sou · GQB327d5 · 2003-01-01 00:00:00 — föreslår att om får en språklag, utredningens föreslagna term huvudspråk ersätts av riksspråk och att 3§ även innehåller hänvisningar till aktuella bestämmelser. menar att för personer med funktionshinder, är det väsentligt att samhällsinsatser av skilda slag beaktar ett helhetsperspektiv och i detta synsätt inkluderar dem som av olika skäl har hinder i tillgång till eller nyttjande av språket. menar att hänsynsparagrafen i Kulturminneslagen borde ha uppmärksammats betydligt mer i betänkandet. I den aktuella paragrafen stadgas om god ortnamnssed att svenska, samiska och finska namn så lång som möjligt används på kartor samt vid skyltning och övrig utmärkning i flerspråkiga områ- den. Ortnamnsvården är en del av språkvården. Här finns en lagreglering som uttalat anger vilka som omfattas av lagen. Här finns fraser som berör stavning och språkriktighet, som berör det mångspråkiga och minoritetsspråken, som åtminstone kan beröra det svenska namnbeståndet i stort. Här finns dessutom en viss erfarenhet av tillämpning och tolkning av lagtexten. Inför en eventuell slutlig formulering av en lag om svenska språket bör man enligt RAÄ ta detta i beaktande. Handikappförbundens samarbetsorgan anser att om en språklag ska införas måste den kompletteras med en paragraf som förbjuder språklig diskriminering av funk- tionshindrade. Detta för att personer med funktionshinder ska kunna garanteras lika tillgång till svenska språket och samma möjligheter till språkutveckling som övriga medborgare. föreslår att punktskriftens status som gravt synskadades skriftspråk lagregleras. Den centrala, statligt finansierade språkvården ges följande uppgifter: korpusarbete; status- och inlärningsarbete; rådgivning; information och upplysning; terminologiverksamhet; språkbanksverksamhet; språkteknologi; centralt stöd till myndighetsspråkvården; uppföljning och utvärdering samt internationellt samarbete. Språkvård omfattar olika typer av verksamhet och kommittén föreslår att den statliga språkvården ges nio konkreta uppgifter enligt ovan, som i betänkandet motiveras och beskrivs detaljerat. Ingen av remissinstanserna som lämnat kommentarer till detta kapitel tillstyrker uttryckligen kommitténs förslag, men flera av dem instämmer. Bland de positiva återfinns exempelvis Språkvårdssamfundet, och Institutio- nen för nordiska språk vid . Svenska biotermgruppen avstyrker att utredningen läggs till grund för planeringen av språkvårdens organisation. Utredningen präglas av en oklar syn på terminologins plats och roll i språkvården, enligt biotermgruppen. och kultur vid univer- sitet sätter frågetecken för om kompetenser finns för allt som det föreslagna språkrådet tänkes svara för. Några remissinstanser lämnar förslag på ytterligare uppgifter som borde ges till språkvården: bevakning av det lättlästa språket, beakta behovet av ordböcker, bevaka tillämpningen av den Nordiska språkkonventionen samt implementera i verksamheten de aspekter som olika språkliga funktions- hinder kan lägga. Remissinstanser som instämmer (inkl. positiva): , Social- styrelsen, /, – , , , , , Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, ställer sig bakom att språkvårdsfrågorna förs till en myndig- hetsfunktion. Alla de uppgifter som beskrivs anser RFV hör hemma hos en sådan myndighet. Språkfrågorna samlas då på ett sätt som bör gagna en samordning av dagens splittrade situation. Från RFV:s utgångspunkt gynmnmas medborgarna av en samlad organisation för detta arbete. Strävan bör vara att frågorna handläggs i samverkan med andra liknande frågor, till exempel öppenhetsfrågor som behand- las i rapporten (Ds 2002:27). vill särskilt betona betydelsen av att terminologiverksamhet blir ett eget verksamhetsområde inom språkvården. /instämmer i allt väsentligt i de över- väganden som kommittén redovisar. Organisationerna vill särskilt understryka vikten av funktionen rådgivning, information och upplysning. Den förutsätter resurser och en öppenhet och i