sou · GQB3122d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Demonstranternas hit-and-run-taktik var även den en överrask- ning och ett problem för polisen, liksom att de våldsamma demonstranterna utnyttjade den stora fredliga massan för att skydda och gömma sig. Polisens demonstrationshanteringsplutoner hade fått i uppdrag att rensa två gator från aktivister, and University Streets. stod det, enligt SPD:s rapport, klart att det inte fanns tillräckligt med poliser på plats för att hålla båda gatorna öppna, och beslut fattades om att släppa University Street. Parallellt med polisens insatser mot den civila olydnadsaktionen organiserad av , samlades runt 20 000 demonstranter på Memomorial Stadium, fackliga demonstra- tionen. Demonstrationen som anordnades av stod med på det program som hade delats ut av Peoples Citizen Global Trade Watch. Många miljö- och mänskliga rättigheters- (särskilt kyrkligt förankrade) organisationer hade valt att deltaga i den fackliga marschen i stället för i DAN:s aktion. Flera grupper in- ledde sina demonstrationer på egen hand men anslöt sig sedan till den fackliga demonstrationen. Den fackliga demonstrationen som startade hade tillstånd men hade i ett sent skede hänvisats till en alternativ väg på grund av att flera gator var blockerade av demonstranter tillhörande Demonstrationer vid internationella möten Diskussioner hade förts inom polisen huruvida demonstra- tionen borde ställas in med anledning av oroligheterna i centrum och det faktum att 119 polismän enligt planen skulle övervaka demonstrationen vilka snarare behövdes i centrum. Något sådant beslut fattades emellertid inte utan i stället förlitade sig polisled- ningen på att den stora fackliga demonstrationen skulle ha en lugnande effekt på demonstranterna tillhörande . Problemet var dock att trots att den stora massan i den fackliga demonstrationen följde den alternativa väg som polisen hänvisade till, bröt sig ett antal tusen ur demonstrationståget, tågade mot centrum och anslöt sig till oroligheterna i Pike Street-området. Polisen hade planerat för att den fackliga demonstrationen skulle gå i en U-sväng från , ned mot centrum och därefter tillbaka mot . I svängen tillbaka förutsåg polisledningen att demon- strationen skulle svepa demonstranterna som befann sig i centrum med i tåget och på så sätt hoppades man få dem bort från gatorna. I stället skedde det omvända. Polisens beslut att tillåta den fackliga demonstrationen i hopp om att den skulle hålla tillbaka och neutralisera DAN-demonstran- terna och de våldsamma demonstranterna resulterade i stället i en förvärrad situation. hade WTO fattat beslut om att ställa in ministerkonferensens öppningsceremoni. de har uppgett att som polisen hade omgrupperat och förberett sig för att tvinga DAN-demonstranter- na att följa med demonstrationståget utnyttjade anhängarna till det svarta blocket det vakuum som uppstod i polisfrånvaron. Utrustade med hammare, kofot, sprayfärg, färgbomber etc. tog de sig in till centrum och vandaliserade utvalda affärer såsom , Starbucks och the GAP. Förutom personer tillhörande det svarta blocket utförde en grupp av tonåringar från omfattade skadegörelse mot byggnader och bilar. Denna grupp på omkring hundra ton- åringar plundrade även de affärer som fått sina skyltfönster krossade. Enligt de försökte inte polisen ingripa mot dessa personer, utan det var snarare demonstranterna tillhörande som stoppade eller försökte ingripa mot de våldsamma demonstranterna och tonåringarna. Enligt SPD:s rapport var de tillgängliga polisiära resurserna inte tillräckliga för att kunna hantera situationen. Mot den bakgrunden och på rekommendation av olika polisbefäl förklarade borgmästa- ren undantagstillstånd. Undantagstillståndet om- fattade utegångsförbud i med straffrättsliga sank- tioner samt rätt för polisen att gripa de som bröt mot ute- Demonstrationer vid internationella möten Förbudet gällde – . I SPD:s rapport uppges att det i samband med beslutet om undantagstillstånd