sou · GQB329d4 · 2003-01-01 00:00:00 — I det följande redogörs kort för några områden som är av betydelse för såväl de äldres situation i samhället som för äldrepolitiken. Åldersstrukturen för befolkning har förändrats betydligt . Såväl antalet som andelen äldre har ökat. var av befolkningen och . uppgick antalet personer till cirka 1,5 miljoner, vilket motsvarar av befolkningen. Antalet personer uppgick till cirka 430 000 personer vilket motsvarar av befolk- ningen. Enligt senaste befolkningsprog- nos kommer antalet personer i gruppen att vara relativt för att därefter sakta börja öka. väntas ökningen bli betydande. närmaste tio åren kommer antalet personer som är att öka med . Därefter kommer ökningen att bli be- tydligt kraftigare. kommer enligt prognosen att ha drygt 2 miljoner invånare , vilket utgör av befolkningen. kommer även antalet äldre att ha ökat och uppgå till knappt 525 000 personer eller av befolkningen. Omfattande förändringar av befolkningens åldersstruktur får effekter på de flesta områden inom samhällslivet: familj och sociala relationer, arbetsmarknad och näringsliv, sparande och kapitalbild- ning, pensioner samt service, vård och omsorg etc. Dessa effekter innebär bl.a. att andra krav kommer att ställas på samhället. Sam- tidigt är det viktigt att samhället tar till vara den resurs som de äldre utgör. De äldre utgör ingen homogen grupp. Gruppen omfattar drygt två generationer, där varje generation är präglad av sina levnadsvillkor, hur samhället sett ut under olika tidsperioder och med individuella förväntningar på åldrandet. De individuella skillnaderna som finns i alla åldersgrupper är mycket större mellan olika grupper äldre än vad som är fallet i övriga åldersgrupper. 2016 kommer en stor grupp av personer födda att gå i ålderspension. De äldsta ålderspensio- närerna kommer att vara födda . Ålder är den enskilda faktor som visat sig ha störst betydelse för behovet av omsorg och vård. Förutom ålder så har andra faktorer som civilstånd, om en person är ensamboende eller sammanboende samt hälsa och funktionsförmåga betydelse. Befolkningsstruktur och befolkningsutveckling varierar mycket mellan olika kommuner i landet. Demokrati- och inflytandefrågor samt informationsteknologi Många äldre är aktiva i det politiska livet. I beslutande församlingar är dock pensionärerna underrepresenterade i förhållande till sin an- del av befolkningen. I slutbetänkande (SOU 1997:170) re- dovisas behov av att utveckla enskildas och anhörigas ställning inom service, vård och omsorg. Utredningen anför också att sam- hällets äldreomsorg måste utveckla ett mycket mer individuellt för- hållningssätt där individen sätts i centrum och de äldre inte be- handlas som ett kollektiv. Ett område som utvecklats mycket kraftigt under de senaste 10 15 åren är informationsteknologin. De äldre har haft be- gränsade möjligheter att tillgodogöra sig informationsteknologin. De äldre har som grupp betraktat haft en mer gynnsam ekonomisk utveckling än gruppen förvärvsarbetande. Den främsta orsaken till detta är det ökande antalet ATP-pensionärer. Spridningen inom pensionärsgruppen är emellertid betydande och enskilda pensionärer har därför haft en väsentligt sämre utveckling än genomsnittet. har beslutat om det framtida pensionssystemet (prop. 1997/98:151, bet. 1997/98:SfU:13, rskr. 1997/98:315) vilket kommer att påverka pensionerna för i första hand personer födda och . Arbete, fritid och kultur har andelen äldre förvärvsarbetande minskat kraf- tigt. var av männen och av kvinnorna i ålders- gruppen yrkesverksamma. förvärvsarbetade av männen och av kvinnorna året innan de fyllde . De allra flesta lämnar alltså arbetslivet . Det finns flera or- saker till den ökande förtida avgången från arbetslivet. Exempel kan vara påverkan från omgivningen att lämna sin anställning för att yngre skall kunna få arbete eller behålla det arbete