sou · GQB3121d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Därför kan undervisningen aldrig göras lika för alla. Skolan har ett särskilt ansvar för elever med olika funktionshinder. Inom de ramar som statsmakterna ger måste fin- nas utrymme för anpassningar av undervisningen och av organisa- tionen av utbildningen till behoven hos olika elever och vid olika skolor. Kommittén föreslår att nuvarande bestämmelser 1 kap. 2 och 9 §§ om likvärdig utbildning överförs till den nya skollagen (1 kap. 8 §). 6.5Rätt till utbildning för vissa barn och ungdomar som inte är folkbokförda i landet Kommitténs förslag : I skollagen införs en bestämmelse vari före- skrivs att vid tillämpning av lagen – utom såvitt gäller bestämmel- ser om skolplikt - skall med bosatta likställas vissa barn och ung- domar som inte är folkbokförda i landet. Det gäller dels asylsö- kande barn och ungdomar, dels barn och ungdomar som har rätt till utbildning eller familjedaghem till följd av EG-rätten eller EES- avtalet eller avtalet mellan EG och dess medlemsstater å ena sidan och å andra sidan om fri rörlighet för personer, dels barn och ungdomar som avses i 5 § folkbokföringslagen och som inte är folkbokförda här. Vissa grundläggande principer i den nya skollagen Enligt nu gällande bestämmelser i skollagen krävs för rätt till utbildning som huvudregel bosättning i landet. Samma krav gäller för rätt till förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. Regeringen har emellertid givits möjlighet att meddela före- skrifter om att även andra än bosatta i landet skall få tillgång till utbildning (15 kap. 5 § skollagen). Efter en lagändring 2001, se vidare nedan, har regeringens bemyndigande utsträckts till att avse även förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. Begreppet bosatt är inte definierat i skollagen eller någon annan skolförfattning. Enligt förarbetena (prop. 1985/86:10) till nuvarande skollag bör, liksom vid tillämpning av skollag, som bosatt i riket räknas den som rätteligen skall vara kyrkobokförd (numera folkbokförd) här. I specialmotiveringen till bestämmelsen om skolplikt skollag – vilken återges i förarbetena till nuvarande bestämmelse i skollagen – anfördes bl.a. följande. Genom att skolplikten anknytes till bosättningen blir det möjligt att via folkbokföringen få upplysningar om barnen. Vid tolkningen av begreppet bosättning bör samma praxis följas som vid tillämpningen av folkbokföringsförordningen. Ofta torde skolplikt av rent praktiska skäl kunna utkrävas endast av barn som är kyrkobokförda i riket, men det bör om möjligt också tillses, att även barn som rätteligen skolat kyrkobokföras men som av någon anledning inte blivit det fullgör sin skolplikt. Utlänningar tillhörande främmande makts härvarande beskickning eller lönade konsulat eller beskickningens eller konsula- tets betjäning så ock deras utländska familjemedlemmar och utländska tjänare skall inte kyrkobokföras här i riket. Att skolplikt inte kan ut- krävas av barn hänförliga till denna kategori, har inte ansetts behöva särskilt anges. I förarbetena till bestämmelsen om bemyndigande för regeringen att utfärda föreskrifter i fråga om mottagande inom det offentliga skolväsendet av elever som inte räkas som bosatta i riket, dvs. 15 kap. 5 § skollagen (dåvarande 12 kap. 5 §), anfördes att de fall som främst åsyftades var mottagande i av barn som visats i landet i avvaktan på beslut i ärende om uppehållstillstånd. Vidare angavs att även i vissa andra fall borde i bl.a. Vissa grundläggande principer i den nya skollagen och gymnasieskolan kunna tas emot enstaka barn och ungdomar som inte räknas som bosatta här i landet. Enligt 3 § folkbokföringslagen (1991:481) skall den folkbokföras som efter inflyttning kan antas under sin normala livsföring komma att regelmässigt tillbringa sin nattvila eller motsvarande vila (dygnsvilan) i landet . Från denna huvudregel i finns dock vissa undantag. En utlänning som är skyldig att ha uppehållstillstånd skall inte folkbokföras om sådant tillstånd saknas, om det