sou · GQB391d2 · 2003-01-01 00:00:00 — 4 De svenska trotskisterna Trotskismen har varken i eller utomlands nått några mer substantiella framgångar. Till skillnad från mer traditionellt marx- ist-leninistiska (eller kanske rättare maoistiska och stalinistiska) grenar på det kommunistiska trädet har trotskismen endast i några få länder uppnått ett större inflytande.512 Försök till trotskistisk or- ganisationsbildning kan i skönjas . bildades Revolutionära Socialister som en svensk sektion av Fjärde Internationalen. Det var dock först som en mera bestående organisering kom till stånd. bildade ett tiotal personer vid en interimskongress . därefter bildades i Bolsjevikgruppen med röt- ter i stadens Clartégrupp. Säkerhetspolisen, som höll ett noggrant vakande öga på all organisationsbildning i 68-vänsterns kölvatten, uppmärksammade naturligtvis även dessa grupper. Att det bland de ledande trotskisterna förekom flera personer med utländsk bakgrund, t.ex. , utgjorde också en bi- dragande orsak till säkerhetspolisens intresse. Förutom dessa två organisationer upptogs ytterligare fem trotskistis- ka organisationer på förteckning (bilaga 1 till HT 16) över organisationer som kunde bedömas företräda sam- hällsfientliga meningsinriktningar. Fria fackföreningsfolket (FFF) var, enligt historikern , en facklig oppositionsrörelse med rötter i metallstrejken 1945. fram- trädde FFF pånytt framför allt i . FFF hade vissa kopp- lingar till Revolutionär Marxister men, återigen enligt , att se organisationen som en trotskistisk täckorganisation torde vara betydligt överdrivet.513 Ytterligare en grupp som säker- 512Historikern nämner som det mest framträdande exemplet där trotskismen skördat framgångar. , : Det är något visst med en trotskist. Om den svenska trotskismens framväxt i Människan, historien och samtiden. och , 2000 s. 312. 513Östberg, : Det är något visst med en trotskist s. 310-328. hetspolisen klassificerade som trotskistisk var Förbundet kommu- nist (FK) som bildats som en utbrytning ur MLK. Organisa- tionen upplöstes /82. FK:s tidskrift överlevde dock moderorganisation för . Spänningar inom den svenska trotskismen ledde till förändring- ar inom organisationsfloran . I bilda- des en löst sammanhållen grupp med namnet Kommunistiska Ar- betsgrupperna (KAG). Kvarvarande delar av Revolutionära Marxis- ter och Bolsjevikgruppen gick motsatt väg och slog sig samman för att bilda (). KAG upplöstes efter ungefär verksamhet varvid medlem- marna torde ha gått till RMF och VPK. I bilaga 1 till HT 16 fanns även en grupp med namnet Kommunistiska Arbetsgruppen som allt- så inte är identisk med KAG. De två återstående grupperingarna på säkerhetspolisens hemliga lista 1970 var Marxistiska Arbetsgruppen i , om vilken inte mycket är känt, och Fjärde Internationalen vilken dock dels var en utkommande tidskrift, dels den sedan början av 1960- talet reorganiserade arvtagaren till grundade international. När Revolutionära Marxister (och senare RMF) bil- dades blev Fjärde Internationalen dess tidskrift. RMF fungerade också som svensk sektion av Fjärde Internationalen. bytte RMF namn till () och 1982 till (). Ytterligare en gruppering som bör tas upp i detta sammanhang är Offensiv som startade som en tidskrift 1973 och 1993 blev till . ombil- dades förbundet till parti under namnet Rättvisepartiet socialisterna. Detta kapitel behandlar säkerhetspolisens övervakning av de svenska trotskistiska organisationerna 1950-2002. Som nämnts tidigare bildades Revolutionära Socialister 1949 och anslöt sig då till den trotskistiska Fjärde Internationalen. Sina röt- ter hade Revolutionära Socialister i en utesluten fraktion av Väns- . hade i sin tur bil- dats 1940 som en avspjälkning från det alltmer nazistorienterade under ledning av en rikskonfe- rens i ombildades gruppen till parti under 514 , : Det är något visst med en trotskist s. 313-314. namnet Revolutionära ().515 Politiskt tog RSP avstånd från både socialdemokrati och stalinism. Försvarssta- ben och