sou · GQB3121d4 · 2003-01-01 00:00:00 — I detta sammanhang kan nämnas att haft i uppdrag att genomföra kompetensutveckling av lärare i , gymnasieskolan och gymnasial vuxenutbildning om kunskapsbedömning och betygssättning. Kostnaderna för gymnasieskolan kan beräknas enligt följande. Vid varje gymnasieenhet antas en rektor vara sysselsatt med omprövningar. För den medbedömande lärarens del beräknas tidsåtgången vara längre. Naturligtvis är det inte bara en lärare som är inblandad. Flera ämnen kräver flera lärare. Den sammanlagda tiden för de anlitade lärarna antas vara . Kostnaden för en rektor , beräknas till ca , inklusive arbetsgivaravgifter (månadslön ). Hös- ten 2001 fanns det 654 gymnasieskolor. Kostnaderna för skolledar- nas arbete för omprövning av betyg i gymnasieskolan kan därmed uppskattas till nära . Lärarlönen för två veckors arbete kan på motsvarande sätt beräknas till ca inklusive arbetsgivaravgifter (månadslön ). Om samtliga gymnasieskolor i genomsnitt kan behöva avlöna en eller flera lärare till en kostnad av , blir den sammanlagda kostnaden för kommunerna ca . Kostnaderna för omprövning av gymnasiebetyg kan alltså beräknas till sammanlagt för både bedömare och rektor. När det gäller omprövning av grundskolebetyg är det om möjligt ännu svårare att uppskatta den kostnad som förslaget kan medföra. lämnar drygt 100 000 elever . Av de elever som lämnade 2001 gick vidare till gymnasieskolan. Allt fler elever har kommit in på de program som de vill gå på. /02 kom av de sökande in på sitt förstahandsval. I storstäderna var det i genomsnitt åtta av tio. Glesbygdskommunerna hade högst andel sökande som kom in, . Vid en möjlighet till omprövning kan det bedömas vara just de elever som inte kan komma in på sitt förstahandsval som vill få sina betyg omprövade. De elever som vill ha omprövning kan därmed bedömas finnas bland dessa, ca 18 000 elever, som motsvarar den andel som inte kommit in på sitt förstahandsval. Allt fler elever kan tänkas komma in på de program och skolor de önskar, genom att kommunerna själva har en viss möjlighet att organisera verksamheten så att allt fler elever får sina första- handsval tillgodosedda. I de fall många elever söker till specifikt attraktiva kommunala skolor eller program eller fristående gymna- sieskolor kan det dock vara svårt att tillgodose allas önskemål. Även om de flesta kommuner försöker tillgodose elevernas första- handsval, och betygens betydelse därmed minskar, kan nämnas att t.ex. infört intagning enbart på betyg. Detta kan even- tuellt få betydelse för intresset för omprövning av grundskolebe- tyg. Det fanns totalt 5 075 grundskolor /02. Cirka 1 500 av dessa skolor hade elever i årskurs 9 och kan därmed komma att påverkas av förslaget till omprövning av betyg. Mot bakgrund av det ovan angivna antalet elever som kan beröras, är det i genom- snitt 12 elever per skola som skulle kunna vara intresserade av att få sina betyg i ett eller flera ämnen omprövade. Sannolikt kommer inte samtliga dessa elever att kräva någon justering av betygen och flertalet av de elever som begär omprövning kommer att göra det i enbart ett eller ett par ämnen. Under ovan nämnda förutsättningar skulle omprövningen inom uppskattningsvis kunna komma att belasta en rektor och en lärare per skola en halv vecka vardera, . Kostnaderna och skola uppgår därmed till för rektor inklusive arbetsgivaravgifter (månadslön ) och för lärare (månadslön ). Den totala kostnaden för samt- liga skolor med elever i årskurs 7-9 blir enligt denna beräknings- metod ca , varav personalkostnader för rekto- rer utgör . fanns det 317 206 elever i komvux. Omräknat