sou · GQB3108d4 · 2003-01-01 00:00:00 — Sammanfattningsvis konstaterades dock att informationsutbytet och arrangemangen kring dessa båda annex hade varit till nytta för det svenska flygvapnet, främst genom projektofficerarnas medverkan att ordna goda kontakter med kvalificerade tekniker inom amerikanska myndigheter och industrier, och därigenom gjort de svenska besöken mera givande. Det faktiska utbytet för svensk del ansågs vara starkt beroende av sekretessreglerna med tanke på att det rörde sig om avancerad teknik och våra frågor var kvalificerade. Därmed kunde sekretessen inte alltid medge fullständiga svar på alla frågor som svenskarna ställde. FMV:F bedömde dock att utbytet var så bra att annexverksamheten borde fortsätta.45 fanns ambitioner om att skapa ett nytt annex inom flygplansteknologi. Det initiala svenska förslaget an- sågs dock av amerikanerna som alltför brett och man inkom med ett motförslag. Annexet var tänkt att omfatta utbyte av avancerade luftburna vapensystem på taktisk attack, jakt och spaning, flygplanssystem, inklusive flygplansteknologi. beslöt regeringen, efter yttrande från ÖB, att FMV fick tillstånd att upprätta detta nya annexsamarbete inom flygplanstek- nologi. beslöt regeringen även att godkänna en, av amerikanska myndigheter föreslagen, revidering av annexet rörande attackrobotvapen för flygplan. Förändringarna gav utrymme för ett 44Promemoria av överstelöjtnant . , Planeringen, , , , , annex 8202 och 8204: erfarenheter HP24/, doss. 30, UD:s Arkiv. Samverkan med andra länder SOU 2002:108 vidgat informationsutbytet beträffande taktiska attackflygplan- vapen.46 inriktades det militärtekniska samarbetet med på flygsidan alltmer på det framtida svenska stridsflygplanssystemet JAS Gripen och under- tecknades ett övergripande annex rörande utbyte av information mellan FMV och det amerikanska flygvapnet. konstaterades i en översikt från FMV:F att verksamheten inom Viggenannexet, vilket varit det största på flygsidan, hade legat på en relativt låg nivå , på grund av den allt större fokuseringen på det nya JAS-systemet. FMV hade dock ambitioner att aktivera annexet i syfte att möjliggöra diskussion av frågor specifika för Viggensystemet, frågor som inte rymdes inom övriga flygannex och i den händelse allvarliga fel på behövde diskuteras. Ett problem i detta annex som på amerikansk sida delades mellan och var att den senare hade för vana att byta sina projektofficerare vilket ur svensk synvinkel förhindrade kontinuitet. På området flygplansteknologi, ett annex som undertecknades , skedde ett omfattande utbyte av dokumentation och information rörande kompositmaterial, olika räddnings- och styrsystem. Besök fanns planerade för åren 1984 1985 som bl.a. var tänkta att innehålla diskussioner om motmedel samt räddnings-, spanings- och styrsystem. Även inom andra flygannex löpte samarbetet enligt uppgjorda planer och flera besök var planerade under det närmaste året.47 inleddes även förhandlingar på ameri- kanskt initiativ om ett annex inom området flygbasskydd (). beslutade regeringen att överens- kommelsen kunde ingås med den amerikanska myndigheten och uppdrog åt FMV att underteckna avtalet. gav regeringen tillstånd till FMV att också underteckna ett avtal om teknologi för konventionella flygburna vapen ().48 gav regeringen även 46Skrivelse från Kirtley till Tullsson, emottaget , dnr. H 400XX:8 F, , Fst/Sek2, Serie F2:1, , 1977, vol. 44; Fö till FMV, , Utbyte av teknisk information med förenta stater, dnr. H 8/78, HP24/, doss. 36, ; samt Fö till FMV, , Undertecknande av projektavtal, dnr. H 151/77, HP24/, doss. 47Promemoria från , Militärtekniskt samarbete , samt två bilagor, , FSYST H A915:282/84, . 