säkerhetspolisen kom redan från starten att intressera sig för det nya partiet och säkerhetspolisen åhörde också partiets för- sta framträdande på den 1 maj 1950.516 Partiet blev dock ingen större framgång och medlemmarna synes aldrig ha varit fler än 32.517 inkom till säkerhetspolisen från polis- kammare en avskrift av beslut avseende offentliga politiska möten för våren och sommaren. RSP hade i sin ansökan begärt tillstånd för en ambitiös mötesserie i med omnejd under perio- den . Poliskammaren ansåg sig dock endast kunna behandla maj månad för vilken mötestillstånd beviljades. Det första mötet avhölls på och övervakades av säkerhetspolisen.518 Vid ytterligare fyra annonserade möten försökte säkerhetspolisen utföra övervakning utan att kunna upp- täcka vare sig åhörare eller arrangörer. Partiets vidare öden är inte kända men 1953 torde partiet ha gått i graven. Jordmånen var inte förmånlig för ett trotskistiskt parti i och Fjärde Internationalen tycks inte heller ha haft intresse av ett sådant. Vid 1951 beslöts nämligen att dess europeiska sektioner skulle bedriva s.k. entrism och gå in i de socialdemokratiska eller Moskvakommunistiska par- tierna i stället för att bedriva egen partiverksamhet. Besluten vid kongressen 1951 kom att leda till att Fjärde Inter- nationalen splittrades.519 Av de ledande företrädarna för RSP var alla utom en redan regi- strerade som kommunister. Denne registrerades dock med verk- samhet i RSP som grund.520 Efter detta försök till trotskistisk par- tibildning skulle det dröja länge innan återigen fick organi- sationer som knöt an till Fjärde Internationalen och Trotskijs idéer. 515PM och tidningsklipp (SvD 2/5 1950) om partibildandet finns i akt 701450-7284-01. 516PM av 2/5 1950. 517Östberg, : Det är något visst med en trotskist s. 314. 518PM av 2/5 1953. 519Alexander, : International Trotskyism 1929-1985. A Documented Analysis of the Movement. , and 1991, s. 316-339. 520Registerblankett finns i akt 701450-7284-01. 4.3Trotskistiska organisationer i 16 trädde den första i en rad av hemliga tjänstefö- reskrifter i kraft som pekade ut vilka organisationer som säkerhets- polisen skulle ägna särskild uppmärksamhet. I bilaga 1 fanns upp- tagna 20 organisationer varav hela sju betecknades som trotskistis- ka. Det var knappast någon mer avancerad ideologianalys som låg bakom att dessa organisationer klassificerades som trotskistiska. I detta sammanhang spelar detta dock mindre roll och jag har valt att följa säkerhetspolisens indelning. 1960-talets radikaliseringsvåg innehöll en mängd olika vänster- strömningar delvis av mycket skiftande eller rent av motsatt karak- tär. Inom det rådde förhållandevis stor åsiktsspännvidd och förbundet kunde samla både radikala social- demokrater och kommunister i sina led. var det främst vänstersocialistiska idéer som bröts mot marxist- leninistiska inspirerade av ordförande tankar. I med dess närhet till kontinentala idéströmningar kom parallellt med detta grupper att växa fram som varken såg vänster- socialismen eller maoismen som rätt väg att gå. /1970 hade motsättningen mellan och dess sektion i blivit ohållbar och en definitiv brytning kom till stånd. I en resolution författad kritiserade det som en gång varit Clarté i KFML och kraftigt bl.a. för att deras analyser av kampen runt om i världen ofta inneburit ett okritiskt återgivande av de analyser som presen- terades av det kinesiska kommunistpartiet.521 Ur kritiken växte en ny grupp fram vilken antog namnet Bolsjevikgruppen. Verksamheten bestod till stor del av studiecirklar för att göra upp med maoismen, stalinismen och den s.k. empiriodogmatismen. Dessutom utgavs tidskriften i två nummer. I hade gruppen omkring 80 medlemmar och ca 40 i Stockholm.522 Någon mer omfattande utåtriktad verksamhet kom Bolsjevikgruppen knappast att bedriva och den lämnade en- dast ett fåtal spår i . Trots förekomsten i HT 16, vil- 521Resolution antagen av f.d. Lunds Clartésektion 24-25/1 1970. Revolutionär Information nr 4/1970. Akt 15:4/7 c löpnr 1. 