sou · GQB3118d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Enligt SNA/ENS skall institutionella enheter med fullständig bokföring, självständighet i beslutsfattandet och som är självstän- diga juridiska enheter och marknadsproducenter, föras till företags- sektorn. Det gäller för handelsbolag och kommanditbolagen som i FDB klassificeras som kvasibolag i sektorn icke-finansiella företag. Enligt SNA skall arbetsinkomst för ägare till kvasibolag registreras som lön. Samma synsätt avspeglas i de svenska skattereglerna, som innebär att i stort sett endast delägares andel i realisationsvinster på fastigheter eller bostadsrätter skall beskattas i inkomstslaget kapi- tal. Övriga inkomster beskattas som förvärvsinkomster. Delägarnas inkomst från handelsbolag klassificeras därför i sin helhet i NR som lön. Den del av lönesumman hos inhemska producenter som går till personer som är bosatta i utlandet baseras i NR på uppgifter från . En del ingår i KU:s redovisning och redovisas av arbets- givarna på särskild blankett. Skillnaden mellan upp- gifter och KU:s blir ett tillägg i lönesummeberäkningarna. Värnpliktslön och militär mathållning De värnpliktiga behandlas i NR som anställda i försvaret. Deras er- sättningar (lön) ingår inte i KU. Därför görs ett tillägg för värn- pliktslöner baserat på den statliga redovisningen enligt ESV. Värdet av militär mathållning behandlas i konsekvens med värn- pliktslön som en naturaförmån för de värnpliktiga och läggs till i löne- beräkningen. Arrangemanget med lånedatorer för de anställda med syfte att höja den allmänna datorkompetensen i samhället blev möjligt genom lag- stiftning 1997. Det har föranlett ett tillägg till KU:s löneuppgifter . De anställda bidrar till finansieringen av lånet genom ett bruttolöneavdrag, vilket innebär att ett avdrag görs från lönen innan arbetsgivaravgifter och skatt beräknas. Från skatteteknisk syn- punkt är det fråga om en sänkning av lönen efter omförhandling. I NR behandlas de anställdas hyra av datorutrustning som en trans- aktion mellan de företag som hyr ut utrustningen och hushållen. Finansieringen sker genom en imputerad löneförmån från arbets- givaren. I KU redovisas lönesummorna efter löneavdrag vilket moti- verar ett tillägg . Utbetalda löner med anledning av den statliga lönegarantin vid kon- kurser enligt lönegarantilagen (1992:497) ingår i KU som löneutbe- talningar från statliga myndigheter. Garantin finansieras genom en lagstadgad socialavgift och behandlas därför i NR som transfe- rering till hushållen i form av social förmån. Komponenter i kollektiva avgifter Arbetsgivares obligatoriska faktiska kollektiva avgifter Här gäller det avgifter som är obligatoriska enligt lag. var följande avgifter och procentsatser aktuella (nedsättning av avgif- terna förekommer i vissa fall): Arbetsgivare skall senast den 10:e i betala preliminär inkomstskatt för de anställda och arbetsgivareavgifter till skatte- myndigheten. Skatten och avgifterna grundar sig på den lön/ ersättning som betalats ut under föregående månad. Bokföringen i NR sker därför med en månads förskjutning bakåt. Beräkningarna av de obligatoriska faktiska kollektiva avgifterna baseras på uppgifter från . Arbetsgivares avtalsreglerade faktiska kollektiva avgifter De avtalsreglerade kollektiva avgifterna omfattar trygghetsförmåner av samma typ som inom socialförsäkringssystemet. Förmånerna finansieras med avgifter till försäkringsbolag och pensionskassor eller genom kontoavsättningar inom företagen. Tillräknade avtalsreglerade kollektiva avgifter När det gäller pensionsutbetalningar från arbetsgivare som inte på försäkringsmässiga grunder fonderat speciella medel, konstrueras avsättningsbelopp. Tillräknade pensionsavgifter för statliga och kommunala myndigheter samt för statliga affärsverk och offentliga affärsdrivande verksamheter är av den typen. Övriga produktionsskatter består av alla skatter som företag skall betala i sin egenskap av producent, oberoende av kvantitet eller vär- de av de