övrigt arbetsformer som ställer stora krav på personalen och verksamhetens organisation. Organisationerna vill till uppgifterna lägga till frågor som rör två- och flerspråkighet, eftersom de intimt hänger samman med språkvården. Organisationerna föreslår även att behovet av att stärka de funktionshindrades praktiska möjligheter att få tillgång till språkteknologiska hjälpmedel uppmärksammas. – anser liksom kommittén att det behövs satsningar på både korpus- och statusarbete. I genomgången av språkvår- dens uppgifter borde skolan ha pekats ut som ett särskilt viktigt område, liksom två- och mångspråkighet samt textvård innefattande såväl skrift som tal. tillstyrker kommitténs förslag om inrättande av en ny myndighet, med de arbetsuppgifter som föreslås. instämmer i utredningens bedömning av språkvårdens uppgifter. Till de nio funktioner som den centrala, statligt finansierade språkvår- den, enligt kommittén, ska utföra, vill nämnden foga ytterligare tre: text- och samtalvård, två- och flerspråkighetsvård och språkvård med inriktning mot skolan. Språkvårdssamfundet stödjer synen att den fråga som är viktigast att uppmärk- samma för språkvården är om domänförluster håller på att ske på svenskans bekostnad. Samfundet vill se att språkvårdens huvuduppgift blir att följa och övervaka språksituationen i vad gäller domänförluster för svenskan och att den centralt styrda språkvården ska finansiera och på andra sätt främja forskning som syftar till att beskriva de problem som dessa domänförluster kan skapa. stödjer utredningens förslag om språkbanksverk- samhet och vill särskilt framhålla att det är angeläget att en övergripande enhet inrättas där alla termdatabanker samordnas. uppfatt- ning är att maskinöversättning inte är förenlig med betänkandets inriktning i övrigt. Ombudsmannen mot etnisk diskriminering anser att det är en logisk följd av den föreslagna språkpolitiken att med som grund inrätta en myndighet där det praktiska arbetet kan bedrivas. instämmer i förslaget. SOST instämmer i det som sägs om dokumentation och normering. SOST instämmer i det som sägs om vikten av att verka för att lämplig terminologi inte bara skapas utan också faktiskt används inom förvaltning, näringsliv, utbildningsväsen och massmedier. SOST vill fram- hålla betydelsen av det samarbete men haft med TNC. SOST instämmer i bedöm- ningen att det är av stor vikt att man inom språkvården förstärker den informe- rande verksamheten ytterligare så att man på olika sätt når en stor andel av befolk- ningen. Denna bedömning gäller i SOSTs fall främst de delar av näringsliv och utbildningsväsen, som språkmässigt berörs av domänen optik i vid mening. SOST instämmer i bedömningen att det är ett statligt ansvar att det totalt sett finns en väl fungerande terminologiverksamhet för svenska språket. SOST är dock tveksamma till bedömningen att branscher själva ska stå för finansieringen av att ta fram termer inom respektive område. Den svenska optikbranschens ringa storlek medger knappast någon finansiering av terminologiverksamhet. Såvida inte stabil finansiering kan skapas, förefaller det osäkert om terminologiverksamheten inom svensk optik skulle kunna fungera väl. Remissinstanser som är tveksamma: för språk och kultur, Svenska biotermgruppen, Föreningen språkkon- sulter i svenska, Kungl. för språk och kultur sätter frågetecken för om kompetenser finns för allt som språkrådet tänkes svara för. I betänkandet tilldelas språkvården tre huvuduppgifter: bevara, vårda, utveckla. Vad dessa tre uppgifter mer konkret står för klargörs knappast på ett tillfredsställande sätt och därmed är det svårt att bedöma hur betänkandet ser på eventuella konflikter mellan de olika uppgifterna. Institutionen delar uppfattningen att ett styrande instrument kan vara positivt, men bara på lägre nivåer som som riktmärke för främst stavning. De positiva effekterna beträffande normering och rådgivning på högre nivåer, som frasers uppbyggnad och stilvärde, är betydligt mindre självklara. Vidare