sou · GQB392d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Troligen låg Elmérs verksamhet i denna del placerad inom ramen för den kryptiska sektion D som finns nämnd i BIB – Bestämmelser för IB . Av BIB:s försättsblad framgår att en bilaga rörande sektion D endast skulle innehas av ÖB och . Bilagan var kvalificerat hemlig. Då försvarsutskottet utredde IB 1973 fick dess sekreterare ta del av bilagan. Det tycks alltså som att planeringen inom D-sektionen tog vid där B-sektionen upp- hörde. Enligt detta antagande är det således fullt möjligt att efter IB-affären 1973 tog med sig D-sektionen och inom ramen för denna fortsatte rekrytera uppgiftslämnare som i händelse av ockupation skulle kunna informera om läget. Här kan infogas vad sa i en intervju med och 51 Förhör med . strax efter IB-avslöjandet. fick frågan om han kunde beskriva IB efter boskillnaden . Ja, i detalj kan jag inte ange organisationen, men det som föll bort ifrån verksamheten var inrikesdelen. Sen när man talar om IB så ska man komma ihåg att vi talar om , den som verkar , men lika viktigt är , där man under fredstid förbereder, där man utbildar folka att tjänstgöra i händelse av krig. Dvs det är en utbildning som pågår, det är en materielanskaffning som pågår och där har det skett en upprustning, dvs denna beredskapsdel av IB, eller särskilda verksamheten, där har det skett en upprustning . Och om, jag har en känsla av att man kastade sig över och effektiviserade denna sida utav verksamheten som man inte talar så mycket om men som kanske är lika viktig som den informationsverk- samhet som man å regeringens och å ÖB:s vägnar håller på med under fredstid. Varför satte effektiviseringen av krigsorganisa- tionen i samband med nedläggandet av inrikesdelen? Svaret kanske man får om man går till samma journalisters samtal med . Sen blev det en naturlig följd av ökade resurser att IB inrikes las på is 1969-70. Men jag har en känsla av att polisen inte skulle klara de arbetsuppgifterna om det kärvade till igen. Och det finns möjligheter att blåsa liv i organisationen. Det finns vilande människor. En möjlig slutsats av detta är att inrikesdelen – vars kontakt- personer sannolikt till stor del bestod av samma personer som in- gick i krigsorganisationen – låg på is inom ramen för D-sektio- nen där man vid behov kunde blåsa liv i organisationen igen. Man ska i sammanhanget komma ihåg att IB hade mycket stora resurser avsatta för krigsorganisatorisk verksamhet, utbildning m.m. Collector hade inregistrerats som företag . Då in- köptes ett bolag i vilket nya enhet skulle döljas. Bolaget fick namnet och skulle, enligt bolagsord- ningen bedriva upplysnings- och inkassorörelse även som utöva i samband med därmed stående verksamhet. Aktiekapitalet var och postadressen . Styrelsen utgjordes till en början av en direktör vid namn Tom . skedde en förändring i och med att utgick ur styrelsen och ersattes av jur.kand i . ändrades namnet så tillvida att Ltd föll bort och bolaget skulle biträda sina kunder beträffande bildande av bolag samt vid inkasso- och andra angelägenheter av kommersiell natur ävensom bedriva därmed förenlig rörelse. I 1962 och telefonkatalo- ger finns för övrigt Collector upptagen som en av abonnenterna: P Pa 1 Växel 65 27 45 –Dir B. bost.. 65 82 96 –Organis.ch K-E bost.................................. 48 79 29 Den adress på som anges ovan, , utgjorde 1961/1962 bas för verksamheten. var chefen för /Sekt II, , på besök hos försvarsstabs- chefen vilken i sina anteckningar noterat att ett köp av en villa syns möjligt på ön. Finansieringen skulle lösas (p)rivat + bank. Sannolikt blev något köp aldrig av. Istället hyrde man en del av villan på av ett klädföretag vid namn . hade kopplingar till den spiondömde . Bl.a. hade hans far varit verkställande direktör där av sitt liv (han avled 1933) se : Fallet (1999) s 29. Om detta hade någon betydelse för Grupp B:s flytt till kan man endast spekulera i – flytten torde ha ha blivit aktuell. I en skrivelse av anges att