sou · GQB311d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Långsiktig utvecklingsstrategi för transportsystemet Formgivning och produktion: Reklam Fotografer:Hans Ekestang, , – SBK Infobild, : Till statsrådet och chefen för Regeringen bemyndigade chefen för att tillkalla en kommitté med uppdrag att till regeringen lämna förslag på in- satser som förbättrar transportsystemet inom län men också transportmöjligheterna mellan och övriga , övriga landet samt internationellt. Enligt direktiven (dir. 2000:96) skall kommittén till regeringen regelbundet redovisa resul- taten av sitt arbete. Därutöver skulle redovisas en problemanalys som avser Stock- holmsregionens transportsystem. skulle redovisas en målbild med alternativa sce- narier för utvecklingen av transportsystemet. skall kommittén redovisa en lång- siktig utvecklingsstrategi samt förslag till infrastruk- turåtgärder som skall vara möjliga att arbeta in i kom- mande omgång långsiktiga investeringsplaner. Kom- mittén skall vidare följa upp processen kring och genomförandet av de föreslagna åtgärderna, men också vid behov lämna eventuella nya förslag. Läges- rapporter skall lämnas och . Kommittén skall slutligt redovisa sitt arbete . Regeringen beslutade att ge kom- mittén tilläggsdirektiv (dir. 2001:17) om att senast den lämna förslag om hur flygplatskapaciteten i kan tillgodoses vid befintliga flygplatser. En av ledamöterna i kommittén skall enligt tilläggsdirektivet ges ett särskilt uppdrag att finna en god hantering av det civilrättsliga avtal som ingåtts mellan staten, genom , och kommun om vidare utbyggnad av –. Enligt tilläggsdirektivet skulle kommittén, med ändring av tidigare direktiv, redovisa problemanaly- sen tillsammans med målbilden . Med stöd av bemyndigandet förordnades byggregionchef som leda- mot och ordförande. förordnades som ledamöter oppositionsborgarråd , konsult , riksdagsledamot , landstingsråd , lands- tingsråd , riksdagsledamot , oppositionsborgarråd , riksdags- ledamot , riksdagsledamot och teaterförläggare . Riksdags- ledamot entledigades som ledamot . förordnades som leda- mot ekonom . förordnades som experter de- partementssekreterare , planeringschef , politiskt sakkunnig , departementsråd och departe- mentssekreterare . förordnades som expert departementssekreterare . förordnades som sakkunnig region- planedirektör . förordnades som huvudsekrete- rare departementsråd och från förordnades som biträdande sekreterare trafikplanerare . Vi har antagit namnet Stockholmsberedningen. 2001 till regeringen delbetänkandet Transportsystemet i – problemanalys och målbild för den framtida utvecklingen (SOU 2001:51). Härmed överlämnar vi delbetänkandet Lång- siktig utvecklingsstrategi för transportsystemet i I bilaga 3 till delbe- tänkandet redovisas enligt regeringens direktiv alter- scenarier för hur transportproblemen kan lösas i – . Stockholmsbered- ningen har inte tagit ställning till dessa scenarier. I bilaga 6 återfinns redovisningen till regeringen från den särskilda förhandlingsmannen , av uppdraget att finna en god han- tering av det civilrättsliga avtal om framtida utbygg- nad av –som ingåtts mel- lan staten och kommun. Till betänkandet fogas reservationer av ledamöterna . Särskilt yttrande har lämnats av ledamoten . Bakgrund, underlag m.m. ......................... Kommuner, organisationer ............................ och övriga myndigheter.............................. 1.3Sammanfattning av intervjuundersökning om allmänhetens och näringslivets syn på trafik-.. situationen i och deras .. inställning till olika åtgärder ....................... Utvecklingsstrategi och åtgärder................ Långsiktig utvecklingsstrategi för transport- ... Bakgrund och utgångspunkter ...................... Behov av investeringar i infrastruktur .............. och rullande materiel ................................... Behov av övriga åtgärder ............................. Hur uppfylls målen...................................... Angelägna investeringar i infrastruktur och Infrastrukturinsatser för att minska ................. miljöpåverkan och olycksrisker ..................... Åtgärder i prioritetsordning i tabellform ........ Åtgärder för att öka tillgängligheten till ............ 2.3.2 Åtgärder för en effektiv och trafiksäker ............. 2.3.3 Åtgärder för en attraktiv och effektiv ................ 2.3.4 Åtgärder för att minska trafikens ..................... 2.3.5 Administrativa och ekonomiska åtgärder ...... Forskning och utveckling .............................. Reservationer och särskilt yttrande....................... Bilaga 1: Kommittédirektiv (dir. 2000:96) Bilaga 2: Tilläggsdirektiv (dir. 2001:17) Bilaga 3: Alternativa scenarier för hur transportproblemen kan lösas i – Bilaga 4: Kommuner, myndigheter, organisationer och intressegrupper som Stockholmsberedningen sammanträtt med Bilaga 5: Beskrivningar av infrastrukturobjekt och rullande materiel m.m. (framtagna av , Region , Landstings () och () Bilaga 6: Uppdrag att finna en god hantering av det civilrättsliga avtal om framtida utbyggnad av –som ingåtts mellan staten och kommun (dir. 2001:17) G N I N T T A F N A M M A S Stockholmsberedningen har regeringens uppdrag att lämna förslag på insatser som förbättrar transportsys- temet inom men också transportmöj- ligheterna mellan och övriga , övriga landet samt internationellt. Trots omfattande planeringsinsatser och höga ambitioner har inte till- räckliga investeringar gjorts i transportsystem under . har befolkning och ekonomi vuxit snabbt, lik- som trafiken. Det är otillfredsställande att inte till- räckliga investeringar kunnat göras. Stockholmsberedningen framhöll i sin problem- analys, vilken redovisades i ett tidigare delbetänkande (SOU 2001:51), att den snabba befolkningsökningen på i under 1990- talet bedöms fortsätta. Det kan innebära en ökning med uppemot 600 000 invånare . Bilresorna väntas då öka med 60–jämfört med nuläget. Kollektivtrafikens marknadsandel riskerar att sjunka. Det kraftigt ökade resandet i –Mälar- dalsregionen under högtrafik skapar en omfattande trängsel i såväl vägtrafik- som kollektivtrafiksystemet och under allt . Detta medför problem för godsfrakter, näringslivstransporter och allmänhetens Till detta kommer betydande negativa effek- ter på miljön i form av ökade utsläpp och buller samt risk för försämrad trafiksäkerhet. För att tillgänglig- heten inte skall försämras ytterligare måste kapacite- ten och effektiviteten i väg- och kollektivtrafiksyste- men öka. Den otillräckliga kapaciteten leder annars till att de norra och södra regionhalvorna kommer att bli kommunikationsmässigt mer åtskilda än . Anpassningen av kollektivtrafiken till funktionshind- rades behov är ännu ej fullt genomförd. Nuvarande situation i –Mälardalsregio- nen innebär en utveckling bort från trans- portpolitiska mål. Risken är stor att problemen för- värras under de kommande decennierna. Det finns möjlighet till en betydligt mer positiv utveckling, men detta förutsätter kraftfulla åtgärder i transportsyste- met i form av utbyggnad och upprustning av infra- strukturen samt effektivisering av transportsystemet. Stockholmsberedningens målbild, som redovisa- des i tidigare delbetänkande (SOU 2001:51), bör kom- pletteras med ett sjätte inriktningsmål om ökad jäm- ställdhet mellan kvinnor och män i transportsystemet i enlighet med beslut om infrastruk- turpropositionen. Målbilden blir då följande: G N I N T T A F N A M M A S Övergripande mål: En samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för med- borgarna och näringslivet i –Mälardals- regionen säkerställs. Transportsystemet skall vara miljö- mässigt, ekonomiskt, kulturellt och socialt hållbart. Inriktningsmål 1–6: Ökad tillgänglighet för alla i transportsystemen, Minskade köproblem och bättre framkomlighet ökar transportkvaliteten, Utveckling av kollektivtrafikens kapacitet och tillförlitlighet, Färre trafikolyckor, Ökad miljöhänsyn i transport- systemet samt