sou · GQB356d2 · 2003-01-01 00:00:00 — En naturlig förutsättning för investeringar i derivatinstrument är att värdepappersfonden kan investera i dessa underliggande till- gångar utifrån de investeringsmål som angetts i fondbestäm- melserna. Utredningens förslag: En värdepappersfonds tillgångar får placeras i finansiella derivatinstrument som handlas direkt mellan parterna (s.k. OTC-derivat) om de underliggande tillgångarna utgörs av överlåtbara värdepapper och penningmarknadsinstrument, finansi- ella index, räntesatser, växelkurser eller utländska valutor, allt under förutsättning att sådana investeringar ingår i fondens placerings- inriktning enligt fondbestämmelserna, samt om motparten vid affären är en institution som omfattas av tillsyn och tillhör de kategorier som godkänts av Finans- inspektionen, och derivatinstrumenten är föremål för tillförlitlig och verifierbar värdering från dag till dag samt att de , på fondens/fondbolagets initiativ, kan säljas, lösas in eller av- slutas genom en utjämnande transaktion till ett rimligt värde. 42 Artikel 19.1 (g) med hänvisning till artikel 19.1 (a)-(c) i ucitsdirektivet. Skälen för förslaget: Vid sidan av noterade finansiella derivat får värdepappersfonder enligt ucitsdirektivet även investera i s.k. OTC-derivat. Begreppet härstammar från uttrycket over-the- counter och avser sådana derivat som handlas direkt mellan parterna och inte över en reglerad marknad. Att derivatet skall handlas direkt mellan parterna skall dock inte tas allt för bokstavligt. genomförs sådana affärer via en mellanhand på den finansiella marknaden och som framgår nedan är detta t.o.m. en förutsättning. OTC-derivat kan vara skräddarsydda för en viss affär, men kan också följa en fastställd standard. Utredningen föreslår ett genomförande av bestämmelserna. En värdepappersfond får inte investera i alla typer av OTC- derivat. En grundläggande förutsättning är, som för noterade derivat, att derivatets underliggande tillgångar utgörs av överlåtbara värdepapper, penningmarknadsinstrument, finansiella index, ränte- satser, växelkurser eller utländska valutor. En ytterligare förut- sättning är att värdepappersfonden kan investera i dessa under- liggande tillgångar utifrån de investeringsmål som angetts i fond- bestämmelserna. Vidare uppställs krav på en lämplighetsbedömning av mot- parterna, likviditet och fortlöpande värdering av positionen. Gen- om dessa ytterligare krav säkerställs ett tillräckligt investerarskydd, liknande det som investerarna får vid förvärv av noterade derivat.43 Följaktligen fordras att motparten är institutioner som omfattas av tillsyn och tillhör de kategorier som godkänts av Finansinspek- tionen. Det torde vara sådana finansiella företag som fått tillstånd av inspektionen att bedriva sådan verksamhet i vilken handel med derivatinstrument ingår. Om företagens tillstånd omfattar sådan handel bör dessa företag därigenom anses ha godkänts av inspek- tionen även i de avseenden som avses här. Vidare krävs att OTC- derivaten är föremål för tillförlitlig och verifierbar värdering från dag till dag samt att de , på fondbolagets initiativ, kan säljas, lösas in eller avslutas genom en utjämnande transaktion till ett rimligt värde. 43 Punkten 12 i ingressen till direktivet med ändring av ucitsdirektivet vad gäller fondföretags investeringar (2001/108/EG). Utredningens förslag: Investeringar i derivatinstrument får göras endast om fondens exponering mot de underliggande till- gångarna inte sammanlagt överstiger de begränsningar som finns i lagen för placeringar i sådana tillgångar. Detta gäller dock inte om det är fråga om ett indexbaserat derivatinstrument som en indexfond innehar i syfte att efterbilda sammansättningen av ett index. Fondbolag som för en fonds räkning investerar i derivat- instrument skall därutöver alltid säkerställa att fondens totala exponering som hänför sig till derivatinstrument inte över- skrider fondportföljens totala nettovärde. Exponeringen