48 Skrivelse från Flygattachékontoret i till C FMV:F, , FSYST H A915:3378; Skrivelse från FMV till Regeringen, , FSYST H A915:6674/87; och Samverkan med andra länder tillstånd till flygsidan på FMV att underteckna ett samarbetsavtal på telekrigföringsområdet.49 Under det och det första efterkrigsdecenniet var viktigaste partner på det militärtekniska området. övertogs denna roll successivt av som snart blev den helt dominerande partnern. förblev dock en av viktigaste samarbetspartner även framgent och speciellt då beträffande infor- mationsutbytet på flygsidan och den sidan. träffades en överenskommelse mellan i syfte att underlätta utbyte av upp- finningar och viss teknisk information för försvarsändamål.50 Av- talet, som var tänkt att fungera likt ett ramavtal motsvarande det svensk-amerikanska , avsåg därmed väsentligen rättig- hetsskyddet av uppfinningar och/eller teknisk information av mili- tär art till vilken förelåg äganderätt eller annan rättighet. pågick vissa informella överläggningar mellan företrädare för Försvarsdepartementet och Försvarets civilförvaltning på den svenska sidan och företrädare för på den brittiska sidan, för att få till stånd tillämp- ningsföreskrifter till nämnda överenskommelse. Arbetet slutfördes emellertid inte.51 inkom en skrivelse till Försvarsdepartementet från den brittiska marinattachén, i vilken framfördes förslag om att Regeringsbeslut, Samarbetsavtal med Förenta Stater avseende tekniskt informationsutbyte, , dnr. H 116/87, FSYST H A915:101/88, . 49Regeringsbeslut, Samarbetsavtal med Förenta Stater avseende tekniskt informationsutbyte, , dnr. H 133/88, FSYST H A915:8509/88, . 50Avtalets formella titel lyder som följer: Överenskommelse med för att underlätta utbyte av uppfinningar och viss teknisk information för försvarsändamål (Överenskommelser med främmande makter 1967, nr.15). För korrespondens rörande avtalet se t.ex. Skrivelse från till UD, , HP24 V1/Stor- , doss. I en annan promemoria konstateras att frågan om ett särskilt svensk-brittiskt avtal rörande sekretesskydd för militära infor- mationer och militär materiel har varit under diskussion , då rätts- avdelningschefen i Försvarsdepartementet jämte några experter besökte det brittiska flygministeriet. Ärendet har därefter dragits i långbänk av engelsmännen, men återkom de med ett första förslag till avtal. Promemoria av , , ibid. 51Promemoria från Rättschefen, , samt två bilagor, , , Fst/Sek2, Serie F2:4, , 1977, vol. Samverkan med andra länder överläggningar skulle inledas angående ett mellan och rörande skyddet av hemligstämplade försvars- relaterade spörsmål som avhandlades mellan länderna. En sådan överenskommelse bedömdes som en naturlig fortsättning till avtal och ansågs närmast vara en kodifiering av den praxis i fråga om sekretesskydd som fanns avseende utbyte av militärteknisk information länderna emellan.52 Överbefälhavaren och FMV hade i sina yttranden uttalat sig positivt till en överenskommelse av detta slag och lämnat vissa synpunkter på själva utformningen och uppdelning av texten.53 Informella överläggningar mellan svenska och brittiska represen- tanter ägde sedan rum i och redan från början stod det klart för båda parter att det fanns olikheter beträffande de båda ländernas organisationsformer och beslutsfunktioner på regerings- och myndighetsnivåer. Från svensk sida ville man, liksom i avtalet med , dela upp textinnehållet i en huvudöverenskommelse mellan regeringarna och en tillämp- ningsöverenskommelse mellan behöriga myndigheter. Från brittisk sida uttrycktes förståelse för den svenska inställningen, men man ville dock undersöka närmare de formella möjligheterna att göra på detta sätt. Vidare kunde konstateras att det utkast till avtal som britterna överlämnade till svenska företrädare i stort sett innehöll de frågor som var av betydelse för den svenska sidan. Efter en längre diskussion om föreskrifter och förfaringssätt rörande be- handling av såväl öppna som sekretesskyddade handlingar, materiel och annan information av militärteknisk natur, kunde parterna slå fast att det inte fanns några svårigheter att enas om en gemensam text och man kom överens om att granska textförslagen ytterligare på ömse sidor.54 Överenskommelsen med om ömsesidigt skydd av hemliga uppgifter för försvarsändamål god- kändes slutligen