sou · GQB354 · 2003-01-01 00:00:00 — Lagen gäller enligt 1 § betalning som en fysisk eller juridisk person gör från till en fysisk eller juridisk person i en annan stat inom EES eller från en beställare i en sådan stat till en betalnings- mottagare i . Betalningen skall därvid utföras av en bank eller annat företag, som utför betalningsöverföringar till utlandet genom att beloppet överförs till en bank eller annat motsvarande företag som betalningsmottagaren anlitar. Lagen är endast tillämp- lig på betalningar som görs i euro eller någon annan av EES- staternas valutor till ett högsta belopp motsvarande . Lagen gäller inte för betalningsöverföringar som görs på uppdrag Vilka bestämmelser om prisinformation finns ? av banker eller andra företag som i sin verksamhet medverkar till betalningsöverföringar till utlandet. I 3 § regleras vilken informa- tionsskyldighet den bank som verkställer betalningsöverföringen har. Bland annat stadgas att informationen skall lämnas kunden skriftligen eller på elektronisk väg och omfatta hur kundens kost- nader för överföringen skall beräknas och hur de växlingskurser som används beräknas. I 4 § anges vilken information som lämnas till kunden efter utfört uppdrag. Vid underlåtelse att lämna information enligt dessa lagrum hänvisas i 5 § till bestämmelserna i marknadsföringslagen. Vid en jämförelse mellan , , och framgår att lagstiftningen i dessa länder till stora delar är likartad den vi har i . Samtliga länder har anpassat lagstiftningen efter och rådets direktiv /6/EG. trädde en ny lag om märkning och skyltning med priser i kraft i (Lov 2000 209), den s.k. Prismaerk- ningsloven. I 1 § stadgas att den som i näringsverksamhet utbjuder varor i detaljhandel skall i märkning, skyltning eller på annat sätt ge upplysningar om varans pris, vari skall inkluderas moms och andra avgifter. Om rabatt erbjuds skall detta klart framgå. 1 § gäller enligt 3 § inte vid försäljning av antikviteter och konst samt vid auktionsförsäljning. Om det är fråga om kreditköp gäller enligt 2 § att näringsidkaren skall lämna upplysning om kontantpriset, kredit- kostnaderna angivna som ett belopp samt de årliga kostnaderna angivna i procent av krediten. Hur kreditkostnaderna skall beräk- nas anges i lagen om kreditavtal. Enligt 4 § får näringsministern meddela föreskrifter om den som yrkesmässigt utför tjänster och som i denna verksamhet ger kredit eller mottager inlåning med skyltning eller på annat tydligt sätt ger upplysning om tjänsternas pris, mängden varor som ingår i tjänsten, samt om det ges rabatt eller andra förmåner till vissa grupper. I tredje stycket samma paragraf stadgas att där det inom varu- eller tjänstesektorn kan antas vara av särskild betydelse med prisvägledning för konsu- menterna kan näringsministern meddela föreskrifter om faktu- SOU 2002: 54 Vilka bestämmelser om prisinformation finns ? rering och annan dokumentation för prisberäkningen. 5 § första stycket innehåller stadgande om att när det vid annonsering eller annars i reklam ges uppgift om pris för varor eller tjänster måste kraven enligt 1 § första stycket och 2 § uppfyllas. I andra stycket anges att vid fjernsalg (motsv. försäljning på distans) skall det i samband med prisupplysningen ges tydlig upplysning om det förekommer rabatt eller annan särskild förmån som anges i 1 § andra stycket. Enligt de följande paragraferna (6–8 §§) kan närings- ministern fastställa regler om sättet att meddela prisupplysningar och om begränsning av dessa samt om att det skall anges varans pris per måttenhet och därvid även vilka varugrupper som skall omfattas. Näringsminstern får vidare fastställa regler för att färdigförpackade detaljhandelsvaror skall förses med upplysning om förpackningens nettomängd. Innan näringsministern utfärdar ovan nämnda regler skall denne förhandla med representanter för konsumenterna och berörd näringslivsorganisation. I 12 § stadgas om att den som bryter om prisupplysningsplikten på olika sätt kan