ifrågasätter man huruvida språkteknologi har sådan omfattning att det motiverar den särbehandling som betänkandet ger den. Beträffande myndigheternas språkvård har institutionen reagerat på termen vård och frågar om det är något sjukt som ska botas? Man undrar även om det finns ekonomiska resurser och kompetent personal till den omfattande vidgning av språkvården inom olika myndigheter som diskuteras. Svenska biotermgruppen delar i mångt och mycket utredarnas åsikter om språkvår- dens uppgifter, men finner sakframställningen i detta avsnitt otydlig och delvis Biotermgruppen avstyrker att utredningen läggs till grund för planeringen av språkvårdens organisation. Utredningen präglas av en oklar syn på terminolo- gins plats och roll i språkvården. Man skiljer t.ex. på korpusarbete och terminolo- giarbete, men förklarar inte vad som skiljer dessa verksamheter åt, och åberopar delvis samma instanser (t.ex. TNC) i bägge fallen. Denna otydliga distinktion mellan korpusarbete och terminologi gör slutsatsen att korpusarbetet fungerar till stor del väl förvillande och missvisande. Föreningen språkkonsulter i svenska (ESS) vill rikta kritik mot den uppenbara bristen på konkretion i betänkandet beträffande den föreslagna nya språkvårdsmyndighetens uppgift att ansvara för uppföljning och utvärdering inom myndighetens ansvarsområde. Det är erkänt svårt att kombinera stödjande och kontrollerande arbete inom en och samma myndighet. Det rimmar därför mycket illa att utredningen först konstaterar att språkvårds-Sverige saknar erfarenhet av det kontrollerande arbetet, för att sedan säga att det är upp till den nya myndig- heten att fundera ut hur detta arbete ska läggas upp. Inom detta område krävs en mer explicit styrning från regeringens/håll. Följande frågor måste besvaras i en kommande proposition: N Vilka av alla de förslag som utredningen kommer med ska myndigheten prioritera? N Hur ska uppföljningsarbetet organiseras? N Ska myndigheten ha möjlighet att utfärda sanktioner mot andra organisa- tioner som inte följer lagar och andra bestämmelser inom området? blir oroad av kommitténs bedömning att korpus- arbetet till stor del fungerar väl, om kommittén i korpusarbetet inkluderar termi- nologiskt arbete. Det verkar som att kommittén inte förstått vikten av det nu pågående, egentligen ganska blygsamma, terminologiarbete och de brister som där finns. Talboks- och anser i likhet med kommittén att en större samordning krävs på terminologiområdet. TPB anser att det behövs klarare regler för hur begrepp och texter utformas för att myndigheterna skall klara av sin uppgift att stå till medborgarnas förfogande . menar att man till språkvårdens uppgifter även borde lägga bevakning av det lättlästa språket. Föreningen auktoriserade translatorer ser positivt på betänkandets många förslag rörande IT-baserade hjälpmedel för översättning och maskinöversättning, men noterar att det saknas förslag om stöd för ett mer utvecklat ordboksarbete. Att skapa tillförlitliga och moderna ordböcker borde vara en samhällelig uppgift och förtjäna statligt stöd. FAT föreslår därför att det blir en uppgift för det nya att även beakta behovet av ordböcker och utreda frågan om en statlig subvention till ordboksproduktion för flera språk än engelska. Goda och moderna ordböcker i många språk i ett litet land som kan bidra till att höja intresset för språkstudier och tjänar definitivt en rad språkaktiva yrkesgrupper. för informationsspecialister menar att så som förslagen nu är formu- lerade kan texten ge intryck av att språkvården av principiella skäl har till uppgift att motverka användning av engelska även där detta är mest funktionellt. Före- ningen anser att det klart måste framgå av instruktionen till den nya myndigheten att så inte är fallet. vill understryka vad som anförs om språkbanksverksamhet och om vikten av att tillgången till ordlistor, skrivregler m.m. ökar, t.ex. genom att de görs tillgängliga på Internet och instämmer i meningen att det ligger i statens