till hel- tidsstuderande var det 194 951 elever. Även dessa elever skall enligt förslaget ha rätt till omprövning av betyg. Hur många komvuxele- ver som kommer att vara missnöjda med sina betyg och begära omprövning är naturligtvis i likhet med benägenheten till ompröv- ning i övriga skolformer svårt att förutsäga. Som antagande förutsätts att kostnaderna för omprövning i komvux förhåller sig som till kostnaderna i gymnasieskolan på samma sätt som antalet heltidsstuderande i komvux förhåller sig till antalet gymnasieelever. Om komvuxeleverna kommer att använda sig av omprövningsrätten i högre grad kan ju den beräknade kost- naden som utgår ifrån gymnasieskolan antas vara för låg. Men det kan också vara så att omprövningarna blir färre p.g.a. att vuxna ele- ver har lättare att förutse sina möjligheter att höja betyg efter omprövning och därför bara begär detta i de fall de känner sig säkra på att nå ett positivt resultat. De heltidsstuderande komvuxeleverna var av antalet elever i gymnasieskolan. Kostnaderna för omprövning i komvux beräknas därför uppgå till av kostnaderna för gymnasieskolan, dvs. , varav rektorsinsatsen beräknas uppgå till . Kostnaderna i särskolan kan bedömas som ytterst marginella. I grundsärskolan ges bara betyg i de fall eleven eller elevens vård- nadshavare begär det. Inte heller i gymnasiesärskolan kan det antas bli så vanligt förekommande att det kan komma att belasta rektor och lärare i någon nämnvärd omfattning. Specialskolorna finansieras av staten. Kommunerna betalar bara en mindre del i avgift för de elever som tas emot i skolan. Kostnaderna kan antas vara marginella. fanns det 68 elever i årskurs 9 och 85 elever i årskurs 10. Många förslag har lagts från statens sida som påverkat skolled- ningen. Medel för merarbetet i de föreslagna åtgärderna har sällan diskuterats. Här kan t.ex. nämnas kravet på kvalitetsredovisning samt lämplighetsprövning av personal. I det sistnämnda exemplet krävs t.ex. ett mer noggrant rekryteringsförfarande än före lagstift- ningen. I regeringens utvecklingsplan Utbildning för kunskap och jäm- likhet (skr. 2001/02:188) behandlas ledarskapet. Regeringen menar att en samlad bild av utvecklingen och skillnader mellan olika kommuner saknas när det gäller rektors förutsättningar för ett Särskilt gäller detta hur ledningsorganisation och arbetsorganisation för stöd för rektors ledarskap utvecklas. Regeringen avser därför, enligt utvecklingsplanen, att ta initiativ till att skolans ledningsstruktur kartläggs och utvärderas. Frågan har också belysts i budgetpropositionen . Det är därför tvek- samt om rektorsinsatsen för omprövningen skall redovisas och ersättas som en särskild kostnad i detta sammanhang. Kostnadskonsekvenser av rätt till överklagande av särskilt stöd Kommitténs förslag ger möjlighet till överklagande av beslut om elevers rätt till särskilt stöd. Därmed beräknas kostnaderna öka för . kan beslut om särskild undervisningsgrupp överklagas genom förvaltningsbesvär. Det rör sig om ca 5 ärenden . handlägger drygt 600 ärenden . totala kostnader inklusive lokaler och inventarier är ca . Varje ärende kan därför uppskattas kosta ca . För att få en uppskattning om antalet ärenden som kan komma att överklagas har ansvariga för anmälningar i stödärenden tillfrågats. De säger sig ha mycket svårt att ange hur många de kan tänkas bli, men menar dock att som en mycket grov uppskattning bör antalet ärenden ligga i intervallet 200–400. Mot denna bakgrund antas kostnaderna ligga mellan 0,8 och 1,6 miljoner kro- nor. Det är mycket vanskligt att i förväg bedöma i vad mån tillsyn kan komma att beröras av förslaget. behandlar