sou · GQB3118d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Uttag ur lager skall värderas till aktuella marknadspriser och vid interna uttag till aktuella självkostnader inklusive vinstpålägg. Genom att tillämpa de här principerna blir förbrukning och produktion homogent värderade och oberoende av om det sker en marknadstransaktion eller om det är en intern överföring inom företagen. I företagens bokföring ingår ofta effekter både av en förändring av lagervolymen och av en förändring i priset för varan. I national- räkenskapernas lagerinvesteringar skall bara volymeffekten beaktas. Effekten av prisförändringar betraktas som en kapitalvinst eller kapitalförlust och förs som en värderegleringspost. Bland annat av det skälet måste statistik baserad på bokföringsuppgifter justeras. I perioder med ökande priser är det alltså fråga om att reducera upp- gifterna för lagerprisvinster och vice versa. De statistikuppgifter som kvartalsvis samlas in från företagen be- gärs i första hand in med för nationalräkenskaperna relevant värde- ring. I vissa fall kan uppgiftslämnarna ha svårigheter med den begärda redovisningsprincipen och får då i stället beskriva hur värderingen är gjord. Med ledning av den informationen gör SCB en omvärde- ring till rätt värdering. Administrativa data som ibland används som statistikunderlag är normalt inte rätt värderade utan måste räknas om. Sammanfattningsvis kan sägas att i nationalräkenskaperna ingår bara lagervolymförändring i lagerinvesteringen. Lagervolymföränd- ringen värderas i både löpande och fasta priser. När lagerföränd- ringen beräknas som skillnaden mellan ingående och utgående lager- stock, vilket i praktiken är det vanligaste, skall lagerstocken vid de båda tillfällena vara värderad till samma pris, nämligen periodens genomsnittliga inköps- respektive försäljningspris. Lagerinvesteringar beräknas för jordbruk, skogsbruk, mineral- brytning, tillverkningsindustri, el, gas och vatten, byggnadsverk- samhet, handel, övriga tjänstebranscher och för statliga beredskaps- lager. Lageruppgifterna inom branscherna jordbruk och skogsbruk är uppdelade på ett fåtal produktgrupper. brödsäd, slaktdjur och växande skörd samt för skogsbruket lager av massaved och sågtimmer i skogen och växande skog. Inom jordbruket skapas tillgångar av brödsäd som till större del- en lagerhålls hos lantmannaföreningarna och därmed förs som lager inom branschen varuhandel. Mindre delar lagerhålls inom jordbru- ket och lagerförändringarna registreras . I produktionsberäkningarna fördelas värdet av vegetabilieproduk- tionen jämnt över året. Skillnaden mellan produktionen jämnt för- delad och jordbrukarnas leveranser betraktas som produktion för lager. Lageruppbyggnad sker första och och en mot- svarande minskning görs tredje och fjärde kvartalet. Värdet blir normalt lika med noll. Uppgifterna om jordbrukets lager- investeringar kommer från . Skogsbrukets lagerinvestering består av förändringen i avverkade virkestillgångar. Det är bara skogsavverkningsföretagens egen lager- hållning i skogen av virkestillgångar som ingår här. De virkestill- gångar som ligger som förbrukningsvarulager i förädlingsindustrierna eller som ligger kvar i skogen, men har köpts av industrin, ingår inte här utan är insatsvarulager i tillverkningsindustrin. Skogsbru- kets lagerinvesteringar består också av förändring i skogsuttag. Lagerinvesteringarna inom branscherna mineralbrytning och till- verkningsindustri samlas in av SCB och sammanställs för fyra olika lagertyper: Insatsvaror: råvaror, halvfabrikat, komponenter och andra för- nödenheter som fordras för den färdiga produktens framställning och distribution. Produkter i arbete (inklusive pågående arbeten för annans räk- ning): produkter vars bearbetning vid enheten påbörjats men ännu inte avslutats. Färdiga produkter av egen tillverkning: Produkter som bearbe- tats vid enheten och som, oavsett bearbetningsgrad, är färdiga att säljas till kund eller levereras till annan enhet (eventuellt inom sam- ma företag). Färdiga produkter av främmande tillverkning (handelsvaror): produkter som köpts in för återförsäljning utan vidare bearbetning vid enheten. Lagren inom el, gas och vatten omfattar lagerinvesteringar inom privata, statliga och kommunala bolag samt inom statliga