skall beräknas med hänsyn till det aktuella värdet av de underliggande tillgångarna, motpartsrisken, kom- mande marknadsrörelser och den tid som finns tillgänglig för att lösa in positionerna. Innefattar ett överlåtbart värdepapper eller ett penningmarknadsinstrument ett derivat, måste även detta beaktas. Riskexponeringen mot en fonds motpart vid en transaktion med OTC-derivat får vidare inte överstiga av fondens tillgångar, när motparten är ett kreditinstitut som har sitt säte i en medlemsstat eller är ett kreditinstitut med säte i tredje land, förutsatt att det omfattas av tillsynsregler som av anses motsvara dem som fastställs i gemen- skapslagstiftningen. I andra fall får denna riskexponering inte överstiga av fondens tillgångar. Skälen för förslaget: Värdepappersfonder som investerar i derivat- instrument är enligt ucitsdirektivet underkastade flera olika riskspridningsregler. Dessa bör även införas i den föreslagna lagen. En första förutsättning för investeringar i derivatinstrument är att dessa måste tas med i beräkningen när fonden bedömer sin totala riskexponering mot en enskild emittent.44 De positioner som en fond tar gentemot ett enskilt finansiellt instrument genom att förvärva ett derivatinstrument skall således läggas samman med de direkta innehaven i det finansiella instrumentet. Denna regel avser även de begränsningar som gäller för olika kombinationer av 44 Artikel 21.3 tredje stycket i ucitsdirektivet. investeringar och som behandlas närmare i avsnitt 8.8 nedan. En fond som placerat av sina tillgångar i t.ex. Volvoaktier, är förhindrad att förvärva t.ex. köpoptioner med rätt att köpa Volvoaktier. Däremot förhindrar det inte att fonden investerar i säljoptioner, med rätt att sälja Volvoaktier. Om fonden i exemplet har av sina tillgångar i Volvoaktier finns det ett utrymme för fonden att inneha även köpoptioner. Hur stor det innehavet kan vara beror på den framräknade exponeringen. Vid bedömningen om en investering i ett derivatinstrument faller inom ramarna skall också noteras att det är fråga om expon- eringar mot alla bolag som ingår i en och samma koncern.45 Enligt ucitsdirektivet får medlemsstaterna medge undantag från de allmänna begränsningsreglerna om fonden avser att efterbilda sammansättningen av ett visst index (avsnitt 8.4). På samma sätt får medge att en fond investerar i derivatinstru- ment trots att begränsningsreglerna överstigs om det är fråga om indexbaserade derivatinstrument.46 Bestämmelserna om index- fonder i avsnitt 8.4 innehåller dock särskilda krav på det efter- bildade indexet. Detta index måste vara tillräckligt diversifierat och utgöra en lämplig referens för den marknad indexet hänför sig till. Undantagsbestämmelsen för indexbaserade derivat synes dock inte vara kopplad till bestämmelserna för indexfonder. En möjlig tolkning skulle då vara att värdepappersfonder får inneha index- baserade derivatinstrument även om det underliggande indexet t.ex. inte är tillräckligt diversifierat eller inte utgör en lämplig referens. Utredningen kan dock inte se att det skulle finnas några fördelar med att ge större möjligheter till användandet av indexbaserade derivatinstrument än vad som skulle vara möjligt med tillämpning av bestämmelserna för indexfonder. Denna koppling bör därför framgå av lagtexten. Vid sidan av angivna begränsningar måste fondbolaget även säkerställa att en värdepappersfonds totala exponering som hänför sig till derivatinstrument inte överskrider fondportföljens totala nettovärde. Vid beräkningen av exponeringen skall hänsyn tas till det aktuella värdet av de underliggande tillgångarna, motpartsrisken, kommande marknadsrörelser och den tid som finns tillgänglig för att lösa in positionerna. Innefattar ett överlåtbart värdepapper eller 45Se utredningens överväganden i avsnitt 8.3.4. 46Artikel 21.3 tredje stycket i ucitsdirektivet. 