sou · GQB35d4 · 2003-01-01 00:00:00 — Bland arbetslösa var procenttalen ganska låga - i tre av grupperna och i gruppen med kortast från- varo - och det skedde endast marginella förändringar under perio- den. Om vi jämför med urvalet av friska var det ändå ungefär dubbelt så vanligt med både längre och kortare frånvaro för de arbetslösa. I gruppen med mest frånvaro fanns mellan arbetslösa (jämfört bland friska). Den generella bilden är knappast förvånande: de som var helår - sjukskrivna och nya förtidspensionärer hade betydande frånvaro. Uppgången i frånvaro var mycket kraftig. En anledning kan vara att vi studerar grupper som gradvis selekteras in i sina destinationsgrupper, och att andelarna friska minskar snabbt. För friska och arbetslösa fanns inga klara föränd- ringstendenser. Arbetslösa hade något mer sjukfrånvaro än friska, men mycket lägre än de övriga två grupperna. Totalt sett hade män och kvinnor i de olika grupperna förvånansvärt lika utveckling av frånvaron , endast med den skillnaden att kvinnor systema- tiskt hade fler i gruppen med kortast frånvaro jämfört med män, vilket överensstämmer med fynden i en annan delstudie (Vikenmark & , 2001). För att se hur olika grupper rört sig sysselsättningsmässigt , kategoriserades även individerna efter huvudsaklig inkomstkälla. Hade man mer än hälften av inkomsten från endera förvärvsarbete, arbetslöshet, sjukersättning eller pension/bidrag betraktades man tillhöra en av dessa huvudgrupper. Om ingen av inkomstkällorna kom tillhörde man en blandgrupp. Här ser vi bara på det första och , och vi studerar hur många personer (andelar) i varje grupp som tillhört någon av de fyra destinationsgrupperna (tabell 19). Av de som fanns 2000 var det en knapp tredjedel som huvudsakligen var arbetslösa , nästan hälften hade mest förvärvsarbetat, en sjundedel fick mest inkomst från pension/bidrag och tillhörde en blandgrupp och några få hade huvudsakligen varit sjukfrånvarande. hade andelen med huvudsakligen förvärvsarbete minskat till , och de med mest arbetslöshet hade ökat till . Blandgruppen hade också blivit något större än . De med mest sjukfrånvaro var fortsatt mycket få (). I början av perioden hade två tredjedelar av de förtids- pensionerade sin huvudsakliga inkomst från förvärvsarbete, var tionde var mest sjukfrånvarande och lika många hade mest fått inkomst från pension/bidrag. var huvudsakligen arbets- lösa och ytterligare några färre tillhörde blandgruppen. minskade andelen som mest förvärvsarbetade med mer än hälften (till en dryg fjärdedel), färre var också arbetslösa . Istället var det mer än hälften som huvudsakligen var sjukfrånvarande eller hade fått ersättning från pension/bidrag. Betydligt fler () tillhörde också blandgruppen. Flöde mellan huvudsakliga inkomstslag för arbetslösa, förtidspensionärer, helårssjukskrivna och friska (). * De med bortfall på inkomst ett visst år redovisas inte i tabellen, därav summerar inte procenttalen till 100. Långtidssjukskrivna var huvudsakligen förvärvsarbetande 1995 (). I övrigt var de relativt jämnt spridda i arbetslöshet och pension/bidrag (vardera ), sjukfrånvarande () och hade blandade inkomster (). Förändringen påminde om den för förtidspensionerade. De med huvudsakligen förvärvsarbete och arbetslöshet minskade drastiskt och övriga kategorier ökade. var det dock något fler (fyra av tio) som 1999 huvudsakligen förvärvsarbetade än som mest var sjukskrivna (36,). Mer än var tionde hade fått sin inkomst huvudsakligen från pension/bidrag, något färre tillhörde blandgruppen och hade mest varit arbetslösa. Friska hade störst andelar med huvudsakligen förvärvsarbete (), var tionde fick det mesta av inkomsten från pensioner/bidrag och var arbetslösa (det var lite mer än för förtidspensionerade ). Totalt tillhörde bland- gruppen eller hade varit sjukskrivna till största