intresse att sådana produkter i större utsträckning görs tillgängliga för en bred allmänhet. i anser att språkråd, om det inrättas, bör ges i uppgift att bevaka tillämpningen av den Nordiska språkkonventionen och sprida upplysning om dess existens till alla berörda. menar att det är av stor betydelse att språkvårdens institutioner även i fortsättningen kan bistå SR med för företaget lätt tillgänglig experthjälp. anser att en av språkvårdens uppgifter inom området rådgivning, information och upplysning bör vara spridning av goda exempel. Vidare behöver viss samordning ske för att effektivisera kommunikationen. Förbundet och Skrivsvårigheter föreslår att den nya myndigheten får som en av sina uppgifter att i sin verksamhet implementera de aspekter som olika språkliga funktionshinder kan lägga. Antalet personer som innefattas i begreppet är stort, varför en sådan uppgift kan ses som en naturlig del av en sådan myndighets verksamhetsområde. 5.6.1 Det behövs förändringar inom språkvården. En ny myndighet – språkråd – bildas Utredningens förslag: Den centrala, statligt finansierade språkvården skall samordnas och ges statligt huvudmannaskap. N En ny myndighet för språkvårdande uppgifter, språkråd, skall bildas. Staten avvecklar sitt engagemang i och . N Terminologiverksamheten skall utgöra ett separat verksamhetsområde inom språkråd. Språket är en nationell angelägenhet, en central del av kulturarvet med stor betydelse för landet. Den centrala språkvården innefattar en rad olika aktörer, både privata och offentliga, och kommittén finner att arbetet i många stycken fungerar väl. Till följd av den nya språksituationen finns dock uppgifter som inte kan tas om hand på ett tillfredsställande sätt. De olika språkvårdsorganen är små och förmår inte ta sig an de uppgifter som uppstått till följd av nya behov i samhället exempelvis till följd av internationaliseringen och datoriseringen. Statens uppgift är enligt kommitténs bedömning att se till att det finns en funge- rande central språkvård i . Kommittén föreslår bildandet av en ny myndig- het för språkvårdande uppgifter, språkråd. Styrelse och myndighetschef utses av regeringen. I praktiken innebär förslaget att de befintliga uppgifter som utförs i och överförs till en En organisationskommitté bör ges i uppdrag att ta fram ett mer detaljerat förslag för hur denna nya myndighet skall organiseras. Terminologiverksamhet ska utgöra ett eget verksamhetsområde inom , som ges ett överordnat ansvar för den allmännyttiga terminologiverksamheten i . föreslås fortsätta sin verksamhet som tidigare, men bör ges en mer renodlad, uppdrags- eller bidragsfinansierad roll. N Språkbanken vid vid universi- tet även fortsättningsvis ska utgöra den nationella språkbanken, att den skall överföras organisatoriskt till språkråd men behålla sin place- ring i , N ett språkteknologiskt sekretariat ska inrättas inom , N det centrala stödet till myndighetsspråkvården stärks och överförs från till , som även bör ges ansvar för uppföljning och utvärdering samt ges resurser för kvalificerat utredningsarbete. Kommittén har inte sett några fördelar med att samordna SOFIs verksamhet med resten av den centrala, statligt finansierade språkvården. Kommittén menar dessutom att det är nödvändigt att staten finner en lösning på finansieringsfrågan för och att denna fråga behandlas i det förslag som regeringen lägger till . Kapitlet med förslag om inrättande av en ny språkmyndighet är det kapitel som flest remissinstanser har yttrat sig över. Var femte remissinstans (nio stycken) som lämnat kommentarer till kapitlet om språkvårdens organisation är kritisk till kommitténs förslag, vilket innebär att ungefär fyra av fem (40 stycken) tillstyrker eller är positiva till förslagen, helt eller delvis. Bland de senare återfinns både och . Flest invändningar görs mot förslaget att inrätta en ny myndighet. instämmer visserligen i att sam- ordning behövs och att arbetet inom de nu existerande språkvårdsorganisationerna skulle kunna bedrivas