522Telefonsamtal med 15/1 2002. ket kan man tycka borde ha varit förbehållet särskilt farliga eller li- vaktiga grupperingar bör det ha varit svårt för säkerhetspolisen att hitta något att övervaka. Den enda aktivitet som kom att övervakas av säkerhetspolisen var en demonstration utanför den polska am- bassaden där slagord till stöd för de polska arbetarna blandades med utrop som leve 4:e Internationalen.523 Som nämnts ovan kom medlemmar i att kort därefter tillsammans med Revolutionära Marxister bilda Revolutio- nära . 4.3.2Fria Fackföreningsfolket (FFF) Inte heller Fria Fackföreningsfolket kan ha utgjort något större övervakningsobjekt - organisationens SÄPO-akt är mycket tunn. Att organisationen över huvud taget gavs en plats i bilaga 1 till HT 16 berodde på dess i viss mån starka ställning i . När ett utkast till förteckning cirkulerade bland sektionerna föreslog sä- kerhetspolisen i att listan utökades med FFF, och Palestinakommittén.524 När det gäller de två senare organisationerna blev svaret negativt. Däremot togs FFF upp på listan. Att organisationen av säkerhetspolisen ansågs trots- kistisk hänger sannolikt samman med att säkerhetspolisen ansåg sig ha indikationer på att det egentligen var Fjärde Internationalen som styrde verksamheten. När FFF arrangerade möte i i för att diskutera den pågående gruvstrejken var säkerhetspolisen på plats. I foajén kunde övervak- arna se kända trotskister som och , som även sålde . Iakttagelserna ledde säkerhetspolisen till följande slutsats: Man fick den uppfattningen, att Fjärde Interna- tionalen stod som arrangör av mötet. M.a.o. Fria Fackföreningsfolket torde vara en organisation, som antingen sorterar under eller arbetar synnerligen in- timt tillsammans med Fjärde Internationalen. Detta styrks även av att flera s.k. rebeller befann sig på mötet.525 523Övervaknings-PM från denna händelse finns i akt 15:4/7 c löpnr 1. 524Telex från Krkom P Synnerman, OG, till /Säk 1/12 1970. Akt 5:720/7 löpnr 1. 525PM angående bevakning av ett möte arrangerat av Fria Fackföreningsfolket. PM 13/1 1970. Akt P 8277 löpnr A 1. Säkerhetspolisen ansåg sig ha anledning att förmoda att flera gamla anhängare till den kortlivade rebellrörelsen sökt sig till den gryende trotskistiska rörelsen. Förekomsten av f.d. rebeller på ett möte arrangerat av Fria Fackföreningsfolket kunde därmed ses som ytterligare belägg för kopplingen till Fjärde Internationalen. Särskilt mycket att övervaka när det gäller FFF torde dock inte ha funnits, särskilt inte på riksplanet. Viss information om mot- sättningarna i hade kommit säkerhets- polisen och IB till handa genom . rapporte- rade då att de medlemmar i i som tillhörde FFF i en skrivelse begärt utträde ur förbundet med hänvisning till att KFML ställt upp egna kandidater vid senaste val trots att FFF också hade kandidater.526 rap- porterade säkerhetspolisen i till ledningen i om resultatet i valet inom 12 i varvid framgick att FFF endast erhöll ett mindre antal röster.527 Bland de få övriga uppgifter som säkerhetspolisen lyckades snappa upp finns en redogörelse för i . KFML hade nämligen en person på plats som lämnade information om vad som förevarit. Genom telefonav- lyssningen av KFML gick informationen vidare till säkerhetspoli- sen. Uppenbarligen ansågs det inom KFML att trotskister försökte ta sig in i FFF för att få inflytande i arbetarkretsar.528 Information rörande FFF kom också från en källa i som lämnade namn och adresser på kontaktmän. I fanns något som kallades Fria Arbetarkommun som uppgavs vara anslutet till FFF och ge ut stenciltidningen . senare kunde en källa be- rätta att organisationens medel överförts till föreningen lidaritet. Källan menade vidare att i och med detta fanns bara en ut- talat trotskistisk organisation i nämligen RMF.529 526Rapport från 31/3 1969. Akt 15:4/7 d löpnr 1. För en redogörelse för kon- flikten sedd ur perspektiv, se dennes memoarer, Mot strömmen i svensk politik under . KPML(r), 2000, s. 40-41. 