sou · GQB387d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Nyssnämnda befattningshavare upptäckte också, troligen i sam- band med att säkerhetsavdelningen flyttade från Riddarga- tan till Garnisonen på i , i ett säkerhets- skåp tre eller fyra lådor med något hundratal register- kort, huvudsakligen . De yngsta kan ha varit . Korten upptog namn mest på ut- ländska medborgare. Men där fanns också kort med namn på svenskar, exempelvis sådana som besökt . De inne- höll även vad befattningshavaren uppfattade som hänvisning till 130KU 004-110-83, skrivelse från CBÖ 29.4.1983 jämte bilagd rapport 24.11.1975, Ö IV, vol., 131SK 12/81, HK-arkiv Befattningshavaren frågade arkivarien hur korten ham- nat i avdelningens arkiv. Arkivarien (som är avliden) för- klarade att materialet inte var något att spara, varför registerkorten tuggades. Vilka register som de nu nämnda samlingarna med registerkort ursprungligen hämtats från är nu omöjligt att fastslå. Som tidigare nämnts förde inrikesavdelningen fram ett register över utländska och svenska medborgare som bedömdes som säkerhets- risker, varefter man började bygga upp ett nytt register. Mycket tyder på att den omgång registerkort som sist påträffades utgjorde (en del av) det register som fördes fram . Och de regis- terkort, som först påträffades i innerskåpet till ett säkerhetsskåp, kan mycket väl ha varit hämtade ur det påbörjade registret. Detta register kan inför av Fst/Säk ha gallrats på kort med uppgifter som enbart gällde en persons politis- ka åsikt, något som ju enligt order skulle ha skett redan före års- skiftet 1969/70. En uppgift som lämnats till kommissionen öppnar emellertid en annan möjlighet. En tidigare befattningshavare vid Fst/Säk har nämligen berättat att det kort efter IB-avslöjandet vå- ren 1973 levererades en pappkartong med IB-handlingar till Fst/Säk. Kartongen placerades i ett skåp där den fanns kvar ännu . Det kan därför inte uteslutas att korten i innerskåpet utgjor- de (en del av) IB:s register. Det i föregående avsnitt nämnda arbetsdiariet, som enligt en uppgift skall ha omfattat ca 10 000 kort , fördes över från kortlådor till en s.k. mangel, dvs. en maskinellt driven trumma med fack. Inom bearbetningsdetaljen vid Säk 1 inleddes omkring en mer systematisk uppföljning av opinionspåverkan berörande krigsmakten. Närmast ansvarig för verksamheten var sedermera majoren . bröts denna uppgift ut ur bearbet- ningsdetaljen och fördes till en ny enhet, analysdetaljen, med som chef.133 Analysdetaljen torde ursprungligen ha sorterat under chefen för 1 men kom senare att lyda direkt under avdelnings- chefen. Dess uppgift var att analysera försvarsfientlig verksamhet 132PM från chefen /Säk 2 , ingiven i avskrift till kommissionen av 133Skrivelse från Wallroth 6.11.1968, serie Ö IV H, vol 123, från svenska medborgares och organisationers sida med tonvikt på vad som skedde vid förbanden. Analysen av angreppsmetoderna syftade främst till att man skulle kunna förbereda truppbefälet på vad som kunde inträffa och anvisa lämpliga motåtgärder. Analysen kunde också bilda underlag för bedömning av lämplig information och övervägande av förändringar i syfte att undanröja missnöje.134 Man intresserade sig bl.a. för pacifister och andra som i föredrag eller artiklar gjort försvarsnegativa uttalanden, miljövänner som pläderat för att försvarsanslagen skulle användas till andra ändamål och värnpliktiga som misstänktes sabotera utbildningen genom att initiera maskningsaktioner, massjukskrivningar och demonstratio- ner. Bland organisationerna var det de vänsterextrema som tilldrog sig den största uppmärksamheten men man intresserade sig även för nazistiska rörelser och EAP liksom för fredsrörelserna. Man an- såg sig kunna konstatera ett samband mellan en stor förekomst av vänsterextremister vid vissa förband och utbildningssabotage lik- som uppsåtlig skadegörelse på materiel och vapenstölder. Inhämtningen skedde främst genom studium av öppet material, såsom tidningar