de har, brist på arbete, att man tycker att man gjort sitt och vill utnyttja de möjligheter som finns att sluta eller utslitning genom ett alltför påfrestande arbete. De flesta äldre är aktiva högt upp i åldrarna och utbildar sig, deltar i föreningslivet och reser. Den äldre befolkningen, framför allt de äldre kvinnorna, bär upp en stor del av kulturlivet. Den förväntade medellivslängden för en nyfödd flicka var och för en nyfödd pojke . Till skillnad från tidigare ökar nu männens medellivslängd snabbare än kvinnornas. En stor majoritet av de äldre har god hälsa och många be- håller den högt upp i åldrarna. Resultatet av Statistiska Central- byråns undersökningar av levnadsförhållanden () visar att det förväntade antalet levnadsår med svår ohälsa minskat något för både män och kvinnor . Dock har det skett en minskning av antalet levnadsår med full hälsa. Den ökade medellivslängden har inneburit fler lev- nadsår med lätt ohälsa. Folkhälsorapporten (1997:18) visar genomgående på stora skillnader i hälsa mellan olika socioekono- miska grupper. Detta gäller såväl i fråga om olika faktorer avseende ohälsa, som för hälsa, sjuklighet och dödlighet. Dessa skillnader finns från spädbarnsåldern till sena ålderdomen. Hjärt- och kärlsjukdomar, psykiska sjukdomar och demenssjuk- domar är de vanligaste sjukdomarna bland äldre. Syn- och hörsel- problem samt inskränkningar i rörligheten blir också vanligare med stigande ålder. Närstående och sociala relationer kring äldre har stärkts . var relativt sett färre äldre gifta och betydligt fler i befolkningen förblev ogifta. har betydligt fler äldre än tidigare barn och syskon som är i livet. Av de nyblivna pensio- närerna har 15 minst en av föräldrarna kvar i livet. Den ökade medellivslängden medför att tre-, fyr- och t.o.m. femgenerationsfamiljer blir allt vanligare. De nya generationerna ålderspensionärer kommer också att delvis få ett annorlunda familjenätverk till följd av de nya familjemönstren med ett ökat antal livspartners. Infödda svenskar bor vanligen inte så långt från sin uppväxtort. Detsamma gäller de äldre. De flesta äldre bor kvar på den ort där de bodde vid pensioneringen. Äldre flyttar relativt sällan och de flesta flyttningar sker inom kommunen. Folk- och bostadsräkningen visar att de äldres boende- förhållanden inte längre i något väsentligt avseende avviker från befolkningens i stort. Mycket få var trångbodda och saknade dusch eller bad. Det förekommer dock att boendestan- darden är bristfällig i andra avseenden t.ex. beträffande tillgänglig- heten inom bostaden och i närmiljön. Av de äldre bodde en fjärdedel en eller flera trappor upp i sitt hus utan hiss och åtta av tio kunde inte nå sin bostad med rullstol utan hjälp. Faktorer som har stor betydelse för äldres möjligheter att bo kvar i den egna bosta- den är t.ex. utformning av badrummet, möjlighet att använda tvätt- stugan och förekomst av trappsteg för att nå hissen. Tillgång till bostäder som är bra och äldrevänliga vad gäller standard och tillgänglighet är en förutsättning för att kvarboende- principen skall kunna fungera. Kvarboendeprincipen innebär att den äldre skall kunna välja att bo kvar i sin bostad så länge han eller hon vill även vid omfattande behov av vård och omsorg. Den för- bättrade bostadsstandarden för äldre är en viktig förklaring till att av de äldre bor i ordinärt boende. har tillgången till offentlig och kommersiell service förändrats väsentligt. Lokala affärer har ersatts av stormarknader belägna utanför centrumkärnan, Försäkrings- kassan har centraliserat sina kontor, bankkontor har lagts ned och delvis ersatts av telefonbanker, antalet postkontor och apotek har minskat osv. Dessa förändringar påverkar inte de äldre så mycket så länge de är rörliga och har tillgång till bil eller allmänna kommu- nikationer. Om rörelseförmågan eller andra funktioner försämras kan emellertid de