särskilt stöd i skolan även i de fall det inte finns beslut fattade om åtgärdsprogram. kommer bara att ta ställning till de beslut som har fattats av rektor som rör åtgärdsprogrammen för stöd. En del över- klaganden kommer förmodligen, beroende på ärendets karaktär, att behöva behandlas som tillsynsärenden även om beslut i fråga om stöd finns. En del ärenden kommer endast att behöva behandlas i och andra kan komma att kräva behandling både som tillsynsärende och i . Kostnaderna för tillsyn i ärenden för särskilt stöd bedöms därför inte kunna reduceras. Merkostnaderna för möjlighet till överklagande i av åtgärdsprogrammen för stöd bedöms ligga i storleks- ordningen 0,8–1,. Kostnadskonsekvenser med anledning av rätt för barn till beskickningsmedlemmar att delta i skola, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg Förslaget innebär ökade kostnader för kommunerna Barn från länder inom och utom EU/EES (Barn från länder utanför EU/EES Kostnadsberäkningarna är baserade på kommunernas bokslut för enligt (dnr. Uppgifter om antalet barn har hämtats från statistik avseende barn till beskickningsmedlemmar. Uppgifterna visar inte ett genomsnitt av antalet barn som vistas i under en viss tids- period, utan speglar enbart bilden av hur det ser ut vid ett visst tillfälle . Det finns 24 st. 6-åringar som kan antas gå i förskoleklass. Kostna- derna för dessa barn har beräknats uppgå till . Om ingen ersättning ges för barn som kommer från EU/EES uppgår statens kostnad till . Antalet elever i grundskoleåldern () är 318. Kostnaderna beräknas uppgå till ca . Tas ingen hänsyn till barn som kommer från EU/EES uppgår kostnaden till ca . Med den genomsnittliga programkostnaden som grund och under förutsättning att nästan samtliga barn i denna åldersgrupp (97,) går i gymnasieskolan beräknas dessa elevers (113) skolgång till ca . Om ingen hänsyn tas till elever inom EU/EES blir kostnaden . Det kan dock vara troligt att ele- verna föredrar ett studieförberedande program, vars kostnader är lägre än genomsnittskostnaden. Å andra sidan kan eleverna tänkas få extra resurser i form av svenska som andraspråk och i det egna modersmålet, vilket kan fördyra deras skolgång. Barn i förskoleåldern 1–antas delta i barnomsorg i samma utsträckning som de svenska barnen gör. Beräkningarna utgår ifrån att de deltar i förskolan och inte är i familjedaghem. Barnen i för- skoleklassen och skolan antas delta i skolbarnsomsorg i samma omfattning som övriga barn i gör. Beräkningarna utgår ifrån kostnaden för en fritidshemsplats. Det har inte varit möjligt att få information om inkomsterna för familjerna som har barn. Det har inte heller varit möjligt att få upp- gift om antalet barn per familj och barnens ålder. Avgifterna grun- dar sig därför inte på statistiska underlag utan är skattade efter en rimlighetsbedömning. I genomsnitt antas det finnas två barn per familj. De två barnen i familjen antas tillhöra samma åldersgrupp. I åldersgruppen 4–har allmänna förskolan beräknats få till följd att kommunerna ned- sätter maxtaxeavgiften motsvarande av en heltidsplats (3/8). Föräldrarna förväntas ha en sammanlagd lön som ger avgifter enligt maxtaxetaket. Avgifterna har beräknats . Kostnaderna för en fritidshemsplats för en 10–12-åring har beräknats motsvara av genomsnittskostnaden för en plats. I åldern 1–beräknas 88 barn vilja delta i förskoleverksamhet. Nettokostnaden uppgår, enligt ovan nämnda antaganden, till ca . Om inte kostnaderna för barnen från länder inom EU/EES skall ersättas uppgår antalet barn till 80 och kostnaderna kan reduceras med ca . Totalt 93 barn antas vara på fritidshem i och ger