sou · GQB3115d1 · 2003-01-01 00:00:00 — 3.om uppdragsgivaren begärt omprövning av ett beslut om entreprenadavdrag eller ett sådant beslut överklagats och det skulle medföra betydande skadeverkningar för honom eller annars fram- stå som oskäligt att betala in det belopp som entreprenadavdraget avser. 22 § Anståndstiden får bestämmas till längst efter den dag då beslut fattades med anledning av begäran om befrielse eller omprövning eller med anledning av överklagandet. 23 § En ansökan om anstånd med inbetalning av det belopp som entreprenadavdrag avser skall ges in till den skattemyndighet som har att fatta beslut rörande sökanden enligt 2 kap. 1 eller 2 § skatte- betalningslagen (1997:483). En ansökan om anstånd skall ha kom- mit in till skattemyndigheten senast den dag då inbetalning enligt 20 § skall ske. 24 § Anstånd beviljas med det belopp som är skäligt med hänsyn till omständigheterna. 25 § Indrivning får inte begäras av ett belopp som omfattas av anstånd. Omföring och utbetalning av entreprenadavdrag 26 § På ansökan av en uppdragstagare skall skattemyndigheten om- föra hela eller del av sådant belopp som enligt 17 § registrerats på entreprenadkontot på någon annan uppdragstagare på samma konto eller utbetala hela eller del av beloppet till sökanden. Utbetalning till sökanden enligt första stycket skall ske genom att beloppet registreras på sökandens skattekonto enligt 3 kap. 5 § skattebetalningslagen (1997:483). Om sökanden inte har ett sådant skattekonto får beloppet betalas ut direkt till sökanden. 27 § En ansökan om omföring eller utbetalning enligt 26 § skall vara skriftlig och egenhändigt underskriven av uppdragstagaren eller av den som är behörig företrädare enligt 19 kap. 1 § lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter. Av ansökan skall framgå storleken på det belopp som ansökan avser och om beloppet skall omföras på någon annan uppdrags- tagare på entreprenadkontot, utbetalas till det egna skattekontot eller utbetalas direkt till sökanden enligt 26 § andra stycket andra me- ningen. Ansökan skall lämnas till den skattemyndighet som har att fatta beslut rörande uppdragstagaren enligt 2 kap. 1 eller 2 § skatte- betalningslagen (1997:483). Regeringen eller den myndighet som regeringen föreskriver får meddela närmare föreskrifter om vad ansökan skall ta upp. 28 § En ansökan om omföring eller utbetalning enligt 26 § skall handläggas skyndsamt. 29 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får föreskriva eller i enskilda fall medge att en ansökan enligt 26 § får lämnas i form av ett elektroniskt dokument. En sådan ansökan får tas emot av för skattemyndighetens räkning. 30 § Visar avstämning av entreprenadkontot att överskjutande be- lopp finns på kontot, skall beloppet, om det varit innestående på kontot , utbetalas till uppdragstagarens skatte- konto. Om skattekonto inte finns får utbetalning ske direkt till uppdragstagaren. Om en utbetalning direkt till uppdragstagaren inte kan ske på grund av att uppdragstagarens adress inte är känd för skattemyndig- heten eller på grund av någon annan omständighet som beror på uppdragstagaren, skall beloppet stå kvar på entreprenadkontot. Ett belopp som inte har kunnat betalas tillbaka till- faller staten. 31 § En utbetalning direkt till sökanden enligt 26 § andra stycket andra meningen eller 30 § andra meningen skall inte göras om sökanden inte fullgjort sina skyldigheter att redovisa och betala be- lopp enligt denna lag eller enligt skattebetalningslagen (1997:483). 32 § Om betalning av avdraget belopp inte sker i rätt tid skall ränta tas ut på det belopp som skulle ha betalats in från och med den dag då betalning rätteligen skulle ha skett. Räntan skall beräknas enligt bestämmelserna om kostnadsränta i 19 kap. 8 och 9 §§ skattebetal- ningslagen (1997:483). 