äldres möjligheter att ta del av olika typer av service komma att påverkas till följd av dessa förändringar. För äldre är frågan om tillgänglighet i vid bemärkelse mycket viktig. Det gäller såväl fysisk tillgänglighet till byggnader, lokaler och allmänna kommunikationer, som tillgänglighet till information och dokumentation av olika slag. För de äldre är det också ange- läget att deras förutsättningar beaktas när miljöer och verksamheter utformas. Som exempel kan nämnas trafikmiljöer samt ljus- och ljudarrangemang i offentliga och kommersiella miljöer. Service, vård och omsorg Undersökningar visar att de flesta äldre vill bo kvar i sitt eget hem . Kvarboendeprincipen har varit ledstjärnan för samhällets service, vård och omsorg under . Andelen äldre med hemtjänst har minskat under de senaste de- cennierna, medan de som får hjälp erhåller hjälp i större omfatt- ning. Andelen äldre som bor i särskilda boendeformer har inte förändrats . m.fl. har dock redovisat att behoven av vård och omsorg ökat hos de boende i samband med Ädelreformen och omstrukture- ringen av landstingens hälso- och sjukvård. Personer tar i anspråk av lands- tingens totala sjukvårdsresurser. visar att av alla kvinnors vårddagar på sjukhus avsåg kvinnor och avsåg kvinnor . För männen var mot- svarande andel 54 respektive . I ett delbetänkande, Behov och resurser i vården (SOU 1996:163), från Kommittén om hälso- och sjukvårdens finansiering och organisation (HSU 2000) redovisas analyser och bedömningar av de krav på resurser som framför allt den demografiska utveck- lingen i kombination med medicinteknisk utveckling kan komma att ställa på hälso- och sjukvården, inklusive äldreomsorgen, fram . En parlamentarisk beredning tillkallas med uppgift att skapa förut- sättningar för en långsiktig utveckling av äldrepolitiken. Bered- ningens analyser och förslag skall utformas utifrån förhållanden i samhället som berör äldres situation och de därpå närmast följande åren. Utgångspunkterna för arbetet skall vara de förändrade krav som ställs på samhället när såväl antalet som andelen äldre i befolkningen ökar, de insatser som samhället kan vidta för att underlätta för de äldre att leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin förutsättningarna för människor i att åldras i trygghet och med bibehållet oberoende, samhällets insatser för att främja att äldre bemöts med respekt, möjligheterna för äldre att få tillgång till god vård och omsorg. Beredningen skall i sitt arbete utgå ifrån ett genderperspektiv, dvs. i tillämpliga delar belysa skillnader mellan mäns och kvinnors förut- sättningar och villkor. Vidare skall beredningen beakta det ökande antalet äldre med utländsk bakgrund och de konsekvenser detta kan medföra. Det är angeläget att beredningen särskilt beaktar behov av åt- gärder som innebär att äldres resurser i form av erfarenheter, kompetens och kunskaper i högre utsträckning tas till vara inom olika samhällssektorer. Frågor som rör service, vård och omsorg är angelägna att belysa. Dessa områden har dock behandlats av ett flertal utredningar . Beredningen bör därför ge stort utrymme åt att belysa andra frågeställningar av betydelse för äldre personers villkor i samhället. Beredningens förslag skall bidra till måluppfyllelsen med av- seende på de av fastställda nationella målen för äldrepolitiken. Om så erfordras skall beredningen föreslå nya mål. Viktiga områden som bör beaktas i beredningens arbete är bl.a. äldres inflytande och delaktighet i beslutsprocesser, tillgänglighet i samhället för äldre med funktionshinder, utveckling av IT-hjälpmedel för äldre i hemmiljö samt inom vård och kvalitet inom vård och omsorg, anhörigas roll i vård och omsorg, sociala kontakter och umgänge över generationsgränser, äldres delaktighet i arbetslivet och möjlighet att fortsätta ett aktivt yrkesliv efter uppnådd pensionsålder, äldres möjligheter att delta