sou · GQB3122d2 · 2003-01-01 00:00:00 — 4Demonstrationer vid internationella möten Händelseförloppet i samband med Europeiska rådets möte i utgör ett i raden av liknande händelseförlopp vid politiska möten på internationell nivå . Vår utgångspunkt är att händelserna i inte kan ses som en isolerad företeelse utan som en del i ett större sammanhang. Vi har därför studerat händelserna i samband med ett antal internatio- nella möten där protester har lett till våldsamma konfrontationer mellan demonstranter och polis med syftet att försöka finna ett mönster eller några gemensamma nämnare som kan bidra till att förklara varför opinionsyttringarna i ledde till våldsam- heter. I sammanhanget vill vi emellertid noga betona att det utöver dessa demonstrationer, och , har genomförts ett antal motmanifestationer och fredliga demon- strationer i samband med andra internationella möten på politisk nivå. Efter G8-mötet i har demonstrationer vid EU-topp- mötena i och och vid i och dess konferens i inte lett till sådana allvarliga ordningsstörningar som förekom i . Formerna för NGO:s () aktiviteter och del- tagande i debatten i samband med FN-konferenserna kan också särskilt framhållas. FN-konferenser i skilda ämnen har hållits på följande platser: ¡År 1992 i – Hållbar utveckling ¡År 1993 i – Mänskliga rättigheter ¡År 1994 i – Befolkning och utveckling ¡År 1995 i – Social utveckling ¡År 1995 i – ¡År 1996 i – Habitat Demonstrationer vid internationella möten Varje konferens har härefter följts upp med en ny konferens. NGO:s har vid dessa FN-konferenser fokuserat sin kritik på konsekvenserna av globaliseringen, liksom man gjort i samband med andra internationella politiska möten. Likaså har det vid FN- konferenserna genomförts större demonstrationer och andra former av missnöjesyttringar men utan att de har lett till våldsamheter. En möjlig anledning till det positiva utfallet skulle kunna vara att FN bland demonstranterna har en annan legitimitet som organisa- tion än t.ex. och , vilket bl.a. beror på att de anser att representation och röststrukturer i de senare organisationerna förstärker den rika världens makt. En annan anledning kan vara att FN har en större öppenhet och transparens än vad de andra organisationerna har. FN spelar inte heller någon avgörande roll för den internationella ekonomiska politiken. Vid i den 1–arran- gerades t.ex. en parallellkonferens till den officiella FN-konferen- sen, med deltagande av mellan 10 000 och 20 000 personer från olika NGO:s. Som arrangör för detta NGO-forum stod Our common future, en folkrörelse som hade ett nära samarbete med . I genomfördes flera olika NGO- initiativ. Till exempel gick ett antal rörelser samman och skrev ett eget handelsprogram som alternativ till . kom sedan en uppföljningsmekanism inom ramen för FN att skapas genom inrättandet av Kommissionen för hållbar utveckling (CSD/Commission for Sustainable develop- ment). Inom ramen för denna kommission hålls en årlig dialog mellan olika NGO:s och huvudstadsrepresentanter, vilka i många fall utgörs av miljöministrarna. i – , som utgjorde den andra femårs- uppföljningen av konferensen i , hade en koalition av sydafrikanska NGO:s arrangerat en parallellkonferens. Enligt delegat var upplägget det samma som i ; ett öppet NGO-forum för seminarier och workshops där de rörelser som önskade kunde arrangera egna aktiviteter. Till konferensen i fanns det – liksom har varit fallet till tidigare ovan nämnda FN-konferenser – två separata an- mälningslistor, en till den officiella och en till NGO-forumet. Vid de olika konferenserna har det även funnits möjlighet för representanter för etablerade NGO:s att i viss mån Demonstrationer vid internationella möten deltaga vid den officiella konferensen. NGO-representanterna kunde åhöra regeringsrepresentanternas anföranden, delar av rege- ringsförhandlingarna och representanterna gavs möjlighet att hålla ett anförande i plenum. Inför den officiella i hade