inrättades en säkerhetszon i centrum omfattan- de 25 kvarter runt och de hotell där dele- gaterna bodde. I zonen var det förbjudet att demonstrera. Till säkerhetszonen hade WTO-delegaterna och tillhörande personal, affärsinnehavare och anställda, boende samt räddningspersonal tillträde. de och har uppgett att det rådde förvirring om beslutet i den meningen att det var oklart vad som gällde i säkerhetszonen och polisbefäl gjorde motsägelsefulla uttalanden i frågan. uttalade sig guvernören i TV och sa att ordningen var återställd och välkomnade Seattleborna att komma och shoppa. Det sågs av många som ett tecken på att centrum åter var öppet och att utegångsförbudet hade hävts. Så var i praktiken inte fallet utan personer, även boende i , greps av polisen . tog frågan om säkerhets- zonen till domstol men fick avslag på sin begäran om att den skulle upphävas. Enligt inkräktade myndigheternas beslut om inrättandet av säkerhetszonen och demonstrationsförbudet på yttrande- och mötesfriheten, och det skedde menade utan att någon extra säkerhet eller något lugn uppnåddes. Enligt Independent review godkände guvernören, strax efter borgmästarens beslut om inrättandet av undantagstillstånd, in- sättandet av Nationalgardet. Inrättandet av undantagstillstånd inne- bar även ytterligare förstärkning från andra polismyndigheter. Samtliga rapporter som vi har tagit del av uppger att kravaller och förstörelse ändock fortsatte och natten. DAN:s blockad av triangeln runt var fort- farande intakt vilket tvingade polisen till insatser söder och väster om . Polisen försökte pressa demonstranterna framför sig norrut via tredje till sjunde in på den väg som den fackliga demonstrationen hade tagit. På Pike and Pine Streets pågick sammandrabb- ningar mellan polis och demonstranter innan demonstranterna drog sig västerut till , och inte norrut som polisen ville. Enligt SDP:s rapport befann sig grupper av demonstranter ut- spridda över olika delar av , och utsattes enskilda polisgrupper för aggressiva demonstranter. Vid tre till- fällen när polisen försökte lämna en plats för att förflytta sig närmare centrum förföljdes de av demonstranter som kastade sten Demonstrationer vid internationella möten och flaskor efter dem. I östra delen av centrum försökte polisen ända fram att skingra en grupp demonstranter som vägrade att flytta på sig trots upprepade varningar och polisens utnyttjande av tårgas. I såväl Independent review som i SPD:s rapport konstateras att polisen under hela insatsen, inte bara , led av brister i ledningsstrukturen och av brister i kommunikationen. Enligt SPD:s rapport bröts ledningssystemet i flera aspekter ned redan på ett mycket tidigt stadium. Särskilt allvarligt betecknas det som att SPD:s kommenderingschef i Operations Center (SPOC) inte med säkerhet i nära realtid kunde säga vem som befann sig var eller vad som hände på fältet. Detta försvårade en effektiv kontroll över insatsen från SPOC. Enligt rapporten innebar det även ett stort problem på fältet att insatschefen i fält inte heller hade tillräckligt med stödpersonal för att kontrollera och leda insatserna på frontlinjen. Dennes ansvarsområde var för stort för att han skulle kunna hantera och koordinera insatserna. Som ett resultat därav tvingades respektive gruppbefäl att i många fall själva fatta beslut. Enligt Independent review var det många poliser ute på fältet som kände sig isolerade, särskilt när kommunikationerna bröt samman. När batterierna i radioapparaterna tog slut för polismännen i demonstrationshanteringsavdelningarna så togs apparaterna ifrån dem. tog snabbt slut, och många enskilda poliser valde att stänga av sina radioapparater för att spara batterier. I stället förlitade de sig på att deras befäl skulle förse dem med information. Men hänvisning till den mycket höga ljudnivån i samband med aktivisternas protester innebar det att många poliser i stället fann sig vara helt utan information, och svårigheterna att koordinera insatserna på fältet ökade. I samma