och flygblad.135 Ett sätt att få tillgång till sådant material var att man hyrde två postboxar under fingerade namn. I dessa namn skickade man intresseanmälningar jämte en penning- summa till vänster- och högerextremistiska organisationer, vilka sedan ställde sitt material till detaljens förfogande.136 Man anlitade även betrodda personer på olika orter, vilka sände in uppgifter ur lokalpressen.137 Böcker inhandlades i vänsterorganisationernas boklådor. Säkerhetsofficerare vid förband och staber rapporterade om försvarsfientlig verksamhet bland värnpliktiga, ofta med ett flygblad vidfogat rapporten. Även om det inte uttryckligen fram- gick vilken organisation som stod bakom flygbladet, kunde analys- detaljen ofta med ledning av innehållet ge besked härom. 134JO:s ämbetsberättelse 1973 s. 43 ff. om Föreningens besök i (Sovjetkon- takt nr 4/79) och om SKU:s 32. kongress (Kommunistisk revy nr 2-3/79), PM 21.1.1980 och , Ö IV, vol. 136Omsider avslöjades vem som stod bakom prenumerationerna och någon tidning skall ha annonserat: Gör som Försvarsstabens säkerhetsavdelning - prenumerera på [tidningens namn]! 137I skrivelse till C RPS/Säk meddelade chefen för att en reserv- officer i uppgett att han fått besök av säkerhetschefen vid milo ÖN, som ville att han skulle bevaka bl.a. lokalpressen beträffande vänsterextremistisk aktivitet vid universi- tet genom att leverera tidningsurklipp f.v.b. Fst/Säk. Han hade fått veta att Fst/Säk från milo S fick ett rikligt flöde av informationer. Där hade man också en duktig karl på området. Informationsflödet från norra delen av landet [var däremot] ytterst magert. Reservofficeren hade tydligen åtagit sig att översända tidningsurklipp. SK 14/70, Ett fåtal personer i civila befattningar rapporterade direkt till de- taljchefen. Några av dem rapporterade från den snabbt radikalisera- de universitetsvärlden, där de utifrån egen personkännedom, stu- dentkataloger och spontant lämnade uppgifter sökte kartlägga stämningar inom studentföreningar och andra grupper. En annan rapporterade från ett sjukhus och en tredje från ett krigsviktigt fö- retag.138 Däremot säger man sig inte ha bedrivit egen spaning, dock att företrädare för detaljen följde värnpliktskonferenserna . Inte heller skall detaljen ha värvat några informanter inom de övervakade organisationerna eller bland de värnpliktiga. I fall då analysdetaljen endast hade ett namn på en person som bedömdes vara av intresse, sökte man inhämta kompletterande identitetsuppgifter. Eftersom Fst/Säk:s personalkontrolldetalj skall ha vägrat att bidra med uppgifter av detta slag, vände man sig till andra myndigheter. Vid i varje fall ett tillfälle fick på begäran identifikationsuppgifter direkt från RPS/Säk i , nämligen rörande personer i år 1969.139 Det förefaller också som om en tidigare säkerhetspolis, som var anställd vid Fst/Säk, hos RPS/Säk:s sektioner för analysdetaljens räkning begärde och fick identifikationsuppgifter beträffande vänsterradikala perso- ner.140 Också en befattningshavare vid var be- hjälplig i detta hänseende. Han hade nämligen tillgång till uppgifter om de försvarskritiker som sökte vapenfri tjänst. Detaljens samarbete med RPS/Säk centralt tycks ha präglats av ömsesidig misstro, även om det förekom att analysdetaljen vidare- befordrade uppgifter dit.141 Däremot hade detaljen flera kontakter med de lokala sektionerna, särskilt de i , och . De rapporterade om incidenter vid förbanden inom sina respektive områden. Det förekom att detaljchefen kunde få uppgifter om enskilda personer från säkerhetspoliser vid samtal på tu man hand. Ett mycket omfattande arkiv upprättades vid detaljen. Det var sorterat i akter (mappar) och innehöll huvudsakligen tidningsnoti- ser men även rapporter om incidenter, flygblad m.m. rörande för- svarsfientlig verksamhet.142 Det fanns akter bl.a. om politiska orga- 138Enligt var det inte något sjukhus som hade beröring med den s.k. sjukhusaffären. 