en relativt stor del av förberedelserna ägnats åt dialog med olika NGO:s, men även åt dialog med företag och multilaterala organisa- tioner som även de har möjlighet att deltaga i den officiella FN- konferensen på samma sätt som NGO:s. De förberedande dialo- gerna ägde rum på regeringschefsnivå tillsammans med företrädare för organisationerna. Formerna för och omfattningen av deltagande av NGO:s i de officiella konferenserna är inte oproblematisk, och flera NGO:s kritiserade i den officiella konferensen för brist på öppenhet. De fredliga demonstrationer som har ägt rum i samband med FN-konferenser kontrasterar mot de våldsamma demonstrationer som ägt rum i anslutning till andra möten. Demon- strationerna mot WTO (– Världs- handelsorganisationen) i kom att påverka formerna för flera av de efterföljande demonstrationerna, utanför FN-sammanhang, mot globaliseringens konsekvenser. Vi har studerat händelserna i samband med demonstrationerna som ägde rum under följande fyra internationella möten: 1. i som kan betecknas som startpunkten för utvecklingen med större demonstrationer och våldsamheter i samband med de senaste årens globaliserings- kritiska motstånd. IMF (– Interna- ) och i i septem- ber 2000 som var det första stora möte som ägde rum inom ramen för de internationella politiska och finansiella institutionerna efter . Europeiska rådets möte i då det var första gången som våldsamma konfrontationer ägde rum i samband med ett även om demonstrationerna i relativt sett var begränsade. G8-mötet i som är intressant ur perspektivet att demonstrationerna i då hade ägt rum. Vårt arbete i den internationella delen har fokuserats på förbe- redelsestadiet hos såväl organisationer som myndigheter och på de åtgärder som vidtogs för att söka förhindra allvarliga ordnings- störningar och våldsamheter, liksom på själva händelseförloppet. Demonstrationer vid internationella möten Studien av demonstrationerna och polisens insatser i samband med de internationella mötena bygger till övervägande del på skriftligt material. Det material vi har haft tillgång till har i vissa avseenden varit begränsat på grund av rådande sekretess, pågående rättsprocesser () eller av att det inte har gjorts någon utred- ning av händelserna från myndigheternas sida (). I respektive avsnitt redogörs för vilket material vi har haft tillgång till. Utöver skriftligt material har vi genomfört ett antal intervjuer med myn- dighets- respektive organisationsföreträdare och andra i och . Det kan finnas brister i materialet och det är inte säkert att vi alltid korrekt har uppfattat alla de uppgifter som vi har tagit del av. Det har vidare i vissa fall lämnats motstridiga uppgifter, och de redovisas löpande i texten. Detta avsnitt får läsas med dessa reservationer. 4.2WTO:s möte i – höll sitt i ordningen tredje årliga ministermöte i , , – med 134 stater representerade på utrikes- och/eller handelsministernivå. Mötets övergripande syfte var att förbereda och skapa förutsättningar för en ny förhandlingsrunda. Majoriteten av de 40 000–60 000 personer som befann sig i för att demonstrera sin kritik mot WTO och den ekono- miska globaliseringen var amerikaner. Vad som inleddes som fredliga demonstrationer och civila olydnadsaktioner övergick i oroligheter som, enligt Seattlepolisens rapport, blev så omfattande att borgmästare såg sig tvungen att införa undantagstill- stånd. inrättades en säkerhetszon i centrum av där demonstrationer var förbjudna. Trots att den föregående i hade kantats av våldsamma demonstrationer planerade polisen i inte för hantering av omfattande oroligheter eftersom den rådande uppfattningen var att något sådant inte kunde hända där. Enligt samtliga de rapporter, inklusive polisens egen, som vi har tagit del av berodde händelseutvecklingen i i stor utsträck- ning på polisens bristande planering och förberedelser på flera olika Demonstrationer vid internationella möten områden av säkerhetsåtgärderna. Polisens