sou · GQB388 · 2003-01-01 00:00:00 — hade , enligt , klart visat att han stod på säkerhetspolisens sida. Detta hade skett då det höjts röster för att säkerhetspolisen skulle avskaffas efter krigsslutet. Den som främst trädde i bräschen och slog ett slag för säkerhetstjänstens fortsatta bestånd var statsministern , som inför ett studentauditorium tog säkerhetstjänsten i för- svar och gav kritikerna en hälsosam avbas- ning.348 Med tillfredsställelse noterade att denna fasta attityd även intagits 1966. uttalade sig statsminister med fasthet inför ett studentforum. Det är tredje gången så sker. Med sin långa statsmannaerfarenhet har han klart för sig, att demokratien måste ha något slag av stödtrupp, om den skall klara sig. Där- för har han förklarat, att det måste finnas ett organ, som ser upp med de element, som trots sin minoritet vill erövra makten, vilken de insett att de icke kan få utan våld, något som gång på gång dokumenterats. Skriket från radikal-radikalerna om faran av att säkerhetstjänsten för register över nationellt opålitliga personer har genom statsministerns orädda förklaringar dämpats, och även en så- dan man som borde kunna inse, att hans halsstarrighet icke tjänar nationens intres- se.349 Än så länge fann således inte anledning att tvivla på att säkerhetspolisen skulle få det stöd den behövde från regeringens 348Ibid, s. 6. 349Ibid, s. 15. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 Att kritikerna skulle få stöd i det pågående arbetet inom den parlamentariska nämnden i Wennerströmaffären tycks heller inte ha oroat honom. Den parlamentariska nämnden i Wennerströmaffären Som nämndes i inledningen kom den parlamentariska nämnden i Wennerströmaffären att ägna en stor del av sitt arbete åt säkerhets- polisens politiska övervakning och dess betydelse för personalkon- trollen.350 För riksdagsmännen i nämnden torde det ha varit en de- likat fråga om de skulle ta hänsyn till den kritiska opinionen eller om kritiken skulle avfärdas. När nämnden valde det senare alterna- tivet hade de god hjälp av de ovannämnda analyserna om angrepp- en på säkerhetstjänsten som de fick sig tillsända av säkerhetspolis- en.351 Liksom säkerhetspolisen hade den parlamentariska nämnden föga förståelse för den kritik som framförts mot säkerhetspolisen. Med hänvisning till att det i tidningsartiklar ironiserats över att ut- landsresor antecknas i registret påpekade nämnden i sitt betän- kande Handläggningen av säkerhetsfrågor att uppgifter om dylika resor i kombination med andra omständigheter kunde vara av vikt för säkerhetspolisens verksamhet. Den tillbakavisade också påstå- enden om att republikaner och syndikalister kunde återfinnas i re- gistret. I ett särskilt kapitel som behandlar debatten om säkerhets- tjänsten avvisar nämnden stora delar av angreppen med att dessa varit ovederhäftiga eller helt saknat underlag. Det kan tyvärr antagas, att många av dessa an- grepp mot säkerhetstjänsten direkt syftat till att misskreditera den särskilda polisverksamhe- ten och dess befattningshavare för att därige- nom minska säkerhetstjänstens effektivitet och dess förutsättningar att bidraga till försvaret av rikets frihet och oberoende samt av vårt de- mokratiska styrelseskick. För säkerhetsavdel- ningens personal, som ej kunnat ingå i bemö- 351Nämndens sekreterare fick bland annat den ovan refererade Grupp B-rapporten, G F:s PM ang offentliga angrepp mot säkerhetstjänsten. och T H:s PM. Samordnade angrepp mot sä- kerhetstjänsten till låns. HSC nr 267/66. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 tanden, måste dessa attacker otvivelaktigt ha inneburit påfrestningar.352 Enligt nämnden fanns det dock vissa seriösa inlägg i debatten som var värda en närmare granskning. Till dessa hörde avslöjande artiklar i samt vissa delar av boken register av . Enligt nämnden var det av särskild vikt att följa upp de personal- kontrollärenden som återgavs i bok. Av de trettiotvå fallen som nämns i boken hade nämnden med hjälp av säkerhetspolisen kunnat identifiera tretton fall, vilka tillsammans med några oidentifierade ärenden redovisades i utredningen. Enligt nämnden fanns det emellertid, med ledning av dessa fall, ingen an- ledning att framföra någon kritik mot säkerhetspolisens handlägg- ning av personalkontrollen.353 Av visst intresse för detta uttalande är hur den parlamentariska nämnden och dess sekreterare gick tillväga när dessa fall granskades. Ovan konstaterades att säkerhetspolisen tillhandahöll flera promemorior där kritiken mot säkerhetspolisen sammanfattas och analyseras med utgångspunkten att det förelåg - om än icke be- visad - fjärrstyrning av denna. Promemoriorna innehöll också ut- förlig information om vad säkerhetspolisen kände till om de mest framträdande kritikerna. Även vid granskningen av de tretton fallen har nämndens be- dömningar baserats på promemorior som sammanställts av säker- hetspolisen.354 Några egna efterforskningar i säkerhetspolisens ar- kiv om vad som var känt om de tretton personerna i aktmaterialet tycks inte ha genomförts av den parlamentariska nämnden.355 Nämndens svårigheter med att utföra ett grundligt utrednings- arbete kan åskådliggöras med hjälp av en närmare granskning av ett av de fall som utreddes av nämnden. Fallet handlade om kaptenen som - enligt hans egen berättelse i Säkerhetspolisens hemliga register - på grund sitt aktiva motstånd mot de svenska 352SOU 1968:4, s. 54, 63 och 92. 353Ibid, s. 93-94. 354Fallen räknas upp i SOU 1968:4, bil.3. Varken säkerhetspolisen eller tog kontakt med för att få hjälp med identifieringen. Enligt telefonbesked från har underlaget till boken nu slängts. 355I samtal med har berättat att han inte hade någon generell tillgång till säkerhetspolisens register. I utredningsarbetet var han utlämnad till sä- kerhetspolisens goda vilja vad gällde vilka uppgifter som kunde lämnas ut till nämnden. An- teckningar från samtal med f.d. hovrättslagmannen . Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 atomvapenplanerna hade fått sin krigsplacering upphävd samt blivit föremål för utfrysning och trakasserier på arbetsplatsen: Mitt förhållande till mina överordnade blev omöjligt och ohållbart. Reagerade jag mot tra- kasserierna med flathet, blev jag betraktad som ett fegt kräk. Men reagerade jag med morskhet mot smygförföljelsen, var inte heller det bra. En tomhetens ring slöt sig omkring mig. Jag var tidigare krigsplacerad som bataljonschef. Denna placering upphävdes och ersattes med uppgiftslöshet. Jag har slutat som officer.356 När den parlamentariska nämnden behandlar detta fall i sitt betän- kande konstaterar den följande. Detta fall avser f.d. kaptenen , född . Några uppgifter om J har inte utlämnats från centralregistret - notisen om fallet innehåller för övrigt inget påstående härom eller om den ändrade krigsplaceringen skulle ha en säker- hetsbedömning som bakgrund.357 Denna bedömning överensstämmer i huvudsak med vad som med- delats nämnden av säkerhetspolisen. Någon framställning om personalkontroll har troligen ej skett beträffande , i varje fall har inga uppgifter lämnats om honom.358 Uppgiften om att inte personalkontrollerats enligt be- stämmelserna är sannolikt riktigt. Några spår efter en eventuell personalkontroll av honom har ej återfunnits i samrådsnämndens protokoll eller i personakten. Däremot är säkerhetspolisens uppgift om att inga uppgifter lämnats ut om honom felaktig. Att åtskillig information om den i AMSA aktive lämnats ut till för- svarsstaben från säkerhetspolisen framgår av de 356Fall nr 23 (s. 59) i , , : Säkerhetspolisens hemliga register. Om åsiktsfrihet och åsiktsförföljelse. (1966). 357SOU 1968:4, s. 125. 358PM angående boken register. av Fkra R T den 30/12 1966 (över- lämnat till ). HSC nr 1/67. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 skrivelser i ärendet som kan återfinnas såväl i personakten som i MUST:s arkiv.359 Om detta fall står även att läsa i kapitlet Kapten sid- byte i bok verksamhet. Övervakning- en av svenska kärnvapenmotståndare. visar att försvarsstaben - bl.a. genom avlyssning av tjänstetelefonen - genomfört egna un- dersökningar av kapten politiska aktiviteter och på grundval av en säkerhetsbedömning beslutat att omplacera ho- nom.360 I vilken mån som den parlamentariska nämnden kände till detta är oklart. Värt att notera är emellertid att nämnden väljer att skriva att inga uppgifter utlämnats från centralregistret. Om det var så att uppgifterna om översändes till försvarsstaben innan de sorterades in i centralregistret så är detta formellt ett korrekt påstå- ende. Det är nämligen inte otänkbart att underrättelserna om Ja- cobsson utlämnades direkt från en av säkerhetspolisens rotlar där de kunde förvaras i ett separat specialregister.361 Med tanke på att nämnden genomgående i skildringarna av de andra fallen från Sä- kerhetspolisens hemliga register använder sig av det bredare begrep- pet säkerhetsavdelningens register, vari även rotlarnas arbetsregister kan sägas ingå, är det med tanke på omständigheterna i fallet Ja- cobsson oklart varför man i fallet J valt ett snävare begrepp. Nämndens granskning av fallet J kan således ha gått till på två sätt. Å ena sidan kan det tänkas att nämnden känt till säkerhets- tjänsternas korrespondens rörande men, av hänsyn till säkerhetstjänsterna, bedömt att detta inte skulle offentliggöras. Å andra sidan kan det tänkas att nämnden faktiskt inte visste vad som hänt i ärendet och att användandet av begreppet centralregister en- dast motiverades av stilistiska skäl. Oavsett om den ena eller den andra förklaringen är den rätta så framstår mot bakgrund av Ja- cobssonfallet särskilt två av nämndens utsagor som särskilt intres- 359Krkom till Kapten den 20/3 1962 samt Krkom G D till Fst/In den 7/9 1964. Fst/Säk:s arkiv (H) Ö IV, vol. Att information rörande politis- ka verksamhet skickades från säkerhetspolisen till försvarsstaben framgår också av uppgifter i s personakt i (HS 1290/59. 360Agrell, : Övrig illegal verksamhet. Övervakningen av svenska kärnvapenmotstånda- re. (1999), s. 124-133. I en PM upprättad inom försvarsstaben omnämns Jacobs- son som ett säkerhetsriskfall och att åtgärder var vidtagna för att han inte skulle placeras i eller vid trupp (PM över säkerhetsriskfall den 28/11 1964. HS nr 1290/59. 361Denna administrativa gång tillämpats åtminstone en gång i Jacobssonärendet. Av hand- skrivna noteringar i personakten framgår det att visa dokument sorterats in i akten först ef- ter det att en fotokopia tillställts försvarsstaben (HS nr 1290/59. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 För det första konstaterar nämnden i granskningen av ett annat av de av presenterade fallen följande: Såsom framgår av nämndens utlåtande får upp- gifter ur säkerhetsavdelningens register utläm- nas endast i enlighet med de av Kungl Maj:t meddelade bestämmelserna. ifråga- varande påståenden om säkerhetsavdelningen är alltså felaktiga.362 Nämnden avvisar således kategoriskt att uppgifter kan lämnas ut från säkerhetspolisens register till andra myndigheter vid sidan av den reglerade personalkontrollvägen. För det andra konstaterar nämnden i avsnittet om den militära säkerhetstjänsten att de försvarsanställda förvisso bl.a. var skyldiga att anmäla om de tänkte gifta sig med en utländsk medborgare men att ÖB:s möjligheter att inhämta uppgifter om de anställdas privata förhållanden för övrigt var begränsade: Något systematiskt insamlande av uppgifter och utfrågande av personalen får dock icke ske.363 Fallet visar för det första att uppgifter om personer kun- de lämnas ut från säkerhetspolisen till försvarsstaben utan att ve- derbörande var föremål för personalkontroll och för det andra att den militära säkerhetstjänsten inte var främmande för att systema- tiskt inhämta uppgifter om de försvarsanställdas inställning till po- litiska frågor. Den parlamentariska nämndens förslag till nya personalkontroll- bestämmelser har klara likheter med de förslag som tidigare formu- lerats av de interna säkerhetsutredningarna MSU I och II och som diskuterades inom TSU. Liksom de interna säkerhetsutredningarna ansåg nämnden inte att det fanns någon anledning till att införa sär- skilda restriktioner för säkerhetspolisens registreringsverksam- het.364 Som nämnts ovan handlade de interna diskussionerna om för- ändringar av personalkontrollen om att kontrollen av befattningar av särskild betydelse för rikets säkerhet skulle handläggas noggran- 362SOU 1968:4, s. 119. 