av den den 10 november 1978.55 52Skrivelse från Palmer till C/FKE, , HP24 V1/, doss. 53Promemoria från Rättschefen, , samt två bilagor, , , Fst/Sek2, Serie F2:4, , 1977, vol. 55Protokoll vid regeringssammanträde, , "Överenskommelsen med Storbritan- nien och om ömsesidigt skydd av hemliga uppgifter för försvarsändamål, HP24 V1/, doss. Kopior av överenskommelsens olika delar finns bifogat i ibid. Det övergripande ramavtalet benämndes Överenskommelse mellan och och om säkerhetsskydd i samband med utbyte av sekretessbelagd försvarsinformation, dock ej om kärnvapen och var på den svenska sidan undertecknat av utrikesminister . Samverkan med andra länder Det samarbete på det militärtekniska området som hädanefter utvecklade sig mellan båda länderna skulle huvudsakligen fokusera på två saker: flygmateriel och beväpning till och senare JAS Gripen, samt marin utrustning främst förknippat med ubåtsjakt. Beträffande det första området uppkom snart tanken på att inrätta ett informationsutbyte rörande det brittiska robotsystemet Sky Flash, med den svenska beteckningen Robot 71, vilken ursprung- ligen var tänkt som beväpning på jaktversionen av JA 37 . hade FMV erhållit tillstånd av regeringen att delge hemliga uppgifter rörande Viggensystemet till de brittiska företag som tillverkade Sky Flash och detta i syfte att underlätta integrationsarbetet mellan Robot 71 och det svenska Viggenflyg- planet. I kölvattnet av det sekretessavtal som undertecknats året innan beviljades FMV slutligen av regeringen, , efter samråd med chefen för flygvapnet och yttrande av ÖB, att underteckna ett projektavtal om utbyte av information mellan länderna rörande Sky Flash. Två avtal, ett rörande själva vapen- systemet och tillhörande utrustning, samt ett angående kvalitets- garantier, undertecknades formellt 1980.56 I samband med utvecklingen av det svenska JAS-systemet tecknades flera avtal med beträffande militärtek- niskt informationsutbyte. Regeringen uppdrog till FMV att teckna ett avtal med det brittiska försvarsdeparte- mentets Procurement Executive (Controller of Aircraft) för att skydda pågående samarbete mellan och det brittiska företaget avseende utveckling av flygplansradar- system, samt för att skydda samarbetet mellan Saab-Scanias flyg- division och British Aerospace avseende utveckling av vinge för med benämningen Tilläggsöverenskommelse mellan Överbefälhavaren för försvarsmakt och Security Directorate (Procurement Executive) i i Förenade och , representerat av direktören för Security Procurement Executive, om säkerhetsskyddsåtgärder nödvändiga för att skydda sekretessbelagd försvarsinformation, dock ej om kärnvapen skrevs på den svenska sidan under av . Till den sistnämnda överenskommelsen fanns även en bilaga som närmare berörde den säkerhetsskyddsklausul som fanns inskriven i uppgörelsen. 56 Beslut av chefen för de , Memorandum of Under- standing beträffande SKY FLASH (RB 71) ,, dnr. H 112/79, HP 24 V1/Brittiska riket, doss. 6, ; och Skrivelse från till Föatt i , , LEDNING H A915:377/87, plus bilaga, . Samverkan med andra länder Avtalen trädde i kraft respektive oktober 1983.57 undertecknades en överenskommelse () mellan FMV och det brittiska försvarsdepartementet om utbyte av militärteknisk information på flygmaterielområdet. Utbytet gällde bl.a. information beträffande olika kompositmaterial, radarsystem, flygsimulatorer, helikopterteknologi, ABC-skydd, och integration av vapensystem i flygplan, dock ej utveckling av vapensystem.58 Med utgångspunkt i det pågående samarbetet rörande Robot 71 (Sky Flash) diskuterades även möjligheterna av framtida samverkan avseende en radarjaktrobot. Ett viktigt led i detta var diskussioner rörande målsökare och FMV gjorde en hemställan till regeringen om tillstånd att teckna avtal och utlämna infor- mation vad gällde den pågående svenska försöksverksamheten på området. Tillstånd av regeringen att utlämna sådan information gavs i november 1984.59 fanns därmed sex stycken projekt- avtal på flygsidan, tre om Sky