33 § När det är fråga om belopp som skall betalas till följd av ett omprövningsbeslut eller ett beslut av domstol beräknas kostnads- ränta från och med dagen efter beloppets ursprungliga förfallodag. Kostnadsränta enligt första stycket beräknas efter en räntesats som motsvarar den basränta som anges i 19 kap. 3 § skattebetal- ningslagen (1997:483). 34 § Kostnadsränta beräknas inte efter den dag betalning har skett eller statens fordran på avdraget belopp har preskriberats. 35 § På belopp som tillgodoförs någon enligt 26 § skall beräknas intäktsränta efter en räntesats som motsvarar den basränta som an- ges i 19 kap. 3 § skattebetalningslagen (1997:483). Räntan beräknas från och med dagen efter den dag beloppet betalades in till entre- prenadkontot till och med dagen då omföring inom entreprenad- kontot eller utbetalning sker. 36 § Om en uppdragsgivare har beviljats anstånd med inbetalning av avdraget belopp beräknas anståndsränta från och med dagen efter beloppets ursprungliga förfallodag till och med den dag betalning senast skall ske med anledning av beslutet om anstånd. Anståndsränta beräknas efter en räntesats som motsvarar den basränta som anges i 19 kap. 3 § skattebetalningslagen (1997:483). Den enskildes rätt att yttra sig 37 § Innan ett ärende avgörs skall den enskilde ges tillfälle att yttra sig, om det inte är onödigt. I fråga om den enskildes rätt att få del av uppgifter som har till- förts ärendet genom någon annan än den enskilde själv och få till- fälle att yttra sig över dem gäller bestämmelserna i 17 § förvalt- ningslagen (1986:223). Skyldighet att föra anteckningar 38 § En deklarationsskyldig skall i skälig omfattning genom räken- skaper, anteckningar eller på annat lämpligt sätt se till att det finns underlag för fullgörandet och kontroll av de skyldigheter som följer av denna lag. Underlaget skall bevaras efter utgången av det kalender- år underlaget avser. 39 § Om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt denna lag får skattemyndigheten förelägga honom att göra det. 40 § får förelägga den som är eller kan antas vara uppdragsgivare enligt denna lag att lämna uppgift, visa upp handling eller lämna över en kopia av handling som behövs för kontroll av avdragsskyldighet enligt denna lag. 41 § får förelägga den som är eller kan antas vara bokföringsskyldig enligt bokföringslagen (1999:1078) eller som är annan juridisk person än dödsbo att lämna uppgift, visa upp handling eller lämna över en kopia av handling som rör rättshand- ling mellan den som föreläggs och den med vilken han har ingått rättshandlingen (kontrolluppgift). Föreläggande får meddelas, om kontrolluppgiften har betydelse för avdragsskyldighet enligt denna lag. Om det finns särskilda skäl, får även någon annan person än som avses i första stycket föreläggas att lämna kontrolluppgift. 42 § Ett föreläggande enligt denna lag får förenas med vite, om det finns anledning att anta att det annars inte följs. Vite får dock inte föreläggas staten, ett landsting, en kommun eller en tjänsteman i tjänsten. Finns det anledning att anta att uppdragsgivaren eller uppdrags- tagaren eller om denne är en juridisk person, ställföreträdare för den juridiska personen, har begått brott, får uppdragsgivaren eller uppdragstagaren inte föreläggas vid vite att medverka i utredningen av en fråga som har samband med den gärning som brottsmiss- tanken avser. Vid prövning av en fråga om utdömande av vite får även vitets lämplighet bedömas. Besök eller annat personligt sammanträffande 43 § Om uppgifter i en entreprenaddeklaration eller någon annan handling av betydelse för avdragsskyldighet behöver kontrolleras genom avstämning mot räkenskaper, anteckningar eller andra hand- lingar, får skattemyndigheten komma överens med uppgiftsläm- naren om att en sådan avstämning skall göras vid besök hos upp- giftslämnaren eller vid ett annat personligt sammanträffande. 