taktik att tidigt sätta in tårgas mot demonstranterna som blockerade WTO:s möteslokal visade sig ha en icke önskvärd effekt. I stället för att vara ett medel för att skingra demonstranterna synes tårgasen ha orsakat stor förargelse bland de dittills lugna demonstranterna, vilket i sin tur påverkade utvecklingen och resulterade i stora oroligheter. Protestaktiviteterna mot WTO pågick . De främsta aktörerna var dels den amerikanska fackliga rörelsen som genomförde den största demonstrationen med 20 000 deltagare, dels () som genom civila olydnadsaktioner lyckades stoppa ministerkonferensens invigningsceremoni. 4.2.1Tillgänglig information för studien Underlaget för vår studie har främst bestått av skriftliga rapporter och artiklar. Intervjuer har genomförts med tjänstemän på svenska liksom med en av de svenska NGO:s, Forum Syd, som var ackrediterad till konferensen. Kommittén har haft tillgång till följande skriftliga material: xThe Department After Action Report Nov 29 – Dec 3, 1999, xAn independent Review of the disruptions in , – 3, 1999. xFinal report of the Committee xRapport från : Out of Control: Flawed response to Protest against the World Trade Organiza- tion xArtikel av de : Netwar in . WTO protest strategy and tactics xProgram från Public Citizens Global Trade Watch över aktivi- teter i samband med xRapport från , 30 novmber – xJohan artikel I kölvattnet efter i En annan värld är möjlig. En attacantologi, , 2001 Demonstrationer vid internationella möten xMemorandum av , , rörande lagstiftningen i staten Följande personer har intervjuats: xDepartementsrådet , biträdande chef för rikesdepartementets internationella handelsavdelning xMaud , Forum Syd, ackrediterad till WTO:s minister- konferens xPoliskommissarien , teknik- enhet 4.2.2Delstaten lagstiftning avseende mötesfrihet, demonstrationsrätt m.m. Den amerikanska konstitutionen garanterar yttrandefriheten lik- som mötesfriheten. De federala rättigheterna upprepas i delstats- . De grundläggande rättigheterna kan inskränkas, men endast om myndigheterna kan påvisa att det är i delstatens intresse att vidtaga sådana åtgärder. Vid sådana tillfällen åligger det myndigheterna att använda de minst restriktiva medel som är möjliga för att upp- rätthålla ordning och allmän säkerhet. Generellt sett är det inte nödvändigt för arrangören att söka tillstånd för ett allmänt möte. Däremot är det i de flesta fall nöd- vändigt med tillstånd för en demonstration. Skall en demonstration ske på ett område som är delstatens skall en skriftlig ansökan göras till myndigheterna senast före dagen för den planerade demonstrationen (WAC 236-12-440). Om demonstrationen plane- ras genomföras i ett område tillhörande staden eller kommunen skall ansökan om tillstånd lämnas till polischefen senast före den planerade demonstrationen. Ungefärligt antal deltagare och planerad väg för demonstrationen skall meddelas i anmälan om tillstånd. Tillstånd kan nekas av delstats- eller lokala myndigheter. Ett sådant beslut kan överklagas till the Superior Court. Demonstrationer vid internationella möten I delstaten föreligger inget förbud mot maskering i samband med deltagande i demonstrationer. State of emercency – undantagstillstånd Guvernören har möjlighet att besluta om undantagstillstånd och i samband därmed utfärda vissa regler. Dessa kan bl.a. innebära (RCW 43.06.220 och 43-06.200 t.o.m. 43.06.270): -Utegångsförbud mellan vissa klockslag. -Förbud för personer att samlas på gator, torg, i parker eller andra öppna platser, privata eller allmänna. -Förbud för allmänheten att använda vissa gator och/eller motorvägar. -Förbud mot framställande, inköp, innehav, transportering eller användande av eller annat föremål som kan användas för explosioner. Den som bryter mot någon av dessa regler gör sig skyldig till en allvarlig förseelse. Den som efter utfärdandet av undantagstillstånd uppsåtligen förstör eller skadar fast eller personlig egendom eller uppsåtligen