enligt ovan nämnda beräkningsgrunder en nettokostnad runt . Om inte barnen som kommer från länder inom EU/EES skall ingå, minskar antalet barn till 80 och kostna- derna med ca . Det är bara ett fåtal barn i i åldern 10–som deltar i skolbarnsomsorgen (8,). Det finns dock även öppen fritids- verksamhet för denna åldersgrupp. har i rapporten – tillgång och efterfrågan på barnomsorg för barn 10– med olika social bakgrund angivit att av 10–12 åringarna deltar i denna form av verksamhet. Det finns ingen kostnadsstati- stik per deltagare för den öppna fritidsverksamheten. Med hjälp av den information som finns att tillgå, uppskattas denna form av verksamhet ge ytterligare kostnader motsvarande ca . Kostnader för skola och barnomsorg för barn till anställda i inter- nationella organisationer ingår i ovanstående beräkningar. Kostna- derna för dessa barn/elever kan uppskattas till ca . Kostnadskonsekvenser med anledning av skyldighet för kommu- nerna att erbjuda förskola/fritidshem i stället för familjedaghem Kommitténs förslag att låta alla barn som vill välja för- skola/fritidshem i stället för familjedaghem kan påverka kommunernas budget med 100– 1–3 år 4–5 år 6–9 år 10–12 år 1–3 år fanns 22 7233 barn, som var eller yngre, inskrivna i familjedaghem. Föräldraundersökningen från 19994 visar att av föräldrarna med barn 1–5-år var nöjda med familjedag- hem som omsorgsform. Av dem som inte är nöjda vill ca hälften välja annan omsorgsform (eller enskild förskola). Kostnadsskillnaden per inskrivet barn i omsorg i förskola i för- hållande till familjedaghem var enligt rapport5 ca . Om hälften av dem som inte är nöjda med familjedaghem som omsorgsform, dvs. ca 1 000 barn, väljer att vara i förskola , blir merkostnaden i förhållande till familjedaghem ca . Avgifterna påverkas inte eftersom föräldrarna betalar samma avgift i familjedaghem som i förskola. Finns det några skillnader i avgiftsuttag är det ett kommunalt beslut som inte inverkar på dessa beräkningar. 4–5 år I propositionen Maxtaxa och allmän förskola m.m. (prop. 1999/2000:129) antogs av familjedaghemsbarnen välja att gå del av dagen i allmän förskola. 3 Barnomsorg, skola och vuxenutbildning i siffror 2002, del 2 4 Barns omsorg, tillgång och efterfrågan på barnomsorg för barn med olika social bakgrund 5 Kostnader för barnomsorg, skola och vuxenutbildning, Kostnadsskillnaden mellan familjedaghemsbarn och förskola uppgår till ca per barn (se ovan). Det fanns ca 17 000 barn i familjedaghem i åldern 4–5 år6. Om samtliga , motsvarande ca 10 000 barn , vill gå i förskola hela omsorgstiden, ger det kostnadsökningar motsvarande . Föräldraavgifterna påverkas inte, eftersom det normalt är samma avgift i förskola som familjedaghem. Enligt propositionen Maxtaxa och allmän förskola ersätts kom- munerna fr.o.m. införandet av allmän förskola med per plats för de kostnader familjedaghemsbarnens dubbla verksam- heter förorsakar. Denna ersättning motsvarar för det antal barn som antagits enligt ovan. Under förutsättning av att samtliga de barn som i propositionen Maxtaxa och allmän förskola m.m. antogs vilja gå del av dagen i allmän förskola nu vill ha heldagsomsorg i förskola, kan kommit- téns överväganden uppskattas ge merkostnader motsvarande . Om bara hälften av de barn som antogs vilja gå del av dagen i allmän förskola enligt propositionen om Maxtaxa och allmän för- skola m.m. kommer att vilja gå i förskola uppgår mer- kostnaden till . 