delen. Bland friska skedde inga större förändringar . Andelen med huvudsakligen förvärvsarbete ökade något medan andelen med mest arbetslöshet minskade . Skillnader i sjukfrånvaro bland friska Bland friska med någon sjukfrånvaroersättning visade det sig att spridningen mellan sektorer och näringsgrenar var större än mellan olika storlek på arbetsstället (figur 5). Egen- företagare hade oftare haft någon sjukfrånvaro jämfört med anställda (åtminstone , enligt figur 5). högst förekomst av sjukfrånvaro med (1995). Den lägsta frånvaron observerades för statligt anställda och för de som arbetade med finansiella verksamheter/företagstjänster (4,1997). Den generella bilden är en kraftigt avtagande sjukfrånvaro följt av en nästan lika kraftig uppgång . Detta mönster är nära nog identiskt med det som beskrivits tidi- gare (HpH, Delrapport, 2001). Egenföretagare och de från primär- näringarna (jord- och skogsbruk mm.) uppvisade dock en konti- nuerligt minskande sjukfrånvaro. Skillnader i sjukfrånvaro mellan olika näringsgrenar bland friska kanske inte förefaller som särskilt stora i absoluta termer (figur 5), men om vi i den friska gruppen jämför förekomsten av sjuk- frånvaro för anställda inom vård och omsorg med den för genom- snittet är överrisken 1995 (12,3/9,25) och 1999 (11,6/7,7). Görs jämförelsen med nivån på förekomst av sjukfrånvaro i finansiell verksamhet/företagstjänster - vilka hade minst frånvaro under alla år - var överrisken för vård och omsorg 1995 (12,3/7,1) och 1999 (11,6/5,8). Skill- naderna mellan anställningssektorer var också betydande. Privat och statligt anställda hade låg förekomst av sjukfrånvaro också i gruppen friska under de fem föregående åren, och anställda inom kommuner och landsting hade högre förekomst av frånvaro än genomsnittet bland friska - och detta trots att landstingsanställda hade högst andelar högutbildade av alla sektorer och att de inte avvek särskilt mycket vad gäller medelålder (se tabell 15). Den grupp vi här studerat (ett urval av friska) avviker i positiv mening vad gäller selektion av friska individer. Trots detta fram- träder ett tydligt mönster om var i arbetslivet frånvaroproblemen är störst (och minst). Både fynden för avvikelser från det förväntade antalet helårssjukskrivna och skillnader i sjukfrånvaro bland friska tyder på att den kommunala sektorn och vård och omsorg (i syn- nerhet) bidrar med fler fall av sjukskrivning jämfört med andra sektorer och näringsgrenar. Tendensen är att skillnader i sjuk- skrivning (minst ) mellan dessa verksamheter och andra på intet sätt minskar i omfattning (se figur 5). Utveckling av andelar med någon ersättning från sjuk- frånvaro bland de som var friska () efter senaste sektor, näringsgren och antal sysselsatta på arbetsstället. Bygg/el/gas mm Handel/tran/kom Antal anställda på arbetsstället Långtidssjukskrivna, förtidspensionärer och långtidsarbetslösa hade en delvis gemensam profil jämfört med långtidsfriska. Till de bakgrundsförhållanden som är av mest intresse för handlingsplanen hör skillnader med avseende på socioekonomiska förhållanden (utbildning och yrkesklass) och sektors- och näringsgrens- skillnader, men kanske också till viss del regionala skillnader. Låg utbildning verkar starkt öka sannolikheten att bli långtids- sjukskriven, arbetslös och förtidspensionerad. En genomsnittligt låg utbildningsnivå i en region eller kommun bidrar troligen till att vissa geografiska områden verkar ha mer problem med arbets- löshet, förtidspension och långtidssjukskrivningar än framförallt storstadsregionerna. De senare regionerna tenderar att ansamla friska och högutbildade individer, vilka rekryterats från avfolk- ningsbygder. Det är känt inom epidemiologi att de som flyttar brukar vara friskare än de som inte flyttar. Problemgrupperna hade också fler personer från vissa sektorer