sou · GQB356d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Då torde en återkallelse av tillståndet vara det som återstår. En särskild fråga som förtjänar ytterligare överväganden är om ett tillstånd skall kunna återkallas om fondbolaget har kommit att 57 57 Se t.ex. 7 kap. 16 § första stycket 6 bankrörelselagen (1987:617); 6 kap. 9 § tredje stycket lagen (1991:981) om värdepappersrörelse; 5 kap. 17 § första stycket 4 lagen (1992:1610) om finansieringsverksamhet. Nya regler för fondbolagen ingå i en svåröverskådlig företagsgrupp (se ovan i avsnitt 7.5). En förutsättning för tillstånd är nämligen att kan bedriva en effektiv tillsyn över fondbolaget. Om fondbolaget ingår i en svåröverskådlig företagsgrupp kan tillsynen komma att även- tyras. Det kan dock ifrågasättas om detta är ett villkor för till- ståndet som skall belasta fondbolaget. Det kan möjligtvis uppstå en situation där en konkurrent lyckas få ett sådant ägarinflytande att det uppstår en nära förbindelse. Syftet skulle kunna vara att försvåra tillsynen för att på så sätt bli av med en konkurrent. I sådant fall står emellertid den konkurrenten troligtvis redan under tillsyn och inspektionen kan därvid komma att nödgas vidta andra åtgärder mot denne. är behovet av en effektiv tillsyn en nödvändig komponent i konsumentskyddet. Dessa omständigheter talar således för en tolkning som möjliggör en återkallelse för det fall ett fondbolag, även utan egen förskyllan, hamnar i en svår- överskådlig företagsgrupp. För det fjärde får inspektionen återkalla ett tillstånd om detta följer av en föreskrift i annan lagstiftning. Utredningens förslag: Om fondbolaget överträder någon bestämmelse i lagen eller på annat sätt agerat olämpligt får meddela varning. Skälen för förslaget: Som bör det finnas en möjlighet för att i vissa fall meddela varning. Hur inspek- tionen skall agera i fall där fondbolagets kapital understiger de i lagen angivna nivåerna framgår av det föregående avsnittet. Vid allvarliga eller systematiska överträdelser av lagen återstår inget annat än en återkallelse av tillståndet. I ringa fall av överträdelser kan det dock finnas skäl att meddela varning. Nya regler för fondbolagen 7.10.3Förbud mot viss åtgärd, föreläggande om rättelse Utredningens förslag: Om ett fondbolag har fattat beslut som strider mot lagen eller någon annan författning som reglerar bolagets verksamhet, mot föreskrift som meddelats med stöd av sådan författning, mot fondbestämmelserna eller mot fondbolagets bolagsordning, får förbjuda verkställighet av beslutet. Har beslutet redan verkställts får inspektionen förelägga fondbolaget att göra rättelse om det är möjligt. Skälen för förslaget: Den möjlighet som har att meddela varning, uppbackad med möjligheten att slutligen återkalla ett tillstånd kan i många fall vara tillräcklig för att fondbolag skall låta bli att utföra en viss åtgärd eller vidta rättelse. Inspektionen kan genom informella kontakter med fondbolagen i samband den löpande tillsynen säkerligen förmå fondbolag att vidta rättelse eller låta bli att verkställa ett beslut. Det förefaller dock lämpligt att införa en motsvarande möjlighet i lagen. I 6 kap. 7 § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse finns en bestämmelse som ger inspektionen möjligheter att förbjuda ett värdepappersinstitut att verkställa ett beslut och, om det är möjligt, vidta rättelse av redan verkställda beslut. Bestämmelsen hade sin motsvarighet i t.ex. banklagstiftningen, och gav inspektionen möjlighet att på ett tidigt stadium ingripa mot felaktiga beslut.58 Utredningen föreslår att en motsvarande bestämmelse införs i fondlagstiftningen. Utredningens förslag: Meddelar förelägg- ande eller förbud enligt den föreslagna lagen får inspektionen förelägga vite. Skälen för förslaget: Enligt nu gällande 45 § lagen om värdepappers- fonder får förena vissa förelägganden och 1990/91:142, s. 173. Jfr också t.ex. 7 kap. 15 § bankrörelselagen (1987:617) och 5 kap. 16 § lagen (1992:1610) om finansieringsverksamhet. Nya