363Ibid, s. 50. 364Ibid, s. 96. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 nare och mer effektivt. Vid personalkontrollen av denna högre riskklass skulle ett omsorgsfullt referensförfarande tillämpas och säkerhetssamtal hållas. Med tanke på att dessa förändringar skulle försvåra hemlighållandet av personalkontrollen föreslogs också mer öppenhet kring principerna för personalkontrollen. argumenterade viss inskränkning av personalkontrollen för den lägre riskklassen så att onödiga perso- nalkontroller undveks, vilket motiverades dels av arbetsekono- miska skäl, dels med medborgarrättsliga motiv. I övrigt skulle handläggningen av denna personalkontroll ej förändras utan som tidigare huvudsakligen baseras på registerkontroller.365 Nämnden fann heller ingen anledning att ifrågasätta den hotbild som presenterades av säkerhetspolisen. I utredningen konstatera- des det för det första att det då personalkon- trollen inskränktes till att endast omfatta nazister, pågick en planmässig och intensiv infiltration av kommunister hos landets ur säkerhetssynpunkt känsliga myndigheter. Vad beträffar läget framhöll nämnden att läget skärpts då KFML bildats efter 1967; ur partiets led framträdde då en grupp, som öppet deklarerade sig vilja med våld taga makten i landet. Nämnden sade sig också inhämtat från sä- kerhetsavdelningen att underrättelseaktiviteten i landet ökat efter Wennerströmaffären. Det finnes mycket som tyder på att man från kommunistiskt håll medvetet söker infiltrera polismyndigheterna och andra myndigheter av särskild vikt för rikets säkerhet. Sålunda har det ofta visat sig att samma personer med kommunistisk anknytning sökt den ena säker- hetskänsliga befattningen efter den andra. har ifrågavarande personers för- bindelse med det ej va- rit av det mera påtagliga slaget. 365Ibid, s. 72-75. Nämnden ifrågasatte t.ex. om inte personalkontrollen beträffande försva- rets musikpersonal och för arbetare vid öppna militära anläggningar kunde slopas. Ang TSU se SÄKERHETSSKYDD m.m. Betänkande avgivet av totalförsvarets säkerhetsutredning (TSU) Mars 1968. Ledamöter: (ordf), övl H B Stjernfelt. övl Å V , E (RPS), (ersatt den 3/12 1965 med bc O Frånstedt) (statskontoret), de- partementsråd L (FöD), mj O (Fst). Sekreterare: mj (RPS). HSC nr 173/68. 366SOU 1968:4, s. 59 och 63. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 Särskilt hade observerats att åtskilliga av de sökande till skrivbiträ- desbefattningar vid säkerhetspolisen och försvaret haft en påvisbar kommunistanknytning, vilka emellertid stoppats i personalkon- trollen. Bl.a. på grundval av nu relaterade förhållanden har nämnden funnit den slutsatsen närliggande, att från kommunistiskt håll göres systematiska försök att infiltrera säkerhetstjänsten och för- svaret samt att bakom detta måste ligga avsik- ter som icke kan vara förenliga med rikets in- tressen.367 Varken i eller i parlamentariska nämndens arkiv har underlaget till dessa påståenden påträffats.368 I sammanhanget kan nämnas att även JO, som först varit skeptisk till nämndens påstå- enden om den kommunistiska infiltrationen, efter ett besök hos säkerhetspolisen låtit sig övertygas. I sitt remissyttrande till Hand- läggningen av säkerhetsfrågor konstaterade han följande: Nämnden uttalar att det kunnat konstateras att personer med påvisbar kommunistisk anknyt- ning systematiskt sökt anställningar hos myn- digheter eller i sammanslutningar, där persona- len kan antas komma i kontakt med försvars- hemligt material. Vid mitt besök hos rikspolis- styrelsen