sou · GQB327d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Däremot finns det undersökningar som visar att kvinnor ansvarar för mycket av det vardagliga småpratet i hemmet, och att kvinnor överhuvudtaget skulle vara mer benägna att tala med varandra privat. Adelswärd (1999) diskuterar bl.a. myten om den talträngda kvinnan. Hon menar att det finns skillnader vad gäller privatlivets samtal. Exempelvis menar hon att det är en allt annat än vild giss- ning [..] att kvinnor oftare använder telefonen i hemmet för att prata med föräldrar, barn och vänner, för att hålla samman och stärka det personliga nätverket (s. 51). Hon refererar (s. 53 f.) till en amerikansk undersökning om vardagssamtal i hemmet som visade att kvinnorna höll samtalet i hemmet uppe: Kvinnorna talade mest, ungefär 2/3 av tiden. De ställde fler frågor än männen, men fick inte alltid svar. De introducerade flest nya samtalsämnen, men lyckades inte alltid få männen att nappa på dem. Männen var ansvariga för mer än 2/3 av brotten mot turtagningsreglerna. (Brotten mot turtagningsreglerna innebar att männen inte svarade på frågor, eller gjorde det på ett sätt som visade att de inte önskade fortsätta konversationen.) Adelswärd drar slutsatsen att kvinnorna arbetade hårdare för att hålla samtalet i gång men deras ansträng- ningar bar inte alltid frukt. Studier av samtalsmönster och samtalsstrategier har också på- visat olikheter mellan kvinnor och män vad gäller samtal i enkönade grupper. I en svensk undersökning () jämfördes vardagssamtal mellan män respektive kvinnor. Det visade sig bl.a. att kvinnornas samtal utmärktes av en mer engagerad stil där parterna stödde och uppmuntrade varandra, ofta talade (som ett led i samtalsstödet) och visade intresse och spontanitet. Samtalen flöt lätt och snabbt och man behandlade många ämnen; genomgående för ämnesvalet var dock personinriktning. Männen organiserade sig hierarkiskt, talade mer formellt med långa turer och tydligare markerade ämnesväxlingar. De avbröt varandra mer än kvinnorna, och gav mindre samtalsstöd. När de talade i mun på varandra föreföll det snarare bero på en kamp om ordet, än på uppmuntrande samtalsstöd. Det varierande språket och den mångskiftande språkförmågan Forskning om språkets roll i skolan från ett könsperspektiv skall uppmuntras, liksom om kvinnors och mäns språkliga situation i offentligheten. Insatser skall göras för att motverka språkbruk som konserverar könsroller och osynliggör kvinnor. Vi anser att frågan om språk och kön är viktig. Som de i detta sammanhang centralaste områdena framstår förhållandena i skolan och i offentligheten. Frågan om språk och kön måste uppmärksammas i all skolverk- samhet. Vi finner ingen anledning till förändring av mål- och styr- dokument i detta avseende och förutsätter också att moment med sådan inriktning uppmärksammas tillräckligt i lärarutbildning, fortbildning för skolpersonal etc. Forskning om språkets roll från ett könsperspektiv skall uppmuntras Vi noterar att det saknas nyare större undersökningar om skillnader i manliga och kvinnliga elevers språk och språkliga förhållanden. Eftersom villkoren på detta område kan ha ändrat sig betydligt , då flera av de mer omfattande forskningsin- satserna gjordes, framstår det som angeläget att forskning på detta område kommer till stånd. Det gäller då både vägen till det offent- liga språket och hur olika språkligt uppträdande och bemötande i skolan bidrar till att forma och konservera könsroller. Från jämställdhetsutgångspunkt är också de skillnader som visar på manlig dominans i offentligheten viktiga att beakta. Även här finns det behov av ytterligare undersökningar och studier. Vi föreslår därför att forskning om språkets roll från ett köns- perspektiv skall uppmuntras, t.ex. genom en särskild satsning från . Det varierande språket och den mångskiftande språkförmågan Språkbruk som konserverar könsroller och osynliggör kvinnor skall motverkas Vi anser vidare att det är angeläget att