i myndighetsform, men förkastar förslaget om att inrätta en helt ny myndighet. Även /, och är kritiska till förslaget om ny myndighet. Förslaget att flytta huvudmannaskapet för Språkbanken till möter kritik från , (som annars mest stödjer kommitténs förslag) och och kultur vid . Till- sammans med är och kultur dess- utom negativ till kommitténs förslag om organisationen av språkvårdens terminologiverksamhet. Remissinstanser som tillstyrker (inkl. positiva): Hovrätten för Nedre , , , Riksrevisions- verket, , , , K, – , , , , Tolk- och översättarinsti- tutet, SWEBLUL, Talboks- och , , , , Språkvårdssamfundet, Svenska biotermgruppen, , , IT-kommis- sionen, SICS – , , , Kungl. , i , KLYS, , , Judiska centralrådet i , Svenska Tornedalingars Riksförbund-Tornionlaaksolaiset, Sverigefin- ländarnas delegation, , , DIK-för- bundet, LO, , , Forsknings- centralen för de inhemska språken i Hovrätten för Nedre tillstyrker att det inrättas en ny myndighet för språkvårdande uppgifter med benämningen språkråd. tillstyrker att det centrala stödet till myndig- hetsspråkvården förläggs till den föreslagna myndigheten. Det främsta skälet är att det ger förutsättningar för att de frågor som är aktuella för myndighetsspråkvår- den behandlas och betraktas i ett större språksammanhang. ser stora fördelar med att samordna de språkvårdande insatserna i en ny myndighet, som också får nya uppgifter som språkteknologi och terminologifrågor. ESV vill betona vikten av att undersöka möjligheterna till administrativ samverkan med andra myndigheter för att hålla nere de administra- tiva kostnaderna. I instruktionerna för den nya myndigheterna bör särskilt beaktas ansvarsfördelningen mellan och den nya myndigheten vad gäller utvecklingen av texter och av språkvård med anknytning till EU. anser att om den statligt finansierade språkvården samordnas i en ny myndighet kan språkvårdens verksamhetsfält breddas och få en stabilare ekonomisk och organisatorisk grund. RRV har inget att erinra emot att de stats- bidrag som utgår till , och överförs till en ny myndighet. Däremot avstår RRV från att ta ställning till förslagen att från andra politikområden överföra ytterligare ca ; en even- tuell utökad satsning på statligt finansierad språkvård bör bedömas i ett större sammanhang och i en budgetprocess vägas mot andra angelägna samhällsbehov som är statligt finansierade. anser det lämpligt att språkvårdsfrågor får en samlad behandling utan att därmed ta ställning till om myndighetsformen är den lämpligaste. KTH ställer sig bakom förslaget med synpunkten att ett så specialiserat och väletablerat organ som TNC bör få behålla sin ställning. anser att terminologiska frågor måste få en starkare ställning inom den nya myndigheten än som föreslås i betänkandet. Terminologer bör ingå i myndighetens styrelse, att verksledningen innehåller en terminolog, att mer än en enda terminolog är anställd och att TNC får en förstärkt ställning. Att staten ska avveckla sitt engagemang i och Sverigefinska språk- nämnden i samband med att språkråd inrättas tolkar UU som att den kompetens som finns i de nuvarande språknämnderna tas tillvara inom ramen för språkråd. Att avsätta sex årsverken för den svenska delen av korpus- arbetet och tre för den finska delen förefaller diskutabelt. Den svenska delen borde öka, utan att den finska minskar. K motsätter sig inte förslaget, men tar inte ställning till om den föreslagna organisationsformen är den enda tänkbara. Motiveringarna till förslaget var för otydliga för att man skulle kunna diskutera dem. för språk och kultur håller med om att den statsstödda språkvården utgör kärnan i det planerade språkrådet. Hanteringen av terminologiska frågor förefaller vara den enda realistiska. Betänkandet har en bra hantering av hopkopplingen mellan språkrådets verksamhet och universitetens forskningsverksamhet. En utomordentlig viktig förutsättning för att det ska bli ett fungerande samarbete är dock att rådet får kompetens att beställa relevanta utred- Institutionen