regler för fondbolagen beslut med vite. Det är fråga om beslut om återkallelse av tillstånd, föreläggande att upphöra med tillståndspliktig verksamhet samt beslut om förbud för utländskt fondföretag att göra nya åtaganden här i landet. Regeln i 45 § lagen om värdepappersfonder infördes för att ersätta tidigare straffstadganden.59 Ett vitesföreläggande torde inne- bära ett mer effektivt förfarande än en att inleda en brottsutred- ning. I samband med införandet angavs att reglerna för vilka sanktioner som inspektionen bör ha till sitt förfogande borde överensstämma med motsvarande bestämmelser i annan lagstift- ning inom den finansiella sektorn. Den frågan ansågs dock böra behandlas i ett senare sammanhang.60 Det finns skäl att utvidga möjligheten för att förena ett beslut med ett föreläggande om vite. Den föreslagna möjligheten för att förbjuda fondbolag att utföra viss åtgärd eller förelägga fondbolag att vidta rättelse, innebär att inspektionens sanktionsmöjligheter utökas i överens- stämmelse med annan finansiell lagstiftning. För att skapa bättre samklang föreslås sålunda inspektionen kunna förena ett före- läggande eller ett beslut om förbud med ett föreläggande om vite. Frågor om utdömande av vite prövas av länsrätten i på ansökan av . Förfarandet regleras i lagen (1985:206) om viten. Utredningens förslag: De nuvarande skadeståndsreglerna förs över oförändrade till den nya lagen. Skälen för förslaget: Vid sidan av möjligheter att ingripa mot ett fondbolag finns möjligheten att väcka en skade- ståndstalan mot bolaget. Enligt 47 § lagen om värdepappersfonder är fondbolaget ansvarigt för skada som tillfogats andelsägare genom att bolaget överträtt fondlagen eller fondbestämmelserna. 1989/90:153, s. 43. 60Finansinspektionen har enligt 6 kap. 12 § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse en möjlighet att förena förelägganden och förbud med vite. När den bestämmelsen infördes hänvisades till lagen om värdepappersfonder och till en i senare sammanhang kommande översyn av inspektionens sanktionssystem, se prop. 1990/91:142, s. 135. Nya regler för fondbolagen Det är fråga om ett ansvar som utgår oberoende av om fondbolaget agerat felaktigt eller försumligt.61 Det är således skadedrabbade fondandelsägare som får kräva skadestånd. Den kritik som kan framföras mot denna ordning är att fondandelsägare oftast har liten möjlighet att föra en juridisk process mot ett fondbolag. Regeln påverkar dock säkerligen fond- bolagets vilja att göra upp i godo med andelsägare. Det framställs ibland krav på att lagstiftaren skall underlätta för fondandelsägarna att föra en process mot fondbolaget. I finsk rätt finns en särskild bestämmelse som ger andelsägarna möjlighet att som ett kollektiv väcka talan mot fondbolaget. Frågan behandlas på andelsägar- stämman som också utser ett ombud som skall företräda andels- ägarna. Kostnaderna för processen betalas av fonden och eventuellt skadestånd tillfaller fonden. Det finns också en möjlighet för en minoritet av andelsägarna att väcka talan. Även finansinspektionen har en sådan möjlighet, om andelsägarnas intresse kräver det.62 Den finska modellen förutsätter för det första att andelsägarna organiseras i andelsägarstämmor. Så är inte fallet i . För det andra saknas i svensk rätt möjligheten att väcka grupptalan. Frågan om möjligheten att väcka grupptalan har emellertid diskuterats och lade justitiedeparte- mentet fram en proposition med förslag till lag om grupprätte- gång.63 Förslaget har sin bakgrund i ett modernt samhälle där händelser inträffar som ger upphov till att många personer kan rikta likadana eller likartade anspråk mot någon annan. Sådana anspråk är svåra att göra gällande vid domstol eller på annat sätt, inte minst när varje enskilt anspråk har ett mindre ekonomiskt värde. En grupptalan skall enligt förslaget kunna väckas av enskilda personer, organisationer eller myndigheter. Den som väcker talan måste vara medlem i den grupp han eller hon vill företräda. Den personen för talan för övriga medlemmar i gruppen utan att dessa är parter i rättegången och inte behöver medverka aktivt. En dom i processen gäller för och mot alla som ingår i gruppen. En grupp- rättegång skall dock tillåtas endast under vissa förutsättningar. Bland dessa kan nämnas att det måste finnas gemensamma tviste- 61Även förvaringsinstitutet är skadeståndsansvarigt om det orsakat skada genom att över- träda fondlagstiftningen eller fondbestämmelserna. Utredningen avser att i sitt slut- betänkande behandla förvaringsinstitutets roll och därtill näraliggande frågor. 