527RPS/Säk OG till Byrå B, (OG 137/69) 13/5 1969. Göteborgssektionens hand- lingar JWK I vol 20. 528PM av Axel 20/11 1970. Akt 15:4/7 d löpnr 1. 529PM 6/12 1972. Akt 15:4/7 d löpnr 1. En av de mest anonyma av de trotskistiska grupperna på förteck- ningen i bilaga 1 till HT 16 var utan tvekan Marxistiska Arbets- gruppen i . I säkerhetspolisen akt över gruppen finns bara en enda handling. Genom telefonavlyssningen mot medlem- mar och kontor knutna till KFML och FNL-rörelsen fick säker- hetspolisen in följande uppgifter: I har bildats något som kallar sig Marxis- tisk Arbetsgrupp och som står i opposition till Kom- munistiska förbundet. Gruppen har delat ut flygblad till övriga medlemmar i Något ytterligare är inte känt om den Marxistiska Arbetsgruppen i . Vilka de var, hur många de var och vart de tog vägen förblir tillsvidare en hemlighet. När chefen för säkerhetspolisen i en PM gick igenom organisationerna i bilaga 1 till HT 16 hävdade han att Marxistiska Arbetsgruppen i finns inte längre.531 Förmodligen hade det varit riktig- are att säga att någon organisation med detta namn aldrig existerat. En rimlig gissning är att den s.k. Marxistiska Arbetsgruppen i Hä- gersten var en mindre grupp människor som i studiecirkelns form studerade revolutionär teori, troligen i en lägenhet i Som nämnts tidigare ombildades VPK:s tidigare ungdomsförbund, VUF, till MLK 1970. bröt sig en mindre grupp ut ur MLK för att bilda Förbundet (). Med utbrytarna följde bl.a. VUF:s tidigare ordförande . FK var aldrig någon trotskistisk organisation och det är oklart var- för säkerhetspolisen ändå valde att klassificera den som sådan. Möj- ligen var grunden att FK i en handling som säkerhetspolisen kom över tog avstånd från och stalinismen.533 Därtill förekom visst samarbete med RMF vilket aldrig KFML eller KFML(r) skulle ha gett sig in i . 530Rapport nr 827 från 7/9 1969. Akt 15:4/. 531PM angående vissa svenska organisationer. 3/1 1973. 532Denna mycket rimliga hypotes har per telefon lanserats av . 533Handlingen i fråga ligger i akt 15:4/1 löpnr 11. ten 1974 konstaterade dock säkerhetspolisen att FK inte var någon trotskistisk organisation. utgav FK propagandaorganet Röda Arbetet som 1974 bytte namn till Arbetarkamp. Dessutom fanns den teoretiska tidskriften . I och i bedrev FK bokcaféverksamhet under namnet Barrikaden. höll FK i sin första kongress och antog då bl.a. grundsatser och stadgar. FK avvisade den parlamentariska vä- gen till socialismen som ett förräderi mot de massor som gör sig beredda att kämpa.534 Inför valet erbjöds FK valsamverkan med KAF men valde i stället att uppmana medlemmar och sympa- tisörer att rösta på VPK. Samma rekommendation gjordes inför va- let 1979. I likhet med andra vänstergrupper bedrev FK soldatarbete bl.a. genom tidskriften som gavs ut . Enligt säker- hetspolisens kvartalsöversikt fanns det då sju s.k. Röda soldatgrupper under ledning av medlemmar i . Som alterna- tiv till försvarsmakten satte FK arbetarnas självständiga beväp- ning: Vårt alternativ till den nuvarande krigsmakten måste vara arbetarklassens beväpning och organisering i självständiga försvarsförband, som skulle stå under direkt demokratisk kontroll av arbetarna själva. I denna arbetarmilis skulle självklart inte strids- effektiviteten behöva bygga på kadaverdisciplin. Stridseffektiviteten skulle garanteras av att man slogs för sina klassintressen. Men vi har inga illusioner om att detta går att uppnå i det nuvarande klassamhället. Den härskande klassen har och i alla sam- hällen skytt arbetarklassens beväpning värre än pes- ten. En beväpnad arbetarklass skulle ju kunna sätta makt bakom sina ord. Därför kommer vi aldrig i grunden att kunna förändra militärapparaten i det nu- varande samhället. Krigsmakten i det kapitalistiska samhället kommer därför alltid att bygga på att man kan få soldaterna att slåss med hjälp av kadaverdisci- plin.535 534Dokument från Förbundet . , 1973 s. 66-67. 