inte finns synner- liga skäl för att han ändå skall folkbokföras (4 §). Vem som är skyldig att ha uppehållstillstånd framgår av utlänningslagen (1989:529). Där stadgas att en utlänning som visats i mer än skall ha uppehållstillstånd. Krav på uppehållstillstånd gäller dock inte för nordiska medborgare. Enligt 5 § folkbokföringslagen skall den som tillhör främmande makts beskickning eller lönade konsulat eller dess betjäning eller som avses i 4 § lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall, folkbokföras i endast om han är svensk medbor- gare eller om han var bosatt här när han kom att tillhöra beskick- ningen, konsulatet, organisationen eller betjäningen. Detta gäller även sådan persons familjemedlemmar eller tjänare. I 4 § lagen om immunitet och privilegier i vissa fall anges att per- soner med anknytning till EU-organ och vissa andra internationella organ skall åtnjuta immunitet i . 6.5.3Rätt till utbildning m.m. enligt förordningen (EEG) nr 1612/68 Från och med en är medlem i den Euro- peiska unionen (EU). Genom medlemskapet har EG-rätten blivit en del av den svenska rättsordningen. EG:s olika grundfördrag (vari ingår bl.a. EG-fördraget) liksom dess förordningar har vad som kallas direkt tillämplighet. Med det menas att reglerna automatiskt blir en del av den nationella rätts- ordningen. EG-rättsliga regler kan också ha direkt effekt. Därmed åsyftas sådana direkt tillämpliga regler som också är utformade så Vissa grundläggande principer i den nya skollagen att de kan åberopas av enskilda till stöd för rättigheter som tiller- känts dem. En förordning har allmän giltighet. Den är till alla delar bindande och direkt tillämplig i varje medlemsstat. Så snart förordningen trätt i kraft blir den automatiskt en del av medlemsstatens natio- nella rättssystem och utesluter tillämpningen av nationell lagstiftning som inte är förenlig med den. En förordning har också direkt effekt. Enligt artikel 12 i EG-fördraget är all diskriminering på grund av nationalitet förbjuden inom fördragets tillämpningsområde. Av betydelse på skolområdet är rådets förordning (EEG) nr 1612/68 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen. Förord- ningen omfattar EU-medborgare men även medborgare i , och till följd av EES- avtalet. Artikel 12 i förordningen har följande lydelse. Barnen till en medborgare i en medlemsstat som är eller har varit an- ställd i en annan medlemsstat skall ha tillträde till denna stats allmänna skolor, lärlingsutbildning och yrkesskolekurser på samma villkor som medborgarna i denna stat om barnen bor där. Medlemsstaterna skall främja alla bemödanden att göra det möjligt för dessa barn att delta i utbildningen under bästa möjliga förhållan- den. Begreppet bo enligt denna artikel är inte definierat i förord- ningen. I en promemoria upprättad av rörande skolavgifter för diplomatbarn från andra EU-länder konstateras att begreppet bo inte har varit föremål för EG-dom- stolens tolkning. Enligt departementet torde emellertid viss ledning kunna hämtas från domstolens rättspraxis i fråga om en närliggande rättsakt, nämligen förordningen (EEG) nr 1408/71 om tillämp- ningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföreta- gare, eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen. Enligt artikel 1 h den förordningen avses med bosättning stadigva- rande bosättning. har tolkat artikeln i målet Swaddling och kon- staterat att begreppet bosättning har en gemenskapsrättslig inne- börd. För att bedöma om någon är bosatt i en annan medlemsstat skall enligt domstolen särskilt beaktas arbetstagarens familjesitua- tion, anledningen till att han har flyttat, bosättningens längd och huruvida den är sammanhängande, huruvida han i förekommande fall har fast arbete samt arbetstagarens avsikter, såsom de framgår Vissa grundläggande principer i den nya skollagen av samtliga omständigheter. I domen har domstolen förtydligat att längden av bosättningen inte är ett avgörande kriterium för bedömning av begreppet bosättning. drar i promemorian den slutsatsen