producerade eller sålda varorna och tjänsterna. Det kan vara skatt på mark, fasta tillgångar eller arbetskraft, eller på vissa aktiviteter eller transaktioner. Övriga produktionsskatter skall bokföras när de skattepliktiga aktiviteterna eller transaktionerna äger rum. Övriga produktionssubventioner består av subventioner, utom pro- duktsubventioner, som inhemska producerande enheter kan få som en följd av att de engagerar sig i produktionsaktiviteter. Subventioner skall bokföras när transaktionen eller händelsen som ger upphov till subventionen äger rum. Exempel på produktions- subventioner är räntebidrag till bostadsbyggande och diverse bidrag för sysselsättningsskapande åtgärder. Subventioner från EU går till stor del till jordbruket. Driftöverskottet (DÖ) för icke-finansiella företag beräknas för sektorn som helhet utan uppdelning på branscher. Utgångspunkten är information från företagsstatistiken avseende sektorn. Eftersom data inte är helt anpassat till NR:s definitioner görs vissa korrige- ringar; dessutom görs en komplettering för undertäckning av bostads- rättsföreningar, som inte ingår i företagsstatistiken. De definitionsmässiga korrigeringarna består av justeringar av kostnader som lagerprisförändringar, försäkringspremier och försäk- ringsersättningar, finansiell leasing, korttidsinventarier (ett-till-två- årsinvesteringar), datorer och datormjukvara. Dessutom ersätts avskrivningar med kapitalförslitning enligt NR-definitioner. Korrigeringarna för lagerprisförändringarna kan vara både positi- va och negativa beroende på prisutvecklingen på lagervaror. Kapital- vinster skall inte påverka driftsöverskottet i NR utan bokföras på kontot för övriga förändringar i tillgångar. Lagerprisförändringarna beräknas utifrån nationalräkenskapernas beräkningar av lagerinve- steringar, som beskrivs i kapitlet om produkträkenskaperna. Driftsöverskott, netto, inom finansiella företag Den institutionella sektorn har en avgränsning som sammanfaller med de funktionella branscherna SNI 65–67 (produkträkenskaper- na). Från förädlingsvärdet till baspris i dessa branscher dras övriga produktionsskatter, netto, egentliga löner och kollektiva avgifter samt kapitalförslitning. Driftsöverskott, netto inom kommunerna Driftsöverskottet genereras i den kommunala affärsverksamheten. Källa för beräkningarna är det kommunala räkenskapssammandraget. Driftsöverskott, netto inom socialförsäkring Värdet härrör från AP-fondernas fastighetsförvaltning. Driftsöverskott, netto inom ägarbebodda bostäder Här ingår egna hem och fritidshus som ägs och bebos av privat- personer. Från branschens förädlingsvärde dras fastighetsskatt och läggs till värdet av övriga subventioner. Kapitalförslitning beräknas i en modell som baseras på uppgifter från fastighetstaxering och fastighetsprisstatistik. I modellen tillämpas en linjär avskrivning för egna hem och för fritidshus. Andelen ägarbebodda bostäder av samtliga i småhus och fritidshus har satts till 93 pro- cent. Andelen baseras på uppgifter från fastighetstaxeringen. Sammansatt förvärvsinkomst (driftsöverskott i hushållssektorn) Sammansatt förvärvsinkomst (på engelska mixed income) är den benämning som används för inkomst av näringsverksamhet i per- sonliga företag. Det kallades tidigare driftsöverskott, men i SNA 93 har man bytt benämning. Motiveringen till byte av benämning är att inkomsten kan sägas vara en sammansatt ersättning både för det egna kapital som satsats i ett personligt företag och för egen arbets- insats i företaget. Sammansatt förvärvsinkomst beräknas residualt med utgångspunkt från BNP mätt från produktions- och användningssidan minskad med övriga inkomstkomponenter. Tabell 5.1 Driftsöverskott och sammansatt förvärvsinkomst, , Undanhållna ("svarta") Driftsöverskott, netto, totalt (residual) Hushåll (residual) Sammansatt förvärvsinkomst (residual) Det värde på sammansatt förvärvsinkomst som beräknas residualt kan jämföras med inkomsttaxeringens uppgifter över inkomst av näringsverksamhet i enskild