62Se 139 – 143 §§ lagen om placeringsfonder (Nr 48/1999). 2001/02:107. Nya regler för fondbolagen frågor och att grupptalan är det bästa tillgängliga processalter- nativet. Den nya lagen föreslås träda i kraft . Grupprättegång bör kunna användas för tvister mellan fond- andelsägare och fondbolag avseende skadestånd för överträdelser av lagen eller fondbestämmelserna. Sådana överträdelser torde omfatta alla andelsägare på samma sätt. För den enskilde andelsägaren kan tvistebeloppet vara lågt, men för kollektivet av andelsägare kan beloppen vara avsevärda. Om ingen andelsägare träder fram och väcker talan kan en intresseorganisation väcka talan i andelsägarnas ställe. I vissa fall kan även lämpliga myndigheter väcka talan. Det är dock, enligt lagförslaget, regeringen som bestämmer vilka myndig- heter som får väcka offentlig grupptalan. Med hänsyn till det framlagda förslaget finner utredningen inte skäl att föreslå någon ändring i skadeståndsreglerna. Den tidigare bestämmelsen bör därför införas även i den nya lagstiftningen. Avslutningsvis kan utredningen också referera till bestämmel- serna om företagsbot i 36 kap. 7–10 §§ . Allmän åklagare kan väcka talan mot ett fondbolag som begått brott i utövningen av näringsverksamheten. Fondbolaget kan därvid kom- ma att åläggas företagsbot på lägst och högst 3 mil- joner kronor. 7.11Informationsbroschyrer och informationsblad m.m. En viktig del av regleringen för fondbolag och värdepappersfonder är bestämmelser om vilken information som skall lämnas, dels till andelsägarna, dels till . Information skall lämnas till andelsägarna i en särskild informationsbroschyr (i ucitsdirek- tivet benämnd prospekt eller, efter de nu införda artiklarna, full- ständigt prospekt). I ucitsdirektivet har också införts särskilda bestämmelser om s.k. förenklade prospekt (informationsblad). Nya regler för fondbolagen Utredningens förslag: Fondbolaget skall för varje värde- pappersfond upprätta och offentliggöra en aktuell informations- broschyr. Broschyren skall innefatta fondbestämmelserna och de ytterligare uppgifter som behövs för att man skall kunna bedöma fondens verksamhet och den risk som är förenad med investeringen. Broschyren skall också innehålla en tydlig och lättbegriplig förklaring av fondens riskprofil, oberoende av vilka finansiella instrument som investeringen avser. Skälen för förslaget: skall för varje värdepappersfond upprätta och offentliggöra en aktuell informationsbroschyr. Enligt den äldre lydelsen av artikel 28 i ucitsdirektivet skulle broschyren innehålla den information som krävdes för att investeraren skulle kunna göra en välgrundad bedömning av den erbjudna invest- eringen (jfr också nuvarande 26 § lagen om värdepappersfonder). Broschyren skulle därtill närmare innehålla den information som angavs i lista A i bilagan till ucitsdirektivet. En motsvarande detaljreglering återfinns dock inte i lagen om värdepappersfonder utan i föreskrifter.64 Inspektionens föreskrifter har meddelats med stöd av 3 § förord- ningen (1990:1123) om värdepappersfonder. Regeringens bemyn- digande synes inte grunda sig i ett bemyndigande i fondlag- stiftningen utan torde i stället grunda sig i dess restkompetens avseende verkställigheten av lagar (Regeringsformen 8 kap. 13 §). I förarbetena till lagen om värdepappersfonder angavs att det närmare innehållet i en informationsbroschyr lämpligen borde överlåtas till bankinspektionen att bestämma och att regeringen borde bemyndiga