och kom- munala affärsverk tillhörande branscherna el-, gas-, värme- och vatten- verk. Lagerinvesteringen antas i sin helhet bestå av olika sorters bränslen. Lagren är uppdelade på 5–10 olika bränsleslag. Uppgifter- na kommer från energistatistiken. Byggbranschens lager omfattar endast varulager (insatsvaror). Någon produktuppdelning av dessa lager finns inte i den tillgäng- liga statistiken. Övriga bygglager (omsättningsfastigheter m.m.) registreras som fasta bruttoinvesteringar. Statistikkälla till årsupp- gifterna är företagsstatistiken. Det finns ingen kvartalsstatistik om lager i byggbranschen. Lagerinvesteringarna sätts till noll i de kvar- talsräkenskaper som beräknas innan det finns årsräkenskaper. I varuhandelns lagerinvesteringar ingår partihandel (inkl olje- bolag), detaljhandel och bilhandel (inkl. reservdelar och tillbehör). av begagnade varor ingår. Varuhandelns lager finns i primärstatistiken fördelade på cirka 15 varugrupper. Uppgifterna samlas in av SCB för användning i national- räkenskaperna. Statliga beredskapslager redovisas av sekretesskäl tillsammans med partihandeln. Uppgifterna kommer från ESV. Övriga tjänstebranschers lager består av lagertypen produkter i arbete. Fram har det bara funnits tillgång till årliga upp- gifter från företagsstatistiken. har också kvartalsvisa uppgifter om tjänstebranschernas lagerinvesteringar börjat samlas in. 3.16 Export och import av varor och tjänster Export och import av varor och tjänster är transaktioner mellan in- hemska och utländska subjekt. Transaktionen skall i konsekvens med alla andra transaktioner i systemet redovisas när byte av ägar- skap sker, eller för en tjänst när tjänsten utförs. I praktiken använ- der man ofta som en förhoppningsvis godtagbar approximation tid- punkt för gränspassage för en vara och betalning för en tjänst. Det finns några undantag från principen om ägarbyte. Finansiell leasing behandlas som en finansiell transaktion mellan leasinggivare och leasingtagaren och det är leasingtagaren som behandlas som ägare av föremålet. Det betyder att ett ägarbyte imputeras och om det är en transaktion med utlandet skall export eller import av en vara registreras. Ett annat undantag är transaktioner mellan till exempel ett moderbolag och ett dotterbolag i utlandet. Då sker kanske inte ett formellt ägarbyte, men export/import skall ändå noteras motsvarande marknadspriset av varan. Ett annat undan- tagsfall gäller varor som skickas utomlands för vidarebearbetning (legoarbeten) och sedan återkommer i bearbetat skick. Då skall också export och import av varor registreras; dessutom skall import mot- svarande ersättningen för det arbete som utförts utomlands regist- reras som import av en tjänst. För statistik om export och import av varor tillämpas i princip två värderingar. Den ena värderingen är f.o.b. (free on board). Det be- tyder att varan är värderad vid det exporterande landets gräns, inklusive transporter som sker inom det exporterande landets grän- ser men exklusive kostnader för transporter som sker utanför lan- dets gränser. Den andra värderingen är c.i.f. (cost, insurance, freight). Den betyder att varan är värderad vid det importerande landets gräns, inklusive kostnader för frakter och försäkringar fram till gränsen. F.o.b.-värdering är den mest naturliga värderingen för exporten men den är mer komplicerad för importen. Det naturliga för en importör är att värdera varan inklusive kostnaderna för frak- ten till , c.i.f. Det är så utrikeshandelsstatistiken är värderad. Två värderingar i nationalräkenskaperna I NR tillämpas därför två värderingar. Den totala exporten och im- porten av varor skall i nationalräkenskaperna, enligt SNA 93/ENS 95, värderas f.o.b. I tillgångs- och användningstabellerna där man arbetar på pro- duktnivå är värderingen för varuexporten f.o.b. medan importen är värderad c.i.f. I försörjningsbalansen görs en justering så att både export och import är värderade f.o.b. Justeringen påverkar inte det totala nettot av export och import utan innebär omklassning från varuimport till tjänsteimport. Varuimportvärdet reduceras med kost- naderna för de transporter som äger rum utanför landets gräns. Frakt- kostnaderna noteras i stället som en tjänst. Den frakt som har om- besörjts av ett utländskt