motverka språkbruk som konserverar könsroller och osynliggör kvinnor. Därför är de språk- vårdsinsatser som görs för att motverka sådana företeelser ange- lägna och det är viktigt att strävandena i denna riktning fortsätter. Vi föreslår att sådana insatser även fortsättningsvis skall göras inom myndighetsspråkvården på olika nivåer. Vidare bör lagar, förord- ningar och föreskrifter närmare studeras från denna utgångspunkt. Generellt sett bör språkliga aspekter tas med i jämställdhetsarbete av olika slag. I de jämställdhetsplaner som arbetsgivare är skyldiga att ställa upp bör språkets roll i samman- hanget uppmärksammas. För JämO:s verksamhet bör språkliga förhållanden i många fall vara centrala att uppmärksamma. Enligt vår bedömning bör en genomgång av jämställdhetslagstiftningen göras, i vilken man studerar om de språkliga faktorerna beaktas i tillräcklig utsträckning. 13Svenska som andraspråk, sfi, modersmålsundervisning m.m. I bor en stor mängd människor som har ett annat modersmål än svenska eller som är barn till föräldrar som inte har svenska som förstaspråk. Många lever också i miljöer där det kan vara svårt att komma i kontakt med svenska språket. Detta skapar speciella svårigheter för språktillägnandet, särskilt i skolsamman- hang. Men det skapar också särskilda förutsättningar för möjlighet- en att följa vad som händer i medierna och att hävda sig i samhället, på arbetsmarknaden m.m. I detta kapitel behandlar vi frågan om hur allas rätt till språket på olika sätt kan främjas ur ett andraspråksperspektiv. Både svenskan och minoritets- och invandrarspråken behandlas. Av naturliga skäl riktar vi uppmärksamheten främst mot de problem som vi har iakttagit under vårt utredningsarbete, men vi betonar också de många positiva aspekter som andraspråksfrågorna aktualiserar. Vi menar att mångspråkighet är en tillgång för både individen och samhället. Inledningsvis tar vi upp vilka problem som vi har iakttagit för skolelever med utländsk bakgrund. Sedan behandlar vi skolämnena svenska som andraspråk och modersmålsundervisning, som båda har stor betydelse för möjligheten för personer med annat modersmål att tillägna sig svenska språket. Därefter diskuteras andraspråksfrågor ur ett vuxenperspektiv; främst behandlas svenskundervisning för invandrare, men även arbetslivs- och vux- enutbildningsfrågor berörs. Följande punkter om andraspråksfrågor m.m. ingår i vårt förslag till handlingsprogram för svenska språket: Språkets roll i skolan för elever med utländsk bakgrund bör ytterligare uppmärksammas. Åtgärder skall vidtas för att stärka svenska som andraspråk. Åtgärder skall vidtas för att stärka modersmålsstödet i för- skolan och modersmålsundervisningen i skolan. Svenska som andraspråk, sfi, modersmålsundervisning m.m. Åtgärder skall vidtas för att stärka svenskundervisningen för invandrare (sfi). Invandrares språkliga och kulturella kompetens bör tillvaratas på ett bättre sätt och deras deltagande i vuxenutbildning och folkbildning på olika sätt främjas. 13.1Skolan och elever med utländsk bakgrund 13.1.1En grupp med varierande resultat /2000 hade av de elever som slutförde år 9 och av de elever som slutförde gymnasie- skolan utländsk bakgrund (elever födda utomlands samt elever födda i med båda föräldrarna födda utomlands). Vi har under vårt kartläggningsarbete tagit del av de rapporter som Skol- verket har tagit fram i ämnet . Av dessa framgår att elever med utländsk bakgrund är starkt överrepresenterade bland de elever som inte når mål – knappt en fjärdedel av dem som inte når målen i ett eller flera ämnen har utländsk bak- grund. Inför gymnasieskolan saknar var femte elev med utländsk bakgrund grundläggande behörighet för studier på nationellt pro- gram (jämfört med var tionde elev totalt). Vidare lämnar drygt en av fyra elever med utländsk bakgrund gymnasieskolan utan slut- betyg (jämfört med knappt två av tio elever totalt). anser i sin lägesbedömning Barnomsorg och skola 2000 att resultaten för många elever