skadar någon annan person kan dömas för grovt brott till fängelse i minst två och högst . av undantagstillstånd döms personer som fyllt som vuxna. Följande redogörelse för planeringsfasen baseras på uppgifter från Department After Action report samt Disruptions in , – 3, 1999. I ljuset av demonstrationerna mot i , föreslog president att det följande mötet skulle hållas i . var en av fyrtio amerikanska städer som ansökte om att få stå som värd för mötet. stod sig väl i konkurrensen inte minst som de lokala myndigheterna framhöll erfarenheterna av att hantera större sammankomster Demonstrationer vid internationella möten såsom 1990:s och (Asian Pacific Economic Cooperation). offentliggjorde Trade Representative () sitt beslut om att erhållit uppdraget att vara värd för . därefter inleddes planeringen inför värdskapet liksom av säkerhetsåtgärder. I valdes en planeringsmodell som involverade såväl den privata som den offentliga sektorn. Vad gäller ansvarfördelningen för säkerhet och ordning mellan federal nivå och delstatsnivå är huvudregeln att ansvaret för ordning och säkerhet åvilar den lokala polismyndigheten, och det är den lokale polischefen som skall godkänna säkerhets- och operationsplanerna. Uppgifterna för den federala nivån, i form av FBI (), består i dylika sammanhang av att bistå med stöd på olika områden; underrättelsesamordning, hotbildsanalys inklusive aspekter som antiterrorism och krishante- ring samt samordning med andra federala myndigheter. Inför ansvarade den privata sektorn i form av () för planeringen av själva arrangemanget medan den offentliga sektorn, främst Department (SPD), ansvarade för säkerheten runt mötena. Kärnan i SHO utgjordes av , samt Microsoft. Tillsammans med representanter för , länet (county) och delstaten genomfördes planeringen av arrangemanget. Även om SHO inrättade ett antal underkom- mittéer uttryckte den specifikt att den inte ville ha någon under- kommitté för säkerhetsfrågor. I stället deltog representanter för Department, FBI och regel- bundet i SHO:s möten. i arbetade under planeringen nära de amerikanska federala myndigheterna liksom nära SHO. På egen begäran deltog de dock inte i förberedelserna av säkerhetsåtgär- derna, eftersom de ansåg detta vara en uppgift för den lokala polismyndigheten. Strukturen för planeringen av säkerhetsåtgärderna kan kortfattat beskrivas som bestående av tre nivåer baserad på en s.k. paraply- kommitté med det övergripande ansvaret, en underlydande arbets- grupp som i sin tur delegerade specifika planeringsuppgifter till ett antal underkommittéer. (den exekutiva kom- mittén) inrättades och hade huvudansvaret för planeringen av säkerhetsförberedelserna. Demonstrationer vid internationella möten representanter på chefsnivå för följande berörda myndigheter på lokal, delstats- och federal nivå; Department, King County Sheriffs Office, , State Patrol, FBI, U.S. etablerades en arbetsgrupp under den exeku- tiva kommittén, (), med uppgift att organisera samt övervaka säkerhetsplaneringen inför . Department utsågs till att leda arbetsgruppen bestående av representanter för tolv olika myn- digheter, även här på såväl lokal, delstats- som federal nivå. För- utom polis- och brandkårsmyndigheter ingick t.ex. den federala , U.S. , det amerikanska Luftfarts- verket (FAA) samt FBI. Med hänvisning till omfattningen av planeringen inför beslutades om delegation av specifika plane- ringsuppgifter till ett antal underkommittéer. En omfattande del av säkerhetsplaneringen inför ministerkonferensen kom således att utföras av ett antal kommittéer som i stor utsträckning arbetade på egen hand. För samband med PSC och för koordinering av underkom- mittéernas arbete inrättades en planeringsenhet vilken Department ledde och ansvarade för. Det var planerings- enheten som i slutänden konsoliderade de olika underkommittéer- nas bidrag i form av en operationsplan. De planerade säkerhetsåtgärderna hade tre övergripande mål: 