firma. Skillnaden mellan den residualt beräknade sammansatta förvärvsinkomsten och motsvarande base- rad på taxeringsstatistik med korrigeringar för definitionsolikheter är avsevärd. Inkomsterna enligt taxeringsstatistiken har under perio- den –2000 uppgått till mellan av de inkoms- ter som kan beräknas i nationalräkenskaperna. En jämförelse av inkomstbegreppen i nationalräkenskaperna och inkomststatistiken görs i en rapport från Utredningen om översyn av den ekonomiska statistiken.1 Utredningen har tillsammans med SCB:s program för nationalräkenskaper respektive ekonomisk väl- 1 Förbättrad statistik om hushållens inkomster (SOU 2002:73). färd tagit fram en detaljerad jämförelse av inkomstbegreppen i de två statistikprodukterna. Jämförelser mellan dessa har gjorts för åren 1998–2000 och finns redovisade på SCB:s webbplats. Förutom tabeller med kommentarer till poster som skiljer sig åt, finns en generell beskrivning av skillnaderna. Tabell 5.2 Sammansatt förvärvsinkomst, , Taxerad inkomst av näringsverksamhet Avdrag för räntekostnader (exklusive bostad) Differens mellan beräknad och De uppgifter om avskrivningar som redovisas i företagens bok- föring och i redovisningen för offentliga sektorn baseras på histo- riska anskaffningskostnader och skiljer sig därför avsevärt från den kapitalförslitning som ingår i NR. Dessutom används i företags- bokföringen livslängder som bl.a. beror på skattemässiga regler. I NR-systemet värderas kapitalförslitningen till återanskaffnings- värden (s.k. current cost accounting). Beräkningen av kapitalförslit- ningen i nationalräkenskaperna följer i princip följande metod. Kapitalförslitningen beräknas med hjälp av information om fasta bruttoinvesteringar. Det betyder att de indelningar i produkter, branscher och ändamål som används i investeringsberäkningarna är beräkningsnivå för kapitalförslitningen. Från investeringsberäk- ningarna hämtas också information om prisutvecklingen. Pris- indexen används för att reflatera realkapitalstocken till aktuell prisnivå. Det utgående stockvärdet transformeras till ingående stock- värde genom att multiplicera med förändringen i medelpriserna. Förutom investeringar i löpande och fasta priser behövs informa- tion om genomsnittlig livslängd och fördelning av livslängden kring medelvärdet, s.k. Winfrey-fördelningar. Dessutom behövs informa- tion om när hela eller delar av en verksamhet byter bransch, ända- mål eller institutionell sektor. Kapitalförslitningen beräknas som skillnaden mellan bruttoinveste- ring och kapitalstocksförändring. Det innebär att kapitalförslit- ningen beräknas enligt följande formel: A(t) = FBI(t) + N(t) – N(t+1) Där N(t) och N(t+1) är det nedskrivna värdet av realkapital- stocken (nettostocken) vid år t:s början och slut, värderad t:s mittårspriser. FBI(t) är den fasta bruttoinvesteringen år t och A(t) är kapitalförslitningen år t. Realkapitalstocken netto, N(t), beräk- nas med en s.k. Perpetual Inventory Method (). För bostäder och transportmedel tillämpas en annan metod. Där görs en beräkning av brutto- och nettokapitalstock med utgångs- punkt från antalsuppgifter och marknadspriser. För att beräkna nettostock utifrån bruttostock används dessutom uppgifter om ålders- fördelning och beräknade genomsnittliga livslängder. Livslängdsantagandena är beroende av aggregeringsnivån för de pro- duktgrupper som realkapitalet indelas i. Maskiner och inventarier delas upp i transportmedel och övriga maskiner inklusive inventa- rier. Transportmedel är i många branscher personbilar, men där något annat transportmedel dominerar, t.ex. lastbilar eller bussar, beräknas medellivslängden som ett vägt genomsnitt. Datorer och annan kontorsutrustning ingår tillsammans med andra maskiner och inventarier. görs ingen separat beräkning av stocken av datorer; de ingår bland övriga maskiner och påverkar antagandet om genomsnittlig livslängd. Byggnader och anläggningar är den andra huvudtypen. Anlägg- ningar beräknas separat om de är av betydande värde, t.ex. vägar