Grp B behöver plats i och att flyttning kan ske till Lv 3 bastu.2 köptes fastigheten av en privatperson som var bekant med hustru. Collector hade då lämnat villan. Sannolikt flyttade man verksamheten direkt till i . Det kan inte råda något större tvivel om att Collector bildades för att fungera som täckmantel för verksamheten vid Grupp B – redan namnet pekar ju på detta. Elmérs första sekreterare, [], kan dock inte minnas att beteckningen Collector användes förrän man flyttade ut till . Collector bedrev knappast någon affärsverksamhet . har i tidigare samtal uppgivit att (v)i dolde oss under bolagsnamn redan före Collector 1958.3 Det ursprungliga bolaget hade bildats som ett 5 000-kronorsbolag av advokatfirman och kallades då 35 (efter initialer) med postadress . I samma veva hade firman bildat ytterligare ett stort antal bolag, alla med namnet + siffra. 35 inköptes och ombildades då till med makarna i styrelsen. träder in i styrelsen med som suppleant. Då 1958 köpte bolaget fortsatte de båda advokaterna i styrelsen. Det är dock oklart om de hade någon insyn i den egentliga verksamheten. Oklart är också om skrädderifirman utgjorde en första täckmantel för Elmérs verksamhet. Det finns dock inget som pekar i den riktningen. 17.2Olof Palmes relation till och /IB har i denna skildring skymtat förbi lite då och då men sällan i helfigur. Ämnet är svårbehandlat och har i detta avseende nästan inte satt några spår alls efter sig varken i arkiv eller olika aktörers medvetande. Om de skärvor av information som ändå existrerar sammanställs framträder i allt väsentligt följande bild. genomförts , några månader efter gripande. , som hade kommit till Grupp B, informerades om misstankarna mot omkring 1960. 2Lokaler i Artillerigården m.m. Skrivelse från till . Serie Ö IV vol nr 22 1962. 3Häger/samtal med 1974. och träffades första gången på en till- ställning hemma hos en gemensam bekant sommaren 1947.4 har i samtal med journalisten beskrivit mötet: Han () var en ung, välputsad kadett i full kavalleriutrustning. Han var inte socialdemokrat . rörde sig på en vid yta innan han hamnade hos socialdemokratin. När vi sågs första gången var han en bortskämd, mycket begåvad sökare med fingret i luften efter vinden.5 gjorde en repövning på försvars- staben där han sammanställde en trebetygsuppsats i statskunskap om kommunismen i . Uppsatsen var inte offentlig efter- som den delvis byggde på hemligt material.6 , som 1949 inledde tjänstgöring vid Fst/U anges ha varit den som för- medlade kontakten mellan och försvarsstaben. Det ska också ha varit som såg till att rekryterades till Fst/U.7 I alla händelser framgår av ett handbrev som chefen för /U sände till försvarsstabschefen . skriver där att för mig rekommenderat både och .....8 har själv i en intervju uppgivit att han under sina första år vid Fst/U 1951–1953 fick rapporter från efter dennes resor i öststaterna.9 förordnades som 1:e byråsekreterare vid /U:s militärpolitiska detalj. anmälde sig som medlem i det socialdemo- kratiska partiet. ombads att komma och arbeta för trots att redan rekryterat en sekreterare, Bo Särlvik.10 efter att han påbörjat sitt arbete vid försvarsstaben sammanträffade med ute på . hade gjort några noteringar om i sin dagbok: 4Björn Elmbrandt, intervju med inför . 5Gummesson, : ungdomsår (2001) s 87. 6Elmbrant (1989) s 16. 7Östergren (1984) s 48. 8Skrivelse från till . 9Gummesson (2001) s 113. 