och näringsgrenar jämfört med urvalet av friska. sektor, övriga organisationer (främst ideell sektor) samt vård och omsorg hade betydligt fler personer än förväntat i alla problemgrupper. Utbildning, forskning och utveckling (mest från grundskole- utbildning) hade förhållandevis många helårssjukskrivna. Den senare näringsgrenen visade sig ha flest med hög utbildning. När vi tagit hänsyn till detta, framstod utbildningsbranschen också som en problembransch. Det visade sig att det var grundskoleverk- samheten som hade mycket problem med långa sjukskrivningar, och det var en motsatt tendens (få sjukskrivningar) för högskolan, forskning och utveckling. Med avseende på arbetsställets storlek fann vi mycket små skillnader mellan problemgrupper och friska. En marginell, och troligen rätt sjuk grupp, utgörs av personer som inte haft något förvärvsarbete. Dessa hamnar sällan i långtidssjukfrånvaro, men utgör en viktig rekryteringsbas till långvarig arbetslöshet och än mer till förtidspension. För två av problemgrupperna, helårssjukskrivna och nya förtidspensionärer, fanns många gemensamma drag, vilket inte var särskilt förvånande. Vi vet att långtidssjukskrivning oftast föregår för- tidspension. Här framgick också att det för individen är inkomst- mässigt bättre att vara långtidssjukskriven än förtidspensionär. Helårssjukskrivna hade minst andelar (av alla fyra grupperna) i den lägsta inkomstgruppen, och bara friska hade fler med de högsta inkomsterna. I de inledande analyserna upptäcktes att knappt tre procent av de helårssjuk-skrivna hade beviljats förtidspension, och en liknande andel var arbetslösa. Friska bestod av arbetslösa, och nya förtidspensionärer var sam- tidigt identifierade som arbetslösa. Det antyder att flödet mellan grupperna inte var så stort för den period vi studerade (1995-99). Vissa tidigare studier hade antytt att det kanske fanns en viss över- lappning mellan exempelvis långtidsarbetslöshet, längre sjuk- frånvaro och förtidspension. I dessa studier hade man dock inte haft tillgång till individuella data, utan resultaten baserades på geografiska aggregat (t.ex. Lidwall & ; , 1997). I föreliggande studie pekar fynden mot att det är vissa grupper av individer (t.ex. lågutbildade personer) som har en ökad risk för samtliga av de utfall vi studerat. Mest stöd för detta erhölls från det faktum att förtidspensionerade inte hade varit mer arbetslösa än vad friska hade varit. Långvarigt arbetslösa skilde sig en hel del (särskilt de som var arbetslösa på heltid ) från de andra grupperna, bl.a. med en hög andel utrikes födda och med en betydande del av total- inkomsten från bidrag. var det mycket små skillnader mellan helårssjuk-skrivna, förtidspensionärer och friska med avseende på arbetslöshet, och förändringarna i arbetslöshet var nära nog identiska för dessa tre grupper. På ett liknande sätt hade arbetslösa och friska inga större förändringar i ersättning av sjukfrånvaro . Arbetslösa hade endast något större andel av totalinkomsten från sjukfrånvaro jämfört med friska. Helårssjukskrivna och förtidspensionärer hade däremot en liknande utveckling av sjukfrånvaro . Behövs en särskild plan för vård och omsorg och den kommunala sektorn? Vård och omsorg har en lång tradition av kvinnlig dominans. Bland sysselsatta 1999 var det sju gånger vanligare att kvinnor arbetade inom vård och omsorg - jämfört av de sysselsatta männen (Hemström, 2001), vilket är ganska nära för- hållandet i vårt urval av friska (kvinnor och män fanns i vård och omsorg). Utvecklingen inom vård och om- sorg har troligen bidragit till de ökade könsskillnaderna i lång sjukfrånvaro . Vissa resultat antydde att det inte heller spelar någon avgörande roll om vård och omsorg utförs i privat eller offentlig regi. Oavsett sektorstillhörighet hade personal inom vård och omsorg signifikant fler