och gator. För byggnader tas också hänsyn till hur användnings- området påverkar livslängden. Offentliga byggnader där många vis- tas, t.ex. skolor och sjukhus, eller industribyggnader som utsätts för stort slitage, har en kortare livslängd än rent administrativa bygg- nader och kontorsbyggnader. Den tredje huvudkategorin domineras av datormjukvara. För mjuk- varan differentieras livslängden efter om den är köpt (standard- programvara) eller egenutvecklad. Egenutvecklad programvara an- tas ha längre livslängd, eftersom den är mer behovsanpassad och det sällan finns lättillgängliga alternativ. Livslängder som används i NR-beräkningarna Byggnader och anläggningar: 30–(beroende på bransch) 40–(beroende på bransch) 25–(beroende på bransch) 6–8 år Maskiner och inventarier: 10–(beroende på bransch) 8–(beroende på bransch) Offentliga myndigheter och HIO Byggnader och anläggningar: 45–(beroende på användning) 25–(beroende på användning) 6–8 år Maskiner och inventarier: 10–(beroende på användning) 6.1En översikt av kvartalsräkenskaperna Kvartalsräkenskaperna är en av de centrala produkterna i national- räkenskaperna. Det beror förstås på att det är där man snabbt kan följa utvecklingen i ekonomin, dvs. hur BNP och dess komponen- ter har utvecklats . Principerna för kvartalsräkenskaperna när det gäller, vad som av- ses att täckas in, eller de definitioner och begrepp som används i kvar- talsräkenskaperna, skiljer sig inte från dem som används i årsräken- skaperna. Kvartalsräkenskaperna skall alltså ge bästa möjliga prog- nos på det slutliga utfallet i form av definitiva årsberäkningar. Däremot skiljer sig detaljeringsgraden i beräkningarna och i redo- visningen samt de metoder som används för att göra beräkningarna. I många fall är det olika källstatistik som ligger till grund för kvar- talsberäkningar och årsberäkningar. Det viktigaste syftet med kvartalsräkenskaperna är att mäta den reala utvecklingen (volymutvecklingen) i ekonomin från ett kvartal till ett annat. Det betyder att huvudansatsen i beräkningarna ligger på beräkningen i fasta priser. Försörjningsbalansen har sedan bör- jan beräknats i både fasta och löpande priser. Pro- duktionssidan av BNP publicerades länge bara i fasta priser, men började också produktionssidan att publiceras i löpande priser, men bara halvårsvis. Den beräkningen fick sedan temporärt läggas ned i samband med omläggningen till SNA 93. Beräkningarna har återupptagits och branschvisa förädlingsvärden i löpande priser på kvartal publiceras . En viktig egenskap hos kvartalsräkenskaperna är snabbheten. De bör komma efter utgången av det kvartal som skall mätas. Publiceringstidpunkten för kvartalsräkenskaperna lig- ger för första, tredje och fjärde kvartalen 66–efter slutet på det kvartal som redovisas. publiceras snabbversionen medan den vanliga versionen kom- mer . Produkträkenskaperna, beräkningen av BNP från produktions- och användningssidan, omfattar: BNP från användningssidan, dvs. konsumtion, fasta bruttoinve- steringar, lagerinvesteringar, export minus import. Hushållens konsumtionsutgifter beräknas med indelning i ca 140 ändamål. Offentliga konsumtionsutgifter beräknas för de olika sek- torerna: stat, socialförsäkring, primärkommuner, landsting och öv- riga. Beräkningarna görs på kostnadsslag (löner, insatsförbrukning etc.). Ingen uppdelning på ändamål görs i kvartalsräkenskaperna. Fasta bruttoinvesteringar beräknas med uppdelning på grov bransch för näringslivet och för offentliga myndigheter med indel- ning i sektorer. Dessutom beräknas investeringar uppdelade på typ av investering: jordbruksvaror (avelsdjur), maskiner och inventa- rier, bostäder, andra byggnader och anläggningar, datormjukvara och övriga investeringar. Branschredovisningen för näringslivet skiljer sig från årsberäkningen genom att det inte görs någon finare indelning av tillverkningsindustrin (den redovisas i årsberäkningar- na däremot underindelad i ett antal branscher). Lagerinvesteringar beräknas på typ av lager med