör sig om ett skenäktenskap, skall uppehållstillstånd inte beviljas förrän behöriga myndigheter kontrollerat att det inte är ett skenäktenskap. Om det efter det att uppehållstillstånd beviljats kommer fram att det är fråga om ett skenäktenskap, skall uppehållstillståndet vanligtvis dras in, återkallas eller inte förnyas. Medborgare i tredje land skall ha möjlighet att i enlighet med nationell lag hos en domstol eller en behörig administrativ myndighet överklaga eller begära omprövning av ett beslut om att vägra, dra in, återkalla eller vägra förnyat uppehållstillstånd. ratificerade , SÖ 1990:20, utan förbehåll. Enligt regeringens bedömning krävde ratificeringen ingen lagstiftningsåtgärd. En granskning av konventionsbestämmelserna hade, enligt föredragande statsrådet, lett till slutsatsen "att svensk rätt och praxis till sin allmänna syftning står i god överensstämmelse med dessa bestämmelser" (prop. 1989/90:107 s. 28). Konventionen trädde för del i kraft . I enlighet med konventionen granskar en kommitté för barnets rättigheter de framsteg som staterna gjort för att förverkliga sina skyldigheter enligt konventionen. Staterna åtar sig att lämna rapporter till kommittén. I ingress sägs att familjen är den grundläggande enheten i samhället och den naturliga miljön för alla dess medlemmar och särskilt viktig för barnens utveckling och välfärd. Barnets behov av och rätt till sina föräldrar är också en röd tråd i sakartiklar. Konventionen sätter barnets behov framför föräldrarnas. Det enskilda barnet skall, enligt artikel 3, sättas i främsta rummet. I alla beslut som rör barn skall således barnets bästa beaktas. ger tydliga anvisningar om i vilka frågor barnets bästa skall vara utslagsgivande. Däremot ges ingen direkt vägledning för hur tungt barnets bästa skall väga i beslut som i första hand rör föräldrarna men som också drabbar barnet eller i situationer där samhällsintressen skulle stå emot det enskilda barnets bästa. överlämnar till staterna att i dessa situationer göra avvägningen. I utlänningslagen anges uttryckligen att i ett fall som rör ett barn särskilt skall beaktas vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver (1 kap. 1 § andra stycket UtlL). Om det inte är olämpligt skall klargöras vad barnet som berörs av ärendet har att säga. Inom de internationella organisationerna m.m. har det förekommit en hel del arbete som syftar till åtgärder för att stärka kvinnors möjlighet att utnyttja sina mänskliga rättigheter. Arbete har bedrivits i bl.a. , , och EU. Bland resultaten av det arbetet kan nämnas FN:s konvention om avskaffande av all slags diskriminering mot kvinnor, FN:s resolution om våld mot kvinnliga invandrare, som påtalar denna grupps dubbla utsatthet, samt FN:s världskvinnokonferenser. På de senare har nationerna rekommenderats att vidta åtgärder för att öka allmänhetens medvetenhet om problem med kvinnovåld och utarbetats en handlingsplan i vilken regeringarna åtar sig bl.a. att avhålla sig från att åberopa sedvänja, tradition eller religiösa hänsyn för att undvika sitt ansvar för att eliminera våld mot kvinnor. FN:s konvention om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor antogs och har ratificerats av och trätt i kraft i . Konventionen innehåller flera artiklar som behandlar olika former av diskriminering med eller utan våldsinslag. Enligt artikel 16 skall konventionsstaterna vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa kvinnor lika rätt när det gäller äktenskapsfrågor och andra familjerättsliga frågor. 2.11Aktuella förslag i fråga om utlänningsärenden bereds NIPU:s slutbetänkande Ökad rättssäkerhet i asylärenden, SOU 1999:16. Betänkandet innehåller bl.a. ett förslag till ny utlänningslag. regler motsvaras av de ändringar i nuvarande utlänningslag som trädde i kraft . I övrigt rör det sig till stora delar om förenklingar av språket och en ändrad lagstruktur. Materiella nyheter föreligger dock också, bl.a. genom att möjligheterna till omprövning av lagakraftvunna beslut inskränks och att beslut om avvisning eller utvisning som inte är preskriberat skall kunna verkställas på nytt om utlänningen återvänder till utan tillstånd. NIPU:s betänkande innehåller också ett förslag till en ny instans- och processordning som går ut på bl.a. att utrymmet för en tvåpartsprocess bör bli betydligt större, att beslut skall kunna överklagas