straffas med böter och att även juridiska personer kan åläggas straffansvar. I finns en förordning om prisinformation vid marknads- föring av konsumtionsnyttigheter, vilken trädde i kraft . Förordningen har enligt ingressen tillkommit med stöd av 2 kap 6 § konsumentskyddslagen. Förordningen gäller enligt 1 § beträffande uppgivande av försäljningspris och jämförpris vid marknadsföring av andra konsumtionsnyttigheter som anges i kon- sumentskyddslagen än bostäder. Beträffande marknadsföring av bostäder finns särskilda regler. Av konsumentskyddslagen framgår att såsom konsumtionsnyttighet avses sådana varor och tjänster som utbjuds eller i västenligt omfattning används för enskild kon- sumtion. I 2 § förordningen definieras försäljnings- och jämförpris samt vara som säljs i lösvikt. Definitionerna motsvarar i huvudsak vad som gäller enligt svensk rätt. Huvudregeln beträffande pris- märkning av varor är att såväl försäljnings- som jämförpris skall anges för alla varor, men jämförpris behöver inte anges om detta är identiskt med försäljningspriset. Vid marknadsföring skall kon- sumtionsnyttigheternas försäljningspris och jämförpris anges på ett klart och entydigt sätt så att konsumenten lätt kan se och förstå och om särskilda kostnader som anknyter till anskaffningen av en Vilka bestämmelser om prisinformation finns ? nyttighet skall dessa kostnader uppges på ett tydligt sätt. Priserna skall även anges vid reklam eller annan marknadsföring av indi- vidualiserad konsumtionsnyttighet. Finsk rätt innehåller också föreskrifter om att konsumtionsvaror i detaljförsäljningsställe eller i skyltfönster skall vara försedda med anteckning om försälj- ningspris och jämförpris (6 §) och att anteckningen skall göras på varan eller dess förpackning, särskilt invid varan eller i vissa fall på en prislista i omedelbar närhet av varan (10 §). I 7 § stadgas undantag från skyldigheten att ange jämförpris beträffande vissa livsmedel och vissa andra konsumtionsvaror. Vad avser prisinfor- mation för tjänster gäller enligt 11 § som huvudregel att en näringsidkare som erbjuder konsumenter konsumenttjänster skall ha en prislista eller annan utredning över grunderna för hur av- gifterna bestäms. Bestämmelsen överensstämmer i stort med vad som gäller enligt den svenska prisinformationslagen. Möjlighet finns enligt 12 § för att av särskilda skäl bevilja undantag från förordningen vad avser prisinformation i fråga om tjänster. Enligt 2 kap 11 § konsumentskyddslagen kan den som bryter mot förordningen ovan dömas för marknadsföringsbrott till böter eller fängelse högst . I finns reglerna om prisinformation intagna i en lag om konkurrens i näringsverksamhet (konkurrenslagen), som trädde i kraft . I första kapitlet finns inledande bestäm- melser med en del definitioner. Med näringsverksamhet i kon- kurrenslagen menas all slags ekonomisk verksamhet och med pris avses vederlag av vilket slag det än vara må. Lagen avser med begreppet varor fast egendom och lösöre, även fartyg, luftfartyg, gas, elektrisk kraft och andra energiformer. Med tjänster avses alla nyttigheter, även rättigheter, som inte är varor. I 4 kapitlet återfinns reglerna för prismärkning och offentlighet. I 1§ första stycket stadgas att näringsidkare som säljer detaljhandelsvaror till konsument så långt det är praktiskt möjligt skall informera om priset så att det lätt kan ses av konsumenten. Detsamma gäller beträffande försäljning av tjänster till konsument. I andra stycket anges att Konkurransetilsynet får meddela närmare föreskrifter om genomförandet av prisinformationsplikten enligt första stycket samt även meddela undantag från den. I tredje stycket stadgas att för att underlätta kundernas bedömning av varornas och tjänsternas SOU 2002: 54 Vilka bestämmelser om prisinformation finns ? kvalitet och pris kan Konkurransetilsynet ge föreskrifter om ytter- ligare åtgärder utöver vad som framgår av första stycket, såsom att företa viss märkning, ge upplysning om