företag skall alltså registreras som import av en tjänst. Om det i stället är en svensk transportör som utfört transporten registrerades den som en exporttjänst när varuimporten värderades c.i.f. (den ingick i varuvärdet av importen). När varu- importen värderas f.o.b., vid det exporterande landets gräns, blir den transporten en inhemsk transaktion och tjänsteexportvärdet minskar. Följande exempel visar hur korrigeringen påverkar de olika kom- ponenterna. Den övre tabellen visar ett exempel då varuimporten är Det nedre exemplet visar varuimporten redovisad f.o.b. Av importvärdet utgörs då 10 av kostnader för transporter utanför det exporterande landets gräns. Av de 10 produceras 7 av en utländsk transportör och 3 av en svensk. Tabell 3.5 Två sätt att redovisa utrikeshandeln Export varor (f.o.b.) Import varor (c.i.f.) Export varor (f.o.b.) Import varor (f.o.b.) (40-3) 37 Import av tjänster (30+7) I saknas mycket statistik för att göra en korrekt justering av importvärdet från c.i.f. Efter omläggningen till SNA 93 har det gjorts ett försök att korrigera den del av importen som fraktas till sjöss, men beräkningen har fått göras på mycket bräcklig grund. Det kan finnas skäl att göra avsteg från SNA/ENS och avstå från korrigeringen tills ett bättre statistikunderlag kan tas fram. Statistikunderlag för uppgifter om export och import De viktigaste källorna för beräkningen av export och import är SCB:s utrikeshandelsstatistik för uppgifter om export och import av varor samt bytesbalansstatistiken för export och import av tjäns- ter. Utrikeshandelsstatistiken följer generellt sett EU:s riktlinjer för utrikeshandelsstatistik. Den består i princip av två delar: Extrastat för statistik om handeln med länder utanför EU-området och Intrastat för handeln inom EU. Uppgifterna i Intrastat samlas in till fakturavärden som räknas om till statistiska värden. Det statistiska värdet är f.o.b. för exporten och c.i.f. Ett urval av de större uppgifts- lämnarna till Intrastat får i en särskild enkät inteermittent redovisa sina statistiska värden för exporten och importen under en viss månad, vilket ger omräkningsfaktorer, som sedan behålls tills nya tas fram. Omräkningen sker på varunivå. Utrikeshandelsstatistiken justeras i nationalräkenskaperna för under- täckning av export och import av fartyg. Justeringen grundas på upp- gifter om ägandeförändringar i det inteckningsregister som förs av (tidigare av ) och på uppgifter i branschtidskrifter. I nationalräkenska- perna görs också tillägg för export och import av drivmedel för flygplan och fartyg som inte ingår i utrikeshandelsstatistiken. Uppgifterna om export och import av tjänster hämtas från Riks- bankens bytesbalansstatistik, som inkluderar NR-bearbetade upp- gifter från rederistatistik, hamnstatistik och enkäter till SAS- konsortierna. De båda konsortierna SAS-konsortiet och SAS Commuter ägs gemensamt av (3/7), (2/7) och (2/7). En särskild beräkningsmodell används för att fördela konsortiernas produktion, export och import för ägarländerna, som är konsistent med produktionsuppgifterna. Öresundsbrokonsortiet ägs till lika delar av och och där tillämpas en liknande modell för att dela produk- tionen mellan de båda länderna och för att beräkna export- och importuppgifter som är konsistenta. Bytesbalansstatistiken och nationalräkenskapernas utlandskonto är i stort sett samordnade. Definitionerna är samordnade genom att de internationella rekommendationer som tillämpas (betalnings- balansmanualens femte upplaga och SNA 93), är samordnade vad gäller begrepp och definitioner. En EU-förordning för betalnings- balansstatistiken av motsvarande slag som ENS 1995 finns inte, men en sådan är nu under utarbetande. För att harmonisera medlems- ländernas tillämpning av IMF:s () rikt- linjer har dock anvisningar tagits fram av . De är på vissa punkter inte helt överensstämmande med ENS95. De belopps- mässiga skillnader som förekommer mellan bytesbalansstatistiken och motsvarande uppgifter i NR beror huvudsakligen på att publi- ceringstidpunkter och revideringspolicy inte är samordnade. Det finns också vissa strukturmässiga skillnader som beror på att olika klassifikationer används. Till exempel redovisar bytesbalans- statistiken allt som ingår i utrikeshandelsstatistiken som vara, medan nationalräkenskaperna tillämpar en produktklassifikation (produkt-SNI) och redovisar som vara det som faller under SNI 01–45 (jordbruksprodukter t.o.m. byggnadsverksamhet). Utrikes- handeln innefattar vissa produkter där tjänsteinnehållet är betydligt större än varuvärdet och som i produkt-SNI klassas till tjänst. Datorprogram (på t.ex. CD-skivor eller andra databärare) och konst- verk redovisas på det sättet olika i nationalräkenskaperna och i bytesbalansstatistiken. 