beträffande den gemenskapsrättsliga innebörden av bo i artikel 12 i förordningen EEG nr 1612/68 att frågan om någon är bosatt i ett land får avgöras efter en samlad bedömning av alla relevanta omständigheter. Vad gäller barn till diplomater anförs följande. En naturlig utgångspunkt förefaller därvid vara att ett i bosatt barn till en EU-diplomat, som är stationerad i , som har bostad här mer än rent tillfälligt och som avser att stanna i sitt uppdrag här under en icke obetydlig tid får anses bo här i den mening som avses i artikel 12 i förordning 1612/68. Detsamma gäller för barn till andra beskickningsmedlemmar, som är unionsmedborgare och som bor här under liknande förhållanden som diplomater. Av intresse i detta sammanhang är också dom i målet Echternach och vari domstolen behandlade bl.a. frå- gan om en medlemsstat kunde kräva att en arbetstagare hade natio- nellt uppehållstillstånd för att komma i åtnjutande av de rättigheter som anges i artikel 12 i förordningen nr 1612/68. konstaterade därvid att rättigheterna i fråga inte grundas på ett uppehållstillstånd utan på gemenskapsrätten, varför de inte kan påverkas av avsaknaden av ett sådant tillstånd. I promemoria berörs inte rätten till för- skoleverksamhet eller skolbarnsomsorg. I artikel 7.2 i samma för- ordning anges emellertid att en arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat skall inom en annan medlemsstats territorium åtnjuta samma sociala och skattemässiga förmåner som värdlandets egna medborgare. Huruvida artikeln i begreppet sociala förmåner inbegriper rätt till förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg har såvitt känt inte prövats av . Med hänsyn till syftet med förordningen och till att domstolen gjort en vid tolkning av begreppet sociala förmåner är det emellertid rimligt att anta att för- skoleverksamhet och skolbarnsomsorg omfattas av artikeln i fråga. Efter nu gällande skollags tillkomst har blivit medlem i EU och har därmed blivit en del av vår nationella rätts- ordning. Likabehandlingsprincipen som kommit till uttryck bl.a. i Vissa grundläggande principer i den nya skollagen förordningen (EEG) nr 1612/68 innebär att ett krav på folkbokfö- ring för rätt till förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg och utbild- ning i allmänna skolor inte kan upprätthållas gentemot barn till ar- betstagare som är unionsmedborgare eller medborgare i ett EES- land. Med den tolkning av förordningen som redovisats ovan är regleringen i skollagen oförenlig med EG-förordningen. Då den senare har företräde före nationell rätt bör skollagens bestämmelser ändras så att överensstämmelse med förordningen uppnås beträf- fande denna kategori barn och ungdomar. I skollagen bör därför uttryckligt föreskrivas att barn och ung- domar som inte är folkbokförda i landet men som har rätt till utbildning eller familjedaghem till följd av EG-rätten eller EES avtalet likställs med barn och ungdomar bosatta i landet. Mellan EG och dess medlemsstater å ena sidan, och å andra sidan, har träffats avtal bl.a. om fri rörlighet för personer. Barn och ungdomar som har rätt till utbildning eller familjedaghem till följd av detta avtal bör också likställas med i bosatta barn och ungdomar. Även detta bör framgå av skollagen. De barn och ungdomar det här är fråga om skall inte vara under- kastade skolplikt. 6.5.4Rätt till utbildning för barn och ungdomar till beskickningsmedlemmar från länder utanför EU Kommittén har i tilläggsdirektiv fått i uppdrag att utreda och före- slå hur barn till utländska beskickningsmedlemmar kan ges lika rätt till förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg och utbildning som övriga barn och ungdomar i samt beräkna kostnaderna och föreslå finansieringsform för detta. Rätt till utbildning i förskoleklass, grundskola och gymnasium I direktiven konstateras att i ett tillsynsbeslut (dnr 2000:2595) har konstaterat att barn till beskickningsmedlemmar från andra EU-länder har rätt till kostnadsfri skolgång i med stöd av EG-rättsliga bestämmelser. Kommunerna har