6–9 år fanns det 8 887 barn i åldersgruppen 6–som var placerade i familjedaghem. Enligt föräldraundersökningen (tabell 17)7, var av föräldrarna, till de barn som var placerade i familjedaghem, nöjda med omsorgsformen. Det kan därmed antas att vill byta omsorgsform. Det motsvarade, hös- ten 2001, 355 barn. kostade ett inskrivet barn i familjedaghem 65 600 kro- nor. De flesta barn i familjedaghem är i förskoleåldern och har längre vistelsetid än skolbarnen. De kräver dessutom vanligtvis mindre omsorg den tid de tillbringar i verksamheten än yngre barn. Kostnaderna kan därför uppskattas till ca per barn. Det är ca lägre än för en plats i fritidshem8. Vill 355 barn som är i familjedaghem börja i fritidshem ger det ökade 6 Barnomsorg, skola och vuxenutbildning i siffror 2002, del 2 7 Barns omsorg, tillgång och efterfrågan på barnomsorg för barn med olika social bakgrund 8 Kostnader för barnomsorg, skola och vuxenutbildning, kostnader för kommunsektorn motsvarande knappt 300 000 kro- nor. Avgifterna påverkas inte eftersom barnen troligen har samma avgift oavsett omsorgsform. Maxtaxereformen gör ingen skillnad mellan dessa former av skolbarnsomsorg. 10–12 år Enligt uppgifter från befinner sig av barnen i denna åldersgrupp i familjedaghem. var det 954 barn9. Enligt föräldraundersökningen (tabell 17 )10 var av föräldrarna med 10–12-åringar nöjda med familjedaghem som omsorgsform. Om de som inte är nöjda, av barnen (85 barn), antas önska plats i fritidshem i stället för familjedaghem, kan kost- naderna beräknas öka med ca . Beräkningarna grundar sig på mellanskillnaden mellan kostnaden för en plats i familjedaghem för 10–12 åringar, , och en plats i fritidshem, (av platskostna- den för barn 6–)11. Avgifterna påverkas normalt inte vid byte från familjedaghem till fritidshem. Kostnadskonsekvenser med anledning av elevföreträdares rätt till särskilt stöd Elevföreträdare skall, enligt förslaget, om de så önskar, ges särskilt stöd i skolarbetet för att de skall kunna fullgöra sitt uppdrag. Lagregleringen innebär mycket begränsade kostnadsökningar. /02 fanns det 5 075 grundskolor och 654 gymnasie- skolor, dvs. sammanlagt ca 5 700 skolor. Om det vid varje skola beräknas finnas ca 20 elevföreträdare ger det sammanlagt ca 115 000 elevföreträdare i landets skolor. Om eller ca 5 000 av dessa elevrepresentanter behöver extraundervisning i genomsnitt 2 9 Barnomsorg, skola och vuxenutbildning i siffror 2002, del 2 10Barns omsorg, tillgång och efterfrågan på barnomsorg för barn med olika social bakgrund 11Kostnader för barnomsorg skola och vuxenutbildning, timmar behövs för att täcka behovet, vil- ket kan antas kräva 6 lärartjänster. Ingen förberedelsetid kan antas vara nödvändig i dessa fall. Kostnaderna för dessa 6 lärartjänster uppgår till ca inklusive arbetsgivaravgifter (månadslön ). Även komvux kan antas ha elevrepresentanter som kan behöva extra undervisning för att de skall kunna fullgöra sitt uppdrag. Kostnaderna för skyldigheten inom komvux påverkar inte nämn- värt ovan angivna belopp. Kostnaderna är av en sådan begränsad omfattning att de kan anses vara försumbara för kommunsektorn och den enskilda skolan. Organisatoriskt bör det vara möjligt att följa bestämmelserna utan att det nämnvärt påverkar skolornas och kommunernas ekono- miska ramar. Kommunallagens bestämmelser om planering, uppföljning och internkontroll I kommunallagen (1991:900) används inte uttryckligen begreppen uppföljning och utvärdering. Istället beskrivs de kommunala orga- nens uppgifter i termer av att se till, föra räkenskaper över, redo- visa, redogöra för och ha uppsikt över. Översiktligt bygger den kommunala regleringen på tre funktio- ner: budget (planeringen), (års)redovisning (uppföljning och utvär- dering) och intern kontroll, även om den senare inte alltid benämns så. I 8 kap. 5 § kommunallagen