10Elmbrant (1989) anger, s 18, att sent var på jakt efter en sekreterare och då blev rekommenderad att anställa bl.a. . Kanske ännu bättre än Bo. Men tyvärr är han redan angagerad hos försvaret.11 Engagemanget hos försvaret tycks dock inte ha utgjort något pro- blem eftersom nu parallellt med jobbet på försvarsstaben började arbeta åt och . Då träffade var det enligt dagboken tillsammans med beskickningsrådet men mötet tycks inte haft något med Palmes arbete vid försvarsstaben att göra. Däremot framgår av noteringarna att umgicks med , direktören för försäkringsbolaget var också den som på uppdrag i största hemlighet organi- serade den svenska stay behind-rörelsen. Det går utifrån anteckningar inte att utläsa vilken relation Lindencrona och hade. uppger i boken ungdomsår att , vid sidan om sitt arbete vid försvarsstaben hade uppdrag att vara med och bygga upp stay behind-rörelsen. Det anges i också i boken att försäkringsbolaget var Palmesläktens klenod vilket naturligtvis också kan förklara varför den unge umgicks med Lindencrona.13 En f.d. medarbetare på T-kontoret, , har för SÄKO uppgivit att hade en uppgift i stay behind-rörelsen. träffade då denne arbetade vid Fst/U. Enligt uppgavs att var där för att spionera medan han ägnade tiden åt att skriva tal åt . Det uppgavs också att han sysslade med en underrättelseutredning. torde, enligt , senare ha haft intresse i stay behind-verksamheten.14 Då fick anställningen vid Fst/U kunde han, trots bristande skolning i underrättelsefrågor, som underrättelseutbild- ning tillgodoräkna sig de undersökningar rörande internationella studentförhållanden som han sammanställt under framför allt sina öststatsresor. Till Palmes fördel hörde också hans verksamhet i Ang. relationen mellan Linden- crona och framgår av dokboksanteckningarna att Hammarling lät meddela lite skvaller bl.a. om dåvarande riksbankschefen . Denne skulle enligt skvallret av finansminister tvingats föra en annan räntepolitik än den han själv ansåg vara riktig. noterar att hade hört Lindencrona säga detsamma. 13Gummesson (2001) s 140–141. Det var detta intresse som åsyftade då han i ett TV-program (Spionerna i folkhemmet, ) uttalade att höll på med något mycket hemligt. berättade i programmet att vid Fst/U hade deltagit i en större utredning om den svenska delen av det internationella motståndsnät som vid började byggas upp. hävdade att T-kontoret bidrog med lite material till honom. svenskt och internationellt studentarbete och utredningsarbete vid utrikesavdelningen, dock ej närmare preciserat.15 arbetade i ett eget rum inom den militärpolitiska detaljen i det s.k. Grå Huset vid i . En fingervisning om vad arbetet gick ut på får man i ett dokument som rör före- slagen krigsplacering av vissa studenter och likställda vid militär- politiska detaljen. Dessas uppgift var att biträda med uppföljandet av det militärpolitiska läget och av utländsk propaganda, med viss bearbetning av underrättelser av militärpolitisk och teknisk art samt beträffande anda och moral inom utländska krigsmakter, folk- psykologiska förhållanden mm samt med utformandet av militär- politiska orienteringar osv.16 själv har uppgivit att han i sitt arbete bearbetade utländskt material, bl.a. uppgifter kring närmaste chefer han arbeta- de på försvarsstaben var först och därefter . Den senare är avliden men SÄKO har talat med Areskoug som minns att tjänstgjorde vid avdelningen. Areskoug är dock av uppfattningen att mest sysslade med annat, in- klusive politiska uppdrag.18 skrev till för- svarsstabschefen och anhöll om tjänstledighet för egna angelägenheter för tiden till . har inte offentligt sagt särskilt mycket om sitt och Palmes gemensamma halvår vid Fst/U eller om relationen över huvud taget. I en intervju har han uppgivit att de båda var de enda socialisterna däruppe. Med kunde han blanda det glada skämtet med det politiska engagemanget. har enligt journalisten uppgivit att han slutade umgås med efter att han lämnat Fst/U. Motiveringen var att det skulle kunna väcka diskussioner om jag umgicks med när jag hade den ställning jag hade. Man kan säga att jag offrade en personlig bekantskap för den sakens skull.19 Möjligen upphörde man att 15Fst/Adj nr 40:7. Fst/Adjutant med personaldetalj 1954. Serie F I volym 10. Om Palmes östastatsresor se (1984) s 37-43, Haste (1986) Elmbrant (1989) s 15-16 samt (2001) s 98–197. 16Fst/U nr H 61 U. Fst/Adjutant med personaldetalj 1953. 