139Skrivelse , 157 H, från Fst/Säk till RPS/Säk, och PM upprättat inom RPS/Säk 27.10.1969, 3:904/4 a, löpnr 3 B, . Se vidare a.a. s. 173 140Tjänsteanteckningar , SH 191-71, och , SH 812-71, Norrköpingssektio- nen, 15:4/5 a, och skrivelse från Gävlesektionen, 5:721 b/24, löpnr 1, ar- kiv 141Se t.ex. rapport ang. SDS i , 5.11.1968, 15:222/24, löpnr 1, 142JO:s ämbetsberättelse 1973 s. 43 ff. nisationer av olika slag, även demokratiska sådana som SAP och MUF, om Förbundet och liknande sam- manslutningar, om olika fredsorganisationer och om t.ex. hyres- gäströrelsen. Ungefär hälften av materialet utgjordes av uppgifter om enskilda personer. Anledningen till att man sparade material rö- rande andra organisationer än extremistorganisationer har uppgetts vara att ledande personer i dessa rörelser ofta hade uppgifter även i andra organisationer. förde ett arbetsregister eller kartotek över personer med en kritisk inställning till försvaret. Registret skall ha omfattat ett par tusen personer, varav dock endast ungefär hälften var fullständigt identifierade. Registerkorten hänvisade till akter med kronologiskt gjorda anteckningar om observationer. Övrig personal vid detaljen (fyra personer) torde inte ha känt till förekomsten av registret men avdelningschefen var informerad om detta. fick RPS/Säk kännedom om detta register.143 Det är att notera att ana- lysdetaljens register inte omnämns i protokollet från sammanträdet med anledning av personalkontrollkungörelsens tillkomst i novem- ber 1969. Det förekom att förbandschefer kontaktade analysdetaljen i syf- te att få uppgifter om värnpliktiga. Analysdetaljen skall emellertid endast undantagsvis ha lämnat ut sådana uppgifter.144 Detta skedde bl.a. till företrädare för och då på uttrycklig order från avdel- ningschefen. I övrigt lämnade analysdetaljen muntligt uppgifter till IB om stämningar, organisationer och incidenter. Detaljen rapporterade via avdelningschefen till chefen för sek- tion 2 och chefen för försvarsstaben. Avslöjandet av Fst/Säk:s närvaro vid värnpliktskonfe- rens (se nedan) fick återverkningar för analysdetaljens verksamhet. har uppgett att han efter konferensen av expedi- tionsofficeren beordrades att förstöra allt personanknutet material inklusive registret. Även om han inte själv ombesörjde förstöring- en, torde en sådan ha genomförts. Han uppsöktes också av 143Till förfrågan om identifikationsuppgifter rörande ledamöter av bifogade kopior av befintliga registerkort; skrivelse , 157 H, 3:904/4a, löpnr 3, . Se vidare a.a. s. 173. Den i not 137 nämnde reservofficeren hade uppgett bl.a. följande. Inom den militära säk/und-verksamheten har man bedrivit och bedriver en allt intensivare registrering på person och företeelser i samhället. Denna registrering är abso- lut omöjlig att komma åt och få närmare insyn i. Det finns inga bestämmelser på vad i dessa register får finnas och inte finnas. [Reservofficeren] hyste stora betänkligheter beträffande dessa register., 26.2.1970, SK 14/70, 144Enligt skall han till en förbandschef ha uppgett namnet på en nyin- ryckt som, sedan han vägrats vapenfri tjänst, skrivit till och hotat att häm- nas. Synnergren som upprört frågade honom vad han höll på med. Då Synnergren fick besked härom, tyckte han att det var hemskt. Verksamheten vid detaljen avtog och förflyttades från försvarsstaben.145 Att analysdetaljens uppgifter och metoder för inhämtning snä- vades in framgår av ett utkast till instruktion för detaljen från hös- ten 1973. Däri angavs följande. Detaljen skall inhämta och bearbeta uppgifter angående för- svarsfientlig verksamhet som riktar sig mot krigsmakten. Detal- jen skall kartlägga verksamhetens omfattning, dess mål, medel och metoder. Detaljen skall främst följa den undergrävande verksamheten inom krigsmakten. Bearbetningen skall resultera i förslag till åtgärder mot försvarsfientlig verksamhet inom krigsmakten, främst i form av råd och anvisningar till förbands- chefer (motsvarande) hur försvarsfientliga aktioner skall mötas. Följande underlag skall utnyttjas vid bearbetningen: a)Till ÖB (/Säk ) inkomna rapporter. b)Tidningar, programblad och annat öppet material. Detaljchefen äger att hos militära myndigheter inhämta kompletterande uppgifter aktualiserade av ovan nämnt under- lag. I övrigt får inhämtning av uppgifter ske först efter AC medgivande.146 Under den nye chefen koncentrerades detaljens arbete till extre- mistiska organisationer på vänster- och högerkanten som kunde betraktas som hot mot säkerheten. Och detta oavsett om de var in- riktade mot försvaret eller inte. Främst var det KFML(r) som stod i blickfånget. Man samlade inte på namn eller andra personuppgif- ter. Men självfallet innehöll materialet sådan information om det ledande skiktet i organisationerna. Till grund för arbetet låg allt- jämt huvudsakligen öppet material som organisationernas stadgar, tidningar och andra trycksaker. Förbanden rapporterade i mycket begränsad omfattning via milostabernas säkerhetsavdelningar. Samarbetet med RPS/Säk förbättrades väsentligt. Då och då, tid- vis , träffades företrädare för analysdetaljen och RPS/ 145Så sent som inhämtade dock uppgifter från RPS/Säk i anledning av en vid Lv 3 upphittad handling Direktiv till soldatklubbarna inför värnpliktskonferensen bl.a. rö- rande personer, PM 31.5.1974, 15, 4/6a, löpnr 9, 146Arb Fst/Säk 1973-09- (utkast), Material till FöU 1973:25, H-handlingar, ar- Säk:s kontrasubversionsrotel och utbytte erfarenheter om extre- mistorganisationerna och ledande personer inom dessa som full- gjorde värnplikt. Några handlingar överlämnades inte. Säkerhetspo- fortsatte sin rapportering och även sektio- nerna i och rapporterade direkt till analysdetaljen om situationen vid förbanden inom respektive ansvarsområde. Före- trädare för analysdetaljen och RPS/Säk i besökte regel- bundet säkerhetspolisens regionala sektioner och informerade om hur extremistorganisationerna arbetade. Även gallring innehöll klipparkivet en stor mängd handlingar. Den nye detaljchefen fann att mycket av detta material saknade intresse för försvaret och lät därför eller 1975 rensa bland handlingarna. Denna gallring avsåg material om bl.a. VPK, och Svenska Freds- och . Det har uppgetts att det sedan inte fanns något ordnat arkiv vid detaljen. Inte heller skall något nytt register ha upprättats. Materialet bearbetades och sammanställdes i kvartalsrapporter och i årsredovisningar, senare endast i årsredovisningar. Dessa in- nehöll redogörelser över aktuella grupper och deras aktiviteter. Analysdetaljen upphörde som en självständig enhet och dess uppgifter lades på en av aktualitetsdetaljerna inom Säk 1.147 På regeringens uppdrag anordnar ÖB en kon- för de värnpliktiga för att bereda dem tillfälle att framföra förslag och behandla frågor rörande försvaret. De första värn- pliktskonferenserna hölls i och i . konferens ägde rum i . Till konferensen hade valts 171 ombud för de värnpliktiga som full- gjorde grundutbildning. Konferensen följdes av inbjudna företräda- re för bl.a. pressen och ett antal befattningshavare vid militära äm- 147I Arbetsordning för Fst/Säk, fred, upplaga, anges att aktualitetsdetalj 2 utför in- hämtning och bearbetning av underrättelser om subversiv verksamhet inom försvarsmakten och översiktliga studier av sådana organisationer som utan att verka inom försvarsmakten ändå kan väntas påverka försvarsmakten i subversiva syften, , H 804, F I, vol. 148Detta avsnitt bygger i huvudsak på : i i SOU 2002:95. betsverk och staber hade kommenderats att som experter stå till konferensens förfogande. Försvarsstabschefen hade gett order om att Fst/Säk skulle vara representerad vid konferensen och hade kommen- derats dit bl.a. för att uppmärksamma om det förekom propaganda eller agerande av subversiv karaktär. På begäran av Fst/Säk avdelade RPS/Säk två poliser för att biträda vid övervakningen. Sådant biträde hade lämnats även vid de två föregående konferenserna. De båda polismännen var specialiserade på sådana extrema organisatio- ner som sysslade med