bankinspektionen att utfärda de föreskrifter som behövdes beträffande vilka uppgifter som broschyren skulle innehålla för att bl.a. uppfylla EG-direktivens krav.65 Enligt nya artikel 28.1 och 28.2 i ucitsdirektivet i förening med de ytterligare punkter som lagts till i lista A i bilaga 1 till ucits- direktivet (punkterna 5 och 6 om fondens tidigare resultat, den typiska investeraren samt kostnadsinformation) skall informations- broschyren se något annorlunda ut . Som en ram anges att broschyren skall innehålla den information som krävs för att 647 kap. i föreskrifter (FFFS 1997:11) om värdepappersfonder. 1989/90:153, s. 68. Nya regler för fondbolagen investerare skall kunna göra en välgrundad bedömning av den föreslagna investeringen och särskilt av den risk som är förenad med investeringen. Därtill skall broschyren innehålla en tydlig och lättbegriplig förklaring av fondens riskprofil, oberoende av vilka finansiella instrument som investeringen avser. Utredningen föreslår att de nya bestämmelserna i ucitsdirektivet genomförs och ansluter sig till tidigare förarbetsuttalanden; endast de yttre ramarna för informationsbroschyren bör anges i lag. Det är lämpligare att som i sina föreskrifter närmare anger innehållet. Inspektionen bör härvid få ett uttryckligt bemyndigande. 7.11.2Informationsblad (förenklade prospekt) Utredningens förslag: Fondbolag skall för varje värdepappers- fond upprätta och offentliggöra ett informationsblad. Bladet skall på ett lättbegripligt sätt och i sammanfattning innehålla den grundläggande information som behövs för att man skall kunna bedöma fondens verksamhet och den risk som är förenad med investeringen. får bifogas informa- tionsbroschyren som en löstagbar del. Skälen för förslaget: En nyhet i ucitsdirektivet är bestämmelsen om förenklade prospekt. Innehållet i informationsbroschyren kan ibland vara omfattande och det kan te sig svårt för en andelsägare att snabbt få en bild av värdepappersfonden. Vad som skall ingå i en informationsbroschyr varierar också från land till land eftersom broschyren skall innehålla minst den information som anges i direktivet. Detta medför att en andelsägare eller någon som funderar på att förvärva andelar kan få svårt att jämföra olika fonder med varandra. som det kan vara svårt för en andelsägare att till- godogöra sig all den information som lämnas finns det goda skäl att ändå ge andelsägaren möjligheten att få denna information. I stället för att sänka kraven på vad som skall ingå i en informations- broschyr lanseras i ucitsdirektivet en för hela enhetlig presentation av vissa grundläggande fakta. Dessa så kallade för- enklade prospekt har ett standardiserat innehåll, vilket underlättar för en jämförelse mellan fonder i olika länder. Det är inte heller Nya regler för fondbolagen fråga om lika omfattande information som i informationsbroschyr- erna. Meningen är att endast den information som är absolut nödvändig skall finnas med och den informationen skall presen- teras på ett lättfattligt sätt. Utredningen föreslår att de nya bestämmelserna om förenklade prospekt genomförs i svensk rätt. Ett förenklat prospekt kan sägas vara en kortare sammanfattning av den erbjudna produkten (fonden och fondbolaget) och kan där- för lämpligen benämnas som ett informationsblad.66 En annan möjlighet är att i den svenska lagstiftningen ha samma terminologi som i ucitsdirektivet (fullständiga och förenklade prospekt). Prospekt används dock bl.a. i lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument för den information som lämnas i samband med emissioner av fondpapper och erbjudanden om köp eller för- säljning av finansiella instrument. Däremot skall sådana prospekt inte upprättas avseende emissioner eller erbjudanden som avser fondandelar.67 För att undvika begreppsförvirring bör därför terminologin i fondlagstiftningen vara annorlunda. Fondbolag skall, jämsides med informationsbroschyren, för varje värdepappersfond upprätta och offentliggöra ett aktuellt infor- mationsblad (artikel 27.1 