sou · GQB398d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Detta uttrycks genom paragrafens senare led, som har hämtats från Brottskriteri- erna. Det krävs, som framgår av lagtexten, ingen koppling till väp- nad konflikt. Folkmord kan således begås utan att någon sådan konflikt föreligger. För att folkmord skall ha begåtts, krävs inte att en hel folkgrupp faktiskt har utplånats. Folkmord har begåtts så snart någon av de i 2 § uppräknade gärningarna har företagits under de särskilda om- ständigheter som anges i förevarande paragraf. För att en gärning skall kunna bedömas som folkmord måste den ha ett särskilt syfte, ett dolus specialis om man så vill. Som framgår av lagtexten skall gärningsmannen ha begått gärningen i syfte att helt eller delvis för- inta en nationell, etnisk eller rasmässigt bestämd eller religiös folk- grupp som sådan. Frågan huruvida ett sådant syfte har förelegat torde ofta få bedömas med utgångspunkt i de faktiska omständig- heter under vilka den aktuella gärningen har begåtts.3 Angående detta sägs i paragrafen att gärningen antingen skall ha ingått som ett led i ett uppenbart mönster av liknande gärningar riktade mot folkgruppen eller i sig ha varit ägnad att medföra sådan förintelse som avses i paragrafens första led. Frågan om vad som skall krävas för att det särskilda syftet skall anses föreligga har behandlats av Jugoslavientribunalen i bl.a. målen Jelisic och Krstic samt av Rwandatribunalen i målen Kayishema and Ruzindana, Akayesu och Musema. I Musema uttalade Rwandatribu- nalen att det skall föreligga a psychological nexus between the physical result and the mental state of the perpetrator.4 De grupper som skyddas av bestämmelsen är enligt lagtexten na- tionellt, etniskt eller rasmässigt bestämda samt religiösa folkgrup- per. En nationell grupp är enligt Rwandatribunalen i princip en grupp som förenas av sitt medborgarskap.5 Som etnisk grupp kan betecknas en grupp vars medlemmar har ett gemensamt språk och en gemensam kultur. Gruppen kan själv beteckna sig som en etnisk grupp eller kan betecknas som sådan av andra, inklusive gärnings- män.6 Beträffande frågan om vad som avses med en rasmässigt bestämd grupp anförde Rwandatribunalen i Akayesu att den konventionella definitionen bygger på föreställningen om nedärvda fysiska spår som ofta förknippas med ett visst geografiskt område.7 En religiös grupp är enligt domstolen en grupp vars medlemmar har samma religion eller övertygelse.8 I målet Rutaganda framhäver Rwandatri- bunalen dock att, även om en grupp i vissa fall kan bestämmas med hjälp av objektiva kriterier, grupptillhörigheten ofta bestäms ge- nom att gärningsmannen har en uppfattning om att brottsoffret tillhör en viss grupp.9 2 § För folkmord döms den som dödar en medlem av folkgruppen eller tillfogar en sådan person en svår kroppslig eller psykisk skada. Detsamma gäller den som i annat fall 3Rättegångskammaren i Akayseu, p. 4Rättegångskammarens dom , p. 5a collection of people who are percieved to share a legal bond based on common citizen- ship, coupled with reciprocity of rights and duties (Akayesu, rättegångskammaren p. 513, Kayishema and Ruzindana rättegångskammaren, p. 7the hereditary physical traits often identified with a geographical region, irrespective of linguistic, cultural, national or religious factors (p. 8one whose members share the same religion, denomination or mode of worship (p. 1.påtvingar medlemmar av folkgruppen levnadsvillkor som är ägnade att medföra att folkgruppen förintas helt eller delvis, 2.vidtar åtgärder i avsikt att förhindra att barn skall födas inom folk- gruppen eller 3.genom olaga tvång för över barn från folkgruppen till en annan grupp. I paragrafen räknas de gärningar upp som, om de begås under såda- na omständigheter som anges i 1 §, skall bedömas som folkmord. Lydelsen överensstämmer, med vissa språkliga justeringar, med den som finns i såväl folkmordskonventionen som art. 6 i Romstadgan. Straffbara gärningar är, som framgår av första