sou · GQB3121d5 · 2003-01-01 00:00:00 — Av stadgan framgår även att det ankom på föräldrarna att bestäm- ma om de ville att skolplikten skulle fullgöras i enskild skola eller i hemmet, att den som önskade inrätta enskild skola inte fick vägras tillstånd om angivna förutsättningar var uppfyllda samt att den lokala skolmyndigheten som hade inseende över enskilda skolor utan bidrag från det allmänna inte fick ge undervisningsföreskrifter eller annat som stred emot stiftarens bestämda föreskrift. 1.3Utredningar och ställningstaganden om fristående skolor 1949 gjordes en utredning (SOU 1949:55) om privata skolor för yrkesutbildning i syfte att lagstifta inom området. Utredningen omfattade sådana privata skolor som tagit till uppgift att utbilda arbetskraft för den allmänna marknaden och som upptar avgift av eleverna. Med privat skola menades i detta fall en skola som varken åtnjöt statsunderstöd eller stod under inspektion av statlig myndighet. Antal skolor uppskattades uppgå till cirka 160 skolor med minst 13 000 elever. Därutöver fanns även skolor för målning, musik och dans. De äldsta av dessa privata skolor grundades . Utredningen kom fram till, efter en genomgång av de olika sko- lorna, att det fanns vissa olägenheter med skolorna som brister i lärarnas kompetens, brister i lokaler och utrustning, otillfreds- ställande eller helt obefintliga kursplaner, svårigheter att bedöma värdet av de betyg som skolorna utfärdade, dryga studiekostnader- na för eleverna samt en konflikt mellan det privata vinstintresset och elevernas berättigade krav på fullgod valuta för inbetalda avgifter. Utredningen föreslog bl.a. att överstyrelsen för yrkesutbildning skulle vara registreringsmyndighet och tillsynsmyndighet för samt- liga privata skolor för yrkesutbildning. Som tillsynsmyndighet skulle det ankomma på myndigheten att granska och godkänna undervisningsplaner, godkänna lärare, fastställa betygsformulär samt inspektera skolorna. Dessa skolor regleras i förordningen (2000:521) om statligt stöd till kompletterande utbildningar. skolberedning diskuterade i sitt betänkande Grund- skolan de enskilda skolorna. Sammanfattningsvis framhåller skol- beredningen att man torde därför få komplettera hittillsvarande villkor för att få driva enskild skola med krav på att skolan i fråga om undervis- ningens art, omfattning och allmänna inriktning liksom i fråga om lärarnas reella kompetens skall väsentligen motsvara . Dessa formuleringar kan jämföras med nuvarande reglering i 9 kap 2 § skollagen en fristående skola, vars utbildning ger kunskaper och färdigheter som till art och nivå väsentligen svarar mot de kunskaper och färdig- heter som , särskolan respektive specialskolan skall för- medla, skall godkännas, om 1. skolan även i övrigt svarar mot de all- männa mål och den värdegrund som gäller för utbildning inom det offentliga skolväsendet I propositionen 1962:54 om föreslogs att de lokala skol- styrelserna skulle godkänna enskilda skolor. Regeringen beslutade om statsbidrag som kunde beviljas efter särskild prövning efter det att skolan (praxis ) dokumenterat sin egenart. Hållningen till statsbidrag var restrik- tiv men det fanns en positiv inställning till statsbidrag till Waldorf- skolor. Trots den restriktiva hållningen till statsbidrag går behovet av att ta tillvara olika pedagogiska inriktningar och sätt att undervisa i enskilda skolor som en röd tråd i olika offentliga uttalanden . I propositionen 1962:54 s. 365 uttalar departements- chefen att de krav man ställer på arbetet i en enskild skola får inte i författningar- na ges en så statisk utformning eller tillämpas så snävt att det i realitet- en blir omöjligt att driva sådan verksamhet. Jag vill därjämte under- stryka skolberedningens (skolberedning) uttalande, att det med hänsyn till den pedagogiska utvecklingen är angeläget att det all- männa visar förståelse för och tillmötesgående mot dem som obundna av en konventionell pedagogisk uppfattning vill leta sig fram på andra vägar