sou · GQB3122d3 · 2003-01-01 00:00:00 — har bekräftat att han för kommen- deringschefen bara fick lämna ut begränsad infor- mation beträffande länsordern för kommenderingen i . Den fick inte lämna polismyndigheten. Jag fick visa den på mötet här, men inte skicka ut den. Skälet var, enligt att länsordern var ett utkast. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i har uppgivit att om var miss- nöjd med den information han fick kunde han ha kontaktat honom så skulle han ha kunnat agera. har berättat att delar av handlingsplanen följdes utan större komplikationer. Det gällde bl.a. klassificering av EU- mötena, presentation av hotbilder och inventering av specialist- kompetens. Flera områden i handlingsplanen visade polismyn- digheterna lågt eller inget intresse för. Det gällde bland annat er- bjudande om att ordna gemensam utbildning och att ta ett helhetsgrepp om polisförstärkningar och personalfrågor. Vid stora kommenderingar sammanstrålar normalt poliser från hela landet med olika bakgrund och utbildning. Flera, däribland och , har berättat att den kompetens- nivå som uppnåddes inför för närmare 4 800 poliser genom en satsning på en likartad utbildning inte har kunnat upprätthållas. Det beror bland annat på omorganise- ringar och besparingar inom polisen. Landets polismyndigheter har också kompetensutvecklat sin personal efter egna modeller. Det har gällt taktik, ordergivning och språkbruk. Det har fått till följd att polismyndigheternas arbetssätt till en del skiljer sig åt. Som vi redovisat fick inte Hydforsgruppen samma mandat som hade vid planeringen inför . ansåg att behovet av en gemensam utbildning var stort. Genom erbjöd Hydforsgruppen utbild- ning i bl.a. stabsarbete, eskortkörning och ingripande mot folk- massa. Utbildningen borde enligt starta tidigt, 2000, för att man skulle hinna med att utbilda samtliga. Ingen polismyndighet anmälde intresse för någon utbildning. De ville organisera utbildningen på egen hand. i respektive skapade egna utbildnings- program. Mindre myndigheter gick samman med angränsande län och utbildade personal efter egna koncept. i har i sin utvärdering skrivit att den genom erbjudit de polismyndigheter som skulle bidra med polisförstärkningar utbild- ning på plats ute i landet. Enligt polismyndigheten återkom inte i ärendet. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i frågande inför påståendet. Han har inte fått någon sådan begäran vare sig från polismyndighetens representant i Hydforsgruppen eller från eller någon annan i polismyndigheten. I i utvärdering påstås att myndigheten satsade på utbildning, vilket i genom- snitt motsvarade en veckas utbildning per polis. I utvärderingen har polismyndigheten konstaterat: Att kräva mer av en enskild polismyndighet är inte realistiskt. Hydforsgruppen erbjuder gemensam upphandling av utrustning har också påpekat att större kommenderingar medför ett stort behov av enhetlig utrustning. En del kan lånas, annat kan upphandlas och med fördel i större partier om det görs centralt. Det kan röra allt från skyddsstaket, sköldar, kroppsskydd, overaller till radiokommunikation och annan teknisk utrustning. Viss gemensam upphandling gjordes av Hydforsgruppen inför EU- ordförandeskapet. Det gällde videoutrustning som beställdes av polismyndigheterna i , och . Hydforsgruppen erbjuder samordning av personalens villkor Hydforsgruppen såg också behov av att förhandla fram lika villkor för samtliga tjänstgörande poliser oberoende av vilket distrikt de kom ifrån när det gällde semesteruttag, förläggningsvillkor, arbets- tid och ersättning. Besked om semesterförbud under toppmötes- veckan gick ut till poliserna i . Det borde ha gällt samtliga 21 polismyndigheter, enligt . Han ansåg också att myndigheterna borde enas om gemensamma regler för polisernas arbetstider och eventuell extraersättning under EU- kommenderingarna. Polisledningen i beslutade under själva kommenderingen om en kompensation på totalt vardera till tjänstgörande poliser inom den öppna