däremot inte någon skyldighet att ta emot diplomatbarn (och motsvarande) som inte kan härleda en rätt till utbildning från EG-rätten eller Vissa grundläggande principer i den nya skollagen SOU 2002:121 Kommunen får emellertid ta emot sådana barn i och gymnasieskolan. Enligt en förfrågan om förhållanden i andra EU/EES-länder vad gäller rätten till skolgång för barn till beskickningsmedlemmar, har i så gott som samtliga av de EU/EES-länder för vilka uppgifter er- hållits, dessa barn rätt att gå i skola på samma villkor som de barn som är bosatta i landet. Kommittén har låtit göra en beräkning bl.a. av den kostnad som det skulle innebära att ge barn till utländska beskickningsmedlem- mar från länder utanför EU/EES, rätt till utbildning på samma sätt som gäller för barn som är bosatta i landet. När det nedan talas om beskickningsmedlemmar inkluderas även den kategori barn och ungdomar som avses i 4 § lagen om immunitet och privilegier i vissa fall, dvs. barn till personer med anknytning till EU-organ och vissa andra internationella organ som skall åtnjuta immunitet i . Dessa barn skall – liksom vad gäller barn till beskick- ningsmedlemmar m.fl. – inte folkbokföras här, se avsnitt 6.5.2. Antalet barn till beskickningsmedlemmar från länder både inom och utom EU/EES som vid beräkningstidpunkten antas gå i för- skoleklass beräknas till 24 st. Av kostnaden om för dessa barns skolgång uppskattas belöpa på barn från länder utanför EU/EES. Antalet motsvarande barn i grundskoleåldern uppgick till 318. Av totalkostnaden beräknas avse barn från länder utanför EU/EES. I gymnasieskolan beräknas antalet barn till beskickningsmed- lemmar från länder såväl inom som utom EU/EES till 113. Kostna- den för samtliga dessa barn beräknas till , varav avser barn från länder utanför EU/EES. Den beräknade sammanlagda kostnaden för den skolgång för barn från länder utom EU/EES som redovisats ovan uppgår således till . Rätt till förskola, fritidshem m.m. Som nämnts ovan torde förordningen EEG nr 1612/68 medföra även en rätt till förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för barn till beskickningsmedlemmar från länder inom EU/EES. Någon rättslig prövning härav har dock såvitt känt aldrig gjorts. Vissa grundläggande principer i den nya skollagen I kommitténs direktiv anges att det finns anledning att även se över rätten till förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för barn till beskickningsmedlemmar från såväl EU-länder som från övriga länder. Enligt de beräkningar som kommittén låtit göra uppgår kostna- derna för förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för barn till beskickningsmedlemmar från länder såväl inom som utanför EU/EES till varav ca avser kostnaden för förskola och familjedaghem till barn i åldern 1– och kostnaden för fritidshem. Av totalkostnaden avser kostnaden för barn från länder utanför EU/EES . De kostnadsberäkningar som kommittén låtit göra redovisas mer utförligt i bilaga 1. I direktiven till kommittén anges att det är angeläget att även barn och ungdomar vars föräldrar arbetar på beskickningar som tillhör andra länder än EU-länder får rätt till kostnadsfri utbildning under vistelsen i . Enligt en förfrågan som gjorts har i så gott som samtliga de EU/EES-länder från vilka uppgifter erhållits barn till beskick- ningsmedlemmar oavsett om de kommer från EU/EES-länder eller andra länder rätt till skolgång på samma villkor som barn bosatta i landet. Kostnaderna för införandet av en rätt till kostnadsfri utbildning i förskoleklass, och gymnasieskolan har beräknats till ca Mot bakgrund av vad som ovan angivits och då det rör sig om en inte allt för stor kostnad är det kommitténs uppfattning att det bör införas en rätt till utbildning för dessa barn på samma villkor som för barn bosatta i . Det kan också ifrågasättas om inte en annan ordning kan anses stå i strid med principen om barnets bästa enligt . Någon skolplikt skall dock inte gälla för dessa barn. I skollagen bör således denna rätt till utbildning slås fast. De flesta beskickningsmedlemmar bor inom ett område kon- centrerat till ett fåtal kommuner. Någon kommunalskatt uppbär kommunen inte från dessa. Vissa grundläggande principer i den nya skollagen framförallt en statlig angelägenhet. Med hänsyn främst härtill men även till att ett införande av denna rätt till utbildning skulle med- föra kostnader som fördelade sig mycket ojämnt bland kommu- nerna anser kommittén att kostnaderna härför bör ligga på staten. Den kostnadsökning som blir följden av kommitténs förslag bör därför enligt kommittén finansieras genom statsbidrag till de kommuner som har kostnader för dessa barns utbildning. Kommittén har också beräknat kostnaden för motsvarande skol- gång för barn till beskickningsmedlemmar inom EU/EES. Dessa uppgår enligt kommittén till . Kommittén anser att även om kommunerna p.g.a. förordningen (EEG) 1612/68 är skyldiga ett erbjuda utbildning till barn till beskickningsmedlemmar inom EU/EES är det resonemang som förts ovan beträffande kostnaderna för barn utom EU/EES rele- vant även för denna kategori. Kommittén föreslår därför att kom- munerna bör ersättas genom statsbidrag även för kostnaderna för dessa barns skolgång. Kommittén anser vidare att barn till beskickningsmedlemmar från länder såväl inom som utom EU/EES även bör omfattas av förskola, familjedaghem och fritidshem på samma villkor som barn bosatta i landet. Även detta bör framgå av en uttrycklig bestämmelse i skollagen. Den kostnadsökning som detta förslag innebär har uppskattats till ca och bör av skäl som redovisats ovan bäras av staten. Staten bör således också i dessa fall genom statsbidrag ersätta berörda kommuner för deras kostnader. konstaterade i sitt betänkande att skollagens bestämmelser att grundutbildning skall vara kostnadsfri och till- gänglig för alla omfattar endast barn som är bosatta i landet. Där- med uteslöts asylsökande barn och barn som av annat skäl söker uppehållstillstånd. framförde att asylsökande barn och ungdomar liksom de som söker uppehållstillstånd av andra skäl borde ha samma rätt till utbildning som barn bosatta i . föreslog därför att bestämmelserna om rätt till utbildning för dessa barn och ungdomar ändras så att de i princip får samma rätt till utbildning som barn som är bosatta i . Vissa grundläggande principer i den nya skollagen När det gällde rätten till barnomsorg pekade på att även asylsökande i vissa fall kan vara förvärvsarbetande och att barn till asylsökande därigenom borde erbjudas barnomsorg. Regeringens proposition om asylsökande barns skolgång m.m. (prop. 2000/01:115) Regeringen lade en proposition som innebar att asylsö- kande barn och barn som beviljats tidsbegränsat uppehållstillstånd med stöd av 2 kap 4 a § utlänningslagen, liksom barn som av andra skäl ansökt om uppehållstillstånd i och getts rätt att vistas här medan ansökan prövas, skulle få tillgång till utbildning inom det offentliga skolväsendet, förskoleverksamhet och skolbarnsom- sorg på i huvudsak samma villkor som gäller för barn bosatta i . Rätten till utbildning inom och motsvarande skolformer skulle dock enligt förslaget inte medföra någon skol- plikt. Enligt propositionen borde barnet tas emot i skolväsendet så snart det är lämpligt med hänsyn till barnets personliga förhållan- den – dock senast efter barnets ankomst till . Rätten till gymnasieutbildning borde enligt förslaget gälla om stu- dierna påbörjas . I propositionen angavs uttryckli- gen att rätten till utbildning enligt förslaget inte gäller barn som hålls gömda inför verkställighet av ett avvisnings- eller utvisnings- beslut. I propositionen framhölls dock den möjlighet som en kommun har enligt gällande bestämmelser i såväl som gymnasieskolan att ta emot en elev som inte räknas som bosatt i . I propositionen föreslogs bl.a. den ändringen i skollagen att regeringen skulle få möjlighet att meddela föreskrifter även om mottagande i förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. förelåg denna möjlighet endast beträffande utbildning inom det offentliga skolväsendet. Med stöd av detta bemyndigande avsåg regeringen meddela föreskrifter om asylsökande barns rätt till för- skoleverksamhet, skolbarnsomsorg och utbildning inom det offentliga skolväsendet. Propositionen behandlade också frågan om den statliga ersättning som skall utgå. Asylsökande barns rätt för- skoleverksamhet, skolbarnsomsorg och skolgång m.m. föreslogs bli reglerad i en förordning. Vissa grundläggande principer i den nya skollagen beslutade enligt regeringens förslag och regeringen har utfärdat förordningen (2001:976) om utbildning, förskoleverk- samhet och skolbarnsomsorg för asylsökande barn m.fl. Kommittén anser inte att det finns några egentliga skäl för att asyl- sökande barns rätt till utbildning och annan pedagogisk verksamhet skall regleras i förordning. Kommittén anser därför att denna reglering skall överföras till skollagen. I skollagen bör således före- skrivas att vid tillämpning av skollagens bestämmelser – utom såvitt gäller föreskrifter om skolplikt – skall dessa barn likställas med barn bosatta i landet. Kommitténs förslag innebär i princip inte någon saklig förändring i förhållande till nu gällande ordning. För- slaget innebär dock att den nu föreskrivna begränsningen, att endast ungdomar som inte fyllt har rätt att börja gymnasieut- bildning, slopas. Statlig ersättning för verksamheten skall även fortsättningsvis utgå. 7Fristående skolor blir enskilda skolor i skolväsendet Kommitténs förslag: Kommittén har strävat efter att skapa ett skolväsende som omfattar offentligt finansierade skolor och där samma bestämmelser så långt möjligt skall gälla för skolorna oavsett om huvudmannen är , statlig eller enskild. En skola med enskild huvudman inom skolväsendet benämns enskild skola. De enskilda skolorna skall följa de nationella läroplanerna och kursplanerna. I skollagen anges ämnen och den totaltid som skall erbjudas eleverna vid enskilda skolor, dvs. samma reglering som för de offentliga skolor som ingår i timplaneförsöket. Ett lokalt utrymme för egna ämnen föreslås för både offent- liga och enskilda skolor. För de offentliga skolor som inte deltar i timplaneförsöket föreslås nuvarande timplan gälla. Enskilda skolor skall följa det nationella betygssystemet. Bestämmelser införs som möjliggör för både offentliga och enskilda skolor att, i vissa fall, utfärda intyg istället för betyg. Övriga övergripande bestämmelser om värdegrund och all- männa mål, elevinflytande, stöd för elever, rektors beslutsfat- tande och kvalitetsredovisning gäller för både enskilda och offentliga skolor. Villkoren för godkännande och rätt till bidrag blir enhetliga för alla skolformer. En enskild huvudman som uppfyller kraven skall godkännas och därmed få rätt till bidrag. prövar ansökan om godkännande utom när det gäller enskild förskola eller sådan enskild förskoleklass som inte anordnas vid enskild grundskola eller motsvarande. I dessa fall prövas ansökan av kommunen. I ansökan prövas huvudmannens rättskapacitet, stabilitet och förutsättningar att bedriva utbildningen i enlighet med de bestämmelser som gäller enligt skollagen och andra författ- ningar samt konsekvenserna för det offentliga skolväsendet om Fristående skolor blir enskilda skolor i skolväsendet I tillsynen kontrolleras att skolan följer gällande bestämmelser. Möjligheten för enskilda skolor att ha en konfessionell inriktning bibehålls och föreslås omfatta även enskilda för- skolor. Den myndighet som beslutar om godkännande kan också efter tillsyn besluta om återkallande av godkännandet. 7.1De fristående skolornas framväxt då fristående grundskolor fick möj- lighet att erhålla kommunala bidrag har antalet elever som går i fri- stående grundskolor ökat från cirka 5 000 elever till cirka 51 000 elever /02 eller från till av samt- liga elever i . Det innebär att av landets grund- skoleelever går i en offentlig skola sett över landet som helhet. Fördelningen av fristående skolor är emellertid mycket ojämn över landet. I storstadsregionerna och vissa Norrlandskommuner (, och kommuner) uppgick andelen elever i fristående grundskolor till /02.