i eller ta del av kulturlivet. Äldreberedningens arbete bör bedrivas på ett sådant sätt att det ger influenser till en bredare diskussion i hela samhället om äldre- politikens roll, möjligheter och begränsningar. FN:s äldreår 1999, som har huvudtemat Ett samhälle för alla åldrar, innebär ytter- ligare en möjlighet att uppmärksamma äldrefrågor i ett brett perspektiv, såväl nationellt som internationellt. Beredningen kan bidra med såväl kunskap och information om äldre och äldres lev- nadsvillkor som ta till vara kunskap och erfarenheter som erhålls under FN:s äldreår. , som tillsatts av regeringen, (protokoll nr 59 vid regeringssammanträdet , S97/8951/H) har i uppdrag att initiera, samordna och följa aktiviteter i samband med deltagande i FN:s äldreår. Beredningen skall under arbetets gång ha löpande kontakter med . Samråd skall också ske med Socialtjänstutred- ningen (S1997:16), Boende- och avgiftsutredningen (S1997:18), Delegationen för uppföljning av riktlinjer för prioriteringar inom hälso- och sjukvården (S1997:20), Utredningen om vård i livets slutskede (S1997:23) samt andra kommittéer, vars uppdrag berör äldrepolitiken. Beredningens arbete skall bedrivas utåtriktat och i nära kontakt med myndigheter, kommuner, landsting, pensionärsorganisationer, anhörigorganisationer samt övriga intressenter. Beredningen bör pröva och förankra sina analyser och förslag vid seminarier, offent- liga utfrågningar och liknande. Beredningen bör i sitt arbete ta till vara material som tagits fram av statliga utredningar, myndigheter, , och andra intressenter. Det står beredningen fritt att knyta till sig referensgrupper. Beredningen får avge delbetänkanden eller på annat sätt ta initiativ för att föra frågor vidare äldreberedningens arbete pågår. Beredningen skall redovisa resultatet av sitt arbete till regeringen . För beredningens arbete gäller regeringens direktiv till samtliga kommittéer och särskilda utredare om redovisning av regional- politiska konsekvenser (dir. 1992:50), om prövning av offentliga åtaganden (dir. 1994:23), om redovisning av jämställdhetspolitiska konsekvenser (dir. 1994:124) och om redovisning av konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet (dir. 1996:49). Förslagen skall vara kostnadsneutrala såväl för den statliga sek- torn som för den samlade offentliga sektorn. Om beredningens förslag innebär behov av författningsreglering eller författningsändringar skall förslag till sådana redovisas. Sammansättning av SENIOR 2005 Äldrepolitik för framtiden , biskop, fr.o.m. 1998-12-22 Förordnade fr.o.m. 1999-02-11 om inte annat anges: (), f.d. kommunalråd (), professor, (), riksdagsledamot, fr.o.m. 2000-07-01 (), leg.läkare, geriatriker, fr.o.m. 2001-10-01 (), professor, (), ordförande i (), riksdagsledamot, (), riksdagsledamot (), universitetsadjunkt/doktorand (), riksdagsledamot, (), riksdagsledamot (), f.d. riksdagsledamot (), riksdagsledamot (), kommunalråd, fr.o.m. 2001-06-15 (), riksdagsledamot, (), riksdagsledamot (), politisk sekreterare (), riksdagsledamot de (), riksdagsledamot, fr.o.m. 2001-12-01 (), riksdagsledamot (), riksdagsledamot (), riksdagsledamot, fr.o.m. 2000-10-01 Förordnade fr.o.m. 1999-05-20 om inte annat sägs: , programansvarig, fr.o.m. 1999-08-01 , förbundskonsulent , departementssekreterare, , departementssekreterare , departementssekreterare, , förbundsledamot , avdelningsdirektör, , ombudsman , utredare, , sekreterare, fr.o.m. 2001-12-01 , utredare, fr.o.m. 2000-07-01 , departementssekreterare, fr.o.m. 2001-12-01 , departementssekreterare, fr.o.m. 2000-08-21 , departementssekreterare, , expert, fr.o.m. 1999-10-18 , sekreterare fr.o.m. 1999-08-01, huvudsekreterare, fr.o.m. 2000-10-24 , sekreterare, fr.o.m. 2001-12-01 Per , sekreterare, fr.o.m. 1999-05-17 , huvudsekreterare, fr.o.m. 1999-03-15, , sekreterare, fr.o.m. 2000-06-01 , kanslisekreterare, fr.o.m. 1999-06-01