535Citerat ur den stencilerade skriften Mot det militära rövslickeriet för soldaternas enighet och kamp. Akt 15:4/1 löpnr 11. Övervakningen av FK var sannolikt inte särskilt omfattande. I bör- jan inhämtades uppgifter främst från öppna källor samt genom tele- fonavlyssningen av KFML och FNL-rörelsen. På lokal nivå höll sektionerna koll på den utåtriktade verksamheten och viss spaning mot interna möten kan ha förekommit. Förbundets deltagande vid observerades och 1979 övervakades ett sommarläger i norr om synes säkerhetspolisen, som nämnts ovan, ha kommit fram till att FK inte var trotskistiskt. Ändå hade man svårt att hitta en lämplig beteckning på förbundet. I den första kvartalsöversikten 1976 betecknades FK som spontanister. I bör- jan av 1977 bedömde säkerhetspolisen Förbundet vara en organisation som visat solidaritet med ideologiskt likasinnade och terroristiskt inriktade organisationer utomlands.537 Bakgrun- den till detta var troligen att i den pågående terroristutredningen figurerade en kvinna som var medlem i FK. Förundersökningen mot henne ledde dock aldrig till åtal och det framkom heller inget som tydde på att hennes kontakter med misstänkta terrorister på något sätt var kopplade till medlemskapet i FK. hade säkerhetspolisen ändrat uppfattning då det framkommit att de som ingick i kretsen kring främst var anarkister.538 I årsöversikten gjorde säkerhetspolisen följande bedömning av FK: Även om Förbundet är en till medlems- antalet liten organisation förefaller den vara den mest militanta vänsterextremistorganisationen i landet.539 framhölls från säkerhetspolisens sida att FK var revolutio- närt. I övrigt ansågs det lättare att säga vad förbundet inte var. Sä- kerhetspolisen bedömde att FK varken var marxist-leninistiskt, maoistiskt, stalinistiskt eller trotskistiskt. Vidare ansågs FK ha in- tagit uppfattningen, att de fem storas540 idéer hade varit lämpliga för sin tid men saknade tillämpbarhet för dagens problem. Samti- digt tycktes det finnas stänk av anarkosyndikalism i FK:s beto- ning av arbetarrådens (sovjeterna) betydelse. Säkerhetspolisen be- dömde FK som litet, men relativt militant. 536Se handlingar i akt 15:4/1 löpnr 11, 11a, 11b, 11c och 11d. 537Lägesöversikt 4:e kv 1976. SH 1872-76, 4/2 1977. Akt 5:721d 1-28 löpnr 15. 538Sammanfattande redogörelse för det aktuella säkerhetsläget. SH 1037- 78, 3/7 1978. Akt 5:721d/1-28 löpnr 16. Akt 5:721d 1-28, löpnr 16. 540Marx, , , och . ler försök till beväpning hade kunnat konstateras enligt säkerhets- polisen.541 Förbundet blev aldrig någon av de större organisa- tionerna på yttersta vänsterkanten och hade verksamheten mer eller mindre upphört. Vid en konferens fattades beslut om att upplösa FK. Det konstaterades också vid konferensen, där ett femtiotal medlemmar ska ha deltagit, att verksamheten legat nere . FK:s tidskrift, , skulle dock även i fortsättningen ges ut men som oberoende marxistisk tidskrift. avfördes FK från listan över organisationer som skulle ägnas särskild uppmärksam- het.542 Det var då FK upphörde att existe- ra och ännu längre sedan som organisationen hade någon verksam- het att tala om. 4.3.5Revolutionära Marxister (RM) Revolutionära Marxister bildades vid en interimskongress 1969. Huruvida detta noterades av säkerhetspolisen är svårt att avgöra. Organisationen saknades i det utkast till för- teckning som presenterade men inkluderades efter det att utkastet varit ute på remiss. När RM genom beslut av RPS antecknades i den förteckning som från utgjor- de bilaga 1 till HT 16 var gruppen fortfarande inte registrerad i sä- kerhetspolisens register. Detta skedde först då tidskriften blivit och pre- senterat organisationens huvudlinje. Revolutionära Marxister kämpar för arbetarklassens direkta maktövertagande genom arbetarråd och arbe- tarmilis. Vi, liksom våra kamrater i de övriga imperia- listiska länderna, nöjer oss inte med att proklamera detta som något avlägset mål. Vi ställer oss uppgiften att ur dagens konkreta klasstrider successivt utveckla de högre stridsformer, som kulminerar i det revolu- tionära maktövertagandet Revolutionära Marxister betraktar revolutionens olika sektorer som samman- 541Kommentarer till ställda frågor. PM 28/7 1978. Akt 5:770 löpnr 7. 