med utländsk bakgrund är illa- varslande. Elever med utländsk bakgrund når genomgående sämre resultat än elever med svensk bakgrund. Detta gäller både elever som är födda utomlands och elever som är födda i av ut- landsfödda föräldrar. Resultaten är sämre i alla ämnen, även i sådana där språkfrågan inte bör spela någon större roll, t.ex. idrott och bild. En stor grupp lämnar gymnasieskolan med ofullständiga betyg eller utan att ha slutfört sin utbildning. Enligt klarar inte huvudmän och skolor av att ge varje elev förutsättningar att utvecklas. Elever får heller inte det stöd de har rätt till. framhåller dock också att situationen för många elev- er med utländsk bakgrund ser helt annorlunda ut, varför det inte går att generellt beskriva elever med utländsk bakgrund som en grupp med problem: det finns även elever med utländsk bakgrund som når mycket goda resultat i skolan och som på- Svenska som andraspråk, sfi, modersmålsundervisning m.m. börjar högre utbildningar. Dessutom har t.ex. betygsgenomsnittet för flickor med utländsk bakgrund stigit och nått över genomsnitt- et för pojkar med svensk bakgrund. Spridningen i resultat är ut- märkande för gruppen elever med utländsk bakgrund. konstaterar att bland elever med likartade sociala för- utsättningar når elever med utländsk bakgrund generellt sämre re- sultat. Otillräckliga språkkunskaper är en förklaring till deras brist- ande resultat. Denna förklaring förs också ofta fram av skolorna själva. påpekar dock att även elever som varit i så att de bör ha kunnat lära sig språket får lägre betyg. Dess- utom är det som berörts föga troligt att bristande språkkunskaper förklarar resultatskillnaderna i t.ex. idrott och bild. menar att resultaten inte enbart påverkas av bakgrundsfaktorer hos eleverna som skolan har liten makt att styra över, utan även av innehållet i skolornas verksamhet, hur undervisningen bedrivs och organiseras, vilket klimat som råder på skolorna och vilka attityder som präglar verksamheten. I en annan studie (Regeringsuppdrag 8 – Utan fullständiga betyg, 2001) konstaterar att flera av kommunerna med många elever med utländsk bakgrund inte prio- riterar modersmålsundervisning och svenska som andraspråk, vilket bidrar negativt till elevernas studieresultat. Kommittén Välfärdsbokslut ger i ett delbetänkande (Välfärdens finansiering och fördelning, SOU 2001:57) en något annorlunda bild av den etniska segregationen i skolan och vilka effekter den har på ungdomars betyg och övergång till gymnasieskolan. Där fram- kommer att elevers betygsgenomsnitt inte längre påverkas negativt av att de går i en invandrartät skola och att risken för att få låga eller ofullständiga betyg i denna skola har minskat, även om den alltjämt är högre än i andra skolor. Analyserna visar också att eleverna i invandrartäta skolor i högre grad läser vidare på teoret- iska gymnasieprogram. Dessa slutsatser har dock kritiserats skarpt av forskare inom om- rådet svenska som andraspråk (2001). Vad man framför allt vänt sig mot är att författarna till delbetänkandet hävdar att invandrareleverna inte når sämre studieresultat än andra elever om hänsyn tas till social bakgrund; tvärtom menar man att det är en fördel att gå i skolor i invandrarrika områden eftersom elever på sådana skolor uppnår bättre resultat än elever som går i andra typer av skolor. Kritikerna har framhållit att det inte framgår i presentationen av delbetänkandet (Dryler m.fl. 2001) att Kom- mittén Välfärdsbokslut baserar dessa slutsatser på Svenska som andraspråk, sfi, modersmålsundervisning m.m. data, dvs. betyg från den tid då man fortfarande använde sig av s.k. relativa, normrelaterade betyg. Sådana betyg gör jämförelser mellan skolor mycket vanskliga, för att inte säga meningslösa. menar att det med ett sådant betygssystem var närmast en självklarhet att en elev med utländsk bakgrund och bristfälliga språkkunskaper hade sämre möjligheter att hävda sig i en klass med övervägande elever med svenska som