17Häger/Villius´ samtal med . Areskoug berättade i TV 4- programmet Spionerna i folkhemmet att även om arbetade på Areskougs detalj, så hade denne ingen kontroll över vad han sysslade med egentligen, alltså. Jag vet inte vad han sysslade med, mer än att han för forms skull, vad jag insett, användes av mig att läsa utländska tidningar. 19Tidskriften nr 4/1988. Hemlige : Så värvade jag agenter inom vänstern av . umgås i mer sociala former men det finns flera uppgifter som pekar på en fortsatt kontakt dem emellan. Som nämnts tidigare hade de med all säkerhet kontakt då tillsammans med före- trädare för arrangerade en försvarskonferens om atomvapenfrågan.20 Dessutom ska de någon tid senare haft kontakt i ett ärende rörande några finländska politiker som kommit till och uttryckt oro för situationen i Finland.21 Utöver detta har , som var anställd vid T- kontoret, berättat att regeringen – och särskilt oroade sig för att kommunister under falskt flagg skulle infiltrera fackföreningsrörelsen genom att påstå sig vara socialdemokrater. ställde enligt krav på att de svenska fabriker som på amerikansk licens tillverkade försvarsmaterial, skulle hållas fria från kommunister. För att skaffa tillförlitlig information härom bedömde regeringen att fackföre- ningsfolk borde anlitas. Bland arbetarna fanns nämligen en skepsis mot säkerhetspoliser. Enligt blev det en uppgift för och sannolikt även att planera för detta. har dock aldrig sagt något till om Palmes eventuella roll i sammanhanget; detta är helt eget antagande.22 Märkligt är att , i ett senare förhör berättade i stort sett samma sak men med den skillnaden att själv uppgett för att det täckbolag, , bakom vilket Grupp B:s verksamhet doldes, bildades av tillsammans med och några fack- föreningsmän. Syftet var att Collector skulle utnyttja den social- demokratiska arbetsplatsorganisationen för att inhämta uppgifter om säkerhetsrisker. Anledningen var de amerikanska kraven i kom- bination med att säkerhetspolisen saknade erforderliga kontakter på arbetsplatserna. menar att informerade i den mån inte själv deltagit i beslutsfattandet. påpekar att det är en fullständigt orimlig tanke att och skulle ha förbigått i en så viktig sak. Höger- mannen liksom företrädare för de andra borgerliga partierna hade förståelse för behovet av en sådan organisation.23 Eftersom det som enligt endast var ett antagande i det första förhöret, blivit en uppgift lämnad av , är 20Se denna studie, kap och hans nätverk; Elmérs kontakter med SSU i atom- vapenfrågan 1957. 21Se denna studie, kap och hans nätverk; Några papper i byrålåda. använder i förhöret beteckningarna Collector och IB, dock ej Grupp B. det svårt att göra någon korrekt bedömning av det sagda. har i förhör inför SÄKO erinrat om att vid tiden för Grupp B:s bildande –1958 var sekreterare hos . Eftersom och lärde känna varandra då de båda arbetade vid försvarsstaben, utgår från att också var involverad i bildandet av Grupp B. Han anser vidare att det är uteslutet att försvarsministern, tillsammans med en under- ordnad tjänsteman som , skulle ha bildat en hemlig organisa- tion utan att statsministern hade fått säga sitt.24 , som kom till statsrådsberedningen och arbetade då nära och . Han kan inte minnas några samtal med dem om bildandet av Grupp B och han tror inte att vare sig eller var så inblandade i dess verksamhet. Enligt uppfattning var det försvarsminister som tog initiativ till kartläggningen av kommunister på ur säkerhetssynpunkt känsliga arbetsplatser.25 som bl.a. var chef för /In:s centraldetalj, berättar att han är ganska säker på att Elmérs organisation tillkom på initiativ i syfte att kontrollera att kommunisterna inte fick kontroll över fackföreningsrörelsen. , som Lund- qvist beskriver som , snackade med som fick avdelningschefen med på noterna. Några säkra belägg härför har dock inte. Enligt sade Grudemark ofta att nu skulle han och besöka och att ibland även försvarsminister skulle delta. Sådana besök förekom enligt var och . Han hävdar vidare att Grudemark förutsatte att också var informerad. utgår helt ifrån att arbetet var försvarsinriktat.26 dagböcker, som i sin helhet gåtts igenom av