rapport påtalas det avseende förstärkningarna från andra polismyndigheter att dessa hade svårigheter att erhålla direk- tiv och tydliga besked på fältet om vilka uppgifter de skulle utföra då det saknades utsedda sambandsofficerare från SPD. På grund av inkompatibla radiofrekvenser kunde flera av dem inte heller kom- municera via radio med SPOC, med insatschefen eller med andra polismyndigheter på plats. Demonstrationer vid internationella möten President befann sig i . För- stärkningar från andra polismyndigheter var på plats och avgräns- ningarna runt säkerhetszonen var kraftigt bevakade. Under ons- dagen inleddes även polisens massarrest av aktivister. Enligt de utgjorde shopping- och affärsdistriktet målet för DAN:s blockad . Hela området blockerades när demonstranterna satte sig ned i väntan på att polisen skulle gripa dem. Innan polisen kom till platsen greps demonstranter även på andra platser i stan. Polisens strategi var att gripa ledarna inom , vilket visade sig vara svårt då dessa befann sig på skilda platser. De som ändock greps fördes per buss till ett tillfälligt upprättat häkte på station. vid Westlake Center stod det klart att polisen inte kunde hantera situationen och inte heller kunde utföra massgripan- den. Enligt de avslutade polisen operationen dels därför att de inte hade tillräckligt med transporter för att transpor- tera de gripna, dels på grund av att presidenten var i och poliser behövdes främst för att säkra hans färdväg liksom de lokaler han skulle vistas i. Sammandrabbningarna fortsatte och kvällen. Polisen använde återigen tårgas i stor omfattning. På matmark- naden vid Pike Place var handlarna tvungna att hålla stängt då deras frukt och grönsaker hade förstörts av tårgasen. Enligt SPD:s rapport utgjordes under den allvar- ligaste händelsen av när en ordningsstörande grupp samlades i Hill-området nära i östra polisdistriktet. Enligt polisens rapport var det en grupp på mellan 600 och 1 000 personer som kastade stenar och flaskor mot polis- kedjan på plats. Poliserna begärde förstärkning. Efter det att flera av polisens order inte hörsammats använde polisen bl.a. tårgas och impact ammunition för att skingra demonstranterna. Först var ordningen återställd. Såväl de som har uppgett att det var som de flesta av veckans polisövergrepp ägde rum. En polisman skall ha sparkat en liggande demonstrant i ljumsken för att därefter med sin pistol skjuta mot mannens överkropp med bara några centimeters marginal från att träffa. Polismannen blev avstängd från sin tjänst i . I hänvisas till vittnesmål om omfattande övergrepp från polisens sida mot demonstranter såväl som mot vanliga Seattlebor som skall ha Demonstrationer vid internationella möten skett inte enbart utan under samtliga dagar. Vittnesmålen handlar om enskilda poliser som stoppat bilar och sprayat förarna med s.k. pepparspray, eller helt vanliga personer som stoppats på gatan och sprayats eller utsatts för våld. Enligt har SPD inte medgivit att några övergrepp skall ha begåtts från polisens sida. avtog de protestrelaterade aktiviteterna. Enligt polisens rapport var avspärrningarna fullt övervakade , och inga obehöriga personer släpptes in i säkerhetszonen. Efter det att president hade lämnat flyttades den norra gränsen något söderut och säkerhetszonen minskades således. Enligt SPD:s rapport genomfördes en demonstra- tion som inte hade erhållit tillstånd. Insatschefen på fältet för- handlade emellertid med demonstrationsledaren om vägen och överenskommelse nåddes om att tåget skulle få marschera till King County-fängelset, cirkulera där och därefter upp- lösas. Enligt polisrapporten omringade i stället de 1 000 personerna i demonstrationståget fängelset och stannade kvar. Inga gripanden gjordes dock. lämnade hälften av gruppen platsen och med poliseskort transporterades de till centrum. Resten av gruppen förblev vid fängelset. Inga fler incidenter inträffade . Enligt SPD:s rapport genomfördes ytterligare en facklig demonstration. Själva demonstrationen gick enligt polisens rapport lugnt tillväga men en grupp om 500 personer bröt sig ur tåget på återvägen och begav sig till där flera dele- gater bodde. Där kedjade ett antal aktivister fast sig vid ingången. Demonstrationer vid internationella möten Gripandetaktik och antal gripna Under kravallerna i samband med greps totalt 603 personer, från 17 delstater och tre länder. Majoriteten av de gripna, 293 stycken, var Seattlebor. Av de 603 gripna greps 29 personer för kriminella handlingar. 