stycket, för det för- sta att döda en medlem av en sådan folkgrupp som avses i 1 § eller att tillfoga någon sådan person en svår kroppslig eller psykisk ska- da. Gärningarna som sådana motsvarar därför i första hand brotts- balksbrotten mord, dråp och grov misshandel. I Brottskriterierna anges som exempel på gärningar som kan till- foga någon en svår kroppslig eller psykisk skada bl.a. tortyr, våld- täkt, sexuellt våld eller omänsklig eller förnedrande behandling (inhuman or degrading treatment). Rwandatribunalens överkla- gandekammare slog i målet Akayesu fast att våldtäkt och andra former av sexuella övergrepp som begås med det särskilda syfte som krävs kan vara att bedöma som folkmord. Som framgår av lagtexten kan det vara tillräckligt att en enda person dödas eller tillfogas svår kroppslig eller psykisk skada för att ansvar för folkmord skall kunna inträda. Det måste dock alltid visas att en sådan gärning har begåtts med det särskilda syfte och under de omständigheter som krävs enligt 1 §. I andra stycket anges de förfaranden som kan bestraffas som folkmord även om det inte föreligger förutsättningar för ansvar enligt första stycket. Av punkten 1 framgår att den kan straffas för folkmord som, un- der de omständigheter som sägs i 1 § påtvingar medlemmar av en skyddad folkgrupp levnadsvillkor som är ägnade att medföra att folkgruppen förintas helt eller delvis. Detta inkluderar, men är inte begränsat till, berövande av förnödenheter som är oundgängliga för överlevnad, såsom mat och medicin, eller systematiskt fördrivande av gruppmedlemmar från deras hem. Rwandatribunalen har som andra exempel pekat på lack of proper housing, clothing, hygiene and care or excessive work or physical exertion.10 Hand- lingen behöver inte vara sådan att den förorsakar att 10 Kayishema and Ruzindana rättegångskammaren, p. folkgruppen förintas helt eller delvis utan det räcker för straffbar- het att den är ägnad att slutligen medföra sådan förintelse. Till skillnad från vad som gäller enligt första stycket kan det för straffbarhet aldrig vara tillräckligt att gärningen har riktats mot en enstaka person. Detta framgår av lagtexten där det anges att vissa levnadsvillkor skall ha påtvingats medlemmar av en folkgrupp. Enligt andra stycket andra punkten skall den dömas för folk- mord som vidtar åtgärder i avsikt att förhindra att barn skall födas inom folkgruppen. En sådan åtgärd kan naturligtvis vara tvångsste- rilisering men även andra åtgärder kan omfattas.11 Slutligen (andra stycket punkten 3) upptar paragrafen bland de straffbara gärningarna att, under omständigheter som sägs i 1 §, genom olaga tvång föra över barn från en skyddad folkgrupp till en annan grupp. Syftet med bestämmelsen i Romstadgan och i folk- mordskonventionen är inte bara att straffbelägga verkliga tvångs- överföranden utan också acts of threats or trauma which would lead to the forcible transfer.12 Med olaga tvång avses i likhet med enligt 4 kap. 4 § BrB inte endast våld utan även hot.13 Särskilda bestämmelser om ansvar för förmän finns i 5 kap. Att en befälhavare eller någon annan i överordnad ställning ger order om en gärning som är att bedöma som folkmord, är naturligtvis anstiftan till folkmord. Det naturliga i sådana fall är dock normalt att befälhavaren döms som gärningsman. Av 5 kap. 1 § följer att en förman kan vara att bedöma som gärningsman redan genom att uppsåtligen underlåta att vidta åtgärder för att förhindra brott som han vet att hans underlydande begår. 3 § Straffet för folkmord är fängelse i lägst fyra och högst eller på livstid. 