villkor, kvalitet och andra egenskaper. Konkurransetilsynet kan också ge påbud om sortering och bestämmelser om mått och vikt samt angivande av pris per enhet (jämförpris) beträffande varor som utbjuds till försäljning. Överträdelse av bestämmelserna i 4 kap 1 § kan ge böter eller fängelse upp till . Om gärningen anses som grov kan den ge fängelse max . Konkurransetilsynet har, med stöd av 4 kap 1 § konkurrenslagen, utfärdat föreskrifter om prisupplysning tjänster, vilken trädde i kraft men ändrats så sent som , och för varor, som trädde i kraft . I samband med att föreskriften om varor trädde i kraft upphörde tidigare föreskrifter om prismärkning av livsmedel och föreskrifter om prismärkning av varor som inte är livsmedel att gälla. De nuvarande föreskrifterna är i samklang med vad som skall gälla enligt EG-direktivet 98/6/EG. Vad avser föreskriften om prisupplysning för tjänster kan anmärkas att den enligt 2 § avser alla tjänster utom sådana som Konkurranse- tilsynet eller departementet beslutat om särskilda prisupplysningar för. I Konkurransetilsynets kommentar till föreskrifterna anges att sådana specialregler finns i inkassolagen, hantverkstjänslagen, fastig- hetsmäklarlagen samt att beträffande en del finansiella tjänster regleras prisupplysningen för dessa i lag om finansieringsverk- samhet. Särregler finns även i kreditköpslagen. Som exempel på tjänster som däremot omfattas av de generella föreskrifterna anges i kommentaren finansiell leasing, olika transaktioner avseende värdepapper och valuta, handel med hjälp av kreditkort, olika former av rådgivning etc. Enligt kommentaren omfattas även det offentligas tjänsteutbud i de fall det offentliga driver ekonomisk verksamhet mot vederlag, t ex simhallsdrift och uthyrning av hjälpmedel. Konkurransetilsynet har även meddelat föreskrifter om prisupp- lysning vid transport och försäljning av elektrisk kraft. Man skiljer i mellan näthyra och kraftpris. Med näthyra förstås enligt föreskriften det pris per kWh som nätägaren kräver för transporten av el fram till förbrukaren. Näthyran skall inkludera alla avgifter. Med kraftpris menas det pris per kWh elhandelsföretag kräver för försäljningen av el till förbrukaren. Kraftpriset skall inkludera alla avgifter. Utöver detta kan tillkomma ett fast belopp, som är ett fast pris som förbrukaren betalar som tillägg till näthyra och kraftpris. Av föreskrifterna framgår att det fasta beloppet måste Vilka bestämmelser om prisinformation finns ? kunna hänföras till näthyra resp. kraftpris och skall inkludera alla avgifter. Vid marknadsföring skall alltid kraftpriset anges. För det fall det tillkommer ett fast belopp till kraftpriset och detta fasta belopp är oberoende av förbrukning, skall näringsidkaren uppge ett genomsnittligt pris per kWh vid en förbrukning på 10 000, 20 000 och 30 000 kWh. Efter vad utredningen erfarit utreds förutsätt- ningarna för en ny konkurrenslag, vari en fråga som diskuteras är om prisinformationsfrågorna skall lyftas ut lagen för att bli mer konsumentorienterade och få annan tillsynsmyndighet. Utred- ningen beräknas avslutad . I finns bestämmelser om prisinformation samlade i en förordning, Verordnung zur (Preis- angabenverordnung) från . Förordningen är helt omtryckt . Förordningen bygger på Europa- parlamentets och rådets direktiv /6/EG, och är såvitt gäller varor och tjänster/prestationer (Leistungen) i stort sett överens- stämmande med vad som gäller i andra EU-länder, däribland . Bland annat stadgas i förordningen att priser skall anges inklusive mervärdesskatt och tillkommande kostnader. Av för- ordningen framgår också var samt på vilket sätt priserna skall anges. Att notera är dock att i inkluderas elektrisk kraft, gas, fjärrvärme och vatten i förordningen. I dess 3 § anges för dessa nyttigheter att priset skall anges per mängdenhet och skall inkludera såväl mervärdesskatt som samliga förbrukningsskatter. I 6 § i förordningen regleras vilken information som skall lämnas beträffande krediter. Av paragrafen framgår bl. a. att uppgift skall lämnas om effektiv ränta. Jämförpriser för varor skall enligt 2 § nämnda förordning skall anges jämte försäljningspriset. I för- ordningens 4 § finns beträffande varor som presenteras i kataloger o. dyl. även specificerat att för varor som presenteras på bildskärm skall priset anges i omedelbar närhet till avbildningen av varan eller varubeskrivningen. SOU 2002: 54 Vilka bestämmelser om prisinformation finns ? 