26 av dem dömdes sedermera för brott. Samtliga övriga greps för mindre förseelser, och av dessa dömdes endast 51 personer. Enligt SPD:s rapport omfattade planen för att hantera mass- gripanden bemanning från två polismyndigheter och från King County fängelset. Det var svårt att finna en lokal som kunde rymma ett stort antal gripna där även identifieringsprocessen skulle kunna utföras. Valet föll på . Enligt polisens rapport var lokalerna underbemannade och de valda procedurerna ineffektiva. Ute på fältet hade Field Prisoner Processing Team i uppgift att anhålla de personer som fördes till dem av poliser från fältet samt att transportera dessa till Sandpoint för den fortsatta processen. Gruppens bemanning utgjordes inledningsvis av en polisinspektör och åtta polismän, men kom sedan att utökas med tre polisinspektörer och 29 polismän. Till sitt förfogande hade gruppen fyra bussar för transport av de gripna, ett civilt fordon, en mobiltelefon och fyra polaroidkameror. Enligt SPD:s rapport var arbetssituationen för gruppen mycket påfrestande, särskilt när de flesta gripandena ut- fördes, inte minst då samtliga gripna skulle fotograferas innan de transporterades vidare till Sandpoint. Vid lokalerna på Sandpoint tjänstgjorde en polisinspektör, sju kriminalpoliser, tre ID-tekniker samt tre personer med administra- tiva uppgifter. Därutöver fanns sjukvårdspersonal på plats. mer än fördubblades bemanningen för att klara av processen med över 500 gripna . Hanteringen försenades av att de gripna vägrade att lämna bussarna väl framme vid Sandpoint, att de gripna fattade armkrok och vägrade släppa varandra, att de gripna vägrade att gå med på identifiering samt att antalet poliser var alltför få för att kunna hantera de gripna. Inte heller fanns det tillräckligt med telefoner, mat eller vatten vare sig för de gripna eller för de tjänstgörande poliserna. som det uppstod problem på grund av underbeman- ning av de grupper som var ansvariga för hanteringen av de gripna, hade polisen kunnat gripa ytterligare personer. Demonstrationer vid internationella möten till det, som det bedöms framför allt i Independent review, var att den så kallade flying squad, med uppgift att gripa personer som störde den allmänna ordningen eller utförde olagliga handlingar inte användes som planerat. Styrkan utgjorde ett mycket viktigt element i planen för hanteringen av demonstrationerna men i samband med DAN:s civila olydnadsaktion ändrades gruppens uppgift. De uniformerade poliserna som ingick i flying squad fick i stället i uppgift att förstärka demonstrationshante- ringsavdelningarna och återgick aldrig till sina ursprungliga upp- gifter, inte ens av minskade protestaktiviteter och mindre förstörelse. 4.3IMF och i den 26– Polisinsatsen i samband med IMF/möte i betraktades enligt vad den tjeckiska polisen uppgett redan från början som en riksangelägenhet. De tjeckiska myndigheternas planering inleddes genom att tjeckisk polis deltog i utländska poliskårers förberedelser och studerade insatserna vid motsvarande möten. I samband med IMF/Världsbanksmötet i var ordnings- poliser från regionerna kommenderade till och de ersattes i viss utsträckning av militär personal, vilka utförde polisernas normala arbetsuppgifter. För att poliserna skulle ha en god lokal- kännedom fick de inför IMF/möte tjänstgöra i i samband med demonstrationer som bedömdes gå lugnt till väga, som t.ex. 1 maj-demonstrationen. Till skillnad från i fanns det inget över- raskningsmoment i . Polisen har uppgett