polisen. Poliser vid fick däremot inte någon extra er- sättning. Hydforsgruppens arbete med polisförstärkningar är, som vi nämnt, chef för ordningspolisenheten i . I hans ordinarie arbetsuppgift ingår bl.a. att Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i lösa behov av polisförstärkningar som inte polismyndigheterna klarar genom de vanliga rutinerna. Den operativa förberedelsegruppen hade föreslagit Hydfors- gruppen att utarbeta en rutin där polismyndigheterna skulle anmäla sina förstärkningsbehov till vad avsåg specialist- kompetens, t.ex. bombskyddsverksamhet och särskilda insats- styrkor. skulle för specialistkompetens anvisa förstärkningsrörelserna. insåg att en poliskommendering av den storlek som planerades i skulle innebära omfattande förstärk- ningsbehov utöver poliser med specialistkompetens. räknade med att förr eller senare skulle bli inblandad även i dessa förstärkningsbehov. På ett av de första sammanträdena föreslog han därför att gruppen skulle ta ett helhetsgrepp på polisförstärkningarna. Samtliga länspolismästare lät via sina representanter meddela att deras myndigheter inte var intresserade. Efter oroligheterna vid i tog återigen upp frågan. Inte heller då ville myndigheterna att polisförstärkningarna skulle sam- ordnas. De förlitade sig på de etablerade rutinerna. Enligt blev det som han förutspådde. Hydfors- gruppen fick arbeta med förstärkningarna intill av ordförandeskapet. i begärde t.ex. förstärkningar till Eko- finmötet i . i gjorde i sin tur en framställning om att få inkalla beredskapspolisen och begärde därutöver tre förstärkningar. I slutskedet fick Hyd- forsgruppen dammsuga landet på poliser som kunde åka ner till kommenderingen i med kort varsel, eller på stående fot. Förutom skrivelser från om polisförstärkningar inför själva toppmötet inkom myndigheten med flera akuta framställningar under själva mötesveckan (se vidare avsnittet 6.2.6.7 under rubriken och planering – om polismyndighetens kritik av Hydfors- gruppens arbete med polisförstärkningar). Samarbetet mellan Hydforsgruppen och polismyndigheterna har berättat att under arbetet med att ta fram förstärkningar till toppmötet i kom spänningarna mellan Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Det gällde framförallt relationen till i . Det märktes även när chef be- sökte i mötesveckan. Till toppmötet överförde Rikskri- minalpolisen tre helikoptrar med videoutrustning till . Med hjälp av helikoptrar skulle bilder överföras på länk direkt in till Göteborgspolisens ledningscentral. anlände i mötes- veckan, , till i en av helikoptrarna. Han hade i förväg kontaktat länspolismästaren för ett informellt möte för att få en lägesbeskrivning inför toppmötet. Han önskade även att få se hur videolänken in till ledningscentralen fungerade. Det var nämligen första gången utrustningen testades i ett större sammanhang. har berättat att han blev försenad, vilket gjorde att han i stället för länspolismästaren fick träffa biträdande kommen- deringschefen . Mötet ägde rum i ett mottagningsrum för allmänheten. bad att få se ledningscentralen men för- vägrades tillträde av . I stället utlovades han en erfaren- hetsberättelse efter toppmötet med beskrivning av hur det hade fungerat. har berättat att han blev arg och lämnade för vidare färd till ett polischefsmöte i . har en annan bild av mötet. Han minns inte att bad att få se ledningscentralen. De träffades och talade bl.a. om helikoptrarna och dessas kameror. har också sagt att polismyndigheten fick det stöd den behövde av Riks- kriminalpolisen. Såväl som hade intrycket att polis- myndigheten ville planera och samordna resurserna utan inbland- ning av . har sagt att det verkade som om polismyndigheten inte ville berätta hur man lade upp taktiken eller hur man planerade resursåtgången. har konstaterat att det var i kontakterna med polisledningen i i som Rikskri- minalpolisen hade problem. Han har haft goda relationer med personal på nivåerna under polisledningen och anser att de är kompetenta