11Rwandatribunalen gjorde i målet Akayesu följande tolkning (rättegångskammaren p. 507- 508): ... [T]he Chamber holds that the measures intended to prevent births within the group, should be construed as sexual mutilation, the practice of sterilization, forced birth control, separation of the sexes and prohibition of marriages. In patriarchal societies, where membership of a group is determined by the identity of the father, an example of a measure intended to prevent births within a group is the case where, during rape, a woman of the said group is deliberately impregnated by a man of another group, with the intent to have her give birth to a child who will consequently not belong to its mother's group. Furthermore, the Chamber notes that measures intended to prevent births within the group may be physical, but can also be mental. For instance, rape can be a measure intended to prevent births when the person raped refuses subsequently to procreate, in the same way that members of a group can be led, through threats or trauma, not to procreate. 12Akayesu rättegångskammaren p. 13Det kan noteras att det engelska ordet forcibly i den svenska översättningen av Rom- stadgan och även folkmordskonventionen motsvaras av med våld, vilket inte är helt kor- rekt. I paragrafen anges den för folkmordsbrottet tillämpliga straffska- lan. Straffskalan överensstämmer med den som gäller enligt lagen om straff för folkmord. För straffmätningen och påföljdsva- let tillämpas bestämmelserna i 29 kap. och 30 kap. BrB. Frågan om straff för folkmord har berörts i avsnitt 14.7 i övervä- gandena. 3 kap. Brott mot mänskligheten 1 § Med brott mot mänskligheten avses gärningar som anges i 2 § och som ingår som ett led i ett omfattande eller systematiskt angrepp mot en grupp civila. I denna paragraf anges den ram inom vilken de i 2 § uppräknade gärningarna måste ha begåtts för att de skall kunna bestraffas som brott mot mänskligheten. Till sitt innehåll motsvarar paragrafen inledningen till art. 7.1 i Romstadgan. Liksom är fallet beträffande folkmord, görs inte någon koppling till väpnad konflikt. Brott mot mänskligheten kan således begås utan att någon sådan konflikt fö- religger. Det grundläggande kravet för att en gärning skall kunna kvalifi- ceras som brott mot mänskligheten är att gärningen ingått som ett led i ett omfattande eller sytematiskt angrepp mot en grupp civila. I motsats till vid folkmord är det inte endast vissa slags grupper som åtnjuter straffrättsligt skydd.14 Det krävs inte heller att gärningen företagits i syfte att förinta gruppen. Det angrepp som gärningen skall ingå som ett led i kan vara an- tingen omfattande eller systematiskt. I praxis (bl.a. Kayishema and Ruzindana, Tadic och Blaskic) har begreppen definierats så att med ett omfattande (eng. widespread) angrepp avses angrepp på ett stort antal personer medan ett systematiskt angrepp är ett angrepp som utförs i enlighet med en plan eller politik (eng. policy). En så- dan plan eller politik behöver inte vara bestämd av en stat utan kan ha initierats av olika typer av organisationer eller grupper inom en stat. För att ett angrepp skall anses föreligga krävs inte att våld kommit till användning.15 Angreppet kan t.ex. bestå i systematisk diskriminering av en viss grupp civila. 14I FN-tribunalerna praxis har man knutit an till i gemensamma art. 3 (Tadic rättegångskammaren p 637 och Akayesu, rättegångskammaren p. 15Frågan har behandlats Akayesu (rättegångskammaren p. Gärningen måste vidare ha ingått som ett led i det vidare angrep- pet. Gärningen måste till sin karaktär eller sina konsekvenser kunna sägas ha ett objektivt samband med angreppet. Enstaka gärningar som inte har något sådant samband med angreppet faller utanför det straffbara området. I art. 7.2.a finns en definition av uttrycket attack directed against any civilian population. Enligt denna avses ett beteende som består i upprepat förövande av gärningar som avses i punkt 1 mot civilbefolkning för att främja en stats eller organisations poli- tik att genomföra ett sådant angrepp. Denna del av stadgan till- hörde de som föranledde mest diskussion vid dess antagande. Ett syfte med föreskriften har varit att markera att stadgan inte omfat- tar brott av enskilda som möjligen kan uppfattas som led i ett vida- re angrepp men som saknar erforderligt samband med angreppet. Enligt vår uppfattning skapar definitionen inte någon större klarhet angående stadgans