helårssjukskrivna än för- väntat, och andra branscher hade färre sådana fall än förväntat. Kommunerna är mer utsatta för dessa problem eftersom de har en stor majoritet av lågutbildad personal med tyngre och mer utsatta arbetsmiljöer. Omorganiseringar och nedskärningar inom vård- området har troligen bidragit till den negativa utvecklingen inom branschen. Negativa erfarenheter av organisationsförändringar verkar ha betydelse för anställdas arbetssituation, hälsa och atti- tyder till pensionering (se m.fl., 2001). Förekomsten av deltidsarbetslöshet (tabell 6) och andra tillfälliga anställningar (t.ex. vikariat) är också högre inom den kommunala sektorn än inom andra sektorer (, 2000). Resultaten i före- liggande studie visade att männen där avviker på ett liknande sätt vad gäller långvarig sjukfrånvaro, förtidspension och arbetslöshet. Relativt sett hade män i vård och omsorg till och med något större överrepresentation bland långvarigt sjukskrivna och förtids- pensionerade än kvinnorna där. Lågutbildade kvinnor i vård och omsorg hade förvånande nog inga extra förtidspensioneringar jämfört med andra lågutbildade kvinnor. Detta kan möjligen bero på att alla lågutbildade kvinnor har hög sannolikhet att förtids- pensioneras (t.ex. jämfört med lågutbildade män och högutbildade män och kvinnor) eller att arbetsförhållanden för de stora yrkes- grupper det handlar om (undersköterskor, vårdbiträden, hem- sjukvårdare) inte är sämre än för andra stora yrken bland låg- utbildade kvinnor (affärsbiträden, industriarbetare, andra arbeten inom handel och service). En annan möjlig förklaring är att det kan finnas skillnader i andelen kvinnor med hel- och deltidsarbete i olika branscher. Om fler kvinnor inom vård och omsorg jobbar deltid (jämfört med industri och service) skulle detta kunna skydda något mot den typ av hälsorisker i arbetet (särskilt ergonomiska belastningar) som senare skulle kunna utvecklas till ohälsa och för- tidspensionering. Eftersom vård och omsorg står för en stor del av all deltidsarbetslöshet (mest kvinnor) är den senare förklaringen mer trolig än den förra (dvs. att arbetsförhållandena för lågut- bildade kvinnor inte skiljer sig mellan vård och omsorg och andra verksamheter). Om denna bild stämmer, kan det möjligen innebära ytterligare hälsoproblem för lågutbildade kvinnor inom vård och omsorg om heltidsarbeten där tvingas fram. Det leder oundvikligen till ökad exponeringstid för de belastningar vi vet ökar risken för ohälsa (särskilt i rörelseorganen) och långa sjukskrivningar. Mer rimligt, i förebyggande syfte, kan vara att införa 35 timmars arbets- vecka som heltidsnorm inom vård och omsorg, särskilt i den kom- munala sektorn som inrymmer en stor del av den tunga omsorgs- verksamheten. Det verkar rimligt att förebyggande insatser mot långa sjuk- skrivningar delvis fokuseras till de områden i arbetslivet som uppvisar mest problem (vård och omsorg samt den kommunala sektorn). Det var bara nio av knappt 300 kommuner där kommu- nernas anställda hade signifikant färre helårssjukskrivna än för- väntat. En klar majoritet av kommunerna (som arbetsgivare) hade stora problem med långa sjukskrivningar . Det är också otillfredsställande att de i arbetslivet som ska behandla och vårda sjuka framstår som sjukare än andra. Insatserna bland arbetstagare inom branschen värderas också allt sämre. En färsk utredning sammanfattar läget med att anställda inom vårdområdet har tappat i lönenivå jämfört med verkstadsindustrin (le Grand m. fl., 2001:145). Vissa gruppers utsatt- het för problem kan hänga samman med en kombination av ogynn- samma arbetsförhållanden, täta organisatoriska förändringar, osäkra anställningar, hög risk för arbetslöshet och dessutom en lönemässig eftersläpning. (1999). Psychological demands and decision latitude within health care work. Relation to