subversiv verksamhet. RPS/Säk:s ledning hade uppfattat att Fst/Säk önskade få hjälp med att identifiera kän- da orosstiftare. har för kommissionen uppgett att hans uppdrag var diffust men att han skulle kontrollera negativa stämningar. De båda sä- kerhetspoliserna deltog för att identifiera olika personer, något som var av intresse även för . En av poliserna var entusiastisk över att få tillfälle att identifiera personer som han spanat på . Av de båda polismän som övervakade konferensen har den ene för kommissionen uppgett att hans uppgift var att identifiera ledande personer inom KFML(r), som bildade hemliga celler inom det militära. Motsvarande uppgift hade han haft vid värn- pliktskonferens. Inom försvaret oroade man sig för att dessa per- soner skulle initiera strejker vid förbanden. Den andre säkerhetspo- lisen har för kommissionen uppgett att han skulle bistå med att identifiera vilka som var kommunister av olika schatteringar, troligen i syfte att få reda på vilka förband som var mer röda än andra. Det står således klart att ett syfte med säkerhetsmännens närvaro var att identifiera vänsterextremister bland delegaterna. och polismännen följde konferensen och chefen för /Säk anslöt sig till dem . Det var påbjudet att varje talare skulle säga sitt namn, men detta iakttogs inte. För att bättre kunna hålla ordning på vad som före- kom gjorde en planskiss i tre exemplar över konferenslokalen utvisande delegaternas placering. Han försåg polismännen med var- sin planskiss och behöll en själv. På dessa gjorde säkerhetsmännen markeringar med vissa överenskomna tecken. Några värnpliktiga deltagare vid konferensen observerade att säkerhetsmännen förde anteckningar om, såsom de uppfattade det, vissa ombuds partitill- hörighet. Säkerhetsmännens närvaro vid konferensen avslöjades och det gjordes gällande att de sysslat med åsiktsregistrering. Då JO besökte konferensen delgavs han vad som före- kommit. Han beslöt att verkställa en utredning i saken. Inom ramen för utredningen inspekterade JO Fst/Säk. Det inträffade väckte stor uppmärksamhet i pressen. Från flera håll riktades kritik mot såväl RPS/Säk som Fst/Säk med beskyll- ningar om politisk åsiktsregistrering. I fick försvarsmi- nister besvara frågor om åsiktsregistrering inom försvaret. fann det olämpligt att säkerhetspersonal varit närvarande vid en sammankomst av facklig karaktär. Han förne- kade att det fördes något åsiktsregister inom krigsmakten. Någon order om att representanter för försvarsstaben skulle anteckna del- tagarnas politiska åsikter hade inte utgått och dessa representanter hade bestämt förnekat att de varit där för att syssla med detta. Konferensen var ju offentlig. Allt vad som sades togs upp på band, och i debatterna deklarerade de flesta öppet sin politiska uppfatt- ning. Någon åsiktsregistrering genom närvarande poliser och under konspiratoriska former behövdes därför inte. Om sådan registre- ring verkligen förekommit, var det enligt fullständigt meningslöst.149 JO meddelade sitt beslut . I beslutet be- handlades även vissa andra frågor rörande säkerhetstjänsterna, som JO efter anmälan eller eljest funnit anledning att utreda. JO fann inte påståendena om åsiktsregistrering berättigade. De hade ut- tryckligen bestritts från militärt håll. Men han riktade ändå kritik mot säkerhetsmännens närvaro, eftersom denna var ägnad att hos ombuden inge misstankar om att åsiktsutbytet inte var helt fritt och därmed skapa misstroende hos de värnpliktiga mot framtida konferenser. Särskilda betänkligheter väckte det att Fst/Säk tagit hjälp av polisen. JO ansåg även att säkerhetsmännen agerat klum- pigt. Inför JO uppgav de tre säkerhetsmännen att de efter avslöjan- det förstört sina planskisser med därå gjorda anteckningar. Två re- konstruktioner hade emellertid getts in till JO. Denne konstaterade att förstörandet av skisserna varit ägnat att framkalla misstankar om att dessa upptagit anteckningar av obehörigt slag, men att ut- redningen inte gett honom