poliser med god erfarenhet. har beklagat att inte gav Hydforsgruppen större befogenheter så att en ordentlig samord- ning av polisens utbildning, utrustning och polisförstärkning hade kunnat genomföras. Det hade, enligt honom, underlättat för t.ex. i om tidigt, som vid fotbolls , hade tagit ut en tredjedel av Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i poliskår till utbildning och utrustat dem enhetligt. (Polisen brukar tillåta maximalt att en tredjedel av polisen får ha semester sam- .) Då hade polismyndigheterna haft cirka 5 000 poliser med likartad utbildning, träning och utrustning att tillgå. Samarbetet mellan Hydforsgruppen och Säkerhetspolisen Säkerhetspolisen deltog i Hydforsgruppens arbete. Den bidrog med klassificering av EU–mötena, delgav synpunkter på skyddsåt- gärder och presenterade hotbilder och vilka underlag man hade till hotbilderna. Även upprättade hotbild vad av- ser den allmän kriminella situationen som redovisades för Hydfors- gruppen. Hydforsgruppens rapportering av arbetet Hydforsgruppen skulle rapportera till chef hur arbetet fortskred. har berättat att så skedde. har sagt att han förhörde sig om hur arbetet fungerade och att han fick intrycket att det löpte ganska bra. Hydforsgruppen lämnade sin slutrapport , efter . De hade i gruppen fem formella och ett antal informella informations- möten. Det avslutande mötet hölls . Rikspolischefen anser att beslut om att tillsätta Hydforsgruppen var en utmärkt idé. Den skulle enligt honom inte ha några befogenheter utan vara ett stöd åt de av EU-ord- förandeskapet berörda myndigheterna. Rikspolischefens kommentar till att inte en enda polismyndighet nappade på Hydforsgruppens erbjudande om gemensam utbildning är att skulle ha kunnat beslutat om en centralt bedriven utbildning för alla medverkande poliser men att det aktualiserades tydligen inte i Hydforsgruppen. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Säkerhetspolisens ansvar i samband med EU-mötena Vi har redogjort för att svarade på framställning från i om att det inte fanns någon anledning att se över regelverket för ansvarsfördelningen mellan polismyndigheterna och Säkerhets- polisen vid statsbesök och liknande händelser. Rikspolischefen uppmanade i skrivelsen polismyndigheten och Säkerhetspolisen att samarbeta prestigelöst och i en positiv anda. Säkerhetspolisens centrala förvaltning ligger i . Därut- över finns sex sektioner som arbetar operativt inom avgränsade geografiska områden. En sektion är placerad i . Polisöverintendenten var kommenderings- chef för hela verksamhet under mötesveckan i och kriminalkommissarien specifikt an- svarig för personskyddet. EU–mötet i var en av Säker- hetspolisens dittills största kommenderingar med 330 personer verksamma, varav omkring 70–80 arbetade med personskyddet. Säkerhetspolisen hanterar mellan 250 och 300 personskydds- ärenden . Det är framförallt som tar emot stats- besök. Rutinerna mellan Säkerhetspolisen och är väl inarbetade och det uppstår sällan konflikter dem emellan . Det har även utarbetats en rutin vid utländska stats- och regeringschefers besök i . Inför utländska besök av personer som kräver livvaktsskydd bedömer Säkerhetspolisen säkerheten utifrån mötets karaktär, plats och person. Diskussioner förs med den öppna polisen, arrangören, och den gästande delegationens säkerhetsansvariga. Normalt dokumenteras säkerhetsarrangemangen i ett avtal mellan polismyndigheten och Säkerhetspolisen. Medan polismyndigheten bl.a. ansvarar för distansskydd som bevakning och eskort på plats har Säkerhets- polisen ansvaret för skyddspersonens närskydd. Inför ville kommenderingschefen upprätta ett dokument redan innan uppgörelsen var färdigförhandlad med Säkerhetspolisen. Det blev därför två beslut, ett mer översiktligt om ansvarsfördelning och formerna för plane- Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i ringen och ett slutgiltigt om detaljerade gränsdragningar mellan den öppna polisens och Säkerhetspolisens ansvarsområden. Göteborgsmötet