SÄKO, innehåller inte en enda referens till Grupp B:s bildande eller . Det är av sådana skäl svårt att utifrån ovan refererade uppgifter skapa en klarare bild av Palmes eventuella roll i samband med Grupp B:s bildande. Det förefaller dock sannolikt att , i egenskap av bekant med och närmaste man, åtminstone var införstådd i omständigheterna. använder konsekvent beteckningen IB då han talar om Grupp B. använder konsekvent be- teckningen IB då han talar om Grupp B. studerade omkring då IB bildades och säger sig därför inte veta någonting säkert om den egentliga bakgrunden till varför organisationen bildades. ju konstaterats att han i andra sammanhang hade en eller två kontakter med vid ungefär . Tilläggas kan också att han hade en del kontakter gemensamma med . I en bok om SSU berättade att han inför valet träffade och . Det rör sig här om helt naturliga, partimässiga kontakter – de tre satt nämligen ute på Bommersvik och gjorde broschyrer och foldrar åt . Det är dock att märka att både och tillhörde de personer som pekat ut som hans viktigaste kontaktmän på partikansliet . Inte mycket har kommit fram om kontakter mellan och . har i samtal med Neutralitets- sagt att han sammanträffade med och , sannolikt 1967–1968. Man ska då ha fört diskussioner med anknytning till utlandet.27 ska ha kontaktat , en tolk och skribent som han kände från perioden vid Fst/U. talade bl.a. slaviska språk. kom med ett uppdrag till . berättade att och regeringen i övrigt efter den ryska inmarschen i Tjecko- var oerhört chockade över det inträffade. hade därför uppdragit åt att sondera folkstämningarna i Warszawapaktsländerna liksom stämningarna i där stationerade sovjetiska förband. förklarade sig villig att åta sig uppdraget. Sedan inhämtat Palmes samtycke, besökte sedan vid upprepade tillfällen några av länderna bakom järnridån under täckmantel av att samla material till en bok om Östeuropa.28 En f.d. IB-anställd har under sanningsförsäkran uppgivit att , inför vissa operationer inom riket - dock ej mot svenska mål – berättade att han försäkrat sig om stöd. Personen som berättat detta har själv deltagit i åtskilliga sådana operationer.29 berättade för Neutralitetspolitik- kommissionen att han och träffades en och annan gång. På följdfrågan hur ofta? 27 utfrågning av . 29Förhör med [Björklind] den [---]. En av IB:s kontaktmän i , , har i förhör inför SÄKO berättat att han deltog i ett möte där bl.a. operations- avdelningens chef och ytterligare några personer deltog. Man diskuterade då en specifik operation. nämnde då att skulle ha godkänt operationen. kan inte minnas vad operationen handlade om. (Förhör med den 19januari 2000.) Vi gjorde upp när vi [var] på försvarsstaben att han skötte politiken och jag skötte underrättelse- och säkerhetstjänsten, så vi blandade inte det. Där har vi den moraliteten vi talade om tidigare, det skall man vara försiktig med. Men vi har ju personlig vänskap från början och per telefon och annat så fortsatte vi.30 möteskalender innehåller för åren 1965–1986 endast två noteringar om . Den första är från och tillfogat är ett telefonnummer. Den andra är från den period då IB-affären rasade som värst, . Man kan natur- ligtvis ha en rad hypoteser om vad som då avhandlades men det är mindre meningsfullt eftersom någon klarhet inte kommer att nås.31 Det framstår också som ganska självklart att och hade kontakt då och inter- vjuade de båda inför en dokumentär om IB. Efter sitt samtal med journalisterna gjorde nämligen en egen samtalsuppteckning vilken återfinns bland handlingar i Arbetar- rörelsens arkiv. Palmes eget samtal med journalisterna skvallrar inte om vilken kännedom han ägde rörande IB:s bakgrund och verksamhet. Rörande sa han att och värvade pålitliga ombudsmän som anställdes av Fst för att ta hand om den säkerhetstjänst, kuppförsvar i industrin som polisen och T-kontoret inte klarade av. Han nämnde inget om en egen roll i sammanhanget.32 Inte heller då han hördes av För- svarsutskottet nämnde något substantiellt om sin relation till och dennes verksamhet. Han förnekade påståenden framförda i debatten om att han träffade regelbundet och hävdade att det i stället rört sig om kanske 5–6 gånger . uttryckte för- troende för som ämbetsman och person, viktigt!.33 I bok och hotet mot vår säkerhet sägs att och regelbundet träffades i även sedan blivit statsminister. Denna uppgift framstår enligt då- varande expeditionschefen som osannolik. Stiernstedt arbetade nära men trots att deras rum låg vägg i vägg uppger Stiernstedt att han aldrig såg där. 30 utfrågning av . 