för att nå det mål man ställer för en god skola, oavsett arbetet bedrivs inom eller utom det allmänna skolväsendet Att antalet enskilda skolor var lågt framgår indirekt av bl.a. bokserie Skolsverige 1950–1975, del 6, Rullande reform, 1989, där det i sakregistret varken finns enskild skola eller privat skola. Detta speglar det förhållande som tion, 1985, uppmärksammat i en artikel om non-state sector in Education in Europe att uppfattades som ett undantag i eftersom det endast fanns en knappt synlig icke-statlig sektor inom utbildningsväsendet. ansåg dock regeringen att det var nöd- vändigt att frågan rörande enskilda skolor fick en mer samlad behand- ing. En kommitté föreslogs som skulle behandla två huvudfrågor. Den ena rörde samhällets grundläggande syn på skolor med annan huvudman än stat och kommun och den andra gällde i vilken ut- sträckning samhället skulle ge ekonomiskt stöd till enskilda skolor och hur detta stöd i så fall borde utformas. Kommittén angående skolor med enskild huvudman () arbetade mellan åren 1979–1983. Detta arbete resulte- rade i två delbetänkanden, ett om enskild undervisning, dvs. under- visning som anordnas av föräldrar för egna barn (Ds U1980:3), ett om fristående skolor för skolpliktiga elever (1981:34) och ett slutbetänkande om fristående skolor för inte längre skolpliktiga elever (1983:1). Kommitténs arbete har lagt grunden för den lagstiftning som finns för fristående skolor. I kommittén betonades att statsbidrag skulle kunna utgå till sko- lor vilkas verksamhet byggde på en alternativ pedagogik eller lik- nande. En fristående skola skulle enligt kommittén ha en prägel som gjorde att skolan i något avseende skiljde sig från grund- skolans. Det kunde vara en särskild pedagogisk helhetssyn eller en timplanemässigt eller kursplanemässigt annorlunda upplagd verk- samhet. Detta synsätt präglade även betänkandet om fristående skolor för inte längre skolpliktiga elever där statsbidrag föreslogs utgå till skolor som kompletterade utbildningar i gymnasieskolan genom sitt sakinnehåll eller sin pedagogik. utvärderade på regeringens uppdrag ett antal fristående grundskolor och konstaterade bl.a. att de fristående skolorna inte skiljde sig särskilt mycket från de kommunala skolor- na. Förordningen om statsbidrag till fristående skolor för skol- pliktiga elever ändrades därför till att statsbidrag skulle utgå om regeringen finner det lämpligt mot bakgrund av det allmänna intresset av att ny pedagogik och nya erfarenhetsformer prövas inom skol- väsendet. En förändring i synsättet sker i samband med styrpropositionen (1988/89:4) där idéer och förslag lades fram som syftade till att öka föräldrars och elevers valfrihet. I ansvarspropositionen (1990/91:18) slogs närhetsprincipen fast dvs. platserna i en grundskola skulle i första hand reserveras för dem som bodde i dess närhet – men om elever och föräldrar före- drog en annan skola skulle dessa önskemål så långt det är praktiskt och ekonomiskt möjligt tillgodoses. I propositionen 1991/92:95 Om valfrihet och fristående skolor utvecklades dessa tankar. Den principiella utgångspunkten var att ge största möjliga frihet för barn och föräldrar att välja skola. Denna frihet innebar, förutom möjlighet att välja skola inom det kommunala skolväsendet, att även kunna välja en fristående skola. I propositionen betonas att rätten att välja skola kan bli ett viktigt instrument för att vitalisera skolan och öka lyhördheten för elevers och föräldrars önskemål hos skolor och kommuner. En täv- lan mellan olika skolor med olika inriktning och olika ägandefor- mer kan i sin tur bidra till att höja kvaliteten inom hela skol- väsendet. förutspås i propositionen att en mer effektiv resursanvändning kan bli följden av att nya och effektivare arbets- metoder kan prövas och vinna spridning. Liknande tankar uttrycks i boken : One particular reason for continuing to have independent schools as an alternative form of school education is that they can function as a means