till vissa länsrätter och en kammarrätt och att dessa skall handlägga ärendena som utlänningsdomstolar och Utlänningsöverdomstol. har uttalat att skall läggas ned och att överprövningsrätten i asylärenden skall föras över till förvaltningsdomstolarna (bet. 2001/02:SfU2). Utskottet har gett regeringen i uppdrag att återkomma med en proposition där regeringen föreslår hur den nya processen ska se ut. Härutöver har regeringen i promemorian Transportörsansvaret i utlänningslagen, Ds 2001:74, lämnat ett förslag på hur svensk lagstiftning skall anpassas till vad gäller ekonomiska sanktioner mot rederier och flygbolag som transporterar personer utan giltiga handlingar. Förslaget innebär bl.a. att en avgift på högst , motsvarande ca , skall kunna tas ut av en transportör som inte uppfyller sin skyldighet att kontrollera att en utlänning har pass och de tillstånd som krävs för inresa i . Undantag skall, liksom i det nuvarande svenska regelverket om transportörsansvar, kunna göras i situationer då det är oskäligt att utkräva ansvar. Vidare har Utredningen om sekretess hos utlandsmyndigheterna m.m. i betänkandet Utlandsmyndigheternas medverkan i utlännings- ärenden m.m. (SOU 2001:110) lämnat vissa förslag som har att göra med utlandsmyndigheternas medverkan i utlänningsärenden och ärenden om svenskt medborgarskap samt användningen av tvång i samband med förvarstagande. Slutligen har i promemorian Uppehålls- tillstånd med tillfälligt skydd vid massflykt (Ds 2001:77) lämnat förslag på hur EG-direktivet angående tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer skall genomföras i svensk rätt. Ett föreslaget nytt skydd kommer att inledningsvis gälla med automatisk förlängning plus , om skyddet inte upphävs . Efter utgången av en tvåårsperiod kan skyddet förlängas genom ett särskilt beslut. Om det behövs i samband med att ett särskilt program för återvändande till hemlandet genomförs kan tillståndet att vistas här förlängas ytterligare. De som ges uppehållstillstånd med tillfälligt skydd i skall enligt förslaget ges samma rätt till sociala förmåner, sjukvård, utbildning m.m. som asylsökande m.fl. har . De skall ha rätt att återförenas med sina närmaste familjemedlemmar. Under vistelsen här skall de ha rätt att ansöka om asyl och att få sin ansökan prövad . Prövningen får dock skjutas upp om det är nödvändigt med hänsyn till en stor tillströmning av asylsökande. I detta kapitel redogörs kortfattat för hur reglerna för anhörig- invandring ser ut och tillämpas i vissa andra EU-länder samt i , och . Redogörelsen bygger på de uppgifter som respektive ansvarigt departement eller myndighet har lämnat efter förfrågan från kommittén. Motsvarande förfrågan har ställts till , , och . Något svar har dock inte erhållits från dessa länder. En sammanställning av hur försörjningskravet ser ut och tillämpas vid anhöriginvandring i vissa andra länder finns fogad till betänkandet som bilaga 2. Uppehållstillstånd ges till make, maka eller sambo från etablerat samboförhållande om båda parterna är . Anknytnings- personen i skall vara fast boende i och dansk eller annan nordisk medborgare, ha fått uppehållstillstånd som flykting eller skyddsbehövande eller ha haft ett icke tidsbegränsat uppehållstillstånd . Om parterna är men har fyllt kan uppehållstillstånd ges till make, maka eller sambo från etablerat sambo- förhållande om anknytningspersonen uppfyller de tidigare nämnda villkoren och det inte råder någon tvekan om att äktenskapet eller samboförhållandet ingåtts av den i boendes fria vilja eller om särskilda personliga förhållanden i övrigt talar för det. Barn till en i fast boende person eller dennes make eller maka har rätt till familjeåterförening, under förutsättning att barnet bor hos föräldern. Föräldrar till danska eller andra nordiska medborgare, flyktingar eller andra skyddsbehövande får uppehållstillstånd om de är . Uppehållstillstånd kan ges också andra utlänningar, om de har en nära familjemässig eller liknande anknytning till en i boende person. Det kan vara fråga om adoptions- eller vårdförhållanden samt nära släktingar som i hemlandet tillhör samma familjegemenskap som den i boende. Yngre eller äldre släktingar, såsom t.ex. myndiga barn och syskon, som den i boende enligt hem- landets tradition har försörjningsplikt för, kan därmed komma i fråga. I praktiken ges dock