och 30 i ucitsdirektivet). I artikel 28.1 och 28.3 tillsammans med lista C i bilaga 1 till ucitsdirektivet anges närmare vilket innehåll det förenklade prospektet skall ha. Utgångspunkten är att informationsbladet, liksom informations- broschyren, skall innehålla den information som krävs för att investerare skall kunna göra en välgrundad bedömning av den föreslagna investeringen och särskilt av den risk som är förenad med investeringen. Därutöver skall bladet ge en lättbegripligt och sammanfattande information som preciseras i lista C i bilaga 1 till direktivet. Det är fråga om en kort presentation av fondbolaget, värdepappersfonden och förvaringsinstitutet, information om fondens investeringar, viss ekonomisk och kommersiell informa- tion samt viss ytterligare information. skall, precis som informationsbroschyren, översändas till (jfr artikel 32). skall kunna användas som ett marknads- föringsverktyg i samtliga medlemsstater utan ändringar förutom översättning. Av den anledningen får inte något medlemsland kräva 66 Dessa standardiserade informationsblad får följaktligen inte förväxlas med de s.k. fondfaktablad som PPM tillhandahåller. 67 Se 2 kap. 1 § första stycket 2 lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument. Nya regler för fondbolagen att ytterligare handlingar eller uppgifter skall ingå i bladet. Ucits- direktivet anger dock inte exakt hur informationsbladet skall se ut. Det skall ju vara fråga om en sammanfattning som är upplagd och skriven på ett lättbegripligt sätt. Tanken synes vara, och målsätt- ningen bör vara, att bladen för värdepappersfonder skall få en enhetlig utformning gemensam för hela den europeiska fond- marknaden. Lagstiftaren bör därför endast ange ramarna för vad som skall ingå i informationsbladet och därefter överlåta åt Finans- inspektionen att närmare bestämma hur bladet skall se ut och vilken information som skall ingå. Inspektionen bör härvid få ett uttryckligt bemyndigande att meddela föreskrifter. får bifogas informationsbroschyren som en löstagbar del. 7.11.3De närmare formerna för informationen Utredningens förslag: De handlingar som ett fondbolag skall upprätta för en värdepappersfond, dvs. informationsbroschyrer, informationsblad, årsberättelser och halvårsredogörelser, skall på begäran lämnas eller skickas kostnadsfritt till den som avser att köpa andelar i en värdepappersfond. skall därtill erbjudas fondandelstecknare. Årsberättelsen och halvårsredogörelsen skall på begäran lämnas eller skickas kostnadsfritt till fondandelsägarna. Informationsbroschyren och informationsbladet behöver inte nödvändigtvis tillhandahållas som ett skriftligt dokument. Fondbolaget kan i stället, efter godkän- nande, tillhandahålla informationen t.ex. genom en datafil över Internet. måste dock alltid kunna tillhandahålla skriftliga broschyrer, inklusive fondbestämmelserna, och blad för de andelsägare och eventuella investerare som så önskar. Skälen för förslaget: Den information som fondbolaget producerar måste på något sätt komma till de befintliga andelsägarnas och de intresserade investerarnas kännedom. Ucitsdirektivet anger att informationsbroschyren, årsberättelser och halvårsrapporter skall skickas till den som är intresserad av att köpa andelar och som begär det. På samma sätt skall årsrapporter och halvårsrapporter skickas till de andelsägare som begär det (artikel 33). Nya regler för fondbolagen dessa hållas tillgängliga för allmänheten på ett sätt som godkänts av och som anges i informationsbroschyren och informationsbladet (jfr artikel 33.3). skall alltid uttryckligen erbjudas den som är intresserad av att förvärva fondandelar. De nuvarande svenska bestämmelserna går längre än ucits- direktivets. I 27 § lagen om värdepappersfonder anges således att årsberättelsen och halvårsrapporten skall skickas till de andelsägare som inte avsagt sig detta. Denna ordning har kritiserats och har i en skrivelse som gavs in till utredningen argumenterat för dess bort- tagande. Regeln medför nämligen, enligt