grov uppdelning på bransch. Lagertyperna är insatsvarulager, produkter i arbete, fär- diga produkter, handelsvaror och bränslen. I kvartalsberäkningarna sätts lagerinvesteringarna i byggnadsbranschen och i tjänstenäringar utom handel till noll. Export och import av varor och tjänster beräknas i kvartalsräken- skaperna med samma indelning som i årsräkenskaperna, alltså på 400 produktgrupper. Produktionsberäkningarna för näringslivet görs för drygt 60 branscher. I kvartalsberäkningarna redovisas bara förädlingsvärdet. Det betyder att det inte finns uppgifter om produktionsvärden och insatsförbrukning. Produktionen inom offentliga myndigheter beräknas för stat, socialförsäkring, primärkommuner, landsting och övriga kommuner. Sysselsättningsberäkningarna innehåller data om medelantal syssel- satta och arbetade timmar för företagare och anställda. Näringslivet beräknas med en branschindelning som nära ansluter till produk- tionsberäkningarna, men inte fullt följer den på finaste nivå. Syssel- sättning i de offentliga myndigheterna följer indelningen i produk- tionsberäkningarna. Lönesummeberäkningar på kvartal görs för näringslivet med en grov branschindelning i sex branscher. Offentliga myndigheter be- räknas på sektorer. För utlandssektorn beräknas varje kvartal samtliga transaktio- ner: transaktioner med varor och tjänster, löner, kapitalinkomster och transfereringar. Det gör det möjligt att kvartalsvis beräkna brutto- nationalinkomsten och finansiellt sparande gentemot utlandet. Hushållens disponibla inkomster beräknas endast vid beräk- ningen av och vid fjärde kvartalet . Då beräknas inkomster i form av löner, sammansatt förvärvs- inkomst, kapitalinkomster och löpande transfereringar samt utgif- ter för konsumtion, kapitalersättningar och löpande transferering- ar. Då kan hushållens disponibla inkomster och sparande redovisas och sparkvoten kan beräknas. Hushållens finansiella sparande be- räknas från den reala sidan och redovisas inte kvartalsvis. tas vissa data för offentliga sektorn fram kvartals- vis enligt en särskild EU-förordning. Det är huvudsakligen data som rör skatter och den offentliga sektorns sociala utgifter. Från och med görs också en fullständig redovisning av den offentliga sektorns inkomster och utgifter med beräkning av finansiellt sparande. Beräkningarna görs kort efter de vanliga kvartal- beräkningarna och lämnas till EU senast efter det redo- visade kvartalets utgång. Data över det finansiella sparandet är än så länge försöksvisa och publiceras inte. Publiceringen är för de flesta delar av kvartalsräkenskaperna mer aggregerad än beräkningsnivån. Det beror på att det ofta är en hjälp i beräkningar och analys att göra beräkningen på relativt detaljerad nivå. Det kan också vara så att det ibland är nödvändigt för att kunna utnyttja de olika källmaterial som används i beräkningarna. Att publiceringen görs på aggregerad nivå beror på att resultatet bedöms som osäkert på alltför detaljerad nivå. Kvartalsräkenskaperna publiceras i löpande priser och i referensårs- priser. Fastprisberäkningen görs i närmast föregående års priser. Det resulterar i en serie värden med olika basår. Data- serierna kedjas därför till ett gemensamt s.k. referensårspris, enligt en s.k. kedjeindexmetod (metoderna beskrivs mer ingående i av- snittet om fasta priser). Referensåret byts i samband med publice- ringen av definitiva beräkningar för år som slutar på fem eller noll. Referensåret byts vid slutet av 2002. Kedjeindexmetoden infördes i , i samband med övergången till SNA 93. Sedermera har det inom EU fattats beslut om att alla medlemsländer skall införa kedjeindexmeto- den, åtminstone vad gäller årsberäkningarna. Omräkning till ett valfritt referensår kan lätt göras när som helst. Den användare som önskar nationalräkenskapsserier i något annat referensår än det publicerade kan kontakta SCB:s nationalräken- skapsprogram, alternativt själva räkna om till önskat referensår. Kedjeindexmetoden har både fördelar och nackdelar. Metod- bytet