att de var förberedda på att allvarliga ordningsstörningar skulle kunna komma att äga rum. Antalet poliser kommenderade till ordningsinsatserna upp- gick till 11 000 med ytterligare 1 900 poliser satta i beredskap, samt ett tusental polismän från säkerhetstjänsten. Antalet demonstranter blev lägre än vad polisen hade förväntat sig. INPEG – Initiativ Against Economic Globalization, stod som huvudorganisatör av protestaktiviteterna. Såväl som polisen har uppgett att trots upprepade försök från deras sida avvisade INPEG alla förslag om en dialog. Demonstrationer vid internationella möten stället en dialog med representanterna för medborgarrättsprojektet (OPH) som under demonstrationerna över- vakade och dokumenterade polisens och demonstranternas aktivi- teter. Antalet demonstranter uppgick uppskattningsvis till 10 000– 15 000 personer. Största enskilda organisationen var den italienska grenen av Ya Basta/Vita overallerna. I fokuserades protest- aktiviteterna till demonstrationen . Strategin, som var densamma som i , gick ut på att omringa där mötet skulle äga rum. Enligt uppgifter från demonstranter på plats uppträdde polisen professionellt under insatsen vid kongresscentrum. Enligt biträdan- de inrikesministern var huvudprincipen inför insatsen att polisen inte skulle låta sig provoceras, utan stå stilla och inte själv attackera. En viktig erfarenhet av insatsen var, enligt den tjeckiska polisen, att polisen inte hade kunnat skydda kongresscentrum utan vatten- kanoner, åtminstone inte utan betydande personalförstärkningar. Mot bakgrund av sina erfarenheter från insatsen i samband med mötet hyser de tjeckiska myndigheterna uppfattningen att det internationella polissamarbetet borde utökas och förstärkas för att de demonstranter som kan misstänkas för att komma att begå brott skall kunna förhindras från att fritt resa till länder där internationella möten äger rum. 4.3.1Tillgängligt material för undersökningen Intervjuer har genomförts med följande personer: xDen tjeckiske biträdande inrikesministern xPrags polischef (nationella polisen) generalmajor xPrags biträdande polischef (nationella polisen) överste xDirektören för säkerhetstjänsten vid nationella polisen överste . xAvdelningscheferna på säkerhetstjänsten vid nationella polisen JUDr. xBiträdande polischef (nationella polisen) i stadsdel 5 major Demonstrationer vid internationella möten xZbynek Prokop, internationella avdelningen på borgmästarens kansli xJiri Kopal från OPH xDepartementssekreteraren , Utrikedepartemen- tet, enheten för internationellt utvecklingssamarbete xMarija Brdarski, SIDA, tidigare , enheten för internationellt utvecklingssamarbete xLena tidigare politiskt sakkunnig hos finans- ministern xAndreas , Respect Europe, en av initiativtagarna till och deltagare i demonstrationerna i xPeter , , deltagare i demonstrationerna i Kommittén har haft tillgång till följande skriftliga material: xDen tjeckiske polispresidentens utvärderingsrapport efter poli- sens insats under IMF/möte xOPH:s rapport om händelserna i samband med demonstra- tionerna i – Report on violence xAmnestys rapport detention and illtreatment following protests xTjeckiska lagtexter om bl.a. demonstrationsrätten xPromemorior upprättade av /IC, dnr 2001/70 xRegeringskanslibeslut daterat rörande finansiering från till enskilda organisationer för del- tagande och genomförande av seminarium inför och på Världs- bankens och i den 25–. 