innebörd men kan möjligen leda till en i förhål- lande till allmän folkrätt opåkallat restriktiv tolkning när det gäller kraven på att ett angrepp skall anses ingå som ett led i ett angrepp som är omfattande. Vi har därför inte föreslagit någon motsvarig- het till art. 7.2.a i svensk lagtext. I subjektivt hänseende krävs att gärningsmannen har uppsåt i förhållande till de faktiska omständigheter som utgör ett angrepp på en grupp civila. Det krävs däremot inte att han inser att detta i rättslig mening är ett sådant angrepp som förutsätts för att den be- gångna gärningen skall kunna utgöra ett brott mot mänskligheten. 2 § För brott mot mänskligheten döms den som dödar någon som in- går i gruppen eller som genom tortyr eller på annat sätt tillfogar en så- dan person en svår kroppslig eller psykisk skada eller svårt lidande. Detsamma gäller den som i annat fall 1.påtvingar personer som ingår i gruppen levnadsvillkor som är ägna- de att medföra att folkgruppen förintas helt eller delvis (förintelse), 2.genom tvång eller allvarligt missbruk av beroende ställning hos nå- gon som ingår i gruppen förorsakar att han eller hon kommer i tvångsarbete eller annat sådant tvångstillstånd (förslavning), 3.i strid med allmän folkrätt deporterar eller på annat sätt tvångsför- flyttar personer som ingår i gruppen från ett område där de lagligen uppehåller sig (tvångsförflyttning), 4.i strid med allmän folkrätt frihetsberövar någon som ingår i grup- pen (olaga frihetsberövande), 5.utsätter någon som ingår i gruppen för allvarligt sexuellt övergrepp genom våldtäkt, påtvingad prostitution, påtvingat havandeskap, påtvingad sterilisering eller annan motsvarande gärning (sexuellt övergrepp), 6.i samband med annat brott mot denna paragraf eller i strid med folkrätten berövar personer som ingår i gruppen grundläggande rättigheter på grund av politiska, rasmässiga, nationella, etniska, kulturella, religiösa, könsmässiga eller andra enligt allmän folkrätt otillåtna motiv (diskriminering), 7.för en stats eller politisk organisations räkning, eller med dess till- stånd, stöd eller samtycke, griper, fängslar eller för bort någon som ingår i gruppen i syfte att undandra honom eller henne rättsligt skydd eller, sedan ett frihetsberövande har skett, vägrar att erkänna frihetsberövandet eller lämna information om personens öde eller uppehållsort (påtvingat försvinnande) eller 8.inom ramen för och i syfte att upprätthålla en institutionaliserad ordning av systematiskt förtryck och dominans av en rasgrupp över en eller flera andra rasgrupper begår andra gärningar av liknande slag (apartheid). I paragrafen räknas upp gärningar som, om de begås under sådana omständigheter som anges i 1 §, skall bestraffas som brott mot mänskligheten. Sådana gärningar kan enligt första stycket vara att döda någon som ingår i en grupp av civila eller att genom tortyr eller på annat sätt tillfoga en sådan person en svår kroppslig eller psykisk skada eller svårt lidande. Det motsvarar innehållet i art. 7.1 a och k i Romstadgan och täcker in även art. 7.1 f och 7.2 e (tortyr). I sammanhanget kan anmärkas att den i art. 7.2 e upptagna definitionen av tortyr i motsats till i inte är begränsad till gärningar begångna av företrädare för en stat utan även omfattar exempelvis en organisations företrädare. Tortyr kan enligt den nya lagstiftningen vara straffbart som såväl folkmord som brott mot mänskligheten eller krigsförbrytelse. I motsats till i bestämmelsen om folkmord nämns tortyr här särskilt, vilket även är fallet i de bakomliggande bestämmelserna i . Gärningsbeskrivningen i övrigt överensstämmer med den som finns i 2 kap. 2 § första stycket, varför det kan hänvisas till författ- ningskommentaren till den paragrafen. Tillfogande av svårt lidande kan, som framgår av lagtexten, föranleda straffansvar även om gär- ningen inte förorsakat fysisk eller psykisk skada. I andra stycket anges olika förfaranden som kan vara att bedöma som brott mot mänskligheten även om det inte föreligger