47Artikel 21.3 första stycket i ucitsdirektivet. ett penningmarknadsinstrument ett derivat, måste även detta beaktas.48 Den beskrivna modellen motsvarar i huvudsak den vedertagna derivatvärderingen som används på marknaden i syfte att räkna fram det s.k. deltavärdet. Att i denna uträkning beakta motpartsrisken synes dock avvika från vad som normalt görs. Riskexponeringen mot en fonds motpart vid en transaktion med OTC-derivat får vidare inte överstiga av fondens till- gångar, när motparten är ett kreditinstitut som har sitt säte i en medlemsstat eller är ett kreditinstitut med säte i tredje land, förutsatt att det omfattas av tillsynsregler som av Finansinspek- tionen anses motsvara dem som fastställs i gemenskapslagstift- ningen. I andra fall får denna riskexponering inte överstiga 5 pro- cent av fondens tillgångar.49 Utredningens förslag: Fondbolag som för en fonds räkning investerar i derivatinstrument skall använda sig av ett förfarande för riskhantering som gör det möjligt för bolaget att kontrollera och bedöma den risk som är knuten till de positioner som tas och deras bidrag till fondportföljens all- männa riskprofil. Är det fråga om investeringar i s.k. OTC- derivat skall detta förfarande möjliggöra en exakt och oberoende bedömning av värdet på OTC-derivaten. Fondbolag skall hålla informerad om sitt riskhanteringssystem och bl.a. uppge de typer av derivatinstru- ment som fonden kan investera i, underliggande risker, kvanti- tativa begränsningar liksom de metoder som valts för att beräkna de risker som åtföljer transaktioner med derivatinstru- ment för varje fond som fondbolaget förvaltar. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, skall med- dela närmare föreskrifter om hur fondbolaget skall fullgöra sin informationsskyldighet. Utredningens förslag: Som ett komplement till de riskspridnings- regler som behandlats i föregående avsnitt skall fondbolag som investerar i derivatinstrument också enligt ucitsdirektivet använda 48Artikel 21.3 andra och fjärde stycket i ucitsdirektivet. 49Artikel 22.1 andra stycket i ucitsdirektivet. sig av ett förfarande för riskhantering som gör det möjligt för bolaget att kontrollera och bedöma den risk som är knuten till positionerna och deras bidrag till fondportföljens allmänna riskprofil.50 Detta krav synes stämma väl överens med hur förvaltare arbetar och utredningen föreslår att bestämmelserna införs i den föreslagna lagen. Syftet bakom kravet på särskild riskhantering är att därigenom säkerställa en ständig medvetenhet om riskerna och åtagandena vid derivattransaktioner.51 Fondbolaget måste använda sig av ett för- farande som möjliggör en exakt och oberoende bedömning av värdet på OTC-derivat. Notera att det i direktivtexten anges att det är positionerna som skall kontrolleras och bedömas (i den engelska lydelsen: positions). Det kan vara s.k. långa positioner eller korta positioner. Här talas således inte om innehav som närmast avser långa positioner. Vidare är det givetvis viktigt att har möjlig- het att kontrollera fondbolagens riskhanteringssystem. Det är lämpligt att låta närmare ange vilken informa- tion inspektionen vill ha och under vilka former. Fondbolaget skall bl.a. informera inspektionen om vilka typer av derivatinstrument som kan bli föremål för investeringar, underliggande risker, kvanti- tativa begränsningar liksom de metoder som valts för att beräkna de risker som åtföljer transaktioner med derivatinstrument för varje fond som fondbolaget förvaltar. 8.7Andelar i andra fonder Enligt nuvarande bestämmelser får en värdepappersfond investera av sina tillgångar i andelar i andra värdepappers- fonder eller i utländska fondföretag. Denna bestämmelse har effek- tivt förhindrat s.k. fond-i-fond-lösningar eller fondandelsfonder. De nya bestämmelserna i ucitsdirektivet avser emellertid att ändra detta; nu får en värdepappersfond placera alla sina tillgångar i andelar i andra fonder.52 Det finns många fördelar med investeringar i andra fonder. kan på det sättet för hela eller en del av en fonds förmögenhet plocka ut de fonder och fondförvaltare som fond- 50Artikel 21.1 i ucitsdirektivet. 