542Det kan noteras att RPS skrivelse till regeringen med förslag till förändring av förord- ningen skrevs redan den 4/11 1983. Akt , vol 5. länkade i en global process, där klassfiendens interna- strategi måste mötas av arbetarklassens enligt parollen: Proletärer i alla länder, förena er! Vi käm- par för en revolutionär international bestående av le- ninistiska partier. Revolutionära Marxister (RM) är IV Internationalens svenska broderorganisation.543 Som organ för Revolutionära Marxister fungerade Revolutionär in- formation som hann komma ut i fem num- mer. Någon större koll på vad RM och dess kanske tiotalet anhäng- are hade för sig hade dock inte säkerhetspolisen. I mitten av februa- ri stod det emellertid klart för polisen att RM gått samman med medlemmar av Bolsjevikgruppen för att bilda Revolutionära Marx- isters Förbund (RMF). Uppgifter om detta hade framkommit re- dan genom telefonavlyssning av på Haga- gatan i där en anställd på telefon berättat om samman- slagningen.544 Sammanslagningen bekräftades något senare i februa- ri genom en notis i varvid säkerhetspolisen kunde besluta om nyregistrering av RMF. En annan av dessa mindre grupper som säkerhetspolisen 1970 ansåg borde ägnas särskild uppmärksamhet var Kommunistiska Arbets- gruppen. Vilka som ingick i denna grupp är dock okänt och prak- tiskt taget ingenting är känt om dess verksamhet. En annan grupp med ett snarlikt namn var Kommunistiska Arbetsgrupperna (KAG) som bildades av personer inom Revolutionära Marxister och Bolsjevikgruppen som önskade en mer löslig sam- manslutning utan band till Fjärde Internationalen. I finns en akt med sex handlingar som uppges ha anknytning till Kommunistiska Arbetsgruppen. Ett par av dessa utgörs av över- skottsinformation från telefonavlyssningen av KFML och FNL- rörelsen. Vilken av de två grupperna som informationen avser är dock oklart. Säkerhetspolisen torde knappast ha observerat att det rörde sig två olika organisationer med snarlika namn. Ytterligare två rapporter handlar om solidaritetsmöten arrangerade i och 1972.545 I dessa fall torde det klart handla om KAG som 543Avskrift ur Fjärde Internationalen nr 4/1971. Akt 15:4/7h löpnr 1. 544Rapport från nr 1321 12/1 1971. Akt 15:4/7 h löpnr 1. 545Se handlingar i akt 15:4/7f. därefter tycks ha gått i graven. Dess fåtaliga medlemmar torde i den mån de fortsatte med politiskt arbete ha sökt sig till RMF eller VPK.546 Med tanke på säkerhetspolisens, i och för sig förståeliga, svårigheter att skilja de två grupperna åt kan det mycket väl tänkas att medlemmar i blev registrerade enligt HT 16 trots att organisationen inte fanns med på listan. konstaterade chefen för säkerhetspolisen i en PM, att Kommunistiska arbetsgruppen bör ligga till sig. Vi vet för när- varande föga om dess aktivitet.547 4.4Revolutionära marxisters förbund (RMF)/ ()/ () Som nämnts ovan bildades RMF som en följd av ett samgående mellan . Samman- slagningen mellan Bolsjevikgruppen och Revolutionära Marxister har beskrivits som en smärtsam samgåendeprocess som försvåra- des av ideologiska, psykologiska och organisationskulturella skäl. Som nytt organ för RMF startades tidningen (senare namnbyte till Internationalen). Något senare kom tidskriften de Internationalen att fungera som teoretiskt organ för RMF. Vid bildandet torde RMF endast ha haft något 50-tal medlemmar samt därutöver ett hundratal sympatisörer.548 På många sätt knöt RMF an till den kommunistiska historien och tog tydligt ställning för den ryska revolutionen och Kominterns tidiga verksamhet. För- bundets medlemmar var organiserade i celler med anknytning till arbetsplatser, skolor och universitet vilka sedan ortsvis förenade sig i avdelningar. Medlemmar valdes in först på prov. Efter tre måna- ders regelbundet förbundsarbete kunde fullt medlemskap erhållas genom inval med 2/3 majoritet.