föreningen, ett pappers- flöde som inte står i proportion till det intresse andelsägarna visar för informationen. Föreningen menar vidare att kostnaderna är betungande och drabbar samtliga andelsägare. Föreningen har vidare anfört att det är väsentligt att ge relevant information till den som vill och behöver det, men att det med gällande regler inte blir så; exempelvis får en familj med minder- åriga barn ett exemplar för varje barn om man inte avböjt det. Enligt föreningen visar erfarenheten att den som inte önskar information oftare kasserar den än gör sig besväret att avböja att få den. När lagen om värdepappersfonder infördes gick den motsvar- ande bestämmelsen i 27 § ännu längre ; då skulle års- berättelsen och halvårsredogörelserna tillställas samtliga andels- ägare. föreslog i stället i sitt remissyttrande att bestämmelsen skulle lindras så att endast de fondandelsägare som begärde informationen skulle få den.68 Det förslaget vann dock inte gehör då. Bestämmelsen ändrades till den nuvarande genom änd- ringar på initiativ av Fondbolagens Förening.69 Föreningens förslag gick ut på att information skulle skickas endast till den som begärt det, eller åtminstone endast till andelsägare som inte avböjt att få handlingarna. Föreningens argument då var ungefär desamma som framförts i denna utredning. I motiven medgavs att det låg ett visst resursslöseri i att skicka årsberättelser och halvårsredogörelser till andelsägare som inte är intresserade. konstaterades att det är av vikt för att andelsägarna skall kunna bevaka sina intressen att de får del av 1989/90:153, s. 69. 1992/93:90, s. 46 f. Nya regler för fondbolagen grundläggande och regelbunden information om fondens verk- samhet; därför vore det att gå för långt att inskränka skyldigheten att skicka ut handlingar till enbart sådana andelsägare som begärt att få dem. Utredningen finner i likhet med och i linje med tidigare motivuttalanden att informationsplikten måste vägas mot de kostnader denna är förknippad med. Det är ju till slut andelsägarna som får stå för dessa kostnader. Många andelsägare är troligtvis mindre intresserade av dylik information, vilket ligger i fondsparandets långsiktiga karaktär. ser nog många det som naturligt att se över sitt finansiella sparande åtminstone en eller . I samma takt som Internet blir tillgängligt kommer dock andels- ägarna att på ett lättare sätt få tillgång till samma information. I informationsbladet, som uttryckligen skall erbjudas nya invest- erare, skall också bl.a. anges att års- och halvårsrapporter på begäran kan erhållas kostnadsfritt innan avtalet ingås och därefter. Härigenom får existerande och framtida andelsägare information om var ytterligare information kan hämtas. Års- och halvårsrapporter används i många fall som ett led i marknadsföringen av en värdepappersfond eller ett fondbolags verksamhet. Det finns skäl att tro att fondbolagen även i fort- sättningen har ett intresse av att skicka ut ett sådant material. Om en lättnad i den nuvarande regeln medför att hushållen får färre rapporter är det en vinst som tillkommer kollektivet av andelsägare. Utredningen föreslår därför att bestämmelsen ändras till att överensstämma med ucitsdirektivets motsvarande regel. Internet är främst en kanal för information, men får också allt större betydelse för försäljningen av fondandelar. Den information som skall lämnas före och i samband med ett köp borde därför lämpligen kunna lämnas på samma sätt. I artikel 28.4 i ucitsdirektivet anges att både informationsbroschyren, vilken inne- fattar fondbestämmelserna, och informationsbladet får ingå i ett skriftligt dokument eller lagras på ett hållbart medium som av behöriga myndigheter tillerkänns samma rättsliga ställning. Utred- ningen föreslår att får en möjlighet att göra en sådan bedömning och tillerkänna andra hållbara medium samma rättsliga ställning som ett skriftligt dokument. Det kan dock inte komma ifråga att fondbolagen lämnar sådan information endast via Internet. Nya regler för fondbolagen