Flash och tre på flygmateriel- området.60 I samband med det ökade antalet ubåtskränkningar på svenskt territorialvatten eftersträvade den svenska marinen att avhjälpa brister i den egna ubåtsjaktförmågan genom att söka hjälp i utlandet och även kontaktades med detta syfte. inleddes förhandlingar mellan länderna rörande avtal om militärtekniskt informations- utbyte på ubåtsjaktområdet. Från svensk sida var man främst intresserad av samarbete vad gällde utrustning och metoder för analys av hydroakustik (undervattensljud) i grunda vatten, mot- medel och mot-motmedel för hydroakustik, samt passiva och aktiva sonarer i olika former. Svenska företrädare önskade även att samarbetet skulle bedrivas på en högre sekretessnivå än vad 57Promemoria av , Militärtekniskt samarbete , , LEDNING H A915:2471/83; och Promemoria av , Militär- tekniskt samarbete , , LEDNING H A915:260/83, . 58Skrivelse från till , , FLYGPLAN H A915:203/84, plus bilaga Memorandum of Understanding between the Government of the of and Northern and the Government of the Kingdom of on the exchange of information on , FLYGPLAN H A915:167/84, . 59Promemoria av och , Militärtekniskt samarbete Sverige- , , LEDNING H A915:243/84; och Regeringsbeslut avseende Militärtekniskt samarbete , , dnr. H 154/84, LEDNING H A915:279/84, . 60Skrivelse från till Föatt i , , LEDNING H A915:377/87, plus bilaga, . Samverkan med andra länder britterna inledningsvis föreslagit. skrevs så ett projektavtal under rörande system för undervattensspaning, som bemyndigade FMV att lämna ut information till vederbörliga myndigheter i . Uppgifter av operativ natur fick dock inte utlämnas. Informationsutbytet fastställdes slutligen på nivån secret som den svenska sidan föredragit och omfattade områden som bl.a. olika typer av sonarsystem, minor, minsvepning, torpeder, lätta undervattensvapen och fjärrstyrda farkoster. I anslutning till undertecknandet av detta avtal besökte en svensk delegation för samtal på ubåtsjaktområdet, där man diskuterade alla aspekter av det nya avtalet, inklusive viktiga problemområden för framtida informationsutbyte.61 Det bör tilläggas att , innan avtalet rörande system för undervattensspaning under- tecknats, fanns samarbete mellan den svenska och brittiska för- svarsmakten avseende viss torpedutveckling. Information hade erhållits från det brittiska företaget rörande torpedpropulsion, s.k. pump-jet.62 Även om utbytet av militärteknisk information mellan och främst berörde flygsidan och den sidan, upprättades nya kontakter mellan de båda ländernas arméer. beslutade regeringen att FMV fick ingå avtal med rörande informationsutbyte inom strids- fordonsområdet. Liknande samarbete med andra länder fanns och området ansågs, från FMV:s sida, vara av stor bety- delse, inte bara på det tekniska planet, utan också för bedömning av hotbildsutvecklingen och därav föranledd utveckling inom vapen- och ammunitionsområdet. Utbytet med andra länder hade varit omfattade och från svensk synvinkel mycket värdefullt.63 I samband med pågående utredningar vad gällde anskaffning av en ny stridsvagn, samt renovering och modifiering av det redan 61Skrivelse från Gunnar-Bo Ericson till marinattachén i , , samt två bilagor, MSYST H A915:249/84; Skrivelse från R. Klintebo till FMV, , dnr. H 50 M 31:3, MSYST H A915:84; Promemoria av J. Wetterstrand, Projektavtal med Stor- rörande system för undervattenspaning, samt bilaga, , MSYST H A915:240/85; Skrivelse från G.G.W. Marsh till O. , , MSYST H A914:4887, samt bilaga Visit of Swedish ASW delegation to UK – 7-11 October 1985 – Official discussions, . 62Promemoria av Gunnar-Bo Ericson, FMV:Marinmateriel utlandssamarbete bå 1984/86, , MSYST H A915:1217/86, bilaga 6, . 