sou · GQB3104 · 2003-01-01 00:00:00 — En första situation är när fondbolaget upphör med sin verksamhet. Det kan antingen vara på grund av att tillståndet återkallas, att bolaget försatts i likvidation eller konkurs eller helt enkelt att fondbolaget vill upphöra med sin verksamhet. En annan situation är att fonden, och inte fondbolaget, avvecklas. Det kan ske genom att en fond slås ihop med en annan fond, att en fond delas upp i flera andra fonder eller att fonden avvecklas och tillgångarna delas ut till ägarna. I fondlagstiftningen anges vad som skall hända med de fonder som förvaltas av ett fondbolag i de fall fondbolaget av någon anledning skall avvecklas.24 Om ett fondbolag får sitt tillstånd återkallat, träder i likvidation, försätts i konkurs eller själv vill upphöra med förvaltningen av fonder, skall fondförvaltningen övertas av förvaringsinstitutet.25 kan också, med med- givande, överlåta förvaltningen till ett annat fondbolag. Om fond- bolaget själv väljer att upphöra med verksamheten eller överlåter verksamheten till ett annat fondbolag, skall detta först kungöras i Post- och . I en del fall får således förvaringsinstitutet ansvaret över fond- förvaltningen. Institutet skall dock överlåta förvaltningen 24Regler om hur fonden skall behandlas i samband med fondbolagets avveckling återfinns i lagen om investeringsfonder och i 33-38 §§ lagen om värdepappersfonder. 25Avvecklingen av själva fondbolaget följer dock allmänna bestämmelser om konkurs och likvidation m.m. till ett annat fondbolag om medger det. I annat fall skall fonden upplösas genom att fondtillgångarna säljs och nettobehållningen skiftas ut till fondandelsägarna. Motiven bakom nuvarande bestämmelser är att förvaringsinstitutets roll garanterar att förvaltningen, som förutsätts bli relativt kortvarig, sker på ett riktigt sätt och under iakttagande av fondandelsägarnas gemensamma intresse.26 Mot detta kan anföras att förvaringsinstitutets roll i avveck- lingsfasen skiljer sig från institutets primära uppgifter (se kapitel 1). har kanske inte den beredskap, kompetens och erfarenhet som erfordras för att driva fondverk- samhet. Å andra sidan får förvaringsinstitutet inte sälja och lösa in andelar . uppdrag kan bli komplicerat, särskilt om fondbolaget fått sitt tillstånd återkallat på grund av missköt- samhet. som senare tar över förvaltningen svarar nämligen för att fullgöra de förpliktelser avseende fonden som tidigare förvaltare har ådragit sig i överensstämmelse med fond- lagstiftningen. Det innebär att förvaringsinstitutet kan tvingas att gå igenom verksamheten och bokföringen, avyttra problematiska innehav av värdepapper etc. för att få ordning på verksamheten och skapa intresse hos andra fondbolag. Det är dock svårt att finna någon annan som bättre lämpar sig för att ta hand om fonderna vid fondbolagets avveckling. Om fondbolaget försätts i konkurs utses en konkursförvaltare som skall ta hand om avvecklingen av fondbolaget. En möjlighet är att lägga på denne att även avveckla fonderna – det är ju en del av verksamheten och kan representera ett stort värde för fond- bolaget. Med hänsyn till att fonderna skall vara självständiga förmögenheter och inte blandas ihop med fondbolagets ekonomi är denna lösning inte optimal. Samma gäller likvidatorn om fondbolaget likvideras. Om fondbolaget får sitt tillstånd återkallat finns över huvud taget inte någon utomstående som skulle kunna tänkas ta över fonderna. Det förefaller därför vara nödvändigt att – som – lägga på förvaringsinstitutet att ta hand om fond- erna. står ju under tillsyn och har en laglig skyldighet att ta tillvara andelsägarnas intressen. Den nuvarande lösningen bör därför enligt utredningen bestå. 1974:128, s. 135. 27Se 3 kap. 13 § andra stycket lagen om investeringsfonder och 32 § andra stycket lagen om värdepappersfonder. I vissa fall kan det bli aktuellt att avveckla själva fonden. Det kan vara fallet – som nämnts ovan – om fondbolaget upphör med sin verksamhet. skall då i första hand söka sälja fondförvaltningen till ett annat fondbolag och i sista hand lik- videra fonden genom att skifta ut nettot till fondandelsägarna. En fond kan dock även komma att avvecklas trots att fondbolaget fortsätter sin verksamhet. Fondbolaget kan, med godkännande, sälja förvaltningen av fonden till ett annat fondbolag. Om fondbolaget inte hittar en köpare men ändå vill upphöra med förvaltningen av en viss fond skall förvaringsinstitutet ta över fondförvaltningen.28 I sådana fall blir det – som när fondbolaget upphört – ett val mellan att sälja fondförvaltningen eller likvidera fonden. En annan form av avveckling är att fondbolaget vill ändra fonden på ett genomgripande sätt och på så sätt skapa en ny fond. Fondbolaget kan också vilja att en fond slås ihop med en eller flera andra fonder eller delas upp i två eller flera mindre fonder. har i en skrivelse, daterad den 13 dec- ember 2000 och ingiven till utredningen, tagit upp reglerna för sammanläggning och delning. Föreningen anser att formerna för sammanläggning är onödigt komplicerade. Föreningen anför vidare att, som lagrummet har tolkats, krävs i sådana fall att de gamla fonderna avslutas och nya tillskapas. Föreningen framför också att även formerna för delning av en fond bör diskuteras närmare. 28 9 kap. 1 § andra stycket lagen om investeringsfonder (33 § andra stycket lagen om värdepappersfonder). 3.2.1Försäljning och upplösning av en fond Utredningens förslag: Ett förvaringsinstitut som övertagit fondförvaltningen från ett fondbolag skall och efter medgivande överlåta förvaltningen till ett annat fondbolag eller upplösa fonden. Fonden upplöses genom att fondens tillgångar säljs och nettobehållningen i fonden skiftas ut till fondandelsägarna. En fond som varken har fondandelsägare eller fondför- mögenhet får avvecklas genom att fondbolaget ger in en anmälan till . Till en sådan anmälan skall bifogas ett intyg av fondbolagets revisor, av vilket framgår att fonden saknar andelsägare, inte har några tillgångar eller skulder samt att avvecklingen i övrigt har gått till på ett sätt som är förenligt med andelsägarnas intresse. Finansinspek- tionen får därefter avregistrera fonden utan att kungörelse har ägt rum. Skälen för förslaget: Som nämnts ovan utgår fondlagstiftningen från huvudregeln att en fond som ett fondbolag inte längre vill förvalta, skall överlåtas till ett annat fondbolag. Endast i de fall då detta inte är möjligt kan det bli aktuellt att likvidera fonden genom att fondens tillgångar säljs, skulderna betalas och nettot delas ut till fondandelsägarna. Nuvarande regler anger således att fondverksamheten i första hand skall överlåtas. är detta förenligt med andelsägarnas intresse eftersom en upplösning av fonden ger skatteeffekter och tvingar andelsägarna att placera om sparmedlen. Det kan dock finnas fall där en försäljning av fondverksamheten är förenad med sådana kostnader att det kan anses vara i andelsägarnas intresse. Fonden kan innehålla svårvärderade tillgångar, andels- ägarregistret kan innehålla tveksamheter etc. I sådana fall är det kanske lämpligare att genast inleda en likvidering av fonden. Utredningen föreslår därför att lagen skrivs om så att förvarings- institutet i större utsträckning kan välja mellan dessa två alternativ efter det som institutet finner lämpligt. Enligt gällande regler förutsätter vidare en försäljning att har lämnat sitt medgivande. Detta hänger ihop med att det övertagande fondbolaget måste granskas och godkännas. Däremot finns inget krav på att inspektionen kopplas in vid en upplösning av fonden. Utredningen finner det lämpligt att förvaringsinstitutet samråder med inspektionen innan förvaringsinstitutet fattar beslut om fonden skall säljas till annat fondbolag eller upplösas. Beslutet ligger således även i fortsätt- ningen primärt på förvaringsinstitutet, men utredningens förslag ger inspektionen möjlighet att ge synpunkter även avseende upp- lösningen av en fond; inspektionen skall lämna sitt medgivande till antingen försäljningen eller upplösningen. Det kan finnas flera skäl till varför ett fondbolag inte längre vill förvalta en fond. Det kan vara ett led i en rationalisering av fondbolagets utbud. Fondbolaget har kanske flera likartade fonder, t.ex. efter ett samgående med ett annat fondbolag eller efter att ha förvärvat ett annat fondbolags verksamhet. I dessa fall torde dock fondbolaget välja att slå ihop vissa fonder. Det kan också vara så att fondbolaget misslyckats med att konstruera en fond eller att fonden helt enkelt inte gått att sälja i större omfattning. I sådana fall kan det också vara svårt att få något annat fondbolag att ta över fonden. Nuvarande bestämmelser anger att fondbolaget själv inte får avveckla en fond; det finns ett värde i att låta någon annan än fondbolaget ta hand om avvecklingen och därigenom skapa garantier för att avvecklingen går till på rätt sätt. Det finns emellertid exempel på fondbolag som genom ett informellt för- farande lyckas förmå andelsägarna i en fond att sälja sina andelar. Det är oftast fråga om fonder som inte lyckat locka till sig något större antal fondandelsägare. Genom ett sådant förfarande av- vecklar fondbolaget fonden genom att successivt sälja fondens tillgångar i samband med inlösen av utestående andelar. Det kan t.o.m. vara så att fonden ännu inte förvärvat några tillgångar, utan består av likvida medel på ett bankkonto. Fondbolaget får givetvis inte tvångsinlösa fondandelarna, men det är svårt att ha några invändningar mot att fondbolaget och andelsägarna kommer överens på frivillig väg. Fondandelarnas värde motsvaras av fondens marknadsvärde och är lätt att kontrollera. Försäljning av tillgångar och utbetalning till andelsägarna går dessutom via förvaringsinstitutet på sedvanligt vis. Ett informellt och förenklat förfarande torde därtill vara mer effektivt och kostnadsbespar- ande än alternativet att låta förvaringsinstitutet likvidera fonden. Även med detta informella förfarande måste emellertid för- varingsinstitutet kopplas in. I verkligheten händer det alltså att förvaringsinstituten endast får ett skal att avveckla. Denna ordning är något omständlig. Det finns därför skäl att i lag möjliggöra ett förenklat för- farande där fonder som saknar såväl andelsägare som förmög- enhet kan avvecklas utan inblandning av förvaringsinstitutet. I sådana fall bör fondbolaget kunna vända sig direkt till Finans- inspektionen med en begäran att få fonden avregistrerad. För att detta skall kunna vara möjligt bör dock inspektionen försäkra sig om att det verkligen inte finns kvar några anspråk på fonden och att avvecklingen i övrigt har gått till på ett korrekt sätt. Det är därför lämpligt att fondbolaget i sådana fall ger in ett intyg från fondbolagets revisor. Revisorn skall alltså kontrollera att det inte finns kvar några andelsägare och att fonden saknar tillgångar och skulder. 3.2.2Ändring av fondens karaktär Utredningens bedömning: Det är förenligt med andelsäg- arnas gemensamma intresse att det grundläggande avtalet mellan andelsägarna och fondbolaget inte ändras utan vägande skäl. Nuvarande bestämmelser avseende förutsättningarna för att ändra fondbestämmelserna bör därför stå kvar oförändrade. Skälen för bedömningen: I fondbestämmelserna anges grunderna för fondens placeringsinriktning, hur fondbolaget avser att agera i ägarfrågor m.m.29 Fondbestämmelserna skall godkännas av . Detta grunddokument utgör ramen för det avtal som ingås mellan fondbolaget och fondandelsägarna och får inte ändras utan vidare. Ändringar skall godkännas av Finans- inspektionen om de får anses som skäliga för fondandelsägarna.30 Ändringar av väsentlig betydelse skall – som regel – komma till andelsägarnas kännedom och får inte tillämpas förrän från godkännandet.31 Vad innebär det då att skall godkänna endast skäliga ändringar? Skälighetskravet tolkas i praktiken så att ändringen inte får vara till nackdel för fondandelsägarna. 293 kap. 8 § lagen om investeringsfonder. 303 kap. 9 § lagen om investeringsfonder. 31Underrättelse och karenstid beslutas av , som kan bestämma att sådan underrättelse och karenstid inte behöver utgå. Inspektionen beslutar också om hur lång karenstid som skall gälla – vanligast är en månad men perioden kan sträcka sig upp (3 kap. 9 § lagen om investeringsfonder). Det kan i vissa fall vara så att ett fondbolag, i stället för att avveckla fonden, vill ändra fondens karaktär så att den blir mer i linje med vad fondbolaget tror att fondsparare i allmänhet efterfrågar. Härigenom kan det bli så att en fond inte står att känna igen. Problemet är att fondens andelsägare har förvärvat andelar i fonden just med tanke på fondens (ursprungliga) placeringsinriktning. Förenklat innebär detta att missnöjda fond- andelsägare säljer sina andelar och nöjda stannar kvar. Dessa nöjda andelsägare skulle därför missgynnas av att fonden ändrar karaktär. Saken kompliceras dock av att många andelsägare kanske känner sig inlåsta i en fond med hänsyn till de skatte- konsekvenser som uppstår vid en försäljning. Ändringar av fondbestämmelserna kan också medföra kost- nader för andelsägarna. Denna aspekt måste tas i beaktande vid bedömningen om en ändring är skälig. Det går att diskutera om kostnader i samband med avtalsförändringar skall belasta andels- ägarna eller fondbolaget. agerar i detta avse- ende som ett ombud för andelsägarna som inte kan få sina röster hörda; innebär ändringen allt för stora kostnader för andelsägarna kan det utgöra skäl nog för att inte acceptera dessa. För att upprätthålla fondbestämmelsernas funktion som ett ramavtal kan dock lagstiftaren inte tillåta att avtalet ensidigt ändras utan vidare. Ändringar som i större omfattning ändrar fondens placeringsinriktning måste med detta resonemang god- kännas av båda avtalsparter. Utredningen finner därför att den rådande ordningen, där getts rollen som andelsägarnas företrädare, är förenlig med andelsägarnas intresse. 3.2.3Sammanläggning av flera fonder Utredningens bedömning: Det ligger i andelsägarnas intresse att deras investering inte ändrar karaktär vid en sammanläggning mellan två eller flera fonder. Det är möjligt enligt nuvarande bestämmelse att två eller flera fonder slås samman i en nybildad fond eller att två eller flera fonder slås ihop med en redan existerande fond. Under förutsättning att de allmänna förutsätt- ningarna för sammanläggning är uppfyllda saknas skäl att förorda den ena modellen framför den andra. Nuvarande bestämmelser om sammanläggning av flera fonder bör därför stå kvar oför- ändrade. Skälen för bedömningen: Närbesläktat med ändringar av fond- bestämmelserna är möjligheten för fondbolaget att slå samman flera fonder. Sammanslagningar får ske endast efter tillstånd av har anfört att formerna för sammanläggning är onödigt komplicerade.33 Enligt fondlagstiftningen får ett tillstånd om samman- läggning ges om N sammanläggningen är förenlig med andelsägarnas intressen, N de aktuella fonderna har likartade placeringsinriktningar och fondbestämmelser samt om N sammanläggningen inte är olämplig från allmän synpunkt. För att en sammanläggning skall anses förenlig med andelsägarnas intressen bör, enligt tidigare förarbetsuttalanden, den fond som bildas inte få en annan karaktär än de fonder som slås ihop och dessutom får sammanläggningen inte medföra att förvaltnings- kostnaderna blir högre för andelsägarna.34 Kostnader i samband med själva sammanläggningen, t.ex. för överföring av värde- papper, administrativa kostnader etc. bör också beaktas. Det är alltså endast fonder med likartade placeringsinriktningar som kan slås ihop. Detta innebär t.ex. att aktiefonder som är inriktade på olika branscher eller geografiska områden inte kan slås ihop. Räntefonder med olika tidshorisonter på sina plac- eringar bör heller inte kunna bli föremål för hopslagning.35 Har två fonder samma geografiska begränsningar, med smärre varia- tioner avseende i vilka länder fonden investerar i, torde dock fonderna kunna betraktas som likartade. Det är framför allt fondens placeringsinriktning enligt fond- bestämmelserna som är av betydelse. Det faktiska innehavet i en fond är mindre viktigt eftersom fondförvaltaren fritt kan ändra detta inom ramarna för fondlagstiftningen och fondbestäm- melserna. som vill lägga samman två fonder kan med hänsyn till reglerna om ändring av fondbestämmelserna inte heller först ändra den ena fondens fondbestämmelser så att den passar bättre ihop med den andra fonden, om dessa ändringar skulle anses vara till nackdel för fondandelsägarna. 329 kap. 2 § lagen om investeringsfonder; 33 a § lagen om värdepappersfonder. 1992/93:206, s. 23. 1992/93:206, s. 58. således inte ändras till att bli en räntefond och en Nordamerika- fond inte till att bli en Europafond. Det torde heller inte vara möjligt för fondbolaget att stegvis ändra en fond där varje deländring i och för sig inte utgör någon större förändring, men där slutprodukten avviker från den ursprungliga fonden på ett mer väsentligt sätt. De begränsningar som ställs upp för sammanläggning grundar sig förstås i samma överväganden som förhindrar allt för stora förändringar i fondbestämmelserna; fondandelsägarna har valt en fond efter vissa kriterier och skall därför inte utan vidare behöva godta förändringar. Som en följd härav finns också vissa informationskrav; information om sammanläggning skall således lämnas direkt till varje fondandelsägare. Sammanläggningen får sedan inte verkställas förrän från Finansinspek- tionens godkännande. På detta sätt får fondandelsägaren en möjlighet att sälja sina andelar. Denna möjlighet förutsätter dock att andelsägaren inte känner sig inlåst; genom skattereglerna måste nämligen andelsägaren beskatta eventuella reavinster. Om andelsägaren däremot följer med till den nya fonden uppstår inga skattekonsekvenser. Som en avslutande förutsättning för sammanläggning anges att den inte får vara olämplig från allmän synpunkt. I tidigare för- arbeten har ett exempel lämnats: sammanläggning av allt för stora fonder.36 Tanken var att det finns en uppenbar risk att det sker en icke önskvärd koncentration av utbudet av fonder till ett mindre antal stora fonder.37 Denna risk skall dock inte överdrivas eftersom värdepappersfonderna enligt lagens placeringsregler inte får ha ett väsentligt inflytande över aktiebolag. Utöver detta exempel torde det finnas få fall där har anledning att motsäga sig en sammanläggning med hänsyn till att den är olämplig från allmän synpunkt. Utredningen finner med hänsyn till andelsägarnas intressen att det saknas skäl att ändra grundförutsättningarna för samman- läggning. har även kritiserat tillämpningen av bestämmelserna om sammanläggning.38 Föreningen anför att, som lagrummet har tolkats, krävs i sådana fall att de gamla fonderna avslutas och nya tillskapas. Enligt föreningen borde det vara 1992/93:206, s. 24. 37Se föregående not. möjligt att fusionera in fonder i en existerande fond; det faktum att en ny fond tillskapas medför stora administrativa och andra kostnader, t.ex. för öppnandet av nya konton, legalisering av konton, legalisering av fonden etc. Nuvarande bestämmelser anger att fondbolaget efter inspek- tionens tillstånd får lägga samman investeringsfonder. Lagen anger emellertid inte om detta skall ske genom att en fond tar över en eller flera andra fonder (vilket inom aktiebolagsrätten kallas för absorption) eller om det skall ske genom att två eller flera fonder tas över av en nybildad fond (vilket inom aktie- bolagsrätten kallas för kombination).39 Utredningen ser inte att det finns skäl att förorda den ena modellen framför den andre. Eftersom det i båda fallen är fråga om fonder som står under samma fondbolags förvaltning, behöver inga särskilda överväganden göras avseende vem som i så fall skulle godkänna fusionen. Så som lagen är skriven möjliggör lagen också för båda dessa modeller. har pekat på att i sin praxis i princip tillåter endast kombination. Inspektionens uppfattning synes hänga ihop med att den nya fonden måste identifieras, så att det står klar i vilken fond andelsägarna har andelar. Utredningen förutsätter att vidtar de åtgärder som är praktiskt möjliga för att skapa förutsättningar för en sammanläggning genom att en eller flera fonder läggs in i en redan existerande fond. Någon lagändring är däremot inte erforderlig. 39 För den aktiebolagsrättsliga regleringen, se 14 kap. aktiebolagslagen (1975:1385). 3.2.4Delning av en fond Utredningens förslag: får efter tillstånd av dela en investeringsfond. Tillstånd till en delning skall lämnas om åtgärden kan anses förenlig med fondandelsägarnas intressen. Efter en delning skall åtminstone en fond ha fondbestäm- melser som motsvarar den delade fondens fondbestämmelser. Fondandelsägarna får fritt välja till vilken av de nya fonderna som de vill att deras samlade andelsinnehav skall föras över. De andelsägare som inte väljer ny fond skall få sitt samlade andelsinnehav överfört till den nya fond som avses i före- gående stycke. Skälen för förslaget: Det kan i vissa situationer uppstå ett behov av att dela upp en stor fond i två eller flera mindre fonder. Det kan t.ex. vara så att en fond har vuxit sig så stor att den inte kan agera på värdepappersmarknaden utan att fonden påverkar kurs- rörelserna. En delning kan också bidra till att koncentrationen av ägandet minskar och att värdepappersmarknadens funktionssätt förbättras.40 Enligt nuvarande bestämmelser får ett fondbolag efter tillstånd från dela en fond. För att ett tillstånd till delning skall ges fordras att delningen är förenlig med andels- ägarnas intressen. Så är inte fallet om t.ex. förvaltningskost- naderna efter en delning skulle bli högre för andelsägarna. Rådande uppfattning är också att de fonder som uppkommer efter en delning bör i princip ha samma sammansättning på till- gångarna och vara ungefär lika stora. En särskild fråga är om en fond kan delas upp i flera mindre fonder som har andra placeringsinriktningar än den ursprungliga fonden. Skall t.ex. en stor, bred Sverigefond kunna delas upp i en Sverigefond, en globalfond och en renodlad räntefond? Utgångs- punkten måste vara, som vid sammanläggning och ändring av fondbestämmelserna, att de nya fonderna inte får ha annan karaktär än den gamla. Grunden för detta är att andelsägarna gått in i den gamla fonden medveten om vad den fonder får och inte får göra. 1992/93:206, s. 24. Till skillnad från sammanläggning och ändring av fondbestäm- melserna kan emellertid en delning utformas så att de andelsägare som inte vill vara med om en ändring av placeringsinriktningen, antingen kan få stanna kvar i den gamla fonden eller få sitt inne- hav i en ny fond med identiska fondbestämmelser. På så sätt riskerar andelsägarna inte att tvingas in i en typ av fond som de inte vill ha. En sådan lösning är förenlig med andelsägarnas intresse eftersom de inte riskerar att tvingas in i en annan typ av fond, som de får valmöjligheten att välja en annan fondtyp om det skulle passa dem bättre. Därtill kommer att detta val kan göras utan skattekonsekvenser för andelsägaren. En del- ning leder nämligen inte till att kapitalvinster tas upp hos del- ägarna. Det kan dock finnas en risk för att delningar i så fall används i syfte att komma runt gällande skattelagstiftning. som regelmässigt delar upp fonder (kanske oavsett storlek) ger ju sina kunder en service – de kan se över sitt sparande regelbundet utan skattekonsekvenser. Utredningens principiella ståndpunkt är dock att fondandels- ägare skall ges möjlighet att byta fonder utan skattekonse- kvenser.41 Anledningen härtill är att andelsägarna bör få en reell möjlighet att byta fond och på så sätt visa sitt missnöje med en viss förvaltare. Detta blir dock inte effekten vid en delning eftersom de nya fonderna förvaltas av samma fondbolag. Ett sätt att motverka skatteplanering är att föreskriva att fondandelsägarna fritt får medverka i en delning och därmed byta placeringsinriktning på sitt sparande, men att fondandelsägarens samlade innehav alltid måste ligga i en och samma fond.