modersmål än i en klass med andra elever med utländsk bakgrund. En annan utfallsvariabel i undersökningen som kritiseras är andel elever som fortsätter på teoretiska program. Här går invändningar- na ut på att detta förhållande knappast säger något i det aktuella sammanhanget, eftersom det vid tiden för undersökningens genomförande inte krävdes godkända betyg eller ställdes särskilt höga krav för att komma in på sådana program i många skolor. menar att det viktiga är i vilken utsträckning eleverna klarade dessa program med godkända betyg, vilket inte framgår av undersökningen. Ytterligare en punkt som kritiseras av är att det inte framgår att man , tack vare det nya betygssystemet, har möjligheter att göra betydligt mer tillförlitliga jämförelser som också visar på helt andra resultat än dem som framkommer i under- sökningen. Sammanfattningsvis menar att det är helt klart att elever med utländsk bakgrund är överrepresenterade bland elever som inte når målen i samtliga ämnen och bland avhopparna, även med hänsyn tagen till social bakgrund. De reagerar emot att Kommittén Välfärdsbokslut avfärdar invandrarelevernas skolfram- gång som en klassfråga och därmed nonchalerar de problem som många elever med utländsk bakgrund upplever i dagens svenska skola till följd av att man inte i tillräcklig utsträckning tar hänsyn till deras språk- och kulturbakgrund. Den senaste internationella jämförelsen av bl.a. läsförmåga (studie ) visar att i de flesta icke-engelskspråkiga länder har elever med utländsk bakgrund mycket lägre genom- snittsresultat än elever med inhemsk bakgrund. Skillnaden mellan elevgrupperna kvarstår också när man tar hänsyn till elevernas soci- ala bakgrund. I är den kvarvarande skillnaden större än OECD-genomsnittet. (2000.) Svenska som andraspråk, sfi, modersmålsundervisning m.m. Vår bedömning: Språkets roll i skolan för elever med utländsk bakgrund bör ytterligare uppmärksammas. Det finns skillnader i elevernas resultat i den svenska skolan som kan hänföras till om eleverna har utländsk bakgrund eller inte. Re- sultaten för elever med utländsk bakgrund är på många sätt oro- väckande. Orsakerna till skillnaderna är många och berör enligt vår bedömning ett flertal olika politikområden. Naturligtvis är en av orsakerna att flera elever med utländsk bakgrund har bristande kunskaper i svenska. Från språkpolitisk utgångspunkt är det dock viktigt att notera att resultatskillnaderna också gäller ämnen såsom idrott och bild, där språkproblem rimligen inte kan vara den direkta orsaken. Det bör betonas att det finns stora individuella variationer inom grupperna. Det finns många som når påfallande goda resultat, särskilt flickor. Vi menar därför att det behövs insatser inom flera olika politik- områden. Kommunerna bör ytterligare uppmärksamma skolproblem Enligt vår bedömning bör kommunerna ytterligare uppmärksamma att skolresultaten för många elever med utländsk bakgrund är oro- väckande och vidta åtgärder på ett brett plan i förskolan och skol- an. Det finns flera goda exempel på arbete som genomförts i olika skolor och som borde kunna tjäna som inspiration för andra kom- muner. Ett exempel kan hämtas från Listiga räven-projektet vid i , , där man lyckats mycket väl med att stimulera till läsning av böcker på svenska. Skolan har satsat på att göra inlärningen lustfylld genom att låta barnen läsa svensk barnlitteratur. I historia, biologi, geografi och andra ämnen läser barnen fackböcker i stället för läromedel och ibland även skönlitteratur. Historiska romaner och berättelser ger t.ex. en god inblick i forna tiders levnadsvanor, skapar nyfikenhet och läslust hos barnen och ger också ett bra ordförråd. Barnen till- ägnar sig språket automatiskt genom att de läser och diskuterar texter och böcker. I underlättar man också språk- Svenska som andraspråk, sfi, modersmålsundervisning m.m. inlärningen genom att låta barnen återberätta lästa böcker och texter, både muntligt och skriftligt. Det är också viktigt att peka