of pressurising state comprehensive schools. I boken i Skolsverige, som utkom , presenteras 30 fristående skolor med olika profil och inriktning. Författaren menar att fått en ny folkrörelse friskolerörelsen och att de fristående skolor som finns tillkommit i tre vågor. Den första utgörs av uthärdarna de som alltid kämpat vidare oavsett hur regelverket sett ut. Den andra friskolevågen utgörs av idealisterna, de som drivs av en stark idé eller övertygelse. De startade t.ex. Waldorf- och eller etniska och konfessionella skolor. Den tredje vågen av fristående skolor utgörs av företagarna vars mål är att utveckla ett koncept som kan användas av många skolor. , Kunskapsskolan i och Pysslingen Förskolor och . skriver i en rapport (se , red. 1987 Skilda lärohus. Privat och offentlig undervisning växelverkan, alternativ, förnyelseinsatser) om vilka funktioner fristående skolor fyller i relation till det offentliga skolväsendet. Hon använder P. M. Roeders taxonomi enligt vilken privata sko- lor kan inrättas för olika syften, nämligen substitution för undervisning som inte finns tillgänglig inom det offentliga skolväsendet bevarandet av kulturell eller nationell identitet förverkligandet av en viss bestämd pedagogik ökad valfrihet för föräldrar, elever och lärare Samtliga dessa syften har , och även tidigare, varit aktuella som skäl för enskilda att starta en fristående skola och även utgjort grund för utredningar och officiella ställningstaganden om dessa skolor. Innan övertog beslut om godkännande för fristående skolor fanns i 74 fristående skolor för skolpliktiga elever enligt SOU 1992:38 samt 44 skolor med statsbidrag för inte längre skolpliktiga elever enligt SOU 1983:1. Där ingår såväl riksinternat- skolor, internationella skolor, vanliga fristående skolor som vad vi kallar skolor med kompletterande utbildningar. –2002 har bestämmelserna för bidrag till och godkännande av fristående skolor ändrats ett flertal gånger och för olika typer av fristående skolor: övertar ansvaret för godkännande av fristående grundskolor och särskolor från länsskol- nämnderna. Alla skolor får vid godkännandet ett bidrag om 13 000 per elev och år (se bud- getproposition). För särskolor utgår som tidigare statsbidrag vars storlek bestäms av regeringen. Skol- verket utövar tillsyn och kan även återkalla ett god- kännande. skall även godkänna inter- nationella grundskolor. För fristående gymnasieskolor yttrar sig läns- styrelsen för den kommun där den fristående gymnasieskolan avser att etablera sig. Därefter yttrar sig . Regeringen fattar sedan beslut om statlig tillsyn och om statsbidrag skall utgå. Alla elever skall ingå i sektorsbidraget för skolan. Kommunen, där den fristående skolan är belägen, skall lämna av genomsnittskostnaden per elev i till den fristående skolan. I stället för lägeskommunen är det hemkommunen som blir skyldig att betala bidrag för elev i en fri- stående skola. Bidraget skall beräknas per stadium. Bestämmelserna för elevavgifter skärps. Fristående gymnasieskolor som ställts under statlig tillsyn av regeringen får rätt till bidrag från elever- nas hemkommuner i stället för statsbidrag. Storleken på bidragen till den fristående skolan ändras till att vara av genomsnitts- kostnaden per årskurs i den kommunala skolan. skall fatta beslut om godkännande och rätt till bidrag både för fristående grundskolor och fristående särskolor. Hemkommunen skall lämna bidrag. Bidraget skall bestämmas med hänsyn till sko- lans åtagande och elevens behov efter samma grun- der som kommunen tillämpar vid fördelning av resurser till de egna grundskolorna. För fristående särskolor gäller att Om den fri- stående skolan inte kommer överens om annat med elevernas hemkommuner, skall dessa erlägga det belopp som regeringen beslutat. För både fristående grundskola och fristående särskola gäller att förklaring om rätt till bidrag skall dock inte lämnas, om skolans verksamhet skulle innebära påtagliga negativa följder för skol- väsendet i den kommun