2.3Prisinformationslagen i doktrin och praxis Prisinformationslagen är inte närmare kommenterad i litteraturen. har i flera avgöranden tagit ställning till frågor rörande prisinformationslagen. Nedanstående sammanställning, som avser tiden efter det att prisinformationslagen trätt i kraft, avseende praxis bygger till stora delar på skrift Prisinformation vid marknadsföring till konsumenter – översikt av praxis vid tillämpningen av marknads- föringslagen och prisinformationslagen . Prisangivelser och formuleringar i marknadsföring har i flera domar uttalat sig om frågan om otillbörlig eller vilseledande formulering samt prisjämförelser och prisangivelse i annonsering. I samtliga fall har domstolen inte direkt åberopat prisinformationslagens bestämmelser utan hänvisat till marknadsföringslagen. Vid marknadsföring av en TV-apparat använde bolaget bl.a. ut- trycket 1 500:- för din gamla fungerande färg-TV efter byte/ rabatt. ansåg att ordet rabatt innebär prisavdrag, medan byte i detta fall innebar att en begagnad TV- apparat användes som delbetalning vid köp av en ny apparat. Att använda orden gemensamt gör det omöjligt för konsumenten att avgöra hur mycket rabatten uppgår till. Det blir därmed svårt att bedöma erbjudandets värde och att jämföra det med vad andra TV- handlare har att erbjuda. ansåg därför att användningen av formuleringen byte/rabatt var otillbörlig enligt marknadsföringslagen. Vilka bestämmelser om prisinformation finns ? MD 1991:6 och TV använde i sin annonsering uttrycken taxfree, moms- fritt och skattefritt med stor och fet stil. Den rabatt som gavs var lika stor som momsen. I mycket liten stil längst ner i annonsen fanns texten: PS! Vi betalar in vad skattmasen skall ha. Mark- nadsdomstolen ansåg att de påtalade annonserna gav intryck av att kunderna fick köpa varor utan att betala skatt på dessa. Domstolen förbjöd därför bolaget att i sin marknadsföring använda uttrycken taxfree, momsfritt, skattefritt eller liknande uttryck, i de fall det inte är fråga om försäljning som enligt gällande lag är befriad från mervärdesbeskattning. MD 1991:29 Nordisk Bok Nordisk Bok marknadsförde bokklubben äventyrsklubb genom personadresserad direktreklam till föräldrar. Marknads- domstolen förbjöd bolaget att: a)framhäva en del av erbjudandet, (t.ex. en första leverans som kan fås utan kostnad eller till ett särskilt förmånligt pris) på ett sådant sätt att konsumenterna bara med svårighet uppfattar att detta erbjudande är en del av ett huvuderbjudande om pre- numeration eller medlemskap i en klubb, b)använda uttrycken gratis, present eller liknande för en del av ett erbjudande, om konsumenten inte kan beställa endast denna del utan vederlag. Detta gäller även om en prenu- meration eller ett abonnemang kan avbeställas och inte föranleder konsumenten några kostnader samt de produkter som erhållits tillsammans med huvuderbjudandet får behållas av konsumenten. (Domstolen hänvisade till MD 1983:16 där det generellt uttalas att ett huvuderbjudande bör ges en minst lika framträdande presentation som ett lock- erbjudande.) förbjöd Onoff att vid marknadsföring av kontorselektroniska varor underlåta att i prisuppgiften inkludera moms om varorna kan köpas av enskilda konsumenter och mark- nadsföringen är ägnad att uppfattas som riktad i inte oväsentlig SOU 2002: 54 Vilka bestämmelser om prisinformation finns ? mån till sådana köpare. Av betydelse för bedömningen är bl.a. företagets karaktär, produkternas art, formen för marknads- föringen