på de problem inom ämnena modersmålsundervisning och svenska som andraspråk som tas upp längre fram i detta kapitel. Även valet av undervisningsmodell är en viktig faktor. Som ex- empel kan nämnas att tvåspråkig undervisning inte är särskilt ut- bredd, trots att forskningen visar att den ger goda resultat. Vi vill betona att skolan inte ensam kan ges hela an- svaret för dessa frågor. Stat, landsting och kommuner måste alla medverka – åtgärder behövs i hela samhället. Språkets betydelse för skolframgång bör lyftas fram i uppföljnings- och utvärderingsarbetet är den centrala myndighet som följer upp och utvärder- ar den svenska skolan. I detta ingår att uppmärksamma de speciella svårigheter som elever med annat modersmål än svenska kan ha. Som framgått har vi under vårt utredningsarbete tagit del av flera rapporter från som har behandlat bl.a. detta problem- område. I dessa ges en mängd uppgifter om resultat m.m. Vi anser att frågor kring olika hinder för att alla skall få rätt till språket i större utsträckning måste uppmärksammas av i uppfölj- nings- och utvärderingsarbetet för att man skall kunna fördjupa kunskaperna om varför vissa elever inte når målen. Det är viktigt att öka kunskapen om vilka elever som riskerar att inte nå målen i skolan och vilka orsaker detta har samt vilka åtgärder som konkret kan vidtas. Särskilt viktigt är det att undersöka om det finns sam- hälleliga, strukturella orsaker till problemen. Från språkpolitisk utgångspunkt måste kunskapen om språkets och mångspråkighetens betydelse för dessa elevers skolframgång öka. Därför bör i sitt arbete med dessa frågor samarbeta med bl.a. språkvården och språkforskningen vid universitet och högskolor. Naturligtvis bör och Nationellt centrum för sfi och svenska som andraspråk ingå i detta samarbete. Det är vidare viktigt att analyser och förslag når inte bara regering och riksdag, utan även kommuner och skolor. Särskilt en redovisning av goda exempel borde kunna vara en inspirations- källa för de olika kommunernas och skolornas arbete med dessa frågor. Svenska som andraspråk, sfi, modersmålsundervisning m.m. För att underlätta fortsatt analysarbete och forskning bör till- gången på relevant statistik om elever med utländsk bakgrund för- bättras. En översyn av statistikbehovet bör därför inledas. Olika aktörer inom området bör på olika sätt ingå i detta arbete (Skol- verket, Nationellt centrum för sfi och svenska som andraspråk, språkforskningen vid universitet och högskolor, språkvården samt ). 13.2.1Ett ämne med låg status är svenska som andraspråk inom samtliga skolformer ett eget ämne med särskilda kursplaner och betygskriterier. Tid- igare var ämnet ett stödämne, men numera är det ett självständigt ämne likställt med svenska. Kursplanerna i svenska och svenska som andraspråk ställer lika höga krav på eleverna, men kraven är inte desamma. Undervisning i svenska som andraspråk skall om det behövs anordnas för bl.a. elever som har ett annat språk än svenska som modersmål. (Se vidare Att undervisa elever med svenska som andraspråk, 2000 och bilaga 6.) Högskoleutbildning av lärare i svenska som andraspråk har fun- nits , men den fick formell status först . Hög- skoleämnet kan ingå i såväl grundskollärar- som gymnasielärar- examen och finns med i lärarprogrammet vid ett flertal universitet och högskolor. Det finns ett omfattande utbildningsbehov efter- som svenska som andraspråk inte har haft status av eget ämne och eftersom lärarutbildning i ämnet funnits . Uppgifter om det faktiska läget för lärarsituationen för svenska som andraspråk saknas. är det få sökande till lärarutbildningarna i svenska som andraspråk. En orsak till det låga antalet sökande är enligt uppgift från för sfi och svenska som andraspråk att ämnet är relativt okänt och att lärarstudenter därför inte vågar satsa på det; en annan orsak kan vara att ämnet har hanterats på så olika sätt inom skol- väsendet. Kompetensutveckling har skett genom olika tillfälliga insatser riktade