1. Genomförandet av ministerkonferensen utan incidenter samt med säkerhet för delegaterna. Upprätthållandet av den av konstitutio- nen garanterade demonstrationsrätten och mötesfriheten. Säker- ställandet av att Seattle-invånarna kunde röra sig fritt i centrum liksom att påverkan på handeln och andra aktiviteter skulle vara minimal. Som led i förberedelsearbetet höll representanter för och Department möten med protestorganisationer månaden innan , liksom med National Lawyers Guild och (The American Civil ) of för att diskutera frågor relaterade till allmän säkerhet. Demonstrationer vid internationella möten Organisationssidan och dess förberedelser Fyra huvudsakliga aktörer kan urskiljas på organisationssidan. Public Citizens Global Trade Watch grundades av och verkar för rättvisa och demokrati i den globala eko- nomin. Av deras programblad inför protestaktiviteterna i framgår att dess förberedelser inleddes i förväg och omfattade bl.a. ett upprop med kritik mot och krav på WTO, som cirkulerade på Internet. Över 1 120 organisationer och samman- slutningar från 87 länder skrev under uppropet. Under WTO- veckan anordnade Public Citizens Trade Watch temadagar med olika seminarier, workshops och debatter. Aktiviteterna genom- fördes i lokaler såsom kyrkor, teatrar, etc. över hela . Den stora fackliga demonstrationen som genomfördes , dagen när öppnade, hölls inom ramen för Public Citizens Global Trade Watch- programmet. () bestod inledningsvis av miljö- och mänskliga rättighetsgrupper såsom , Art & Revolution och the . Enligt artikel- författaren koordinerade grupperna inom ramen för träning för aktivister i framförallt icke-våldsprotest- aktioner. DAN:s uttalade strategiska mål var Shut down the WTO, och det var som organiserade de olika civila olyd- nadsaktionerna som ledde till blockaden runt ministerkonferensens möteslokal. , den amerikanska fackföreningsorganisationen, var till skillnad från de två övriga aktörerna beskrivna ovan nationalistisk i sin syn på handelsfrågor och dess syfte med deltagandet i demon- strationen mot WTO var riktat mer mot att påverka amerikansk nationell politik och mindre mot internationella frågor. Det svarta blockets antal uppges av olika källor ha uppgått till mellan 100 och 200 personer. Enligt de utfördes dock mycket av den vandalism och förstörelse som ägde rum i av personer från med omnejd, utan politiska för- tecken. Det går inte att dra en knivskarp linje mellan vilka demonstran- ter som tillhörde vilken av ovan nämnda aktörsgrupper, förutom avseende svarta blocket. Det handlade snarare om att demonstran- ter deltog i såväl Public Citizens Global Trade Watchs aktiviteter som i DAN:s aktiviteter. Även fackföreningsmedlemmarna deltog i de övrigas aktiviteter. Demonstrationer vid internationella möten Utöver dessa aktörer som var direkt involverade i protest- aktioner, seminarier, debatter etc. fanns det även många NGO:s som var ackrediterade till och bevakade denna. Forum Syd, som representerades av , var en av dem. Hon har uppgett att det till löpande kom representanter från bl.a. WTO och EU för att berätta om vad som skedde på ministermötet liksom för att informera i olika sakfrågor. Dessa informationsträffar kombinerades med egna arrangemang som olika NGO:s stod för, och i vilka ministrar deltog . Från WTO:s sida anordnades enligt ett heldagssymposium, som var den då dittills största satsningen på kontakterna med NGO:s av WTO. Efter symposiet framfördes kritik från olika NGO:s på att formen för dialogen inte, som de ansåg det, möjliggjorde någon egentlig dialog. Vi har inte lyckats få fram någon substantiell information avseende den förberedande dialogen. Av den mycket knapphändiga in- formation som finns att tillgå i framförallt rapporten från Committee framgår att myndigheterna förde dialog framförallt med , men även med men då främst för att komma överens om demonstrationsvägen. Av rapporten framgår det att ett omfattande antal möten ägde