44 § För kontroll av att den som är eller kan antas vara uppdrags- givare har fullgjort deklarations- och uppgiftsskyldighet riktigt och fullständigt eller att förutsättningar finns att fullgöra uppgifts- skyldighet som kan antas uppkomma, får eller skattemyndigheten förordna om revision. Därvid gäller i tillämpliga delar bestämmelserna i 3 kap. 9–14 c §§ taxeringslagen (1990:324). eller skattemyndigheten får besluta om revision också för att inhämta uppgifter av betydelse för kontroll enligt första stycket av någon annan än den som revideras. Revision får göras hos den som är eller kan antas vara bokföringsskyldig enligt bokföringslagen (1999:1078) och hos annan juridisk person än dödsbo. I övrigt gäller för revision enligt denna paragraf bestämmelserna om taxeringsrevision i 3 kap. 9–14 c §§ taxeringslagen. 45 § Uppgifter som en myndighet förfogar över och som behövs för kontroll av att bestämmelserna i denna lag har följts skall på skattemyndighetens begäran tillhandahållas denna. Bestämmelserna om utlämnande av uppgifter i 3 kap. 17 § taxe- ringslagen (1990:324) gäller också för uppgifter som avses i denna lag. Vid tillämpning av första stycket gäller bestämmelserna om undantag från uppgiftsskyldighet i 3 kap. 16 § andra och tredje styckena taxeringslagen. 46 § Om en uppdragsgivare underlåter att göra entreprenadavdrag är han ansvarig för ett belopp som svarar mot vad han har under- låtit att dra av. 47 § En uppdragsgivare som har gjort entreprenadavdrag är skyldig att betala det innehållna beloppet. 48 § En uppdragsgivare som har betalat in entreprenadavdrag utan att ha gjort motsvarande avdrag på utbetald ersättning har rätt att kräva uppdragstagaren på beloppet. 49 § Om någon i egenskap av företrädare för en juridisk person inte i rätt tid har gjort föreskrivet entreprenadavdrag, är företräda- ren tillsammans med den juridiska personen skyldig att betala ett belopp som svarar mot vad den juridiska personen har underlåtit att dra av. Om en företrädare i övrigt har underlåtit att betala entre- prenadavdrag enligt denna lag är företrädaren tillsammans med den juridiska personen skyldig att betala avdraget och räntan på detta. Första stycket gäller inte, om det innan entreprenadavdraget skulle ha betalats har vidtagits sådana åtgärder som krävs för att få till stånd en samlad avveckling av den juridiska personens skulder med hänsyn till samtliga borgenärers intressen. Om det finns särskilda skäl, får företrädaren helt eller delvis be- frias från betalningsskyldighet enligt denna paragraf. 50 § Talan om att ålägga betalningsskyldighet enligt 49 § skall föras vid allmän domstol. Talan får inte väckas sedan statens fordran mot den juridiska personen har preskriberats. 51 § beslutar om ansvar för delägare i handels- bolag enligt 2 kap. 20 § lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag avseende entreprenadavdrag enligt denna lag. 52 § En företrädare för en juridisk person som har betalat entre- prenadavdrag enligt 49 §, har rätt att kräva den juridiska personen på beloppet. 53 § Beslut om betalningsskyldighet enligt 46 eller 49 § får inte fattas, om 1.uppdragstagaren har fullgjort sina skyldigheter att redovisa och betala skatt enligt skattebetalningslagen (1997:483) inom före- skriven tid, eller 2.statens fordran, som belöper på underlaget för entreprenadav- draget, mot uppdragstagaren har preskriberats. 54 § Regressfordran enligt 48 och 52 §§ får drivas in på det sätt som gäller för indrivning av skatt. Bestämmelsen i 4 § preskriptionslagen (1981:130) gäller i fråga om regressfordran enligt 48 och 52 §§. 55 § På framställan av skattemyndigheten skall belopp som entre- prenadavdrag avser och som uppdragsgivare innehållit men inte be- talat in i rätt tid eller som uppdragsgivare är betalningsskyldig för enligt 46 § eller 49 §, lämnas till kronofogdemyndigheten för in- drivning. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indriv- ning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske. Vad som föreskrivs i första och andra styckena om indrivning tillämpas även i fråga om ränta som utgår enligt denna lag. Regeringen får föreskriva att indrivning inte behöver begäras för ett ringa belopp. 56 § Innan indrivning begärs skall den betalningsskyldige uppma- nas att betala det belopp som entreprenadavdraget avser, om inte särskilda skäl talar mot det. Beslut som kan omprövas 57 § skall, om inte annat följer av 58 §, om- pröva ett beslut enligt denna lag i en fråga som kan ha betydelse för betalning, omföring eller utbetalning av belopp som entreprenad- avdrag avser, om den enskilde begär det eller det finns andra skäl. Att omprövning skall göras när den enskilde överklagat ett beslut följer av 74 §. Om något beslut i en fråga enligt denna lag inte har fattats, får skattemyndigheten besluta i frågan på det sätt och inom den tid som gäller för omprövning. får avstå från att på eget initiativ ompröva ett beslut, om omprövningen skulle avse endast ett mindre belopp. 58 § Om en fråga som avses i 57 § har avgjorts av en allmän förvaltningsdomstol, får skattemyndigheten inte ompröva frågan. Trots bestämmelsen i första stycket får en fråga som har avgjorts av en länsrätt eller en kammarrätt genom beslut som fått laga kraft omprövas, om beslutet avviker från rättstillämpningen i ett re- geringsrättsavgörande som har meddelats efter beslutet. Omprövning på begäran av den enskilde 59 § En enskild som vill begära omprövning skall göra detta skrift- ligt. En begäran om omprövning skall vara egenhändigt underteck- nad av sökanden eller sökandens ombud. Är den inte det, får skatte- myndigheten utfärda ett föreläggande om att den skall underteck- nas. Föreläggandet skall innehålla en upplysning om att ompröv- ning inte görs om begäran inte undertecknas. 60 § En begäran om omprövning skall ha kommit in till skatte- myndigheten senast sjätte året efter utgången av det kalenderår under vilket sådan ersättning som avses i 1 § betalades ut. Även som anges i första stycket får omprövning be- gäras av ett beslut som är till den enskildes nackdel, om den en- skilde gör sannolikt att han eller hon inte före utgången av fått kännedom om beslutet. Begäran skall ha kommit in från den dag den enskilde fått sådan kännedom. Omprövning på initiativ av skattemyndigheten 61 § Om skattemyndigheten självmant omprövar ett beslut, får omprövningsbeslut som är till den enskildes fördel meddelas senast sjätte året efter utgången av det kalenderår under vilket sådan er- sättning som avses i 1 § betalades ut. Ett sådant omprövningsbeslut får meddelas även , om det av material som är tillgängligt för skattemyndigheten fram- går att ett beslut är felaktigt. 62 § Ett omprövningsbeslut som är till nackdel för den enskilde får inte meddelas senare än efter utgången av det kalenderår under vilket sådan ersättning som avses i 1 § betalades ut, utom i de fall som avses andra stycket samt 64 och 65 §§. Om en entreprenaddeklaration inte har lämnats in i rätt tid, får ett omprövningsbeslut som är till den enskildes nackdel meddelas efter utgången av den tid som anges i första stycket. Ett sådant omprövningsbeslut får meddelas från den dag deklara- tionen kom in till skattemyndigheten, dock senast under sjätte året efter utgången av det kalenderår under vilket sådan ersättning som avses i 1 § betalades ut. 63 § får meddela ett omprövningsbeslut som är till nackdel för den enskilde efter utgången av den tid som anges i 62 § under de förutsättningar och på det sätt som anges i 64–70 §§ (efterprövning). 64 § Efterprövning får ske, om ett beslut blivit felaktigt eller inte fattats på grund av att den enskilde 1.i en entreprenaddeklaration eller på annat sätt under förfaran- det hos skattemyndigheten lämnat någon oriktig uppgift till ledning för beslutet, 2.lämnat någon oriktig uppgift i ett mål vid domstol om betal- ning, omföring eller utbetalning av belopp enligt denna lag, eller 3.inte lämnat en entreprenaddeklaration eller begärd uppgift. 65 § Efterprövning får också ske 1.när en felräkning, felskrivning eller något annat uppenbart för- biseende skall rättas, eller 2.när en ändring föranleds av en skattemyndighets beslut eller en allmän förvaltningsdomstols beslut i ett mål om betalning, om- föring eller utbetalning av belopp enligt denna lag avseende ett annat entreprenadavdrag än det som ändringen gäller. 66 § Efterprövning enligt 64 § eller 65 § 1 får ske endast om den av- ser belopp av någon betydelse. Efterprövning får inte ske, om beslutet med hänsyn till omständig- heterna skulle framstå som uppenbart oskäligt eller om skattemyn- digheten tidigare fattat beslut om efterprövning som avser samma fråga. 67 § beslut om efterprövning skall, om inte annat följer av 68–70 §§, meddelas senast under sjätte året efter ut- gången av det kalenderår under vilket sådan ersättning som avses i 1 § betalades ut. 68 § Beslut om efterprövning enligt 65 § 2 får meddelas även som anges i 67 § men senast efter det beslut som föranleder ändringen. Om anstånd har beviljats någon med betalning av belopp i av- vaktan på kammarrättens eller Regeringsrättens beslut med anled- ning av överklagande, får efterprövning i fråga om entreprenadav- drag ske efter utgången av det kalenderår då dom- stolens beslut meddelades. 69 § Beslut om efterprövning på grund av en oriktig uppgift i ett omprövningsärende eller mål om betalning, omföring eller utbetal- ning av belopp enligt denna lag får meddelas som an- ges i 67 eller 68 § men senast från utgången av den månad då skattemyndighetens eller domstolens beslut i ärendet eller målet fått laga kraft. 70 § Om den enskilde har avlidit, skall beslut om efterprövning meddelas senast efter utgången av det kalenderår då bouppteckningen efter den avlidne gavs in för registrering. 71 § Ett beslut enligt denna lag får överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol. beslut om föreläggande vid vite enligt 42 § samt revision enligt 44 § får inte överklagas. beslut får överklagas också av Riksskatte- verket. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 72 § Den enskildes överklagande skall ha kommit in senast sjätte året efter utgången av det kalenderår under vilket sådan ersättning som avses i 1 § betalades ut. Om beslutet har meddelats efter det sjätte året och klaganden har fått del av beslutet efter utgången av oktober , får överklagandet dock komma in från den dag då klaganden fick del av beslutet Den enskilde får överklaga ett beslut även om det inte är till nackdel för honom eller henne. 73 § överklagande skall ha kommit in inom den tidsfrist som enligt 61, 62 och 67–70 §§ gäller för beslut om om- prövning på initiativ av skattemyndigheten eller men från den dag beslutet meddelades. 74 § När en enskild har överklagat skattemyndighetens beslut gäller bestämmelserna i 6 kap. 5–7 §§ taxeringslagen (1990:324) i tillämpliga delar. Bestämmelserna i 6 kap. 10–24 §§ taxeringslagen gäller i tillämpliga delar för mål enligt denna lag. Vad som i taxe- ringslagen sägs om skattskyldig skall då gälla uppdragsgivare och uppdragstagare. 75 § En begäran om omprövning eller ett överklagande av ett beslut enligt denna lag inverkar inte på skyldigheten att betala det belopp som omprövningen eller överklagandet rör. 76 § En åtgärd enligt denna lag får verkställas även om det beslut som föranleder åtgärden inte har fått laga kraft. Motsvarande gäller vid verkställighet enligt utsökningsbalken. 77 § Entreprenaddeklarationer och andra handlingar innehållande uppgifter som avses i 45 § skall förvaras hos skattemyndigheten. Handlingarna skall förstöras eller, i fråga om handlingar som avser ett aktiebolag eller en ekonomisk förening, efter ut- gången av det kalenderår under vilket sådan ersättning som avses i 1 § betalades ut. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att handlingarna skall bevaras än som anges i första stycket 78 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för verk- ställigheten av denna lag. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) Härigenom föreskrivs att det i skattebetalningslagen (1997:483) skall införas en ny paragraf, 17 kap. 7 a §, av följande lydelse. Om inbetalning av entrepre- nadavdrag verkställts enligt be- stämmelserna i lag (0000:000) om avdragsskyldighet avseende vissa uppdragsersättningar och utbetal- ning av avdraget belopp till den skattskyldiges skattekonto inte kunnat ske på grund av skatte- myndighetens utredning eller av annan orsak som inte beror på den skattskyldige får skattemyn- digheten bevilja anstånd med in- betalning av skatt med högst ett belopp motsvarande inbetalt entre- prenadavdrag. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 § samt 11 kap. 2, 2 a, 5 och 5 a §§ mervärdesskattelagen (1994:200) skall ha följande lydelse. Skyldig att betala mervärdesskatt (skattskyldig) är 1. för sådan omsättning som 1. för sådan omsättning som anges i 1 § första stycket 1, om anges i 1 § första stycket 1, om inte annat följer av 2–4 b: den inte annat följer av 2–4 c: den som omsätter varan eller tjänsten, som omsätter varan eller tjänsten, 2.för omsättning som anges i 1 § första stycket 1 av sådana tjänster som avses i 5 kap. 7 §, om den som omsätter tjänsten är en utländsk företagare och förvärvaren är en näringsidkare: den som förvärvar tjänsten, 3.för omsättning som anges i 1 § första stycket 1 av sådana tjänster som avses i 5 kap. 5 § tredje stycket samt 5 a, 6 a, 6 b och 7 a §§, om den som omsätter tjänsten är en utländsk företagare och förvärvaren är registrerad till mervärdesskatt här: den som för- värvar tjänsten, 4.för sådan efterföljande omsättning inom landet som avses i 3 kap. 30 b § första stycket: den till vilken omsättningen görs, för omsättning som anges i 1 § första stycket 1 mellan näringsidkare som är eller skall vara registrerade till mervärdesskatt här, av guldmaterial eller halvfärdiga produkter med en finhalt av minst eller av investeringsguld om den som omsätter guldet är skattskyldig enligt 3 kap. 10 b §: den som förvärvar varan, för annan omsättning som anges i 1 § första stycket 1 än som avses i första stycket 2 eller 3 i förevarande paragraf, i 3 kap. 3 § andra och tredje styckena, i 5 kap. 6 § första stycket 1 eller i 7 kap. 1 § tredje stycket 11, om den som omsätter varan eller tjänsten är en utländsk företagare och förvärvaren är registrerad till mervärdesskatt här: den som förvärvar varan eller tjänsten, om inte annat följer av 2 d §, 4 c. för omsättning som anges i 1 Senaste lydelse 2002:392. 1 § första stycket 1 av sådana tjäns- ter och varor som omfattas av avdragsskyldighet enligt lagen (0000:000) om avdragsskyldighet avseende vissa uppdragsersätt- ningar, om den som förvärvar tjänsten och varan är närings- idkare; den som förvärvar tjänsten och varan, 5.för sådant förvärv som anges i 1 § första stycket 2: den som förvärvar varan, och 6.för import av varor a)som förs in från ett område som ligger utanför Europeiska gemenskapens tullområde: den som med anledning av importen är skyldig att betala tull för varorna enligt tullagstiftningen eller skulle ha varit skyldig att göra detta om varorna hade varit tullbelagda, b)som förs in från ett område som ligger inom Europeiska gemenskapens tullområde men utanför dess mervärdesskatte- område: den som skulle ha varit skyldig att betala tull för varorna enligt tullagstiftningen om varorna hade varit tullbelagda och förts in från ett område som ligger utanför Europeiska gemenskapens tullområde. Särskilda bestämmelser om vem som i vissa fall är skattskyldig finns i 6 kap., 9 kap. och 9 c kap. Den som är skattskyldig för annan omsättning av varor eller tjänster än sådan som medför skattskyldighet enligt 1 kap. 2 § första stycket 2–4 b skall, om inget annat följer av 3 eller 4 §, utfärda faktura eller jämförlig handling för Den som är skattskyldig för annan omsättning av varor eller tjänster än sådan som medför skattskyldighet enligt 1 kap. 2 § första stycket 2–4 c skall, om inget annat följer av 3 eller 4 §, utfärda faktura eller jämförlig handling för 1.varje omsättning som medför skattskyldighet och som görs mot ersättning, 2.förskotts- eller a conto-betalningar som avser sådana omsätt- ningar, och