samt utformningen av och innehållet i annonser och liknande. Kungsmattorama marknadsförde orientmattor i en annons med rubriken: Jätteklipp på grossistlager på . Prisras på 60– av lagret. För två av de utannonserade mattorna fanns i en ruta texten: 90-line 183x122 (4 900:-) 893:-, 244x152 (7 900:-) NU 1 483:-. Domstolen förbjöd bolaget att vid mark- nadsföring av mattor bl.a. -göra jämförelser mellan ett nu-pris och ett högre pris om bolaget inte kan visa att man har sålt mattan till detta pris, -använda uttrycket jätteklipp på grossistlager eller formulering med liknande innebörd om bolaget inte kan visa att man utbjudit mattorna till enbart näringsidkare för vidareförsäljning. Detta gäller oavsett om de priser som tilläm- pas är särskilt förmånliga för konsumenterna. Optikmagasinet använde i sin annonsering bl.a. alla glasögon till halva priset och alla slags glasögon till halva priset. Kon- sumentombudsmannen menade att bolaget inte kunde styrka dessa påståenden. ansåg också att for- muleringen vi bjuder på en valfri båge var vilseledande, eftersom bolaget inte gav bort bågarna utan krav på motprestation från konsumentens sida. fann att även om Optikmagasinet generellt hade förhållandevis låga priser på vissa sorters glasögon, så visade inte bolagets utredning att priserna normalt var hälften av konkurrenternas på alla slag av bågar med glas. förbjöd bolaget att använda de av kritiserade påståendena eller annat påstående som på väsentligt samma sätt anger att priserna är lägre än andra optikföretags priser på likvärdiga produkter. Marknads- domstolen fann vidare formuleringen vi bjuder på valfri båge ovederhäftig och förbjöd bolaget att använda denna eller liknande Vilka bestämmelser om prisinformation finns ? formulering, om inte konsumenten utan vederlag och utan sam- band med köp av annan vara eller tjänst kan erhålla en båge (jfr. MD 4:24, 83:16, 91:29). observerade att prisinformation saknades i skyltfönstren till en butik för konfektionsvaror (i ). Ännu saknades prisuppgifter för vissa varor i fönstren. åberopade pris- informationslagen. Enligt 10 § i lagen skall, när en bestämd vara utbjuds till försäljning i ett skyltfönster priset för varan anges på varan eller den förpackning eller i varans omedelbara närhet så att risk inte föreligger för förväxling med pris på andra varor. Denna information anses vara sådan information av särskild betydelse från konsumentsynpunkt som avses i 3 § marknadsföringslagen. Mark- nadsdomstolen ålade bolaget att vid marknadsföring av konfek- tionsvaror genom exponering i skyltfönster tydligt ange priset för varje vara. MD 1993:5 Jätten Cash i jämförde i annonser sina egna försäljningspriser på hemelektronik och vitvaror med priser som betecknades som cirkapriser. anförde att de uppgivna cirkapriserna i flera fall var för höga. Vidare saknades fabrikat- och modellbeteckningar för många varor vilket gjorde det svårt att identifiera produkterna. Bolaget kunde inte styrka att de uppgivna cirkapriserna hade rekommenderats av tidigare säljled eller av en branschsammanslutning och hade tillämpats på marknaden (jämför MD 82:14). ansåg därför att cirkapris- angivelserna var otillbörliga enligt 2 § marknadsföringslagen. Domstolen ålade vidare bolaget att vid marknadsföring av hem- elektronik och elektriska hushållsapparater som avser bestämd, särskilt beskriven vara ange fabrikat- och modellbeteckning enligt 3 § marknadsföringslagen. Denna information behövs för att konsumenterna skall kunna göra rättvisande jämförelser med andra erbjudanden på marknaden. SOU 2002: 54 Vilka bestämmelser om prisinformation finns ? Forex använde i sin marknadsföring vissa formuleringar som Mark- nadsdomstolen bedömde enligt följande. Beträffande formule- ringen prisgaranti hänvisade domstolen till tidigare avgöranden (MD 1986:7), där domstolen bl.a. kom fram till att ordet garanti bör kunna användas för en utfästelse om prisnedsättning, men att sammankopplingen av garantibegreppet