ansåg jag mig böra närmare efterhöra hållbarheten av detta uttalande. Den redogö- relse som härvid lämnades mig gav belägg för att det fanns ett faktiskt underlag för uttalan- det.369 Några skriftliga belägg för detta påstående har inte påträffats. Nå- got som också bör uppmärksammas i detta sammanhang är att ledi- ga skrivbiträdesbefattningar vid säkerhetspolisen inte utlystes of- 367Ibid, s. 64 368I samtal med har sagt att uppgifterna om att kommunister infiltrerade säkerhetstjänsterna kan ha lämnats av och , vilka vid ett antal tillfällen företrädde inför nämnden. Enligt hans minnesbild var det troligen inte så att dessa påståenden specificerades närmare (Anteckningar från samtal med f.d. hov- rättslagmannen . 369JO till regeringen 23/2 1968, s. 12. arkiv, konseljakt den 13/6 1969. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 fentligt vilket i praktiken torde ha omöjliggjort de systematiska försök att infiltrera säkerhetstjänsten som enligt nämnden pågått från kommunistiskt håll.370 överlämnade den parlamentariska nämnden i Wennerströmaffären sin utredning till regeringen. I samband med att regeringen beslutade att offentliggöra nämndens utlåtande utfärdades en kommuniké som klargjorde att regeringen - som uppenbarligen blivit påverkad av den kritiska opi- nionen - hade intagit en mer restriktiv inställning än nämnden i re- gistreringsfrågan. Enligt tidningarna hade statsminister då med hänvisning till nämndens formulering om att grunden för re- gistrering ligger [---] ej i den politiska uppfattningen som sådan utan är och förbli risken för samhällsfientlig verksamhet deklare- rat att uppgifter om medlemskap i ett ytterlighetsparti inte skulle registreras automatiskt utan endast då särskilda skäl förelåg.371 blev det offentligt att regeringen godkänt ett för- slag från justitiedepartement om nya riktlinjer för registreringen och personalkontrollen. Enligt riktlinjerna skulle säkerhetspolisens registrering inte ske enbart på grund av medlemskap i viss organi- sation. Bestämmelser om detta skulle utfärdas under våren 1969.372 Den kritik som riktats mot säkerhetspolisens politiska övervakning av svenska medborgare och dess medverkan i perso- nalkontrollen hade således slutligen fått regeringen att, åtminstone muntligen, lova en förändring i den av den kritiska opinionen an- givna riktningen. I enlighet med detta löfte offentliggjordes de nya personalkontroll- och registreringsbestämmelserna per- sonalkontrollkungörelse som enligt beslut trädde i kraft . I kungörelsens andra paragraf slogs fast att säkerhetspolisen inte fick registrera personer enbart på grundval av deras åsikter eller organisationstillhörighet.373 Därmed upphäv- 370Först har säkerhetspolisen annonserat i dags- och fackpress i eget namn. PM den 19/6 1990. SAK , löpnr 1. 371AB 13/1 1968. fick regeringen stöd för denna formulering av den soci- aldemokratiska riksdagsgruppen. Se samt DN den 17/1 1968. Klipp i akt 5:9/1 löpnr 2. 372Säpos åsiktsregister slopas. DN den 25/1 1969 samt SvD den 26/1 1969. Klipp i akt 3:7003, löpnr 20, s. 1127 och 1128. 373SFS nr 446 1969. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 des såväl personalkontrollbestämmelser som registrerings- direktiven i HA 30 från 1963.374 Säkerhetspolisen och förbudet mot åsiktsregistreringen Den av regeringen utfärdade kommunikén om att yt- terlighetspartiernas medlemmar endast skulle få registreras om det fanns särskilda skäl skapade viss osäkerhet inom säkerhetspoli- sen. Trots att frågan var av intresse för säkerhetspoli- sens verksamhet kände den inte till mer om hur regeringen tänkt sig framtiden än vad den svenska allmänheten informerats om. I P G Vinges inledningsanförande vid ett möte med säkerhetspolisens sektionsföreståndare konstaterades följande: Den s.k. [parlamentaris- ka nämnden. UE] har i sitt betänkande inte ifrågasatt vår rätt att avgöra vad som bör regi- streras. Vad som är ägnat att konfundera är emellertid några ord i regeringens kommuniké efter det kommissionen