Ökad jämställdhet i transportsystemet. Stockholmsberedningen skall enligt direktiven bidra till att skapa möjligheter för en fortsatt utveckling i –genom att utveckla transportsystemet för personer och gods. Beredningen anser att investeringar i infrastrukturen måste genom- föras för att öka tillgängligheten, minska trängseln och för att stärka kollektivtrafiken. är situationen besvärande. Problemen kommer att förstärkas när befolkning och ekonomi växer. Det är inte tillräckligt att enbart bygga ut infra- strukturen. För att kunna bemästra trafikens bety- dande säkerhets- och miljöproblem krävs också andra åtgärder bl.a. i befintlig infrastruktur och för att effek- tivisera trafiken. I storstadsmiljö råder andra förhållanden än på de flesta andra ställen i lan- det vilket ställer krav på speciella åtgärder. Trafikens miljö- och säkerhetsproblem är till viss del även en internationell utmaning. Fokusera på trafikanternas situation. Det är viktigt att utveckla transportsystemet för alla trafikanter i regionen. En central uppgift är att effektivisera, vida- reutveckla, förstärka och bygga ut transportsystemet så att resor och godsförflyttningar kan ske snabbare, smidigare och bekvämare och så att riskerna för trafik- olyckor, hälsovådliga utsläpp och bullerstörningar minskar. För att underlätta olika gruppers tillgänglig- het till kollektivtrafiken behövs en lång rad insatser som exempelvis gör det enklare för trafikanterna att ta sig till och från hållplatser och stationer samt mins- kar risken för otrygghet. Samordningen mellan de olika transportslagen måste också förbättras t.ex. genom användning av modern informationsteknologi och förbättrade bytespunkter. I –kollektivtrafiksys- tem behövs upprustning, förnyelse och effektivisering för att öka tillförlitlighet, kapacitet och bekvämlighet. Regionaltågstrafiken i har introducerats och fortsatt utbyggnad är möjlig när kapaciteten i spår- systemet genom ökar. Samordning av taxor och fler bytespunkter bör bidra till integration över länsgränserna. Samverkande åtgärder av olika art och omfattning behövs för att –trans- portsystem skall kunna utvecklas i riktning mot nationella mål och de mål som bered- ningen angett. Investeringar behövs både i väg- och spårnät liksom i kollektivtrafiksystemet. Stockholmsberedningens ut- vecklingsstrategi innebär kraftfulla investeringar i transportinfrastruktur för att kunna bemästra de mest akuta problemen som också är en förutsättning för utveckling av trans- portsystemet på lång sikt, investeringar i infrastrukturanläggningar och andra åtgärder som långsiktigt bidrar till att hålla samman –och att utveckla regionens transportsystem på ett för regionen och hela landet mer miljömässigt, socialt och samhällsekonomiskt hållbart sätt, insatser för att förbättra trafiksäkerheten, effektivi- teten samt minska miljöstörningar och risken för driftstörningar i transportsystemet, andra åtgärder för att driva på utvecklingen i riktning mot ett effektivare, mer miljöanpassat säkrare och jämställt transportsystem. Både infrastrukturinvesteringar och andra insatser behövs för att långsiktigt kunna påverka regionens struktur och öka beredskapen för att möta den vänta- de ökningen av resande. Behovet av underhållsinsat- ser bör framhållas. Det faktum att det är mycket svårt att nå inriktningsmålen om ökad miljöhänsyn i trans- portsystemet och färre trafikolyckor understryker behovet av att komplettera och vidareutveckla det befintliga systemet. Nedan redovisas huvudinrikt- ningen för beredningens prioriterade infrastrukturin- vesteringar och andra åtgärder. Investeringar i transportinfrastruktur och rullande materiel Skälen för föreslagna åtgärder är främst att avhjälpa trängsel-, miljö- och trafiksäkerhetsproblem, förbättra tillgängligheten, hålla ihop regionen och skapa fler eta- bleringsplatser samt förstärka kollektivtrafiken. In- satser som bedöms kunna ge långsiktigt positiva struk- turella effekter i är sådana som ökar tillgängligheten