63Promemoria av R. och , Militärtekniskt samarbete Sverige-Stor- , , LEDNING H A915:3266/89, samt bilaga; samt Regeringsbeslut om Militärtekniskt samarbete , , H 72/89, LEDNING H A915:5719 /89, . Samverkan med andra länder befintliga stridsfordonsbeståndet, hade behov uppstått för att skaffa fram information också från brittiska företag och myn- digheter. Detta behov av information ansågs sträcka sig långt in och ett utbyte med skulle underlättas i det fall det fanns ett utbytesavtal mellan FMV och dess brittiska motsvarighet. Förslaget diskuterades med brittiska företrädare och FMV begärde om tillstånd att inleda förhandlingar med sin brittiska motpart i avsikt att ingå ett avtal om informationsutbyte inom stridsfordonsområdet. Ett sådant avtal beviljades snart av regeringen och överenskommelsen kunde undertecknas i slutet av augusti 1989.64 intensifierades det svensk-norska militärtek- niska samarbetet i och med att den amerikanska vapenhjälpen till upphörde. träffade den svenska och den norska regeringen en överenskommelse (SÖ 1969:4) angående visst utbyte av militära informationer och materiel. Överenskom- melsen, som hade karaktär av ett ramavtal, syftade till att underlätta utveckling, produktion och anskaffning av krigsmateriel, bland annat genom ömsesidiga och gemensamma inköp. påföljande år undertecknades Särskild svensk-norsk överenskommelse om utbyte av militära informationer och mate- riel vari stadgades att utbyte av informationer och materiel mellan respektive myndigheter i de båda länderna endast fick äga rum områdesvis (projektvis, motsvarande annex). Vederbörande myn- dighet skulle representeras av en projektledare genom vilken all korrespondens rörande respektive projekt skulle äga rum (jfr avtal med ).65 Under de samtal och förhandlingar som ledde fram till överenskommelsen uttryckte norrmännen viss irritation över det komplicerade svenska regelverket kring anskaffningsfrågor. Därutöver kommenterades den bristande svenska viljan att agera smidigt och att sällan visat en politisk uttalad samarbets- vilja på området.66 Förhandlingarna kunde dock föras i hamn och som ett komplement till överenskommelsen utfärdade överbefäl- havaren samma månad föreskrifter vari fyra myndigheter, efter 65Överenskommelsen undertecknades av cheferna för respektive lands försvarsstab. 66Försvarsattachérapport från , , H81:05, FMV, . Samverkan med andra länder medgivande i varje särskilt fall, fick teckna projektavtal; , , , samt . Förslag till projektavtal skulle via överbefälhavaren underställas försvarsministern för prövning.67 Det svensk-norska samarbetet bedömdes uppenbarligen av inblandade aktörer som känsligt. När IB-frågan blev aktuell i följdes utvecklingen med intresse i . försvarsattaché i konstaterade: Man har från flera håll betonat nödvändigheten av att svenska myndigheter nu måste stödja statsadvokat aktion mot FIB- journalisterna. I motsatt fall är man rädd för att fältet blir fritt för fortsatta avslöjanden av det svenska underrättelseväsendet, ett förhållande som då kan påverka den samverkan som äger rum med andra nationer, t.ex. i form av gemensam materiel utveckling, projektavtal m m.68 IB-affären verkar dock inte ha påverkat samarbetet de båda länderna emellan väsentligt. Ett halvt decennium senare hade sam- arbetet ytterligare utvecklats69 och /77 omfattade det 13 projektavtal och ytterligare tio s.k. kontaktområden för utbyte av militära informationer. Bland de viktigare projekten kan nämnas samarbete angående pansar- och pansarvärnsvapen, ammu- nition, bandvagnar, sjörobotar, kustartilleri, torpeder, patrullbåtar och underhåll av flygmateriel. Det militärtekniska samarbetet, som var speciellt omfattande på arméområdet, ansågs vara till stor fördel för emedan det gjorde de svenska utvecklingsansträng- ningarna billigare. Därutöver fick härigenom tillgång till en viss del av Natos vapenutveckling.70 reviderades den undertecknade Särskild svensk- norsk överenskommelse om utbyte av militära informationer och materiel. Ändringarna medförde främst att reglerna kring hand- havandet av sekretessbelagd information blev mer precisa. I sam- band med den reviderade överenskommelsens undertecknande utfärdade ÖB nya föreskrifter.71 67Föreskrifter med anledning av överenskommelse mellan rörande utbyte av militära informationer m.m. , , HP 24 VI/, . 