51Punkten 11 i ingressen till direktivet med ändring av ucitsdirektivet vad gäller fondföretags investeringar (2001/108/EG). 52Artikel 19.1 (e) och artikel 24 i ucitsdirektivet. bolaget anser är bra. Detta kan rationalisera förvaltningen, men kan också ses som en tjänst gentemot fondspararna; förvaltaren tar på sig ansvaret att kontrollera och följa upp andra fonder. Härigenom kan också en god riskspridning uppnås, inte bara mot olika till- gångsslag, utan också mot olika förvaltare och marknader. Fond- bolaget behöver inte anlita förvaltare eller experter på främmande marknader, utan kan i stället investera i en fond där. Genom fondandelsfonder kan också svenska fondsparare få tillgång till fonder som annars inte finns på den svenska marknaden eller som egentligen inte är avsedda för det stora flertalet småsparare på grund av krav på en stor första insättning eller liknande. Fonder som investerar i andra fonder kan emellertid ge upphov till en del problem.53 Allmänt sett är fondandelsfonder dyrare än andra värdepappersfonder. Andelsägaren betalar ju inte enbart för förvaltningen av fondandelsfonden, utan indirekt också för för- valtningen av de underliggande fonderna. Vidare anses fondandels- fonder vara mindre genomlysta, vilket försvårar såväl tillsyn som andelsägarnas möjligheter att bedöma utfallet. Därutöver finns det risk för mindre nogräknade förvaltare som kan lockas att kringgå de placeringsregler som gäller för ursprungsfonden genom att investera i andra fonder som har andra placeringsbestämmelser. Sådana förvaltare kan också frestas till att sinsemellan debitera onödiga avgifter som slutligen bärs av andelsägarna. I syfte att motverka de nackdelar som kan finnas med invest- eringar i fondandelar ställer ucitsdirektivet upp en rad villkor. De fonder i vilka en värdepappersfond investerar måste uppfylla vissa grundkrav. Värdepappersfonden får inte ta allt för stora expon- eringar mot enskilda fonder. Särskilda informationskrav ställs och avgiftssättningen regleras särskilt. Utredningen föreslår att dessa bestämmelser genomförs. 53 Jfr punkterna 6 och 7 i ingressen till direktivet med ändring av ucitsdirektivet vad gäller fondföretags investeringar (2001/108/EG). 8.7.1Värdepappersfonder får investera i andelar i andra fonder Utredningens förslag: Medel som ingår i en värdepappersfond får placeras i andelar i andra fonder. Dessa andra fonder är svenska värdepappersfonder och utländska fondföretag som följer ucitsdirektivet samt, under förutsättning att de uppfyller de lagstadgade villkoren, svenska nationella fonder och andra utländska fondföretag. En värdepappersfond får investera endast i fonder som i sin tur inte investerar mer än högst av sina tillgångar i andra fonder Skälen för förslaget: I syfte att bibehålla ett gott grundskydd för en värdepappersfonds investerare anges i ucitsdirektivet som huvud- regel att fonden får investera i andra likvärdiga fonder, dvs. i andra värdepappersfonder som således är underkastade ucitsdirektivets bestämmelser. På detta sätt kommer riskspridningsregler, bestäm- melser om tillstånd och tillsyn, krav på förvaringsinstitut och information etc. att gälla även de fonder i vilka en värdepappers- fond investerar. Dessa bestämmelser är på grund av ucitsdirektivet lika för alla värdepappersfonder, vare sig de är svenska eller utländska. Utomlands förekommer också andra typer av fond- företag än de kontraktsrättsliga värdepappersfonderna, t.ex. aktie- bolag med rörligt aktiekapital. Någon skillnad mellan dessa görs dock inte så länge de utländska fondföretagen följer ucits- direktivets regelverk. En värdepappersfond får investera även i andelar i andra fonder och fondföretag än värdepappersfonder (nationella fonder). Det kan vara sådana fonder som av någon anledning inte är under- kastade ucitsdirektivets regler. I finns sådana nationella fonder eller fondföretag i de flesta länder och är inget