föreskrivs att budgeten skall innehålla en plan för verksamheten och ekonomin under budgetåret. Genom kravet på verksamhetsplan markeras att det är fullmäktige som ytterst avgör de politiska prioriteringarna mellan olika verksam- hetsgrenar och därvid ytterst hur de ekonomiska resurser skall för- delas. En sådan plan torde vara nödvändig i ett system med målstyrning (prop. 1990/91:117 Ny kommunallag s. 118 och 212). Ingenting sägs vare sig i lagen eller förarbetena om vad planen för verksamheten skall innehålla. Årsredovisning – uppföljning och utvärdering I 3 kap. 9 § kommunallagen anges att fullmäktige beslutar i ärenden av principiell beskaffenhet eller annars av större vikt för kommu- nen eller . Ett av de ärenden som anges är årsredovis- ningen. Denna skall enligt 8 kap. 17 § året som redovisningen avser lämnas över till fullmäktige och revisorerna och hållas tillgänglig för allmänheten (19 §). Årsredovisningen skall enligt 3 kap. 1 § lagen (1997:614) om redovisning redogöra för utfallet av verksamheten, verksamhetens finansiering och den ekonomiska ställningen vid räkenskapsårets slut och enligt 2 § samma lag bl.a. innehålla en förvaltningsberättelse. Förvaltningsberättelsen skall sedan i sin tur enligt 4 kap. 1 § inne- hålla en översikt över utvecklingen av kommunens eller lands- tingets verksamhet. Upplysningar skall även lämnas om bl.a. sådana händelser av väsentlig betydelse som har inträffat under räken- skapsåret eller efter dess slut och andra förhållanden som är av betydelse för styrningen och uppföljningen av den kommunala verksamheten. Styrelsen (dvs. kommunstyrelsen eller ) skall enligt 6 kap. 1 § kommunallagen leda och samordna förvaltningen av kommunens eller angelägenheter och ha uppsikt över övriga nämnders verksamhet. Nämnderna skall var och en inom sitt område enligt 6 kap. 7 § se till att verksamheten bedrivs i enlighet med de mål och riktlinjer som fullmäktige har bestämt samt de föreskrifter som gäller för verksamheten. De skall också se till att den interna kontrollen är tillräcklig samt att verksamheten bedrivs på ett i övrigt tillfreds- ställande sätt. Detta gäller också när vården av en angelägenhet med stöd av 3 kap. 16 § har lämnats över till någon annan. Innan detta sker skall fullmäktige enlig 3 kap. 19 § se till att kommunen eller tillförsäkras en möjlighet att kontrollera och följa upp verksamheten Revisorerna granskar inte bara de ekonomiska förhållandena utan prövar också om verksamheten sköts på ett ändamålsenligt sätt och om den interna kontrollen som görs inom nämnderna är tillräcklig (9 kap. 9 §). Begreppet intern kontroll är inte definierat i kommunallagen. Propositionen En förstärkt revision (prop. 1998/99:66), som bl.a. ledde till vissa förtydliganden i 6 kap. 7 § kommunallagen om nämndernas ansvar för den interna kontrollen inom sina respektive verksamheter, anger emellertid på s. 59 följande. Med intern kontroll avses dock i administrativa sammanhang dels nämndens bestämmelser om bl.a. fördelning av ansvar och befogen- heter, dels systematiskt ordnade interna kontroller av organisation, redovisningssystem och administrativa rutiner. I propositionen Ny kommunallag (prop. 1990/91:117 s. 197) sägs att nämnderna själv får bestämma hur de konkret skall se till att de får den information de behöver för att kunna kontrollera verksamheten. Syftet med den interna kontrollen är att säkra en effektiv förvalt- ning och att undvika att det begås allvarliga fel. En god intern kontroll skall således bidra till att ändamålsenligheten i verksamheten stärks och att den bedrivs effektivt och säkert med medborgarnas bästa för ögonen.