stödjer förslaget att tar ansvar för myndighets- språkvården med en vidareutveckling av det samarbetsnät som finns . Bra är då också att man vill se det som en provverksamhet med kontinuerlig utvärdering. Vad gäller ledningen av rådet är de föreslagna referensgrupperna viktiga. Den främsta kompetensen inom olika delar av språkvårdsområdet måste kopplas till rådet. Det måste även finnas en välfungerande knytning mellan rådet och forskning och undervisning. – stödjer förslaget att bilda en ny språkvårdande myndighet som innefattar flera av de verksamheter som finns, men som byggs ut och får mer resurser . Ett absolut villkor är dock att det inte är staten själv som styr och bedriver språkvården. De som arbetar inom den nya myndigheten måste garanteras självständighet och oberoende i sin verksamhet. Språkdata i bör få fortsätta sitt arbete där, anser institutionen som även är tveksam till terminologiverksamhetens organisation och finansiering. Dels ska TNC finnas kvar utanför , som terminologiverk- samhet ska utgöra ett eget verksamhetsområde inom . Huvudmanna- skapet för terminologiarbete skulle alltså bli delat och därmed skulle det förloras som skulle vinns med ett samlat huvudmannaskap för svensk språkvård under en myndighet. Det finns även risker för kontinuiteten i verksamheten om TNC till stor del ska finansieras med icke-statliga medel. tillstyrker kommitténs förslag om inrättandet av en ny myndighet, med de arbetsuppgifter som föreslås. anser att om språkråd ska samarbeta med Språkbanken och utnyttja dessa material, så borde en lokalisering till vara en fördel. anser att förslaget om inrättandet av en ny myndighet språkråd med den föreslagna finansieringen är väl värt att understödja. Men den breda representation som tidigare funnits i Svenska språknämndens medlemsför- samling bör räddas kvar i den nya referensgruppen och relationen mellan TNC och språkrådet måste klargöras tydligare för att undvika intressekonflikter. anser att förslaget om att grunda ett språkråd som förutom svenska innefattar även nationella minoritetsspråk, invandrarspråk och teckenspråket är en utmärkt idé. stödjer förslaget om inrättandet av ett svenskt språkråd. Det är dock viktigt att genomföra en klar rollfördelning mellan olika aktörer. bör självklart kunna samverka med TNC, ett språksekretariat och olika universitetsinstitutioner. SWEBLUL tillstyrker förslaget att etablera ett språkråd och att språk- nämnder för minoritetsspråken underordnas språkråd, om grupperna så önskar. Till språkrådet bör särskilda medel avsedda för minoritetsspråken öron- märkas och respektive minoritetsspråk ska vara representerat i styrelsen. En forskare från varje språkgrupp bör anställas vid rådet, om gruppen så önskar och kompetens finns tillgänglig. Kontakterna och relationerna mellan respektive språknämnder och bör noggrant beaktas. Talboks- och instämmer i kommitténs förslag om att den centrala, statligt finansierade språkvården ska samordnas och ges statligt huvud- mannaskap. ser fördelar med en ny organisation för språkvården i enlighet med de förslag som kommittén har lagt fram. instämmer i utredningens förslag om en ny myndighet, språkråd. Det är ett bra förslag. Språkvården behöver bredda sitt verk- samhetsfält, behöver en stabilare ekonomisk och organisatorisk bas och behöver fullgöra vissa uppgifter som inte kan utföras av en privat inrättning. Det är väsent- ligt att i sin verksamhet har stark förankring bland viktiga aktörer och att samarbetet med närliggande institutioner får goda förutsättningar. instämmer i kommitténs bedömning att det är angeläget med en rådgivnings- och informationsverksamhet som vida överstiger den språk- vården ägnar sig åt . Centralt är även kommitténs förslag att bör ha medel att lägga ut beställningar av språkpolitiskt relevanta utredningar till forskare, som kan knytas till . Det är ett bra förslag att den nationella språkbanken organisatoriskt förs till språkråd men behåller sin geografiska placering vid vid .