undantag. Som framgår av utredningens fortsatta överväganden i nästföljande kapitel föreslår utredningen att dessa svenska nationella fonder i fortsättningen skall benämnas specialfonder. Därtill kommer givetvis alla de fonder och fondföretag som är registrerade utanför och EES-området. För att en fond skall få investera i dessa icke-ucitsfonder fordras dock att de uppfyller vissa grundkrav som liknar dem som återfinns i ucits- direktivet. En första förutsättning är att den nationella fonden företar kollektiva investeringar i sådana likvida finansiella tillgångar som en värdepappersfond får investera i och med kapital från allmänheten. Fonden måste vidare tillämpa principen om riskspridning och vara öppen för utträde.54 Detta innebär att en värdepappersfond inte får placera sina medel i andelar hos t.ex. tyska eller brittiska fastighets- fonder, i riskkapitalfonder där andelsägarna inte kan få sina andelar inlösta eller återköpta eller i fonder som riktar sig till en särskilt angiven krets investerare. För det andra måste sådana nationella fonder som har sitt säte i en icke-medlemsstat vara auktoriserade under ett regelverk som underställer dem sådan tillsyn som ucitsfondens tillsynsmyndighet finner likvärdig med den som anges i EG-rätten samt att sam- arbetet mellan tillsynsmyndigheterna är godtagbart. Det är således upp till att i sin tillsyn bedöma om de fonder i vilka en värdepappersfond investerar är underkastade en godtagbar tillsyn. gör inspektionen en liknande prövning när ett utländskt fondföretag med säte utanför EES-området ansöker om tillstånd att driva verksamhet i enligt 7 a § lagen om värdepappersfonder och som överförs i den föreslagna 1 kap. 5 §. skall då bl.a. bedöma om det finns en betryg- gande tillsyn i hemlandet och att det går att etablera ett till- fredsställande informationsutbyte mellan inspektionen och den utländska tillsynsmyndigheten.55 Grundtanken är att det vid till- ståndsprövningen skall ställas krav som i princip är likvärdiga med dem som gäller för svenska fondbolag.56 Se vidare i avsnitt 9.10. bedömning av den tillsyn som utövas över en utländsk nationell fond skall enligt utredningens bedömning vara densamma oavsett om det är fråga om ett tillståndsärende enligt föreslagna 1 kap. 5 § eller en prövning av en värdepappers- fonds investeringar. I båda fallen blir nämligen de utländska fond- erna tillgängliga för de svenska fondspararna och i båda fallen avser regleringen att tillgodose andelsägarnas behov av ett grundläggande skydd. På det sättet sammanfaller ucitsdirektivets krav på en tillsyn som är likvärdig EG-rättens och rådande praxis att säkerställa en betryggande tillsyn.57 54Se första och andra strecksatsen i artikel 1 (2) i ucitsdirektivet. 1992/93:90, s. 69. 1992/93:90, s. 69. 57Jfr också punkten 6 i ingressen till direktivet med ändring av ucitsdirektivet vad gäller fondföretags investeringar (2001/108/EG). En tredje förutsättning är att dessa nationella fonder är under- kastade regler som ger andelsägarna ett skydd som är likvärdigt med det som ges andelsägare i en värdepappersfond. Ucitsdirek- tivet anger särskilt att krav bör ställas på att tillgångarna i den nationella fonden hålls avskilda och att reglerna för ut- och inlåning och försäljning av värdepapper utan täckning är likvärdiga de som återfinns i ucitsdirektivet. Denna bestämmelse synes rikta sig mot såväl svenska specialfonder som europeiska nationella fonder och utomeuropeiska fonder. Regelverket för dessa måste alltså vara likvärdigt med ucitsdirektivets regler. För de flesta svenska specialfonder utgör troligtvis detta krav inte något problem eftersom grundskyddet för investerare i sådana fonder motsvarar det som gäller för värdepappersfonder. Till- gångarna i en specialfond skall t.ex. som för en värdepappersfond hållas åtskilda från fondförvaltarens tillgångar genom förvarings- institut. Däremot kan en specialfonds placeringsbestämmelser innehålla sådana undantag från vad som gäller