uppehållstillstånd i mycket få sådana fall. Anhöriga till EU-medborgare som omfattas av EG-förordningen om arbetskraftens fria rörlighet ges uppehållstillstånd i enlighet med förordningen. Det ställs som huvudregel inget krav på att ansökan om familje- återförening skall göras . Däremot förekommer s.k. konse- kvensstatus, vilket innebär att en asylsökande (make, maka, sambo eller minderårigt barn) beviljas asyl på grund av anknytning till en flykting i . I de fallen prövas inte sökandens egen grund för asyl och i praxis ställs krav på sökanden att ansökan skall göras senast efter den förste personens inresa och efter sökandens. Den danska regeringen har lagt fram förslag om ändrade regler för anhöriginvandringen. Uppehållstillstånd till en utlänning som är partner till en person som har tidsobegränsat uppehållstillstånd i och till en utlänning som är förälder till dansk eller annan nordisk medborgare eller till någon som fått uppehållstillstånd som flykting eller skyddsbehövande villkoras av att anknytningspersonen i åtar sig att försörja utlänningen. Om särskilda skäl inte talar däremot skall uppehållstillståndet villkoras av att anknytningspersonen visar att han eller hon har förmåga att försörja utlänningen. Om anknytningspersonen är en partner som har tidsobegränsat uppehålls- tillstånd i skall som regel inte någon dokumentation av försörjningsförmågan krävas om det är orimligt på grund av hög ålder eller hälsoskäl, om anknytningspersonen har ansvar för minderåriga barn i eller studerar, är lågavlönad eller tillfälligtvis arbetslös eller om parterna inte har möjlighet att till- sammans bo i utlänningens hemland. Om särskilda skäl föreligger kan uppehållstillstånd för barn till fast boende utlänning villkoras av att anknytningspersonen visar att han eller hon har förmåga att försörja barnet. Detta gäller t.ex. om barnet och föräldern före ansökan inte haft kontakt . För partner och barn till dansk eller annan nordisk medborgare eller flykting kan något sådant villkor inte ställas. Kommunen skall på begäran av Udlændingestyrelsen yttra sig om huruvida försörjningsförmåga föreligger. Det görs en hypotetisk beräk- ning av vilka bidrag personerna tillsammans kunde ha varit berättigade till om de hade uppfyllt kriterierna därför och inte hade egna inkomster eller förmögenhet. Om anknytningspersonen har en inkomst som är större än det hypotetiska beloppet, uppfyller han eller hon försörjningskravet. Om inkomsten däremot är mindre är så inte fallet. Inkomst av tjänst eller egen verksamhet, pension, sjukersättning, löpande underhåll till maka och barn, kapitalinkomster m.m. läggs till grund för beräkningen. Anknytningspersonen skriver under en garanti. Om offentligt understöd sedan utgår till utlänningen skall kommunen kräva detta åter från anknytningspersonen. Om uppehållstillstånd har villkorats av att anknytningspersonen visar att han eller hon har förmåga att försörja utlänningen, och anknytningspersonen kan göra detta, kan ett tidsbegränsat uppehållstillstånd dras in. Så kan dock bara ske om det i det enskilda fallet varit riktigt att ställa krav på försörjning. När förlängning eller indragning av uppehållstillstånd är aktuell skall det därför göras en försörjningsbedömning, som motsvarar den som görs vid den första ansökan. Om det är tal om rent tillfällig eller ursäktlig brist på försörjningsförmåga, kan inte förlängning nekas eller uppehålls- tillståndet dras in. För arrangerade äktenskap gäller de åldersgränser som ovan angetts för makar och sambor överhuvudtaget. hade tidigare en regel som innebar att minst en av parterna skulle vara för att ett äktenskap som grundade sig på avtal ingånget av andra än makarna skulle godtas. Regeln visade sig vara mycket svår att tillämpa eftersom det var svårt att konstatera att ett äktenskap hade ingåtts mot den i boende personens vilja. Det innebar att uppehållstillstånd gavs, även om utlänningsmyndigheterna misstänkte att så var fallet. Därför gäller , som för andra förhållanden, ett ålderskrav eller med visshet om att det är enligt den i boendes vilja. Avsikten med den regeln är just att skydda unga människor från att bli tvångsgifta. När den fria viljan utreds skall samtliga tillgängliga uppgifter läggas till grund för bedömningen. För att få fram faktiska förhållanden kan vikt läggas vid uttalanden från andra än parterna själva. Även