förut- sättningar för ansvar enligt första stycket. Att under sådana omständigheter som anges i 1 § påtvinga per- soner som ingår i en grupp civila levnadsvillkor som är ägnade att medföra att gruppen förintas helt eller delvis, kan medföra ansvar enligt punkten 1. Motsvarande bestämmelse finns i art. 7.1 b och 7.2 b i Romstadgan. I art. 7.2 b nämns uttryckligen att bland annat berövande av tillgång till livsmedel och läkemedel i avsikt att åstad- komma förgörande av en del av en befolkning kan vara ett brott mot mänskligheten i form av förintelse (eng. extermination). Ly- delsen i förevarande punkt är densamma som finns i 2 kap. 2 § and- ra stycket punkten 1, varför det i övrigt kan hänvisas till författ- ningskommentaren till den bestämmelsen. Andra stycket punkten 2 avser förslavning och motsvarar i Rom- stadgan art. 7.1 c och 7.2 c samt delvis (sexuellt slaveri). Rom- stadgans formulering i 7.2 c har sitt ursprung slavkonvention (som inte tillträtt) och talar om utövande av någon eller all den makt som följer av äganderätt över en person. I Brottskriterierna nämns som exempel bl.a. köp, försäljning och andra liknande frihetsberövande. Brott mot mänskligheten i form av förslavning anses i folkrätten emellertid omfatta inte bara slavhandel i traditionell mening utan också andra näraliggande företeelser, såsom tvångsarbete, livegen- dom och utnyttjande av ekonomiskt trångmål.16 Vi har därför för vår del valt att knyta närmare an till de mer sentida instrument i vilka människohandel behandlas (jfr. 2001/02:124) och som också till en del återspeglas i bestämmelsen om försättande i nödläge i 4 kap. 3 § BrB.17 Härigenom får även de förfaranden som avsågs i äldre konventioner anses täckas. Vad gäller sådana förfa- randen som eventuellt inte skulle kunna anses vara internationella brott enligt allmän folkrätt hänvisas till vad som sagts under 1 kap. 1 §. Vad gäller bestämmelsens tillämpning på tvångsarbete kan nämnas att Jugoslavientribunalen i målet Kunarac m.fl. dömde två personer för brott mot mänskligheten för att de under flera måna- der tvingat några unga kvinnor att utföra hushållsarbeten åt dem i ett hus varifrån kvinnorna inte kunde undslippa. Sexuell förslavning kan sägas vara en särskild form av förslav- ning. Sexuell förslavning innebär utövande av sådan makt som sägs ovan, varigenom en eller flera personer utnyttjas för sexuella ända- mål. Tvångsförflyttning kan enligt punkten 3 utgöra brott mot mänskligheten. Med tvångsförflyttning avses att i strid med allmän folkrätt deportera eller annars tvångsförflytta personer som ingår i en grupp civila från ett område där de lagligen uppehåller sig. 16Se t.ex. Triffterer s. 132 ff. numera även 4 kap. 1a §. stämmelsen har sin motsvarighet i art. 7.1 d och 7.2 d i Romstad- gan. Med deportation avses förflyttning från ett lands territorium till ett annat lands territorium. Vid bedömningen av rekvisitet lag- ligen uppehåller sig måste beaktas såväl nationell som internatio- nell rätt. En nationell lagregel som exempelvis förbjuder någon att uppehålla sig på vissa platser eller inom vissa områden kan, om den står i strid med folkrättsliga regler, inte godtas som försvar för en tvångsförflyttning. En stats egna medborgare har t.ex. alltid rätt att vistats i och även resa in i den staten. Som framgår av lagtexten kan en tvångsförflyttning i vissa fall vara tillåten av folkrättsliga skäl. Så kan vara fallet om en förflytt- ning krävs för den berörda civilbefolkningens säkerhet eller av tvingande militära skäl (jfr art. 17 i tilläggsprotokoll II till Genève- konventionerna). Frågan om sådana tillåtna skäl förelåg har be- handlats av Jugoslavientribunalen i målet Krstic. Tvångsförflyttning kan ske även utan att fysiska tvångsmedel har använts, t.ex. genom hot om våld eller vissa andra former av be- tvingande (coercion). Tvångsförflyttning kan ske även genom ut- nyttjande av vad som i Brottskriterierna kallas för en betvingande miljö (coercive environment). Den som i strid med allmän folkrätt