anledning att anta att de förstörda skis- serna upptagit annat än vad rekonstruktionerna utvisat. Kommissionen har genom sin utredning kunnat komplettera och modifiera bilden av vad som inträffade och bakgrunden till detta. Som inledningsvis konstaterats står det klart att ett syfte med säkerhetsmännens närvaro var att identifiera vänsterextremister bland delegaterna. Detta talar starkt för att de symboler de ritade på planskisserna hade bäring på ombudens politiska uppfattningar, i den mån dessa framkom genom deras anföranden eller på annat sätt. De till JO ingivna rekonstruktionerna av planskisserna ger inte några säkra besked om vilka noteringar som säkerhetsmännen verk- ligen gjort. Mot att rekonstruktionerna skulle ge en sanningsenlig bild av originalen talar bl.a. den omständigheten att en av säker- hetspoliserna, tvärt emot vad han uppgav vid JO:s utredning, inför kommissionen vidgått att han inte förstörde sin planskiss. Efter återkomsten till skall han ha visat den för sina chefer, vilka inte gjort några invändningar. Oavsett vad polismännen må ha antecknat på planskisserna, om- fattades dessa noteringar inte av det s.k. förbudet mot åsiktsregi- strering i 2 § personalkontrollkungörelsen. Detta förbud tog ju sik- te endast på vad som fick föras in i RPS/Säk:s register. Till följd av avslöjandet torde polismännens övervakning av värnpliktskonfe- rensen inte ha lett till någon anteckning i detta register. Frågan om den praxis som RPS/Säk tillämpade i fråga om regi- strering av medlemmar i och (r) överensstämde med den nämnda bestämmelsen, en fråga som också var föremål för JO:s prövning, har behandlats i kap. 7. Däremot har för kommissionen uppgett att han i sitt regis- ter antecknade den ledamot av värnpliktsrådet som uppmärksam- mat konferensen på säkerhetsmännens närvaro. Inför JO hävdade företrädarna för försvarsstaben att det inte förekom någon person- registrering vid staben. Eftersom en omfattande förstöring av regis- ter skett vid Fst/Säk och må uppgifterna i formell mening ha varit korrekta. Likafullt var de i hög grad missvisande. Det finns anledning att anta att försvarssta- ben hade lämnat felaktiga uppgifter även till försvarsministern inför dennes svar på riksdagsfrågor rörande åsiktsregistrering inom för- svaret. I det tidigare nämnda protokollet från sammanträdet med anledning av personalkontrollkungörelsens tillkomst an- gavs beträffande Säk 2 bl.a. följande. c) Säk II De handlingar, som i personalkontrollhänseende kommer in från Rps/Säk diarieförs i löpande nummerordning. SOU 2002:87 Militär säkerhetstjänst skrivelser med förslag till åtgärd, som ett resultat av Rps/Säk uppgifter, diarieförs i särskild förteckning med löpande num- mer. För att kunna följa upp vad som sagts om en viss person, skall särskild personförteckning föras, för att vid förnyad PK kunna få fram Fst utgående skrivelser till myndigheter samt för eventuell fortsatt korrespondens med Rps/Säk, t.ex. i besvärs- mål. Sedan Fst förslag till myndigheten gällande beslutsfattning i visst ärende avgivits, skall de från Rps/Säk erhållna handlingarna återställas till styrelsen. Myndighetens beslut med ledning av Fst förslag meddelas Rps/Säk av Fst/Säk. De handlingar, som berör viss person och som enbart gäller viss uttalad politisk åsikt eller tillhörighet till viss organisation, skall utgallras och återställas till Rps/Säk. Det under VK II upprättade s.k. beredskapsregistret, som grundar sig på uppgifter som erhållits från Rps enligt tidigare gällande bestämmelser rörande värnpliktig personal skall upphöra. De uppgifter, som enligt nu gällande personalkontrollkungö- relse utlämnas med hänsyn till 9 § samt de uppgifter som tidiga- re utlämnats och som enligt nu gällande bestämmelser får ut- lämnas, skall vid beredskapstillstånd och krig personvis kunna framtagas. hanterade Fst/Säk personalkontrollen på i stort sett samma sätt som . gjorde RPS/Säk i genomsnitt ca 130 000 slagningar i sitt register för försvarets räk- ning.