om det är oklart om förhållandet bygger på den i boendes egen vilja kan sådana särskilda personliga förhållanden anses föreligga att uppehållstillstånd ges, exempelvis om parterna levt tillsammans. En förutsättning för uppehållstillstånd för partner är att makarna eller samborna bor tillsammans. I samband med ansökan om förlängning av uppehållstillståndet har utlänningsmyndigheterna möjlighet att under- söka om förutsättningarna för uppehållstillstånd för make, maka eller sambo fortfarande föreligger. I samband härmed skall båda parterna skriftligen vid straffansvar intyga att de fortfarande sammanbor i gemensam bostad. Finns det anledning anta att det är fråga om ett skenförhållande, kan utlänningsmyndigheterna i detta sammanhang besluta om samlivskontroll. Detta innebär att polisen gör ett oanmält besök i den gemensamma bostaden. Om förhållandet upphör, finns det möjlighet att återkalla uppehållstillståndet eller avslå en begäran om förlängning av detsamma. Detta gäller dock bara i de fall sökanden haft uppehållstillstånd i än . Ett uppehållstillstånd som har erhållits genom svek kan dock alltid återkallas. Vid överväganden om förlängning av uppehållstillstånd skall beaktas omständigheter som t.ex. utlänningens anknytning till det danska samhället, varvid längden av uppehållet särskilt beaktas, om utvisning kommer att innebära särskilda svårigheter för utlänningen, utlänningens ålder, hälsotillstånd, personliga och familjemässiga anknytningar till personer bosatta i , risken för att lida skada i hemlandet, utlänningens bristande eller ringa anknytning till hemlandet, huruvida våld förekommit i förhållandet, m.m. Uppehållstillstånd som meddelas på grund av anknytning till make, maka eller sambo tidsbegränsas upp till . Uppehållstillstånden löper med i taget. kan myndigheterna återkalla tillståndet eller avslå en begäran om förlängning av uppehållstillståndet på grund av att förutsättningarna för uppehållstillståndet upphört. ansökte ungefär 12 200 personer om asyl i och drygt 5 000 ansökningar bifölls. beviljades ungefär 12 500 familjeåterföreningar. Av dessa var ca 6 300 make, maka eller sambo, av vilka i sin tur två tredjedelar var partner till en dansk eller annan nordisk medborgare. Därutöver var ca 3 500 minderåriga barn som kom från annat land och ca 2 500 barn som fötts i . Av de föräldrar som beviljades familjeåterförening, ca 240 st, var ca 170 förälder till en dansk eller annan nordisk medborgare. I ca 1 500 fall avslogs ansökan om familjeåterförening för make, maka eller sambo, i 700 fall för minderåriga barn och i 500 fall för föräldrar. Som familjemedlem räknas maken eller makan till en i bosatt person samt ett ogift barn vars vårdnadshavare är en i bosatt person. Om den person som är bosatt i är ett minderårigt barn, är hans eller hennes vårdnadshavare familjemedlem. Personer som fortlöpande lever i gemensamt hushåll under äktenskapsliknande förhållanden jämställs med makar. En förutsättning för detta är att de har bott tillsammans , utom om de har ett gemensamt barn. Förhållandet skall alltså vara etablerat. Det är inte tillräckligt att parterna besökt varandra i varandras hemländer. Tidsbegränsat uppehållstillstånd kan beviljas om parterna inte levt tillsammans men kan lägga fram en trovärdig utredning om att de har ett fast förhållande under äktenskapsliknande former. Uppehållstillstånd beviljas familjemedlem till en i bosatt utlänning som har fått uppehållstillstånd på grund av flyktingskap eller behov av skydd eller till en i bosatt person som är finsk medborgare eller medborgare i annat nordiskt land. En förutsättning är att det inte finns några på allmän ordning eller säkerhet grundade eller andra vägande skäl som talar emot beviljandet av uppehållstillstånd. Beviljande av uppehållstillstånd avgörs med beaktande av alla omständigheter i ärendet. Vid helhetsbedömningen skall också beaktas möjligheten för den person som redan lagligen är bosatt i att återvända till sitt hemland eller till ett tredje land för att där återförena sig med familjen, om familjebanden i sin helhet kan anses vara koncentrerade dit. Uppehållstillstånd kan beviljas familjemedlem till annan utlänning med uppehållstillstånd av permanent karaktär eller permanent uppehållstillstånd. Utöver de förutsättningar som nämnts i förra stycket krävs att försörjningen är tryggad.