health and signi- ficance. : , (doktorsavhandling). , , , Torgén M (2001). Anställdas arbetssituation, hälsa och attityder till pensionering. : , Delstudie 2.1., SOU: Handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet. (2001). Arbetslivsfakta, nr 2, . Bohrnstedt GW, Knoke D (1988). Statistics for social data analysis. Itasca, : F. E. Peacock Publishers, Inc (andra upplagan). , (2001). Folkhälsans utveckling och för- I Folkhälsorapport (s. 31-60). : Social- styrelsen. , (2000). Arbetsmiljö och arbetsrelaterade besvär . I (red.). Arbetsliv och hälsa 2000 (s. 125-152). SOU 2002:5 Bilaga 2:4 , , Bruusgaard D (1999). Marital disruption and long-term work disability. A four-year prospective study. Scan- dinavian 27:196-202. Handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet (2001). Punkter i en handlingsplan. Delrapport från utredningen för ökad hälsa i arbetslivet. SOU, Handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet, HpH (S 2000:7), Delrapport . Hemström Ö (1998). susceptibility and female emancipation. Studies on the gender difference in mortality. : (doktorsavhandling). Hemström Ö (2000). Klasskillnader i ohälsa och dödlighet. I (red.). Arbetsliv och hälsa 2000 (s. 173-194). Hemström Ö (2001). Arbetsvillkor, arbetsmiljö och hälsa. I Folk- hälsorapport (s. 273-300). Hemström Ö. Alcohol-related deaths contribute to socioeconomic differentials in mortality in . , under utgivning. le Grand C, Szulkin R, (2001). Lönestrukturens för- ändring i . I , Gähler M, (red. Välfärd och arbete i arbetslöshetens årtionde (s. 121-173). : , SOU 2001:53. Lidwall U, (2000). Sjukskrivning och för- tidspensionering under . I (red.). Arbetsliv och hälsa 2000 (s. 91-124). , Lidwall U (1997). Vilka blir långvarigt sjuka? I (red.). Risk-frisk-faktorer - sjukskrivning och rehab- litering i . : , RFV redo- visar 1997:6. , Toomingas A (2000). Åldersskillnader i arbete, arbetsmiljö och ohälsa. I (red.). Arbetsliv och hälsa 2000 (s. 195-220). , (2000). Hälsa och sjukdomar i dagens . I , (red.). Folkhälsa och sjukvård i dagens . Nationalatlas (s. 44-75). : Kart- förlaget. (1997). Klassifikation av sjukdomar och hälsoproblem 1997. Välfärd vid vägskäl. : , 2000, Delbetänkande från Komittén Välfärdsbokslut, SOU 2000:3. (1982). : Statistiska central-byrån, Meddelanden i sam- ordningsfrågor 1982:4. (1995). Standard för svensk näringsgrensindelning 1992. : , Meddelanden i samordningsfrågor 1992:6 (nytryck 1995). (1996). Svensk utbildningsnomenklatur (SUN). : , Meddelanden i samordningsfrågor 1996:1. (1998). Regionala koder enligt indelningen . : , Med- delanden i samordningsfrågor 1998:2. (2001). En longitudinell databas kring utbildning, inkomst och sysselsättning 1990-1998. : , Avdelningen för Arbets- marknads- och utbildningsstatistik, Bakgrundsfakta till Arbets- marknads- och Utbildningsstatistiken 2001:2. Upmark M (1999). Alcohol, sickness absence, and disability pension - a study in the field of disease, ill health, psychosocial factors, and medicalisation. : , , avdelningen för social- medicin. (doktorsavhandling). Upmark M, , , Bigert C (2001). Conditions during childhood and adolescence as explanations of social class differences in disability pension among young men. Scandi- navian 29:96-103. Valkonen T (1999). The widening differentials in adult mortality by socio-economic status and their causes. In Chamie J, Cliquet RL (red). Health and mortality. Issues of global concern. Proceedings of the symposium on health and mortality, , . : Population Division, Depart- ment of Economic and Social Affairs, United Nations Secretariat and Population and , . Vikenmark S, (2001). Arbetsmiljöbelastning som orsak till förtidspensionering och sjukersättning - en pseu- doprospektiv studie. : SCB, Delstudie 1.2., SOU: Handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet.