sou · GQB397 · 2003-01-01 00:00:00 — 5 § En myndighet skall på begäran ge en enskild sökande tillfälle att själv använda tekniskt hjälpmedel för automatiserad behandling som myndigheten förfogar över för att ta del av upptagning för automatiserad behandling. Sådan skyldighet gäller inte, om det innebär att sökanden får tillgång till upptagning som inte är allmän handling hos myndigheten. Skyldigheten gäller inte heller om bestämmelser om sekretess hindrar det, om det finns risk för för- vanskning eller förstöring eller om arbetets behöriga gång hindras. 6 § En myndighet skall, på begäran lämna de särskilda upplys- ningar som den enskilde behöver för att kunna ta del av upptag- ningar för automatiserad behandling som är allmänna handlingar hos myndigheten. Skyldigheten gäller inte i den utsträckning arbetets behöriga gång hindras. 7 § En myndighets beslut att avslå en begäran enligt 5 § får över- klagas på det sätt som anges i 15 kap. 7, 9 och 10 §§ sekretesslagen (1980:100). Av 2 kap. 15 § tryckfrihetsförordningen framgår att ett beslut om att inte lämna ut handling eller lämna ut allmän handling med förbehåll, som inskränker sökandens rätt att röja innehållet eller annars använda det, får överklagas. Närmare bestämmelser om överklagande finns i 15 kap. 7-10 §§ sekretesslagen. Förslagets kapitel 3 motsvarar 15 kap. 4 – 6, 10 och 12 §§ sekre- tesslagen. Det innehåller närmare bestämmelser om hur frågan om utlämnande av allmän handling skall hanteras hos myndigheten. Vidare är det regler om att lämna ut uppgifter ur handlingar både till enskilda och myndigheter. Kapitlet innehåller också regler om upplysningsskyldighet och service när det gäller allmänhetens möjlighet att ta del av allmänna handlingar som är upptagningar för automatiserad behandling. Vi föreslår inte några ändringar i sak. För att göra texten mera överskådlig och tydligare föreslår vi att det skall införas mellan- rubriker. Vårt förslag innehåller samma skyldighet för myndigheterna att låta allmänheten använda t.ex. presentationsterminaler, som finns i 15 kap. sekretesslagen. Sådan skyldighet gäller om det kan ske utan att sökanden riskerar att få del av handlingar som inte är allmänna eller som innehåller sekretessbelagda uppgifter. Skyldig- heten gäller inte heller om det finns risk för att handlingarna för- vanskas eller förstörs. I vårt förslag finns en bestämmelse om god offentlighetsstruk- tur. Där ställs vissa krav på myndigheternas hantering av allmänna handlingar. Vissa av dessa krav innebär att myndigheterna skall organisera sina handlingar så att allmänna handlingar skiljs från andra handlingar och handlingar med sekretessbelagda uppgifter skiljs från dem som inte innehåller sådana uppgifter. Vidare skall myndigheterna hantera sina handlingar så att de skyddas mot för- vanskning och förstöring. Myndigheter som uppfyller dessa skyldigheter skapar goda för- utsättningar för att låta enskilda medborgare själva använda t.ex. en dator för att ta del av myndighetens elektroniska allmänna hand- lingar. Det är enligt vår uppfattning positivt, eftersom det är ange- läget att myndigheterna så långt möjligt verkar för att medborgar- nas rätt att ta del av allmänna handlingar får ett innehåll av hög kvalitet. För myndigheter med elektroniska handlingar som är av stort allmänt intresse, kan det dessutom innebära en minskad arbetsbelastning om medborgarna själva kan använda datorer för att ta del av handlingarna. Precis som dagens regler innebär vårt förslag dock inte en ovillkorlig skyldighet för myndigheterna att göra det möjligt för allmänheten att själva använda tekniska hjälp- medel för automatiserad behandling. I förslaget finns en hänvisning till reglerna om överklagande i 15 kap. sekretesslagen. Av våra överväganden i avsnitt 5.2 framgår att dessa bestämmelser inte kan flyttas från sekretesslagen utan en ändring av tryckfrihetsförordningen. I samband med reglerna om utlämnande av allmänna handlingar bör det därför finnas en hän- visning till sekretesslagens regler om överklagande. 4 kap. Arkivmyndigheterna och deras uppgifter 1 § För tillsyn över att denna lag följs skall det finnas arkivmyn- digheter inom statlig och . Arkivmyndigheterna skall inte ha tillsyn över och beslutande kommunala församlingar. Arkivmyndigheterna skall inte heller ha tillsyn över myndigheter, regeringen, eller utrikesrepresentationen. Förslagets bestämmelse om tillsyn motsvarar den som finns i arkivlagen. Arkivmyndigheternas tillsynsansvar kommer dock att omfatta fler frågor än vad det gör . Våra överväganden beträf- fande tillsynen framgår av kapitel 6. 2 § Regeringen bestämmer vilka arkivmyndigheter som skall finnas för tillsynen över de statliga myndigheterna. 3 § De statliga arkivmyndigheterna skall också ha ansvar för till- synen över 1.sådana enskilda organ som avses i 1 kap. 2 § tredje stycket 1 om organet förvarar ett statligt arkiv, och 2.sådant organ som avses i 1 kap. 2 § tredje stycket 2. Förslaget motsvarar 8 § första, fjärde och femte stycket arkivlagen. Vårt förslag saknar dock en motsvarighet till första stycket andra meningen. Det beror på att vi föreslår att de uppräknade organen vid tillämpningen av lagen skall jämställas med statliga myndigheter (förslaget 1 kap. 3 §). Därmed omfattas de direkt av tillsynen över de statliga myndigheterna, som i förslaget regleras i 4 kap. 2 §. I arkivlagen finns en bestämmelse om att statliga arkivmyndig- heter får ta emot arkivmaterial från enskilda. Syftet med bestäm- melsen är att markera det legitima i att arkivmyndigheterna tar emot även enskilda arkiv. Bestämmelsen skall inte tolkas motsats- vis. Den innebär alltså inte ett förbud för andra statliga myndig- heter eller kommunala arkivmyndigheter att ta emot arkiv- handlingar från enskilda. Vi har uppfattat att det finns en risk för att bestämmelsen trots allt tolkas motsatsvis. Mot den bakgrunden föreslår vi att bestäm- melsen bör tas bort. Naturligtvis bör statliga arkivmyndigheter, om det är praktiskt och ekonomiskt möjligt, ta emot arkivmaterial från enskilda. Det kan ses som en del av deras ansvar för kulturarvet. Enligt vår uppfattning finns det inget som hindrar att sådana bestämmelser meddelas i förordningsform. 4 § Kommunfullmäktige utser arkivmyndighet för kommunen och utser arkivmyndighet för . Om ingen arkivmyndighet har utsetts, är kommunstyrelsen arkivmyndighet i kommunen och i . 5 § Den kommunala arkivmyndigheten skall ha ansvar för till- synen över 1.sådana juridiska personer som avses i 1 kap. 9 § sekretess- lagen (1980:100), och 2.sådana enskilda organ som avses i 1 kap. 2 § tredje stycket 1 om organet förvarar ett kommunalt arkiv. Bestämmer flera kommuner eller landsting tillsammans i en sådan juridisk person som anges i första stycket 1, skall arkiv- myndigheten i den kommun eller det landsting som kommunerna eller landstingen bestämt genom avtal, ha ansvar för tillsynen. Bestämmelserna motsvarar 8 § andra – fjärde stycket arkivlagen. Vi föreslår dock en ändring i sak när det gäller vilken myndighet som skall vara arkivmyndighet. Det skall i första hand beslutas av full- mäktige och först om det inte sker, anger lagen att kommunstyrel- sen respektive är arkivmyndighet. På detta sätt blir det tydligare att fullmäktige har ett utrymme att organisera arkivmyndigheten på ett annat sätt än lagen föreslår, t.ex. genom att tillsammans med andra kommuner använda en gemensam nämnd som arkivmyndighet. Från kommunalt håll har uttryckts önskemål om att få en formulering som skulle kunna öppna för flera kommunala samver- kansformer inom arkivområdet, t.ex. avtal. Vi är positiva till en sådan förändring. Vi har dock inte möjlighet att inom ramen för detta uppdrag diskutera konsekvenserna av ett sådant förslag. Därför föreslår vi inte några sådana förändringar. Av kommunallagen följer att bestämmelser om kommuner och landsting gäller även kommunalförbund, om inte annat bestämts i lag (3 kap. 21 och 22 §§). Det innebär i detta sammanhang att för- bundsfullmäktige eller förbundsdirektionen skall utse en arkiv- myndighet för kommunalförbundet. Om ingen arkivmyndighet utsetts, är förbundsstyrelsen eller förbundsdirektionen arkiv- myndighet. Det innebär således att det är den utsedda arkivmyn- digheten eller förbundsstyrelsen/förbundsdirektionen som har ansvar för tillsynen över att lagen om hantering av allmänna hand- lingar följs i kommunalförbundet. respektive genomförs en försöksverksam- het med ändrad regional ansvarsfördelning i län och . Försöket skall pågå till utgången av . Verk- samheten innebär att ett regionalt självstyrelseorgan i försökslänen skall ta över vissa uppgifter från bl.a. . Det regionala självstyrelseorganet är i respektive län. Landstingen får besluta att och landstings- styrelsen skall betecknas regionfullmäktige respektive regionstyrel- sen. I sådant fall gäller vad som i lag eller annan författning anges om och landstingstyrelsen även regionfull- mäktige och regionstyrelsen.5 Regionfullmäktige och regionstyrel- sen behöver således inte nämnas särskilt för att omfattas av våra förslag. 5 Lag (1996:1414) om försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning Övertagande av arkiv eller del av arkiv 6 § En arkivmyndighet har rätt att ta över arkiv eller del av arkiv från en myndighet som står under dess tillsyn. Övertagande kan ske både efter överenskommelse och på grund av ensidigt beslut från arkivmyndigheten. När en arkivmyndighet har tagit över arkiv eller del av arkiv från en annan myndighet, övergår hela ansvaret för materialet till arkivmyndigheten. 7 § Om en statlig myndighet har upphört och dess verksamhet inte har förts över till en annan statlig myndighet, skall myndig- hetens arkiv lämnas över till en arkivmyndighet . Det gäller inte om regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskriver något annat. I lagen (1994:1383) om överlämnande av allmänna handlingar till andra organ än myndigheter för förvaring finns bestämmelser om förvaring av statliga myndigheters arkiv hos enskilda organ i vissa fall. Bestämmelser om förvaring av allmänna handlingar finns också i lagen (1999:288) om överlämnande av allmänna handlingar till eller någon av dess organisatoriska delar för förvaring, m.m. 8 § Om en myndighet har upphört och dess verksam- het inte har förts över till en annan myndighet, skall myndighetens arkiv lämnas över till arkivmyndigheten . Det gäller inte om kommunfullmäktige eller landstings- fullmäktige har beslutat något annat. I lagen (1994:1383) om överlämnande av allmänna handlingar till andra organ än myndigheter för förvaring finns bestämmelser om förvaring av kommunala myndigheters arkiv hos enskilda organ i vissa fall. När ett arkiv har lämnats över till en arkivmyndighet enligt första stycket eller 8 § första stycket övergår hela ansvaret för materialet till arkivmyndigheten. Bestämmelserna motsvarar 9, 11 och 14 §§ arkivlagen. Vi föreslår endast språkliga justeringar. Det ansvar för arkivet som övergår enligt dessa bestämmelser är ansvaret enligt denna lag, dvs. ansvaret för hantering, vård och till- gänglighet. Annat ansvar, t.ex. för innehållet, övergår inte. Det innebär att ansvaret för t.ex. rättelse av beslut finns kvar hos den myndighet som fattat beslutet även sedan handlingen tagits över av arkivmyndigheten. I 6 §, som motsvarar 9 § arkivlagen, regleras frågan om över- tagande av arkiv. Hos arkivmyndigheterna är det dock vanligt även med deponering av enskilda arkiv. Handlingarna blir inte allmänna handlingar och villkoren för förvaringen regleras genom civilrätts- liga regler. har det blivit vanligare att en myndighet deponerar sina handlingar hos en annan myndighet, t.ex. en arkiv- myndighet. Det är då inte fråga om ett övertagande av arkivmyn- digheten utan hela ansvaret för handlingarna är alltjämt kvar hos den deponerande myndigheten. Arkivet förvaras alltjämt hos den deponerande myndigheten i tryckfrihetsförordningens mening. Lagen (1997:550) om kommunalförbund innehöll en bestäm- melse om att förbundsstyrelsen eller förbundsdirektionen i sam- band med ett kommunalförbunds upplösning, skulle besluta vilken av förbundets medlemmar som skulle ta över förbundets arkiv. De nuvarande bestämmelserna om kommunalförbund saknar en mot- svarande bestämmelse. Från vissa håll har angetts att frågan om arkiven i upplösta kommunalförbund numera är oklar. Syftet med de nya reglerna om kommunalförbund var att för- enkla och modernisera. För att uppnå detta fick förbundsordningen en stärkt roll. Förbundsordningen skall ange förutsättningarna för och förfarandet vid förbundets likvidation och upplösning samt grunderna för skifte av förbundets behållna tillgångar när för- bundet upplöses. Det innebär bl.a. att det skall framgå vem av medlemmarna som skall bevara förbundets arkiv i dessa situatio- ner.6 Att det saknas lagregler om arkiven i upplösta kommunal- förbund, är således en eftersträvad konsekvens av att minska antalet regler kring kommunalförbund. gäller lagen (2002:34) om samverkansorgan i länen.7 som har samtliga kommuner i länet som medlemmar och kan vara samverkans- organ. Även landsting kan ingå i ett kommunalförbund som är samverkansorgan. Samverkansorganen skall fullgöra uppgifter när det gäller regional utveckling i länet. 1996/97:105 s. 108 2001/02:7, bet. 2001/02:KU7, rskr. Den nya lagstiftningen kan komma att innebära att intresset för att bilda kommunalförbund ökar. Det kan eventuellt inne- bära att frågor kring vad som gäller vid upplösning av kommunal- förbund blir vanligare. Ovan har framgått att syftet med de nya reglerna om kommunalförbund var att ge förbundsordningen en stärkt roll. Frågor kring likvidation och arkiv måste därför enligt vår uppfattning diskuteras ur ett bredare perspektiv än vad som är möjligt inom ramen för vårt arbete. 10 § Kommunfullmäktige eller får meddela föreskrifter om hanteringen av allmänna handlingar och arkiv inom kommunen respektive , i den utsträckning något annat inte är särskilt föreskrivet. Bestämmelsen motsvarar 16 § arkivlagen. 1.Denna lag träder i kraft , då arkivlagen (1990:782) upphör att gälla. 2.Om det i lag eller annan författning hänvisas till bestämmel- ser som har ersatts genom bestämmelser i denna lag, skall i stället de nya bestämmelserna tillämpas. Vårt förslag innehåller förslag till följdändringar i vissa lagar som hänvisar till 15 kap. sekretesslagen och/eller arkivlagen. Genomförs förslaget kan det även komma att krävas följdändringar i flera lagar, registerförfattningar, och i bl.a. följande förordningar, som inte har anknytning till arkivlagen: förordning (1982:327) om publicus, förordning (1986:203) om förlängd bevarandetid för vissa journalhandlingar inom hälso- och sjukvården, förordning (1988:1137) med instruktion för Arbetsdomstolen, förordning (1992:247) med instruktion för utrikesrepresentationen, förord- ning (1992:877) med instruktion för Statskontoret, förordning (1993:1153) om redovisning av studier m.m. vid universitet och högskolor, förordning (1996:1515) med instruktion för , personuppgiftsförordning (1998:1191), förordning (1998:1218) med instruktion för i , polisdataförordning (1999:81), förordning (1999:105) om behand- ling av personuppgifter vid skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar, förordning (2000:606) om myndigheters bok- föring och förordning (2001:88) om behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet. 3.Föreskrifter och beslut som meddelats med stöd av arkiv- lagen och som gäller när denna lag träder i kraft skall anses meddelade enligt denna lag. 4.Beträffande handlingsslag som finns i en myndighets verksamhet när denna lag träder i kraft, skall registrering av handlingsslag vara genomförd senast vid utgången av . 5.Om det föreligger särskilda skäl får regeringen medge längre anstånd med registrering av handlingsslag än som anges i 4, dock längst till utgången av . Vårt förslag innebär att bestämmelserna i 15 kap. sekretesslagen och arkivlagen samordnas. Det innebär i princip inte några nya uppgifter för myndigheterna. Lagens regler bör således kunna träda i kraft direkt. Den enda fråga där vi bedömer att det kan behövas en över- gångstid är förändringen från arkivförteckning till registrering av handlingsslag. Arkivförteckningen förs enligt en för myndig- heterna gemensam förteckningsplan. Syftet med vårt förslag är att registreringen av handlingsslag skall vara mera anpassad till myn- digheternas verksamhet. För att det skall bli genomfört på ett bra sätt, föreslår vi en övergångstid på i första hand . 6.Den myndighet som svarar för huvuddelen av upptagningar för automatiserad behandling som är tillgängliga för och utgör allmänna handlingar hos flera myndigheter och som finns när denna lag träder i kraft, skall fullgöra skyldigheter enligt 2 kap. 16 § 2 och 4 tills beslut enligt 2 kap, 16 § andra stycket meddelats. Våra motiv för denna övergångsbestämmelse framgår av avsnitt 5.8. 9.2Förslaget till Lag om ändring i sekretesslagen (1980:10) Vårt förslag innebär att bestämmelserna i 15 kap. 1, 2, 4 – 6 och 9 – 14 §§ sekretesslagen förs över till lagen om hantering av allmänna handlingar. I avsnitt 5.2 diskuterar vi motivet för att låta bestämmelserna om hemligstämpel (15 kap. 3 § sekretesslagen) och överklagande (15 kap. 7 och 8 §§ sekretesslagen) stå kvar i sekretesslagen. För dessa bestämmelser föreslår vi redaktionella förändringar. Det innebär att vi delar upp innehållet i de två bestämmelserna om överklagande i fyra nya bestämmelser. De två första reglerar frågan om vilka beslut som kan överklagas. Därefter följer en bestämmelse som anger vilken instans som skall pröva överklagandet. Slutligen kommer en bestämmelse som anger på vilket sätt överklagande skall ske i vissa fall där detta inte är självklart. Vi föreslår två nya bestämmelser i 15 kap. sekretesslagen. Den ena är en hänvisning till bestämmelsen i tryckfrihetsförordningen om utlämnande av allmänna handlingar och den andra hänvisar till lagen om hantering av allmänna handlingar. Genom korsvisa hän- visningar i sekretesslagen och lagen om allmänna handlingar blir regelverket för myndigheternas hantering av allmänna handlingar tydligt oavsett vilken lag den intresserade läser först. Särskilt yttrande av experten Avsnitt 5.4.2 i betänkandet behandlar innehållet i en bestämmelse om god offentlighetsstruktur. En inledande uppräk- ning anger vilka krav en sådan bestämmelse bör innehålla. Bland annat nämns effektiva metoder för att finna och ta fram allmänna handlingar. Någon motsvarande tydlig och explicit föreskrift om sökmöjligheter återfinns emellertid inte i själva lagtexten i 2 kapitlet 1 § i den föreslagna lagen om hantering av allmänna handlingar. 2.Informationstekniken inverkar på flera sätt på handlings- offentlighetens utformning och praktiska tillämpning. Enkelt uttryckt kan man urskilja två verkningar. Den första innebär att traditionella handlingar som protokoll, brev och promemorior i växande omfattning förekommer i elektronisk form. Dessa hand- lingar omtalas i betänkandet som färdiga elektroniska handlingar. IT ger goda möjligheter att ordna och söka fram sådana handlingar men innebär särskilda problem med att säkerställa äkthet och ursprungligt skick. Den andra verkningen har att göra med att elektronisk information kan bearbetas och sammanställas med större flexibilitet än information i pappersform. Detta har i svensk rätt lett till att handlingsoffentligheten omfattar inte bara färdiga elektroniska handlingar utan också handlingar som består av upp- giftssammanställningar vilka går att på begäran framställa med rutinbetonade åtgärder. 3.I pågår arbete med att förändra 2 kapitlet 3 § tryckfrihetsförordningen för att klargöra att färdiga elektroniska handlingar är att anse som förvarade även om detta förutsätter mer än enbart rutinbetonade åtgärder. Avsikten är inte att ändra gällande rätt utan endast att förtydliga vad som anses ha framgått genom lagförarbeten och rättspraxis (se prop. sid. 21-22 och 37-38). I detta uttalande ligger även att icke färdiga elektroniska handlingar (handlingar enligt begäran eller potenti- ella handlingar) liksom kan utgöra allmänna handlingar. Med andra ord finns det både enligt gällande rätt och enligt den pågående ändringen av tryckfrihetsförordningen två slags elektro- niska allmänna handlingar: de färdiga och de icke färdiga. 4.Kommittén ägnar – med goda skäl – ingående uppmärksamhet åt de färdiga elektroniska handlingarna. Intresset gäller t.ex. vikten av att myndigheterna utformar tekniska lösningar som möjliggör att över tiden och i oförvanskat skick presentera de färdiga elektroniska handlingarna och att myndigheterna organise- rar de färdiga elektroniska handlingarna på ett sådant sätt att de lätt kan återsökas och återfinnas. De icke färdiga handlingarna får inte samma uppmärksamhet. Dessa är också svårare att passa in i ett traditionellt arkivperspektiv med stark tonvikt på den s.k. proveni- ensprincipen. 5.IT innebär förbättrade möjligheter för allmänheten att söka efter information om vars existens den som söker inte har någon förhandskännedom. I betänkandet betonas i flera sammanhang sökmöjligheternas grundläggande betydelse. Denna återspeglas också i den föreslagna lagen om hantering av allmänna handlingar, se t.ex. 2 kap. 5 § p. 4, 6 § p. 6, 9 och 10 samt 3 kap. 5 och 7 §§. Uppmärksamheten gäller framför allt vad man kan kalla ordnad sökning (sökning i traditionella kategorier, t.ex. ärenden) men också fri sökning, t.ex. i text (se avsnitt 4.2). Den fria sökningen kommer att fortsätta att utvecklas tekniskt. Den har betydelse inte minst för att stödja verksamhetsinsyn och kunskapsinsyn men kan också vara en förutsättning för god ärendeinsyn. 6.Stadgandet i 2 kapitlet 1 § i den föreslagna lagen om hanter- ing av allmänna handlingar innehåller inget särskilt krav som direkt tar sikte på sökmöjligheter som sådana. Detta kan ifrågasättas med tanke på vilken betydelse sökmöjligheterna har, i synnerhet i den elektroniska miljön. Genom en kravsats som direkt tar sikte på sökmöjligheterna markeras deras betydelse för både färdigställda och icke färdigställda handlingar. En sådan kravsats markerar också att det i myndigheternas hantering av allmänna handlingar ingår inte bara att organisera bestånd av färdiga handlingar utan också att generellt sörja för god åtkomst till myndighetens offentliga infor- mation. En kravsats som direkt tar sikte på sökmöjligheter kan for- muleras t.ex. så: (De skall särskilt beakta att) n) medborgarna bereds goda möjligheter att söka efter och finna allmänna handlingar även utan att på förhand känna till deras existens, beteckningar eller dylikt, Tabell med bestämmelser i nuvarande lagstiftning och motsvarande bestämmelser i förslaget I tabellen finns en jämförelse mellan de nuvarande reglerna och de i förslaget. Tabellen innehåller i stort sett inga värderande kommen- tarer. Det medför att det inte framgår direkt av tabellen om den föreslagna bestämmelsen endast innehåller språkliga justeringar eller även innebär förändringar i sak. Förslaget har delvis en annan systematik än de nuvarande reglerna. Det innebär att vissa av dagens regler saknar motsvarighet i förslaget utan att det behöver betyda att det sakliga innehållet i bestämmelsen inte längre skulle gälla. Vi har försökt markera dessa fall genom att använda ordet ungefär. § första stycket första 2 kap. 2 § första och andra § andra och tredje stycket 2 kap. 2 § tredje och fjärde 2 kap. 3 § 15 kap. 3 § sekretesslagen 3 kap. 3 § 3 kap. 4 § 3 kap. 1 § 3 kap. 2 § 7 och 8 §§ 15 kap. 7 - 10 §§ sekretess- § första stycket 1 2 kap. 1 § 1 § första stycket 2 2 kap. 1 § 2 § första stycket 3 2 kap. 1 § 8 § första stycket 4 2 kap. 1 § 4 och 7 Ungefär 2 kap. 1 § 2 10 § första stycket 3 kap. 5 § 10 § andra stycket 3 kap. 7 § första stycket 2 kap. 6 § 3 kap. 6 § 2 kap. 16 § första stycket 1 2 kap. 1 § 5 1 kap. 2 § 1 kap. 3 § 1 kap. 4 § § första stycket första 1 kap. 5 § första stycket § första stycket andra 2 kap. 16 § första stycket 2 § andra och tredje stycket 1 kap. 1 § Bl.a. 2 kap. 1 § Ungefär 2 kap. 1 § 2