infördes efter diskussioner med användare. Metodens förde- lar ansågs vara så stora att de uppvägde nackdelarna. Fördelen med metoden är att ett aktuellt basår alltid används, vilket ger den mest riktiga volymutvecklingen och att historien inte behöver skrivas om på grund av basårsbyte. Nackdelen med kedjeindexmetoden är att de serier som redovisas inte är adderbara. Det beror på att den volymutveckling som beräknas med närmast förgående år som bas- år, är den relevanta volymutveckling, som skall bibehållas för varje publicerad delserie. Därför kedjas varje delserie för sig och del- serierna summerar inte längre till den aggregerade serien. bytte nationalräkenskaperna basår ungefär . Basårsbytet genomfördes ofta i samband med de definitiva års- beräkningarna och kunde innebära att reviderades, inte obetydligt, bara av det skälet att basåret byttes. (Ett mer ak- tuellt basår ger ett bättre mått på aggregerad volymutveckling). Sedan övergången till 1985 som basår har inte serierna räknats om till nytt basår. I stället har fastprisserierna redovisats Ett värde för jämförelse bakåt och ett värde för jämförelse framåt. Förutom värden i löpande priser och referensårspriser publiceras alltid procentuell volymutveckling (utveckling i fasta priser). Den svenska huvudmetoden är att göra jämförelsen med föregående år. För säsongrensade serier görs jämförelsen med närmast föregående period, men i övrigt är det alltid utveckling i förhållande till mot- svarande period förgående år som publiceras och kommenteras. För lagerinvesteringar presenteras inte procentuell förändring, utan bidraget till BNP-utvecklingen. Det beror på att lagerinveste- ringarna kan vara såväl positiva som negativa och därför ge egen- domliga utvecklingstal. I stället publiceras alltså bidraget till BNP- tillväxten i procentenheter. Bidraget till BNP beräknas som (LI(kv x år t) – LI(kv x år t-1))/BNP(kv x år t-1) LI = lagerinvestering När relativt korta perioder som kvartal skall jämföras kan jämfö- relsen störas av om det är olika antal arbetsdagar i perioden. En arbetsdag mer i ett kvartal betyder ju att det är möjligt att produce- ra mer det kvartalet. En sådan produktionsökning säger ingenting om den underliggande aktiviteten i ekonomin. För att göra en mer rättvis jämförelse görs en korrigering för olikheter i antal arbets- dagar. Arbetsdagskorrigering görs i de svenska nationalräkenska- perna för produktion och sysselsättning. Det är lätt att inse att de båda påverkas av antalet arbetsdagar. Eftersom BNP i princip är ett produktionsmått redovisas också BNP korrigerad för olikheter . De olika komponenterna i BNP från användningssidan redovisas i princip inte kalenderkorrigerade. Offentlig konsumtion blir delvis kalenderkorrigerad genom det sätt den fastprisberäknas. Konsum- tionen byggs upp från kostnadsslag och varje kostnadsslag fastpris- beräknas för sig. Som volymmått på lönekomponenten används kalenderkorrigerade arbetade timmar, vilket gör att konsumtionen Övriga delar av användningssidan kalender- korrigeras inte. Det är svårt att se ett riktigt klart samband mellan t.ex. hushållskonsumtion eller investeringar och antal dagar i kvar- talet. För export och import kan man möjligen tänka sig ett sam- band. Huvudmetoden för jämförelser i nationalräkenskaperna är att jäm- föra med föregående år. Men det är givetvis av största intresse att kunna göra en jämförelse mellan på varandra följande kvartal. Som hjälpmedel för att göra sådana jämförelser presenteras också säsongrensade uppgifter. Det säsongrensnings- program som används erbjuder många möjligheter och tillhanda- håller en stor mängd s.k. diagnostika. Med hjälp av dessa väljs för varje serie den modell som ger bästa möjliga hjälp för att tolka tidsserien. I den säsongrensade försörjningsbalansen rensas konsum- tion, investeringar, export respektive import och BNP för sig. I samband med omläggningen till SNA 93 övergick national- räkenskaperna till att använda säsongrensningsmetoden TRAMO/SEATS.