31I samtal med /påpekade att han träffat endast två gånger sedan han blev statsminister . Endast en av de tillfällena hade IB diskuterats. 32Häger/samtal med . 33Försvarsutskottets utfrågning av . Arkivmaterialet till försvarsutskottets utredning om IB (SOU 1973:25). bokfördes och Stiernstedt gick igenom besöksliggaren. Han var departementets säkerhetschef. Inget tydde emellertid på några besök av och talade inte någonsin om denne. Stiernstedt skulle ha känt igen om han såg honom; –1957 arbetade nämligen Stiernstedt på Fst/U och var då direkt underställd . Stiernstedt är av uppfattningen att ville överdriva betydelsen av bekantskapen med och anser inte att de någonsin var särskilt intima.34 Det är också känt att hördes av en utredning om IB som 1979–1980 gjordes i svallvågorna efter sjukhusaffären. Av någon anledning är dock samtliga samtalsuppteckningar som hör till utredningen förstörda. Utredningens sekreterare , som ombesörjde gallringen, har i samtal med SÄKO hävdat att uppgav sig inte minnas att han tjänstgjort vid Fst samtidigt som och gav uttryck för att han inte var så väl bekant med denne. Han sade att han alltid varit angelägen om att hålla ett passande avstånd till . kan inte minnas att sade något om bekantskapen med . Enligt var en expansiv natur som strödde namn omkring sig.35 Som nämndes ovan är av samma upp- fattning. Just ett skrytsamt drag hos rörande dennes kontakter med framstående personer skymtar i ett flertal samman- hang. Mest bekant i dessa sammanhang är kanske berättelse om hur han uppfattade första gången de träffades. uppger i förhör inför SÄKO att han vid en middag /71 träffade i sällskap av samt byråcheferna vid säkerhetspolisen och Hans Wermdalen. Enligt skröt då om sina kontakter med statsråden och särskilt med . I syfte att få slut på skrytet sade ironiskt: Du som har så djävla bra kontakter med regeringen kanske kan skaffa mig sådana också? Frånstedt och Wermdalen förstod enligt inte ironin och rapporterade till , vilket ytterligare vidgade klyftan mellan dem.36 Enligt förekom efter IB-avslöjandet flera krismöten i vilka , , och deltog. kände enligt Thunborg till IB och var mycket kunnig om utrikesverksamheten. Däremot skulle Thun- borg bli förvånad om visste så mycket om inrikesverksam- heten. ställde nämligen frågor till om vad som förevarit och sade bl.a.: Vad fan håller de på med? Enligt Thunborg talade mycket om och ville framhålla sin nära kontakt med denne. Det var tvärtom med , som inte ville synas med Elmér.37 En annan person som arbetade som kontorist vid Grupp B åren 1958–1964 tror att rapporterade till och säger att de två hade kontakt oerhört ofta, även om aldrig var på besök. talade enligt kvinnan så alldagligt om och han skulle inte snobba med sina kontakter, varför hon utgår från att de verkligen träffades. var enligt kvinnan mån om att stödja sig på höga socialdemokrater.38 Inte heller har samtal med Elmérs respektive Palmes efterlevande kunnat kasta ljus över deras kontakter.39 har berättat att familjerna umgicks i någon utsträckning då fick uppdraget. Vad detta närmare gick ut på vet inte och hon känner inte till om maken skulle ha varit delaktig i uppbyggandet av Elmérs verksamhet. Hon poängterar att hennes kunskaper endast begränsar sig till de rent sociala kontakterna. I vilken utsträckning och fortsatte ha yrkesmässiga kontakter känner hon inte till.40 Här kan också nämnas att det också är svårt att precisera förhållande till Grupp/IB.