över Saltsjö–Mälarsnittet och som förbättrar tillgängligheten till regionkärnan och yttre kärnor. Insatser som långsiktigt medverkar till att förbättra tillgängligheten och stödjer en fortsatt posi- tiv utveckling i är dels sådana som för- bättrar kontakten mellan och övriga , dels sådana som knyter samman orterna i med varandra och övriga landet. Bered- ningen har utifrån direktiven i första hand behandlat och lämnat förslag till åtgärder som syftar till att för- bättra kontakten mellan och övriga . För att underlätta den fortsatta processen har för- slagen rangordnats efter angelägenhetsgrad för att kunna genomföras i den takt tillgängliga resurser (stat- liga och regionala) tillåter. Rangordningen av inve- steringsobjekten redovisas i tabeller i avsnitt 2.2 (se även kartor i avsnitt 2.2 och bilaga 5). – åtgärder i närtid (2002–2004) Beredningen förordar att följande investeringar på- börjas i närtid när det gäller järnvägar: kapacitetsför- stärkning vid , förbättring av signalsystem –, kapacitetsförstärkning hamn– C, utbyggnad av tågvägar –, kapacitetsförstärkning – samt plattformsförlängning på pendel- tågsstationer. Stockholmsberedningen har uppdragit åt att skyndsamt belysa förutsättningarna för kapacitetshöjande åtgärder i järnvägsnätet i cen- trala som kan genomföras i avvaktan på att en pendeltågstunnel är färdigbyggd. Vad gäller vägar förordas utbyggnad av Lövstalund–Mora- berg, Norrortsleden, E18 –, –samt Södertörns- leden. Beredningen konstaterar att dessa kommit långt i planeringen och kan starta när planerna vunnit laga kraft. Beredningen finner ingen anledning att ytterli- gare bereda dessa objekt. – förslag till åtgärder för planeringsperioden (2004 – 2015) Den mest betydelsefulla järnvägsinvesteringen är en pendeltågstunnel under . Där- efter föreslås utbyggnad –, infra- struktursatsningar (gods-/persontrafik) i anslutning till samt ny pendeltågsgren till Arninge. För att nyttiggöra investeringarna i nya järn- vägsspår krävs även följdinvesteringar i form av platt- formsanpassningar, nya pendeltåg och pendeltågsde- påer. Upprustning och förnyelse av kollektivtrafiken tillhör en av de viktigaste åtgärderna för att förbättra framkomlighet, miljö och säker- het i regionen. bör förlängas från Hammarby sjö- stad till och få anslutning till en konverterad Saltsjöbana. Norrut bör den förlängas från till samt med en gren till –Nord och senare med en gren till /Universitetet- Ropsten. är det möjligt att integrera Lidingö- banan i samma system och sluta tvärspårvägen i en ring genom en förbindelse mellan och . Tvärbanesystem i den södra regi- ondelen bör utredas närmare, de omfattar viktiga regi- onala målpunkter och bytespunkter som , , och . En omdragning av till Arninge bör ske. G N I N T T A F N A M M A S G N I N T T A F N A M M A S För investeringar i tunnelbanelinjer förordas utbygg- nad –och –. Vidare bör en tunnelbanelinje eller annan alternativ spårförbindelse övervägas från via till /samt utbyggnad av tunnelbana eller alternativ spårförbindelse till . Det erfordras även följdinvesteringar bl.a. i form av nya spårvagnar och tunnelbanevagnar. Angelägna väginvesteringar är utbyggnad av , E4 Förbifart , Lövstalund–, –Vårsta och –kommungräns, riks- väg 77 C-länsgränsen––Rösa, utbyggnad till sex körfält på de större infarterna (E18 – Arninge, E4/E20 –, E4 –och E18 –), utbygg- nad av en östlig länk så att en komplett ringled åstad- koms runt samt Ulvsunda- vägen–Tritonkopplingen–Huvudstaleden i tunnel. Förslaget innebär sammantaget bl.a. att en fullständig Yttre Tvärled skapas vilken är en av de viktigaste vägin- vesteringarna för att knyta samman Stockholms- regionens norra och södra del samt förbättra tillgäng- ligheten till flygplatser och hamnar och därigenom underlätta näringslivets transporter i hela . Utbyggnad av stombussnät är också angelägen. – åtgärder i närtid (2002–2004) Beredningen förordar att följande investeringar på- börjas i närtid när det gäller järnväg: utbyggnad –, bangårdsombyggnad/rese- centrum , nya regionaltågsstationer i Ving- åker och samt vägutbyggnad: E4 – Mehedeby, E18 Sagån–, en del av och E18 Lekhyttan–Adolfsberg. Beredningen konsta- terar att dessa kommit långt i planeringen och kan star- ta när planerna vunnit laga kraft. Beredningen kon- staterar att bland angelägna väginvesteringar som star- tar i närtid återfinns E20 Förbifart . Bered- ningen finner ingen anledning att ytterligare bereda dessa objekt. – förslag till prioriteringar för planeringsperioden (2004–2015) För att underlätta tillgängligheten mellan och andra orter i bedömer beredningen att de sammanbindande stråken i väg- och bannätet be- höver förbättras. förordas järnvägsutbyggnader på sträckan –, vid , ––och –. Vad gäller vägar förordas utbygg- nad av Västjädra–, – Västjädra, E 18 –Sagån, E20 Gräsnäs– Reuters- berg/, vägförbindelse mellan och E18, E18 –Västjädra och E20 –. Merparten av utbyggnaden av kan ske . bör en järnvägsutbyggnad till dubbelspår vara aktuell även fullt ut på sträckorna –och –. Andra viktiga infrastruktursatsningar i Beredningen kan härutöver konstatera att det finns ytterligare ett antal viktiga infrastrukturåtgärder som sannolikt är nödvändiga för att förbättra transport- systemet. Dessa åtgärder kommer att bli föremål för vidare överväganden inom ramen för den infrastruk- turplanering som inleds i början av detta år för länstra- fikanläggningar, järnvägar och riksvägar samt i den kommunala planeringen. Åtgärder för att öka tillgängligheten till transportsystemet för godsterminaler bör reserveras i Stockholms- regionen och anslutningar till dessa områden byggas ut. Det geografiska läget bör beslutas i samverkan mel- lan staten, kommunerna och näringslivet. bör leda en regional samverkan för att vidareutveckla bytespunkter mellan olika trafikslag eller för kollektivtrafiken. Arbetet bör ske i samverkan mel- lan berörda parter. för oskyddade trafikanter behöver utvecklas t.ex. genom förbättrade gång- och cykelvägar. Åtgärder för en effektiv och trafiksäker vägtrafik och kollektivtrafik Insatser för att minska trafikens olycksrisker kan avse investeringar i befintligt vägnät och investeringar i för- bifarter etc. som beredningen nu föreslår. Ytterligare åtgärder behövs, exempelvis upprustning av gatu- miljöer och inrättande av bostadszoner, byggande av regionala trafikseparerade cykelstråk samt åtgärder för ökad trafiksäkerhet på anslutande gång- och cykelväg- nät vid hållplatser och viktiga lokala målpunkter. Väg- verket har upprättat ett program för riktade trafik- säkerhetsåtgärder. Exempel på åtgärder är mitträcken, säkra sidoområden, ombyggnad av korsningar och för- bättringar för oskyddade trafikanter. Anpassad hastig- het kan bidra till att förbättra trafiksäkerheten och minska miljöpåverkan. Modernisering av äldre trafiksignalanläggningar är ofta effektivt. Det kan ge ökad kapacitet samt minska- de väntetider, olycksrisker och utsläpp. Att öka fram- komligheten för bussarna i gaturummet genom prio- ritet i trafiksignaler och med busskörfält är effektiva åtgärder för kollektivtrafiken. Åtgärder för att minska trafikens och infrastrukturens miljöpåverkan Åtgärder för att minska trafikens miljöpåverkan kan gälla investeringar i förbifarter, avlastande leder, tunn- lar etc. och i befintligt nät som beredningen nu före- slår. Åtgärder är angelägna för att undvika oönskad trafik på lokalgatunätet och minska risker vid trans- porter av farligt gods. Stort hänsynstagande behövs vid lokalisering och utformning av nya trafikanläggningar för att undvika oönskade barriäreffekter, buller och andra störningar i områden med särskilt stora natur- och kulturvärden. Särskilda utformningskrav kan erfordras såsom tunnlar. av de bostäder som är buller- störda av trafiken i landet finns i . Bullersituationen kan i de flesta fall förbättras genom Bullerproblemen från kommunala vägar har inte åtgärdats i samma omfattning som från statliga vägar. Storstadens luft har på vissa