för en värde- pappersfond att kan finna förutsättningarna inte vara uppfyllda. För utländska fondföretag kan inspektionen emellertid tvingas till en mer fristående bedömning. För det fjärde måste fondens verksamhet redovisas i halvårliga och årliga rapporter på ett sätt som möjliggör att bedöma till- gångarna och ansvarsfrågor, avkastning och händelser . Även denna regel riktar sig mot alla nationella fonder oavsett var i världen de är registrerade. Det är fråga om krav på en tillräcklig information. För det femte får den fond som en värdepappersfond vill köpa andelar i, i sin tur inte investera av sina tillgångar i andra fonder. Denna bestämmelse avser att förbjuda fondandels- fonder som investerar i andra fondandelsfonder. Utredningens förslag: En värdepappersfond får inte investera av fondens värde i en och samma fond eller fondföretag. En värdepappersfond får vidare inte investera av fondens värde i specialfonder och utländska nationella fonder och fondföretag. Skälen för förslaget: Som för andra tillgångsslag ställer ucitsdirek- tivet upp vissa riskspridningsregler för investeringar i andra fonder.58 I ucitsdirektivet anges att en värdepappersfond inte får investera av sina tillgångar i andelar i en och samma fond. Direktivet möjliggör dock för varje medlemsstat att höja denna gräns till . Utredningen föreslår att dessa regler genomförs. De fonder som kan komma ifråga för värdepappersfonders placeringar är, som angetts i förra avsnittet, underkastade regler som avser att tillförsäkra andelsägarna ett grundskydd. Därtill kommer att även dessa fonder måste tillämpa principen om risk- spridning. Mot den bakgrunden saknas därför skäl att ha allt för stränga riskspridningsregler. Utredningen förordar därför 20 pro- centgränsen. Det finns därtill en bestämmelse i ucitsdirektivet som ytterligare förstärker skyddet för andelsägarna; nämligen begränsningen att investera i andra fonder än värdepappersfonder och som innebär att en värdepappersfond inte får ha av sina tillgångar i andelar i nationella fonder.59 8.7.3Den andra fondens innehav påverkar inte värdepappersfonden Utredningens förslag: En värdepappersfond får förvärva andelar i en annan fond även om den fondens innehav tillsam- mans med värdepappersfondens innehav skulle överstiga de allmänna begränsningsregler som gäller för exponeringar mot en enskild emittent eller koncernbolag. Utredningens förslag: En fråga som behandlas särskilt i ucits- direktivet är om man skall slå ihop värdepappersfondens innehav mot en enskild emittent med de innehav som en annan fond har mot samme emittent. Direktivet ger därvid medlemsstaterna rätten att medge att värdet av fondernas tillgångar inte behöver rymmas inom de gränser som anges i artikel 22.60 58Artikel 24.1 i ucitsdirektivet. 59Artikel 24.2 första stycket i ucitsdirektivet. 60Artikel 24.2 andra stycket i ucitsdirektivet. För fondandelsfonder som investerar endast i andra värde- pappersfonder torde det sammanlagda innehavet med automatik alltid hålla sig inom dessa ramar (med undantag för indexfonder). Men om fondandelsfonden utnyttjar möjligheten att investera av fondens tillgångar i nationella fonder kan dessa gränser komma att överskridas. Detsamma gäller sådana fonder som väljer att investera i såväl enskilda värdepapper som i andra fonder. Då kan fondens sammanlagda innehav av enskilda värde- papper tillsammans med andra fonders innehav av samma värde- papper komma att överstiga de allmänna begränsningarna. En värdepappersfond som t.ex. har placerat av sitt värde i en enskild aktie skulle därmed vara förhindrad att förvärva andelar i fonder som har ett även så litet innehav av samma aktie. Om andra fonders innehav skall beaktas vid bedömningen om en värdepappersfond håller sig inom ramarna för t.ex. 5 procents- regeln, måste fondförvaltaren ha uppgifter om den andra fondens innehav. Sådan information lämnas oftast inte ut förrän i efterhand och i samband med de periodiska redovis- ningarna.