4.3.2Tjeckisk lagstiftning avseende demonstrationsrätten m.m. Förutsättningarna, skyldigheterna och möjligheterna avseende genomförande av demonstrationer i regleras i lag nr. Demonstrationer vid internationella möten 84/1990 om mötesfrihet och lag nr. 283/1991 om Tjeckiska repub- likens polis. Folksamlingar, i form av demonstrationståg eller manifesta- tioner, är förbjudna inom från parlamentsbyggnader och andra dit tillhörande byggnader. Beslutande myndigheter är de kommunala myndigheterna, magistraten, i de olika stadsdelarna. För en arrangör av en demon- stration föreligger det anmälningsplikt. Den planerade demonstra- tionen måste anmälas i den stadsdel där demonstrationen planeras genomföras. Varje stadsdel beslutar för sig, vilket innebär att en demonstration som tillåts ha sin startpunkt i en stadsdel kan för- bjudas passera genom en angränsande stadsdel. Vid större demon- strationer kommunicerar magistraten med varandra. Planerade demonstrationer och allmänna möten skall anmälas senast i förväg, skriftligen eller personligen, till magistra- ten. I samband med anmälan skall uppgifter om arrangören, demonstrationens eller mötets syfte, planerat antal deltagare, platsen för mötet eller utgångs- och avslutningspunkter för demon- strationen samt tillstånd av ägaren av området där mötet skall äga rum lämnas. Därutöver krävs att arrangören anger vilka åtgärder man avser att vidta för att säkerställa att demonstrationen eller mötet genomförs i enlighet med lagen. Stads- eller kommunmyndigheterna, magistraten, kan om den anser det vara nödvändigt, med hänsyn till allmän ordning, föreslå annan plats eller tid för demonstrationen eller mötet. Myndigheten kan under vissa förutsättningar förbjuda att demonstrationen eller mötet genomförs. En demonstration eller ett möte kan förbjudas om dess syfte är att uppmana till att förneka eller begränsa mänskliga, politiska eller andra rättigheter för medborgare på grund av deras nationalitet, ras, kön, börd, politiska orientering, religion eller sociala ställning. En demonstration eller ett möte kan även förbjudas om det bedöms föreligga risk för liv eller hälsa, eller om ett annat möte skall äga rum på samma plats och de två organisatörerna inte är överens. Under en demonstration eller ett möte är det förbjudet att bära vapen, sprängämnen eller andra föremål som kan skada andra per- soner. Överträdelser av lagen om demonstrationsrätt och mötesfrihet bestraffas med böter upp till 1 000 Czk. Den person som med våld eller hot motsätter sig polisens anvisningar skall enligt lagen dömas till fängelse . Demonstrationer vid internationella möten trädde en lagändring av den tjeckiska lagen om rätt till församling och demonstration i kraft. Lagändringen innebär att maskering numera är förbjuden vid demonstrationer för det fall polisen är närvarande. Enligt den legislativa avdelningen i det tjeckiska parlamentet är det först när polisen kommer till platsen som maskeringsförbudet inträder. är maskering således tillåten. En överträdelse av maskeringsförbudet kan straffas med böter. Av- och utvisning av utlänningar I finns det huvudsakligen två olika sätt att avlägsna en utlänning från landet om denne har begått olagligheter. Det kan ske genom att domstol i samband med ett brottmål fattar beslut i saken. Det kan också ske genom avvisning. I sådana fall kan polisen fatta beslut på egen hand. Polisen kan enligt lagen verkställa sitt beslut om avvisning på två sätt. Det kan ske antingen genom en administrativ åtgärd då en stämpel sätts i passet i vilken det fastställs när personen i fråga senast måste ha lämnat , eller genom att polisen transporterar vederbörande till gränsen. hålls IMF/årsmöten på annan plats än i , där institutionerna har sitt säte. I samband med årsmötet i godtogs erbjudande om att stå värd för IMF/55:e årsmöte . Biträdande inrikesministern har lämnat följande övergripande redogörelse för planeringen och ansvarsfördelningen. Det tjeckiska finansministeriet stod som huvudorganisatör för själva mötet medan inrikesministeriet och den nationella polisen ansvarade för säkerheten. Polisinsatsen i samband med IMF/ möte betraktades redan från början som en riks- angelägenhet. Det faktiska högsta ansvaret låg på, och delades av, den tjeckiske polispresidenten (motsvarande rikspolischefen) och inrikesminis- tern. Polispresidenten lyder emellertid under inrikesministern, vilket i praktiken innebar att det var den senare som hade det Demonstrationer vid internationella möten yttersta ansvaret för insatsen. Prags polischef hade det högsta operativa befälet.