där skolan är belägen enligt 9 kap. 6 § och 6 a § skollagen. Utbildningen vid en fristående grundskola skall vara avgiftsfri. Detta gäller inte fristående särskolor som har rätt att ta ut en skälig elevavgift. Om den fristående tar ut avgifter eller elevavgifter eller inte erbjuder kostnadsfria skolmåltider skall rätt till bidrag inte lämnas av . skall fatta beslut om statlig tillsyn och rätt till bidrag för både fristående gymnasie- skolor och fristående gymnasiesärskolor. Bidrag skall lämnas med det belopp som rege- ringen eller den myndighet som regeringen be- stämt har föreskrivit om inte den fristående sko- lan kommer överens om annat med elevernas hem- kommuner. I förordningen (1996:1206) om fri- stående skolor preciseras beloppen för fristående gymnasieskolor per elev/år/program i en bilaga. För fristående gymnasiesärskolor gäller att om den fristående skolan inte kommer överens om annat med elevernas hemkommuner, skall dessa betala det belopp som regeringen beslutat. Förklaring om rätt till bidrag skall inte lämnas i fråga om utbildning som skulle innebära påtagliga negativa följder för skolväsendet i den kommun där skolan är belägen eller i närliggande kommuner enligt 9 kap. 8 § och 8 b § skollagen. Skolorna har rätt att ta ut en skälig elevavgift. skall fatta beslut om godkännande och rätt till bidrag till sådana fristående grundskolor och särskolor som har fått godkännande att anord- na utbildning som motsvarar förskoleklassen. Bidraget skall bestämmas med hänsyn till skolans åtagande och elevens behov efter samma grunder som kommunen tillämpar vid fördelning av resur- ser till den egna förskoleklassen. Även här gäller att förklaring om rätt till bidrag inte skall lämnas om verksamheten skulle innebära påtagliga negativa följder för skolväsendet i den kommun där skolan är belägen 2 b kap. 10 a § skollagen. skall fatta beslut om statligt stöd för kompletterande utbildningar. Om utbildningen i en fristående gymnasieskola i bidragshänseende har hänförts till ett sådant nationellt program som elevens hemkommun anordnar, skall bidraget bestämmas efter samma grunder som kommunen tillämpar vid fördelning av resurser till det programmet i de egna gymnasie- skolorna. I andra hand, om inte elevens hemkommun anordnar programmet, skall bidraget bestämmas efter samma grunder som lägeskommunen (den kommun där den fristående skolan är belägen) tillämpar vid fördelning av resurser till det program- met i lägeskommunens gymnasieskolor. I tredje hand skall elevens hemkommun betala det belopp som regeringen eller den myndighet som regeringen bestämt har föreskrivet. Rege- ringen har i förordning beslutat att skall fastställa belopp per elev och program. Utbildning i fristående särskola, fristående gym- nasiesärskola och fristående gymnasieskola skall i likhet med utbildning i fristående grundskola vara avgiftsfri. Rätten till bidrag för en fristående särskola skall ske efter samma principer som för en fristående grundskola. En bestämmelse om huvudmannens förutsätt- ningar att driva skola skrivs in i lagen som villkor för godkännande/rätt till bidrag. Bestämmelserna i 2 kap. 4 och 5 §§ skollagen om behörighet och anställningsvillkor för lärare, för- skollärare och fritidspedagoger gäller även för fri- stående skolor. Regeringen får meddela föreskrifter om undantag från dessa bestämmelser. 1.5Förr och i sammandrag Statsbidrag (vissa) Öppen för alla – ej krav Öppen för alla – villkor Godkännande – centralt och lokalt Tillsyn lokalt och centralt Tillsyn centralt och lokalt Mycket förenklat kan sägas att lagstiftningen kring fristående skolor var mer inriktad på att huvudmannen för skolan var av god vandel än över hur finansieringen skulle ske eller vilka elever som skulle kunna gå i den privata skolan. blir öppenhetskravet viktigt liksom att de ekonomiska förutsättningarna skall vara likvärdiga för skolorna oavsett huvud- man men att intresset i skollagen för huvudmannens vandel varit begränsat. 