frihetsberövar någon som tillhör en på sätt som i 1 § sägs angiven grupp av civila döms, enligt punkten 4, för brott mot mänskligheten i form av olaga frihetsbe- rövande. Bestämmelsen motsvaras av art. 7.1 e i Romstadgan, där det talas om berövande av frihet i strid med grundläggande folk- rättsliga regler. Med frihetsberövande skall inte bara förstås in- spärrning i fängelse eller liknande, utan också andra allvarliga for- mer av frihetsberövande (t.ex. inskränkning av en persons rörelse- frihet till ett begränsat område). Jugoslavientribunalen drog i målet Kordic18 slutsatsen att den brottsliga gärningen består av godtyckligt fängslande, dvs. frihets- berövande utan adekvat rättslig prövning (due process of law). Därvid skall beaktas såväl det sätt på vilket frihetsberövandet sker som förhållandena under frihetsberövandet. Tribunalen pekade sär- skilt på bestämmelserna i art. 42 och 43 i Genèvekonvention IV, som tillåter internering av utländska medborgare endast om det är oundgängligen nödvändigt av hänsyn till den kvarhållande maktens säkerhet och med iakttagande av vissa rättsliga procedurer. Ett fri- hetsberövande kan också stå i strid med allmän folkrätt om den frihetsberövade inte friges från ett ådömt straff som till fullo har 18 Rättegångskammaren p. verkställts eller om frihetsberövandet är ett resultat av att den fri- hetsberövade har gjort bruk av sin yttrandefrihet eller någon annan rättighet som följer av FN:s förklaring om de mänskliga rättighe- terna eller konventionen om de medborgerliga och politiska rättig- heterna. Enligt punkten 5 döms den för brott mot mänskligheten som, under sådana omständigheter som anges i 1 §, utsätter någon som ingår i en grupp av civila för allvarligt sexuellt övergrepp genom våldtäkt, påtvingad prostitution, påtvingat havandeskap, påtvingad sterilisering eller andra motsvarande övergrepp. I bestämmelsen, som har sin motsvarighet i art. och 7.2 f i Romstadgan, har samlats flera olika gärningstyper som dock har det gemensamt att de innefattar ett sexuellt övergrepp. Med våldtäkt avses detsamma som i 6 kap. BrB. Påtvingad prosti- tution skiljer sig från sexuell förslavning (se punkten 2) främst på det sättet att gärningen i prostitutionsfallet begås i syfte att gär- ningsmannen eller någon annan skall uppnå ekonomisk . Påtvingat havandeskap har i art. 7.2 f definierats som olaglig in- spärrning av en kvinna som med våld [eng. forcibly] försatts i ha- vande tillstånd med avsikt att påverka den etniska sammansättning- en av en befolkning eller att föröva andra svåra överträdelser av folkrätten. För att en gärning skall falla in under bestämmelsen krävs således att den har skett med ett särskilt syfte. Påtvingad ste- rilisering innebär att någon utan att ha samtyckt till det berövas sin fortplantningsförmåga. Sist i punkten 5 nämns annan motsvarande gärning vilket inne- fattar bl.a. andra allvarliga former av sexualbrott än våldtäkt. I Romstadgan används uttrycket sexuellt våld av motsvarande svå- righetsgrad.19 I punkten 6 regleras straffansvaret för brott mot mänskligheten i form av diskriminering. Brottet innebär att personer som ingår i en grupp av civila berövas sina grundläggande rättigheter på grund av ett diskriminerande motiv. Det i punkten 6 beskrivna brottet - som i folkrätten kallas för- följelse (eng. persecution) - är ett självständigt brott men manife- sterar sig ofta genom en gärning som är straffbar även som någon annan form av brott mot mänskligheten. Att döda eller misshandla 19 Rwandatribunalen definierade i målet Akayesu begreppet sexuellt våld som any act of a sexual nature which is committed on a person under circumstances which are coercive [and] is not limited to physical invasion of the human body [but] may include acts which do not involve penetration or even physical contact (rättegångskammaren p 688). Som en sådan gärning bedömdes i målet att klä av en kvinna naken och tvinga henne att på allmän plats utföra gymnastiska övningar inför en folksamling.