med orden lägsta pris var vilseledande och otillbörligt enligt marknadsföringslagen. Bolagets användning av uttrycket prisgaranti ansågs inte vilseledande och otillbörligt. Forex kunde däremot inte styrka vissa andra generaliserande och reservationslösa påståenden, t.ex. Världens bästa kurser , Garan- terat lägsta kurs etc, varför dessa bedömdes som vilseledande och otillbörliga. Bolaget förbjöds att använda uttrycken. MD 1994:23 Kvantum / Mathallen Mathallen jämförde i en annons sina priser med priser som redo- visats i en prisundersökning i vilken bolaget inte ingått. I samband med detta använde bolaget förmånliga formuleringar om den egna butikens prisnivå Prisjagaren billigast igen, Lilla Prisjagaren billigast i alla prisjämförelser med de stora, Den verkliga pris- pressaren och Välkommen in till oss så kan du tjäna tusenlappar. Domstolen fann för det första att det är vilseledande och otillbörligt att vid prisjämförelse med andra konkurrerande företag åberopa en prisundersökning i vilken bolaget inte ingått. Annon- sören förbjöds att åberopa undersökningar som denne inte omfattas av. Eftersom Mathallen inte förmådde visa att de generellt sett hade lägre priser (lägre prisnivå) än de konkurrenter som angavs i annonsen, fann domstolen även att de ovan nämnda formuleringarna var vilseledande och otillbörliga. Bolaget förbjöds att använda formuleringarna om påståendena inte kunde styrkas. MD 1997:9 / HB Factory-outlet I sin marknadsföring av golfartiklar (klubbor, bollar, skor, kläder etc.) angav Factory-outlet att de generellt hade 20–50 eller 20–lägre priser. Bolaget ställde dels sina priser i relation till ordinarie priser och till vad varor kostar normalt eller i den normala handeln, dels utan någon särskild jämförelse påstod att Vilka bestämmelser om prisinformation finns ? priserna var så mycket lägre. ansåg att mark- nadsföringen gav intryck av att bolagets priser generellt sett var 20– 50 eller 20–lägre än de priser som tillämpades av andra företag i samma bransch. Det ankom då på bolaget att dels visa att prisuppgifterna var korrekta i och för sig, dels att visa att pris- exemplen i marknadsföringen gav en rättvisande bild av den totala prisnivån. Bolaget kunde inte visa detta och inte heller att ett representativt urval konkurrenter tillämpade ett högre ordinarie pris på de produkter som omfattades av de i annonserna gjorda prisjämförelserna. Marknadsföringen bedömdes i dessa hänseenden som vilseledande och otillbörlig och förbjöds. I en annons, som riktade sig till konsumenter, marknadsförde bola- get datorer och datatillbehör. Priset angavs utan moms (mervärdes- skatt) i stor och rödmarkerad stil. Priset inklusive moms fanns angivet inom parentes intill, men utan angivelse att det var priset inklusive moms som avsågs. Att så var fallet angavs på annat ställe i annonsen med vertikal text. Domstolen ansåg att priserna exklusive moms framhävdes så att de gav intryck av att konsumenter kunde köpa varorna till dessa priser. Marknadsföringen bedömdes som vilseledande och otillbörlig och förbjöds. MD 1999:25 / Remnol Vid marknadsföringen använde Remnol bl.a. uttrycken Du får alltid rabatt ... och Troligen lägsta priser .... konstaterade att med rabatt avses enligt all- mänt språkbruk en nedsättning av ett vanligt tillämpat pris. Eftersom bolaget alltid tillämpade nedsatta priser var dessa priser att betrakta som ordinarie. Bolaget kunde vidare inte visa att deras priser var synnerligt låga och troligtvis de lägsta i landet. Formu- leringarna var därför vilseledande och otillbörliga och förbjöds. Norrön använde i sin marknadsföring en rad olika påståenden om den egna prisnivåns förmånlighet och andra prisrelaterade formule- ringar. Bolaget åberopade två prisundersökningar till stöd för sina SOU 2002: 54 Vilka bestämmelser om prisinformation finns ? påståenden om prisnivån. fann emellertid att dessa var otillräckliga för att styrka de långtgående påståendena om den förmånliga prisnivån.