1.6Aktuella utredningar och forskningsresultat om fristående skolor I en 1995:6 från socialtjänsts Forsknings- och Utvecklingsbyrå redovisas en undersökning om föräldrasam- verkan i förskolan, trivsel i förskolan och hur huvudmannaskapet påverkar föräldrars val av barnomsorg. Sammanfattningsvis kom utredarna fram till att föräldrarnas situa- tion i förskolan inte påverkades av om det var en eller privat förskola utan snarare av vem som styrde förskolan, föräld- rar eller personal. Kommunala förskolor och Pysslingen förskolor AB (där personalen driver förskolan) liknade varandra i alla avse- enden medan föräldrakooperativen skiljde sig från de övriga. Föräldrakooperativen medverkade i förskolans skötsel och drift eftersom de var arbetsgivare och ansvariga för förskolan. I de föräldradrivna förskolorna var det föräldrarna som valde den perso- nal som skulle arbeta i förskolan vilket medförde att samstäm- migheten i pedagogiska metoder mellan föräldrar och personal blev högre i den föräldradrivna förskolan än i den kommunala och den personalledda enskilda förskolan. har genomfört en studie om samhällsekonomiska effekter av ökad valfrihet inom skolsektorn 1998. I analysen fram- hålls att välja skola är ett sätt för föräldrar att försöka påverka skolsituation för sitt barn. Att föräldrar kanske skulle vara mindre intresserade av möjligheten att välja skola om de upplevde att de hade ett stort och reellt inflytande över verksamheten i den kom- munala skola barnet placerats i enligt närhetsprincipen. Om antalet fristående skolor kommer att öka eller minska beror bl.a. på om de institutionella förhållandena som styr de fristående skolornas verksamhet kommer att vara stabila eller inte enligt slutsatserna i studien. I en redovisning av ett forskningsprojekt om offentlig skola och fristående undervisning i , och under rub- riken Skilda lärohus framförs hypotesen att själva existensen av skilda lärohus utgör en förutsättning för förändring och förnyelse (s. 153). skriver i boken – för vem? att möjligheten att starta särskilda skolor för muslimska barn har ut- löst en intensiv debatt i . Debatten har kommit att handla om integration och segregation i det svenska samhället men också om vad som menas med begreppen religion, kultur och tradition. Hon försöker i boken att göra värdekonflikter tydliga och använ- der debatten om konfessionella friskolor för att resonera kring grundläggande demokratiska värden och mänskliga rättigheter. Hon skriver att de ganska abstrakta målformuleringarna i läro- planen om allsidighet, saklighet, självständighet och kritiskt tänkan- de ibland tycks uppfattas som en sorts brist på värden, en värde- neutralitet av både lärare och elever. Om det tolkas så är det inte förvånande om människor med stark skepsis mot den sekularise- rade västvärlden söker upprätthålla miljöer med tydliga värderingar enligt (se även Krut 2/99). lämnade en redovisning till regeringen om hur fristående grundskolor tillgodoser behoven hos särskilt stödkrävande elever. I utredningen konstateras att stödet till elever i behov av särskilt stöd i huvudsak ges enligt samma principer som vid kommunala skolor. Som en fördel pekar utredningen på att de fristående skolorna är små, i genomsnitt 90 elever per skola. En nackdel är att skolan ofta inte har förutsättningar att ha egna specialister med så få elever och lärare utan blir beroende av att bygga upp kontaktnät med andra institutioner. I slutbetänkande SOU 1999:98 Likvärdiga vill- kor? redovisas uppdraget att följa och utvärdera kommunernas till- lämpning av de nya resursfördelningsreglerna för fristående grund- skolor under läsåren 1997/98 och 1998/99. Av utredningen framgår att kommunernas resursfördelnings- system varierar från kommun till kommun och dessutom inte alltid är lätta att förstå. Speciellt har lokalkostnader som uppfyller kraven på bidrag efter samma grunder varit svåra att beräkna för kom- munerna. Momsbidraget redovisas inte heller alltid separat. Infor- mationen till de fristående