68Försvarsattachérapport från , , H901:298 FMV, . 69Ett avtal mellan försvarsmaterielmyndigheterna tecknades 1975. Dessa godkändes av respektive lands regeringar. Promemoria, Svenskt-norskt samarbete på försvarsmateriel- området, , HP 24 VI/, . 70Promemoria, försvarspolitik och det militära samarbetet mellan och , , HP 10 An, . 71"Överenskommelse – ", , HP 24 VI/, Samverkan med andra länder tillsattes en svensk-norsk arbetsgrupp för att undersöka möjligheterna till effektivare samarbete inom försvarsmaterielområdet. Arbetsgruppens förslag till avtal kritise- rades av en folkrättsexpert vid som anförde att det på regeringsnivå, vid , endast fanns samarbets- avtal på försvarsmaterielområdet med och . Samarbetet med dessa länder var inte särskilt kontroversiellt emedan de båda länderna var neutrala. Folkrättsexperten menade emellertid att upphöjandet av samarbetet [med ] till en manifestation på regeringsnivå leder till att det nu utarbetade avtalet får bedömas komma i en alldeles särskild kategori. [] Det rör sig här icke om ett inköpsavtal av den amerikanska typen, utan om ett samarbetsavtal i dess egentliga mening mellan två regeringar. Avtalet torde sålunda, enligt min mening, sträcka sig utöver våra tidigare avtalsarrangemang med paktanslutna stater på detta område. Avtalet liknar till sin konsistens relativt långtgående avtal med resp. – dock att skillnaden är uppenbar. I detta fall gäller sam- arbetet icke ett annat neutralt land utan en till NATO ansluten stat. folkrättssakkunnige menade vidare att anskaffning av försvarsmateriel i fredstid i och för sig inte föll under några folkrättsliga neutralitetsregler. Däremot ansåg han att det i de neutralitetspolitiska lämplighetsfaktorerna fanns element av trovärdighetstyp och av psykologisk natur. Med andra ord var han av åsikten att fredstida arrangemang på försvars- materielområdet, särskilt avtalsbindningar på regeringsnivå, skulle kunna komma att få neutralitetsmässiga implikationer.72 slöts avtal mellan och rege- ringar om samarbete inom försvarsmaterielområdet. Avtalet har, så vitt utredningen erfarit, inte offentliggjorts tidigare. Samarbetet skulle ske inom ramen för de båda ländernas säkerhetspolitiska ställningstaganden och avsåg såväl studier och forskning inom det militärtekniska området som utveckling, projektering, tillverkning, anskaffning, kontroll, översyn och underhåll av materiel till för- svaret. Avtalets syfte uppgavs vara att uppnå ekonomiska, tekniska och industriella fördelar för båda länderna.73 Ytterligare ett syfte var att inom ramen för samarbetet uppnå balans i fråga om värdet 72Promemoria, Svenskt-norskt samarbete på försvarsmaterielområdet, , HP 24 VI/, . Se även Promemoria, Svenskt-norskt försvarsmaterielsamarbete, , HP 24 VI/, . 73Samarbetet avsåg i första hand sådana områden där länderna hade likartade militärtekniska, geografiska och klimatologiska förhållanden. Samverkan med andra länder av materiel och tjänster, överförande av forskning samt utbyte av teknologiskt och marknadsmässigt kunnande. I enlighet med avtalet upprättades därför en kommission med representanter från de båda länderna. Kommissionen skulle lämna information till de båda ländernas regeringar beträffande balansen i samarbetet och ange inriktningen på kommande års arbete. Kommissionen bestod av tio ledamöter, fem från vardera landet. Ledamöterna representerade Försvars-, Utrikes-, Handels-, och Industrideparte- mentet.74 Kommissionen var verksam även senare hälft. undertecknade de svenska och norska utrikes- ministrarna ett handlingsprogram avseende inriktning av det fort- satta samarbetet inom försvarsmaterielområdet. Syftet med detta avtal var att via gemensamma analyser och värderingar av de grund- läggande krav och målsättningar som ställdes på försvarsmaterielen stimulera arbetet med gemensamma utvecklingsprojekt. Det militärtekniska samarbetet med intensifierades således och fanns totalt 13 pro- jektavtal och 17 kontaktområden.75