lade fram sitt betänkande. Det sägs, att regeringen anser att registrering endast bör ske då särskilda skäl föreligger. Enbart medlemskap i ett ytter- lighetsparti skulle sålunda inte utgöra skäl för en registrering. Vad som kan anses utgöra sär- skilda skäl definieras inte i regeringskom- munikén och några klarlägganden har heller inte efteråt lämnats från ansvarigt håll.375 svävade säkerhetspolisen fortfarande i okunnighet om hur de nya personalkontrollbestämmelserna skulle utformas. Vid ett föreståndarmöte kunde byråchefen endast meddela att infiltrationsskyddet kunde tyvärr inte tagas upp till behandling vid mötet. - vi väntar ännu på nya bestämmelser härför från Kungl Maj:t.376 374HA 30 ersattes den 1/10 1969 med HT 15. 375Referat av föreståndarmötet av den 27/6 1968. HSC nr 315/68. 376Referat av föreståndarmötet av 31/12 1968. HSC nr 315/68. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 Trots osäkerhetsmomentet vad beträffar innebörden av regeringens kommuniké förelåg det ett nytt förslag till nya personalkontrollbestämmelser. De som stod bakom förslaget, Ar- nold vid och byråcheferna vid RPS/Säk, hade följt de riktlinjer som angivits i den parlamentariska nämndens utlåtande samt i TSU:s utredning som överlämnats till ÖB . Således åter- fanns formuleringar om att regeringen skulle besluta om vilka be- fattningar som skulle tillhöra skyddsklass 1, att minst tre lekman- narepresentanter skulle vara närvarande då tog beslut om att utlämna uppgifter till annan myndighet och att de personer som blev föremål för personalkontroll skulle informeras om saken. Vidare föreskrevs det att skriftlig eller muntlig kommu- nicering med den kontrollerade personen i viss utsträckning skulle äga rum. Vad beträffar utlämnande av registeruppgifter skulle det inte finnas några restriktioner för befattningar i skyddsklass 1.377 De tre tjänstemännens förslag skiljer sig emellertid något från de personalkontrollbestämmelser som utfärdats och som före- slagits av den parlamentariska nämnden. bestämmelser föreskrevs att uppgifter om en person som öppet eller fördolt in- tager en ledande ställning [eller på sakligt grundade skäl misstänks vara medlem] i organisation, som kan misstänkas för att i kritiskt läge komma att intaga en hållning, vilken kan sätta rikets säkerhet i fara, eller inom dylik organisation genom sin utbildning eller eljest i högre grad åtnjuter organisationens förtroende fick lämnas ut av säkerhetspolisen.378 Enligt den parlamentariska nämndens förslag skulle denna formulering ändras till följande lydelse: Uppgifter, som finnes tillgängliga i säkerhets- polisens centralregister, får utlämnas därom att den person kontrollen avser: ... 3) genom sin verksamhet, sitt medlemskap i viss organisation eller eljest på bärande skäl kan befaras vara beredd att deltaga i sådana handlingar, som under 1) och 2) [förberedelse för handlingar som innefattade brott mot ri- 377Förslag till personalkontrollkungörelse . Bilaga till RPS synpunkter på förslag till allmänna föreskrifter för myndigheternas personalkontroll. till kanslirådet Joels- son, bc samt bc Frånstedt den 30/4 1968. HSC nr 218/68. 378SOU 1968:4, s. 46. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 kets säkerhet eller som var ägnade att under- gräva det demokratiska statsskickets bestånd eller rikets ställning som oberoende stat. I det förslag som utarbetats var denna punkt än mer kortfattad då formuleringen om medlemskap i viss organisation : Beträffande den som innehar eller söker tjänst i skyddsklass 2 får på fram- ställning lämna ut uppgift i styrelsens säker- hetsavdelnings register om att innehavaren el- ler sökanden ... 3) genom sin verksamhet eller eljest kan befa- ras vara beredd att deltaga i sådan handling som avses under 1) eller 2) [se ovan. I vilken mån denna formulering syftade till att förändra den utläm- nandepraxis som utformats är svårt att uttala sig om. Inte minst med tanke på att ordet eljest öppnar för vidlyftiga tolkningsmöjligheter.