skolorna om hur bidragen beräknats har varit bristfällig. Utredningen föreslår vidare att begreppen insyn, skolans åtagande och efter samma grunder förtydligas för att undvika missförstånd. Trots vissa brister visar utredningen att praktiskt taget alla kom- muner och fristående skolor anser att de nya reglerna är att föredra mot tidigare regler. I slutbetänkande SOU 2001:12 Fristående gym- nasieskolor – hot eller tillgång? utreddes de ekonomiska förutsätt- ningarna för de snabbt växande fristående gymnasieskolorna. Förslag till olika bidragsmodeller togs fram vilka senare legat till grund för propositionen 2001/02:35 Fristående skolor och för riks- dagsbeslut . I en undersökning som omfattade samtliga grund- skoleelever och ett urval av föräldrar med barn i grund- skolor har föräldrar och elever i en postenkät fått ge sin syn på olika faktorer (skolämnen, pedagogiskt stöd, trygghet, trivsel, läro- medel, bemötande, förtroende, lokaler, medbestämmande, regler och skolmaten) som bedömts som viktiga för kvaliteten i sin skola. Resultaten visar att föräldrar och elever gör ganska likartade bedömningar av barnens skola och att det totala kvalitetsindexet blir relativt högt. De fristående skolorna får ett högre kvalitets- index av föräldrarna, 78 i snitt (av 100), jämfört med föräldrarna i de kommunala skolorna, där kvalitetsindex ligger på 62. Det finns en allmän tendens att äldre elever och deras föräldrar är mindre nöjda med sin skola än yngre elever och deras föräldrar. Detta gäller även för fristående skolor men i långt mindre utsträckning än för de kommunala skolorna. I en fallstudie av , universitet, av Katolska skolan i undersöktes bl.a. skolans mångkulturella miljö och skolans kristna värdegrund. Rap- porten är nr 1 i en serie för Kunskapsutveckling om den mång- kulturella skolan. Resultaten visar att skolan i årskurserna 1–9 har 300 elever från 40 olika länder i fem världsdelar. Cirka hälften av lärarna är själva invandrare med annat modersmål än svenska. Skolans kristna profil har varit ett skäl för många, men inte alla, att söka sig till . Eleverna upplever lärarna som engagerade och understryker att lärarna bryr sig mer än i andra skolor man gått i. Eleverna känner sig kulturellt accepterade och känner sig trygga. Många elever fram- håller det positiva i att det är en liten skola, att klasserna är små och att det finns hemklassrum. Andra positiva särdrag är skolans åter- kommande samtal om livsfrågor och etik, förhållningssätt till konflikter eleverna emellan samt en strävan att dra nytta av varje elevs hemkultur. Lärarna tycker dock att det är svårt att jämka samman olika föräldrakrav och upplever att skolan tar mycket av lärarnas fritid. har lämnat en redovisning till regeringen (dnr 2000:686) om vilka elever som går i fristående skolor som motsvarar och gymnasieskolan. Andelen elever med invandrarbakgrund i årskurs 9 är något högre i fri- stående skolor () än i kommunala skolor men följer i princip andelen invandrarelever () i de kommunala sko- lorna i de aktuella kommunerna. Andel högutbildade föräldrar med barn i årskurs 9 är högre i fristående skolor än i kommunala skolor. Detta förhållande gäller både svenska föräldrar och invandrar- föräldrar. har gjort en uppföljning av tidigare studier om val- frihet, val och valmöjligheter i ett likvärdighetsperspektiv. I denna studie (dnr 2000:245) har enkäter skickats till samtliga kommuner för att få en uppfattning om, inte bara hur föräldrar, lärare och rektorer ser på dessa frågor, utan även hur kommunerna ser på förutsättningar, omfattning och effekter av val i ett likvärdighets- perspektiv. Utifrån resultaten på enkäterna har fallstudier genom- förts i fem kommuner. Studien kommer att redovisas i en rapport som publiceras . har i presenterat en avhandling kallad Föräldrars val av fristående skolor. Fyra kommuner och fyra skolor studerades. Föräldrarnas ekonomiska situation och utbild- ning skiljde sig marginellt från föräldrarna i de kommunala skolor- na.