mot förskolor och skolor med stor andel elever med utländsk bakgrund. Av statistik för /2000 (Barnomsorg och skola i siffror, 2001) framgår att av de 3 638 elever som läste Svenska som andraspråk, sfi, modersmålsundervisning m.m. svenska som andraspråk år 9 var det som inte nådde målen, vilket kan jämföras för ämnet svenska. Även inom gymnasieskolan finns skillnader mellan resultaten i form av betyg vad gäller svenska och svenska som andraspråk (se tabell 13:1). Betygsskillnader i grund- och gymnasieskolan mellan svenska och svenska som andraspråk (procentuell andel elever som erhållit visst betyg) Källa: Barnomsorg och skola i siffror, 2001. Elevernas deltagande i ämnet svenska som andraspråk är förhåll- andevis lågt. Av dem som kan sägas vara berättigade till undervis- ning i svenska som andraspråk väljer endast en begränsad andel detta ämne. Av de drygt 98 000 elever som avslutade år 9 /2000 läste svenska som andraspråk, vilket kan jämföras med att hade utländsk bakgrund. Av statistik (a.a.) framgår för gymnasieskolan att av eleverna med ut- ländsk bakgrund fick betyg i svenska som andraspråk A och Svenska som andraspråk, sfi, modersmålsundervisning m.m. i svenska som andraspråk B. Resterande elever med utländsk bak- grund valde i stället att läsa svenska. Det finns flera orsaker till att så få av de berättigade eleverna väljer svenska som andraspråk. En orsak är att elever inte erbjuds att läsa svenska som andraspråk, ofta på grund av att skolorna har svårt att rekrytera lärare. En annan orsak är att ämnet har låg status bland elever och föräldrar på grund av brister i undervisningens kvalitet. Regeringen gör i prop. 2000/01:1 bedömningen att det finns brister i undervisningen i svenska som andraspråk. I gymn- asieskolan är andelen av de berättigade som väljer svenska som andraspråk lägre än i . Detta kan förklaras på flera sätt. En förklaring kan vara att eleverna anser att de, genom att ha klarat godkäntmålet år 9, inte har behov av undervisning i svenska som andraspråk i gymnasieskolan. En annan förklaring kan vara att svenska har högre status och att skolan av olika skäl inte erbjuder eller uppmuntrar eleverna att läsa svenska som andraspråk utan föredrar att ge alla elever samma svenskundervisning. har pekat på att medvetenheten om ämnets innehåll och syfte överlag är låg bland såväl skolledare som lärare och att det finns brister i rutinerna för behovsbedömning. har föreslagit att för elever med annat modersmål än svenska skall undervisningen i svenska utformas efter elevernas kunskapsnivå och ges obligatoriskt i alla årskurser, även på gymnasienivå. Nämnden menar vidare att det bör säkras att alla lärare i svenska som andraspråk har fullgod utbildning. Vårt förslag: Åtgärder skall vidtas för att stärka svenska som andraspråk. Ämnet svenska som andraspråk har speciella förutsättningar. Elev- er med svenska som andraspråk har en mycket varierad språklig bas vid skolstarten, medan de som har svenska som förstaspråk har någorlunda liknande utgångspunkter. Nybörjare kan tillkomma i alla årskurser. Kraven på eleverna med svenska som andraspråk är stora. De måste hinna ikapp de barn som har svenska som första- språk. Detta innebär att de dels måste hålla jämna steg med utveck- lingen hos de barn som har svenska som förstaspråk, dels att de måste inhämta det försprång dessa barn har. Många elever i svenska Svenska som andraspråk, sfi, modersmålsundervisning m.m. som andraspråk skall också inhämta kunskap om ett nytt samhälle med en annan kultur än den de är vana vid hemifrån. Detta ställer extra krav på dessa elever i jämförelse med deras klasskamrater med svenska som modersmål. Det är viktigt att inse att andraspråksinlärning kräver mycket tid och hårt arbete från elevernas sida. Enligt vår bedömning är dock skillnaderna i andelen elever som inte nått målen i ämnena svenska och svenska som andraspråk anmärkningsvärt stora. Ämnet har också problem när det gäller att rekrytera både elever och lärare.