ställen redan så höga föroreningshalter att det sannolikt kom- mer att krävas olika åtgärder för att klara miljökvali- tetsnormerna. Halterna är höga i inner- stad och på de stora infarterna till . Åtgärder för att stimulera effektivare utnyttjande av transportsystemet och en mer miljöanpassad transport- efterfrågan är viktiga. Utvecklingen mot ökad använd- ning av alternativa fordon och bränslen samt ren tek- nologi bör drivas på. Administrativa och ekonomiska åtgärder Olika administrativa åtgärder är i vissa fall verksamma medel för att styra och påverka trafikförhållanden m.m. Exempel på detta är den kommunala parke- ringspolitiken och trafikregleringar. Regeringen har aviserat ett direktiv till Stockholmsberedningen om att utreda trängselavgifter i trafiken. –komplexa förutsätt- ningar ställer speciella krav. En klar rollfördelning är en viktig del i en strategi för att utveckla Stockholms- regionens samlade transportsystem. Planerings- och beslutsprocesserna för trafikinfrastrukturinvesteringar behöver både samordnas, snabbas upp och förbättras, utan att avkall sker beträffande det demokratiska infly- tandet. En stor satsning (Trafik–) har redan påbör- jats för att bygga upp en gemensam trafiklednings- och informationscentral för Stockholmstrafiken. Det fort- satta genomförandet av informatikåtgärderna i väg- och kollektivtrafiken i bör ske genom samarbete mellan berörda aktörer. , , kommuner och näringslivet i föreslås samverka i ett demonstrations- G N I N T T A F N A M M A S G N I N T T A F N A M M A S projekt för att vidareutveckla trafikstyrnings-, infor- mations- och navigeringssystem. Ett särskilt storstads- inriktat forskningsprogram inom trafikområdet bör skapas. Exempel på forskningsuppgifter är godstrans- porternas transportkedjor i och kring , utveckling av trafikmodeller för kösituationer, mät- ning av utsläppen från fordon i verklig trafik samt underlag om faktorer som bidrar till kollektivtrafikens attraktivitet. Översiktlig miljöbedömning av den långsiktiga utvecklingsstrategin Utan fortsatt teknisk utveckling, bl.a. av fordonen, tenderar den väntade tillväxten av befolkning, eko- nomi och resande i –att öka de miljöstörande utsläppen och andra miljöstör- ningar från trafiken . Även med betydande kollektivtrafiksatsningar kan vägtrafiken väntas öka något jämfört med om inga infrastrukturutbyggnader sker utöver de redan påbör- jade. Möjligheterna att nå flera av de miljökvalitets- mål som antagit kan komma att begränsas av utvecklingen, både om ingenting ytterligare görs i transportsystemet och om utvecklingsstrategin genom- förs. Riskerna för ökad negativ påverkan på luft- och vattenkvalitet är stora. På flera punkter finns möjligheter till förbättring- ar med hjälp av olika åtgärder och med hänsyn tagen till omvärldsförändringar. Möjligheterna att reducera effekterna av ökad biltrafik med tekniska åtgärder bör vara förhållandevis goda. Utvecklingsstrategin innehåller både infrastrukturåtgärder och andra åtgär- der. Utvecklingsstrategin ger ökade förutsättningar att minska bl.a. den koncentrerade trafikens hälsovådliga effekter genom att trafik kan ledas utanför de tätast bebyggda områdena. För att bl.a. motverka intrångsef- fekter och minska risker vid transport av farligt gods, kan särskilda krav behöva ställas vid utformning av tra- fikens anläggningar, t.ex. tunnlar. En sammanfattande bedömning av hur utvecklings- strategin kan bidra till att uppnå målen, bör ta sin utgångspunkt i att den förutsedda ökningen på 600 000 nya invånare i och god ekonomisk tillväxt, medför krav på nya bostäder, arbetsplatser, samhällsservice och inte minst utbygg- nad och förbättringar av järnvägar, vägar och kollek- tivtrafik. Med ovanstående förutsättningar och om utbyggnad av transportinfrastrukturen inte sker, kan regionens internationella konkurrenskraft allvarligt försämras samt de ekonomiska resurser som utgör grunden för fortsatta sociala men också miljömässiga förbättringar i regionen minska.