blev en av Säkerhetspolisens dittills största in- satser när det gäller personskyddet. Förutom EU:s ministrar, regerings- och statschefer skulle president besöka . Med anledning av presidentens besök skulle också det svenska kungaparet komma till . Den slutliga överenskommelsen mellan i och Säkerhetspolisen undertecknades i nära anslutning till . Det berodde, enligt den ansvarige för personskyddet, , på polismyndighetens ovana att handskas med personer som kräver omfattande livvaktsskydd. Där- till kom att Säkerhetspolisen uppfattade polismyndigheten som toppstyrd, vilket antog bidrog till att besluts- fattandet tog tid. När väl det praktiska arbetet startade fungerade samarbetet mellan och kommenderingsledningen bra. Samarbetet mellan personskyddet och Enligt föreskriften FAP 224-2 ansvarar Säkerhetspolisen för bevaknings- och säkerhetsarbete som avser den centrala statsled- ningen eller som har samband med statsbesök och liknande händel- ser. Det är Säkerhetspolisen som samordnar planering och för- beredelser av polisens bevaknings- och säkerhetsarbete kring skyddspersonerna. Säkerhetspolisen har ansvaret för kontakten med skyddspersonerna och/eller deras företrädare. Den skall be- skriva hotbilden beträffande skyddspersonerna, ge information till berörda polismyndigheter om skyddspersonernas planerade för- flyttningar och om hotbilden. Säkerhetspolisen skall enligt före- skriften också samråda med berörda polismyndigheter när det gäller frågor om närskydd och tekniska skyddsåtgärder. De berörda regionala och lokala polismyndigheterna har ansvar för att hot av lokal natur beaktas i planeringen. De har också ansvar för planering och förberedelser som avser distansskydd såsom platsbevakning, hotellbevakning, färdvägsbevakning och eskort samt andra åtgärder som bedöms nödvändiga. Säkerhetspolisens västra sektion ville komma igång med arbetet med personskyddet . Det var omfattande förbe- redelser som skulle ske i samarbete med i . Flera påstötningar gjordes från Säkerhetspolisens sida. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Chefen för väst, , har uppgett att hennes personal var orolig eftersom polismyndigheten dröjde med att utse den personal som skulle arbeta med förberedel- serna kring närskyddet. bjöd Säkerhetspolisen sektion väst skrift- ligen in de kolleger som man visste var preliminärt utsedda av polis- ledningen i . Syftet med mötet var att starta de gemensamma förberedelserna. En av de inbjudna poliserna återkom med beskedet att polisledningen inte tillät någon att delta i mötet. Motiveringen var, enligt , att polismyndigheten och inte Säkerhetspolisen skulle vara sammankallande. Trots detta påbörjades de gemensamma förberedelserna utan polisledningens i samtycke. En av medarbetare skrev i sin erfarenhetsberättelse: Hade vi inte tagit detta gemensamma beslut skulle inte vi ha klarat uppdraget. Hon har vidare skrivit att på grund av det goda samarbetet på lägre nivå gick arbetet bra. Även och har vittnat om de goda relationerna med polismyn- digheten på nivåerna under polisledningen. Säkerhetspolisens andra stora uppgift var att förebygga och avslöja angrepp av brottslig karaktär mot EU-mötena och president . Säkerhetspolisens kontraterrorgrupp arbetade med att kartlägga inom vilka områden hot kunde förekomma. Gruppen för författ- ningsskyddet kartlade vilka individer och grupper i samhället som kunde förväntas begå brottsliga handlingar eller orsaka ord- ningsstörningar. Kommenderingsordern utfärdades med följande lydelse: Kontraterrorgruppen fokuserar på att inhämta information rörande prioriterade områden som kan utgöra ett hot mot EU:s ministerråds- möte samt mot besöket av den amerikanske presenten. Författnings- skyddsgruppen fokuserar på att inhämta information rörande indivi- der/grupperingar som kan förväntas begå brottsliga handlingar eller orsaka ordningsstörningar under samt den amerikanske presentens besök. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Samarbetet mellan författningsskyddet och polisledningen i I Säkerhetspolisens interna utvärdering av arbetet, Översyn av Säpos uppdrag i samband med ordförandeskap EU 01, in- för och framkommer att sam- arbetet med den öppna polisen fungerade bra, med ett undantag: det mellan och Säkerhetspolisens författnings- skydd. Mellan å ena sidan och , båda Säkerhetspolisen och å andra sidan rådde ett spänt förhållande. Huvudskälet till det laddade arbetsklimatet var, enligt antagande, konflikten i operativa förberedelsegrupp. Trots att rikspolischefen hade klargjort vilken ansvarsfördelning som skulle gälla fungerade samarbetet dåligt ända in i mötesveckan . En dålig stämning fanns även i relationen mellan polisledningen i och Säker- hetspolisens sektionsledning i . Av betydelse var, enligt , också att samarbetet mellan polisen i och i historiskt sett varit ansträngt. En av Säkerhetspolisens huvuduppgifter är att producera hot- bilder. Tillsammans med polismyndighetens egna hotbilder ligger de till grund för planering av utbildning, utrustning och polis- insatser. Säkerhetspolisens hotbilder sammanställs i ett dokument och lämnas över till polismyndighetens ledning. har berättat att när det gäller bedömningar av hoten mot ett möte eller en person föredrar Säkerhetspolisen att personligen presentera innehållet. Säkerhetspolisen vill vara tillgänglig och svara på frågor för att undvika eventuella feltolkningar. Vid presentationen kan Säkerhetspolisen ge fylligare information om förhållanden som inte går att tillräckligt väl uttrycka i en skriftlig berättelse. har förklarat att en muntlig föredragning är av speciellt stor vikt vid bedömningar av stora möten och än mer angelägen när hotbilden är hög. Säkerhetspolisen informerade polismyndigheten kontinuerligt om den generella hotbilden. Vid presentationen lades tonvikten på den mobilisering som pågick i de utomparlamentariska grupper som ofta genomför våldsamma opinionsyttringar, enligt chefen för hotbildsgruppen . Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i sammanträffade personal från Säkerhetspolisen, däribland , med länspolismästaren, kommenderings- chefen och kriminalunderrättelserotelns chef . Vid mötet delgav Säkerhetspolisen sin analys av den generella hotbilden med specifik inriktning på och av president besök. Säkerhetspolisen och polismyndigheten enades om ett nytt sammanträffande när hotbilden för och presi- dent Bush var klar. Tid för presentation av hotbilden inför polis- ledningen bokades till . När Säkerhetspolisens tre nedresta representanter anlände till möttes de av beskedet att länspolismästaren och kom- menderingschefen inte hade tid. I stället mottog chefen för krimi- nalunderrättelseroteln rapporten. En av de tre poliser- na från Säkerhetspolisen har berättat att visserligen lyssnade intresserat, men Säkerhetspolisen var ändå otillfredsställd över mottagandet. De kunde inte veta om högsta ledning fått en fullständig information före EU–toppmötet och hur den uppfattats. Länspolismästare minns inte händelsen. Hon har sagt att hon är noga med att träffa befattningshavare på rätt nivå. I det här fallet tycker hon att det låter som om det naturliga vore att hot- bildsgruppen skulle lämna informationen till polismyndighetens spanings- eller underrättelseverksamhet. Hon har också sagt att hon följer hotbilderna genom föredragningar och arbetar inte med dem i några detaljer. Enligt utvärdering, Översyn av uppdrag i samband med ordförandeskap EU 01, agerade Polisled- ningen i tvetydigt gentemot Säkerhetspolisen. Å ena sidan visade man ett demonstrativt ointresse för Säkerhets- polisens kunskap om t.ex. den autonoma rörelsen och vänster- extremismen. tryckte polisledningen på, via sina under- lydande, för att få tillgång till Säkerhetspolisens källor. Säker- hetspolisens intryck var att polisledningen i ville bygga en egen kunskapsbank som skulle göra dem oberoende av underrättelser från Säkerhetspolisen. har bekräftat den bild som utvärderingen ger. Hon har sagt att det verkar som om det enbart är polisledningen i som inte litar på information som kommer från Säkerhetspolisen. Hon är förundrad över hur ihärdigt polisledningen driver på sin kriminalunderrättelserotel för att den skall få loss spaningsuppgifter från Säkerhetspolisen. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i I Säkerhetspolisens interna utvärdering diskuterade utredarna om det över lag visade ointresset från polisledningens sida berodde på att Säkerhetspolisen inte presenterat verksamheten ordentligt. har uppgett, och vad vi tidigare beskrivit, att trots flera påstötningar var polisledningen i inte intresserad av kontakt. Säkerhetspolisen får ingen plats i kommenderingsstaben planerade polismyndigheten hur kommende- ringsstaben skulle organiseras under EU-veckan (se avsnittet 6.2.6.7 under rubriken och planering vid kommende- ringen). tog upp frågan om beman- ningen av staben under själva kommenderingsveckan med . Hon hade nämligen fått höra att det var tveksamt om Säkerhetspolisen skulle få två platser i staben, en för personskyddet och en för författningsskyddet. Enligt lovade och vid ytterligare två kontakter att önskat antal platser för Säkerhetspolisen skulle finnas i staben under EU-veckan. Även Säkerhetspolisens ansvarige för personskyddet, kriminal- kommissarien , fick enligt egen uppgift löfte av att Säkerhetspolisen skulle få två platser i kommen- deringsstaben. Kommenderingsstabens rum i polishuset på i skulle vara polisens högkvarter under mötesveckan. Härifrån skulle kommenderingschefen och övriga stabsmedlemmar styra kommenderingen. Dit in skulle information levereras om vad som hände i anslutning till . skulle från en plats i kommenderingsstaben övervaka att personskyddet funge- rade. Enligt planerna skulle, enligt löften till , Säkerhetspolisens ansvarige för författningsskyddet härifrån få överblick så att källor kunde styras till rätt uppdrag efter händelse- utvecklingen. anlände till tillsammans med sin stab och Säkerhetspolisens ställföreträdande generaldirektör , före president besök. har berättat att de då fick reda på att endast en plats, av de utlovade två, var reserverad för Säker- hetspolisen. Den platsen hade tilldelats personskyddet. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Dagen därpå hölls ett möte där bland andra , , , och deltog. förklarade att Säker- hetspolisen av utrymmesskäl inte kunde beredas plats för mer än en representant i kommenderingsstaben. ansåg att den hade tillgång till information från Säkerhetspolisen genom chefen för livvaktsskyddet, . Därutöver påpekade polismyndigheten att Säkerhetspolisen var representerad i den spaningscentral som organiserades särskilt för kommenderingen. förklarade för polisledningen i att Säkerhetspolisens syfte med kommenderingen var att bistå polismyndigheten med underlag i form av bl.a. underrättelser. Säkerhetspolisen ansåg att hade fullt upp med sina egna arbetsuppgifter och inte hade möjlighet att hålla sig ajour med den information som Säkerhetspolisens källor rapporterade. Säkerhetspolisen framhöll även att vid kommenderingar med en sådan hög hotbild som hade kunde situationer uppstå som krävde att Säkerhetspolisens källor snabbt måste omdirigeras. Det kunde också vara en fördel för kommenderingsledningen med direkt tillgång till Säkerhetspolisens författningsskydd vid värde- ring av information i akuta lägen. stod fast vid sitt beslut, plats fanns enbart för livvaktsskyddet. har sagt att vid studiebesöket i konstaterade han att det var alldeles för mycket folk i kommende- ringsstaben. Han anser att det inte går att leda en kommendering med för många inblandade eftersom det är väldigt omständligt innan beslut fattas. Eftersom det var omöjligt att få en plats i stabsrummet begärde Säkerhetspolisen att få tillgång till de helikopterbilder som sändes från flygningar över staden. Kostnaderna för en länk skulle Säkerhetspolisen stå för. och har berättat att först sade nej även till denna begäran med motiveringen att ville vara ensamma om bevismaterialet.