rum mellan ledarna för flera organisationer å ena sidan och represen- tanter för Department, borgmästarens kansli samt City council å andra sidan, men vi saknar närmare information om vad som avhandlades vid dessa. Det står dock klart att vid mötena var tydliga och öppna med sin ambition att de skulle shut down the WTO och hindra delegaterna från att ta sig in i mötes- lokalen. Polisens planering och förberedelser Tidsramarna för planeringen var knappa och arbetet i under- kommittéerna skedde i många fall endast på deltid. Enligt de rapporter vi tagit del av inleddes det konkreta planeringsarbetet först , WTO:s minister- Demonstrationer vid internationella möten konferens skulle äga rum. presentera- des den första operationsplanen, inklusive planerad bemanning, för . Tidsmarginalerna för utvärde- ring samt identifiering och korrigering av eventuella brister var därmed begränsade. Den slutgiltiga planen godkändes . Av rapport framgår att polisens planering av säkerhetsåtgärderna inleddes med in- rättandet av den ovan nämnda . tillsatte kommittén en arbetsgrupp, , under ledning av vice polischef. Arbets- gruppen möttes och därefter hölls möten . I samma rapport redogörs vidare för den planeringsenhet som inrättades vid SPD. På planeringsenheten arbetade fem polismän på heltid samt ytterligare tre polismän på deltid. Planeringsenheten hade i uppdrag att koordinera arbetet med den övergripande operations- och bemanningsplanen samt att inkorporera de olika underkommittéernas arbete i planen. Planeringsenheten hade dess- utom i uppgift att utveckla ett effektivt ledningssystem för de myndigheter som deltog i insatsen i samband med . För det ändamålet inrättades MACC – Multi- Agency Command Center. SPD hade det övergripande taktiska befälet över insatsen som avsågs ledas från (SPOC). Det var även planeringsenhetens upp- gift att koordinera säkerhetsarbetet med de lokala myndigheterna samt andra offentliga och privata organ. Av rapporten framgår att följande 11 underkommittéer inrätta- des för hantering av specifika frågor i samband med polisens insats under ministerkonferensen: x Mötesplatser och lokaler x Demonstrationshantering x Ackreditering x Transport och eskorthantering x Brottsutredning x Information till allmänheten/media x Brand och akutsjukvård x Massförstörelsevapen och sprängämnen Demonstrationer vid internationella möten Underkommittéerna fick även i uppdrag att identifiera utbildnings- behovet för de personer som omfattades av respektive under- kommittés uppgift. Enligt SPD:s utvärderingsrapport ansvarade därutöver respektive berörd myndighet själv för sin logistik dvs. för fordon såväl som för annan utrustning. Nedan behandlas endast arbetet i de underkommittéer som har bedömts som mest relevanta för vår studie. I Seattlepolisens utvärderingsrapport fastslås det att SPD:s planerade åtgärder inte var anpassade till det worst case- scenario som underrättelsetjänsten hade presenterat veckorna före . för underrättelser utgjordes av en permanent antiterroriststyrka där lokala, delstatliga och federala polismyndig- heter deltog. Kommittén möttes , därefter hölls möten på veckobasis. Erfarenheterna från i uppges i rapporten ha varit den enda indikationen av kommitténs arbete på att våldsamma protestaktioner skulle kunna komma att ske i samband med WTO:s minister- konferens i . ansåg kommittén att våldsamma protesaktioner främst var att betrakta som ett europeiskt fenomen, som högst sannolikt inte skulle migrera till . SPD:s inledande bedömningar om omfattningen av säkerhetsåt- gärderna var baserade främst på deras erfarenheter av APEC 1993, men även på erfarenheterna av friidrottsgalan 1990. FBI:s rapport från var den första som pekade på att det skulle kunna komma att äga rum omfattande protest- aktiviteter i samband med , men enligt rapporten hade FBI inte någon tillförlitlig information som sade att våldsamheter och egendomförstörelse kunde förväntas i samman- hanget.