4.1Huvuddragen i en årsberäkning av produkträkenskaperna BNP från produktionssidan och BNP från användningssidan be- räknas, sammanställs och avstäms i den del av NR-systemet som kallas produkträkenskaperna. BNP kan också beräknas från in- komstsidan, men i görs ingen fullt oberoende beräkning av BNP från inkomstsidan. När BNP har bestämts i produkträken- skaperna görs en sammanställning av BNP från inkomstsidan, men driftsöverskottet beräknas då residualt. BNP från inkomstsidan beskrivs i kapitel 5. Produkträkenskaperna avstäms i ett system av tillgångs- och an- vändningstabeller (T/A). Observera att begreppet tillgång i T/A- tabellerna inte innebär tillgångar i den bemärkelse som används i balansräkningar, utan står för transaktioner med varor och tjänster, dvs. tillgången eller tillförseln av varor och tjänster till marknaden. I systemet ingår också sysselsättningsberäkningar för medelantal sysselsatta och arbetade timmar på branscher/ändamål. Varför produkträkenskaperna görs i form av T/A-tabeller Fördelen med att arbeta i ett system av T/A-tabeller är att man in- för ytterligare en dimension i avstämningsarbetet. All tillförsel och all användning bryts ner på produkter, och informationen om till- gång och informationen om användning möts på produktnivå. Det ger stora möjligheter till rimlighetskontroller och avstämning, som saknas när data möts på totalnivå utan produktnedbrytning. Det kan hävdas att det sättet att arbeta ställer större krav på kvalitet och detaljeringsgrad på indata och på en samstämmig klassificering av indata, vilket är sant i en viss bemärkelse. Det är heller ingen tvekan om att det sättet att arbeta ställer högre resurskrav. Man kan också hävda att det här sättet att arbeta ger stora möj- ligheter till samanalys, kontroll och fördjupad förståelse av ekono- mins funktionssätt. Det är också ett kraftfullt redskap för att iden- tifiera luckor och brister i statistikunderlaget. Det ger dessutom underlag för konsistenta fastprisberäkningar. Sammantaget innebär arbetet med NR i form av T/A-tabeller så många fördelar ur beräknings-, analys- och avstämningssynpunkt att det väl motiverar de högre resurskrav som beräkningarna ställer. De internationella rekommendationerna enligt SNA/ENS är att T/A-tabeller bör vara en integrerad del av de årliga NR. T/A-tabeller är de grundtabeller som också kan vidarebearbetas till symmetriska s.k. input-output-tabeller (I/O-tabeller). T/A-tabellerna kallas ibland felaktigt för input-output-tabeller. Avstämningen i T/A-tabellerna omfattar marknadsprodukter Beräkningarna och avstämningarna i T/A-tabellerna omfattar pri- märt s.k. marknadsprodukter (egentligen produkter från marknads- produktion och från produktion för egen slutlig användning) och försäljningen från övriga icke marknadsproducenter (offentliga myndig- heter och hushållens ideella organisationer). Detaljeringsgraden i de årliga beräkningarna är drygt 130 bran- scher för näringslivet med uppdelning på cirka 400 produktgrup- per. Hushållens konsumtionsutgifter redovisas på 140 ändamål (en- ligt COICOP). De offentliga myndigheternas konsumtionsutgifter indelas efter sektor och cirka 10 ändamål (COFOG). De fasta brutto- investeringarna indelas i cirka 75 branscher i näringslivet. Den of- fentliga sektorns investeringar är indelade i sektorer och ändamål. Produktgrupper (balanser) En produktbalans innehåller information om tillförsel och använd- ning av de produkter (varor eller tjänster) som ingår i produkt- gruppen. Nedan sammanfattas vilken information produktbalansen skall innehålla: Svensk produktion i näringslivet (oavsett producerande bransch) Försäljning från myndigheter och HIO Insatsförbrukning i näringslivets branscher (>130 stycken) Insatsförbrukning i myndigheter och HIO (sektorer och ändamål) Konsumtionsutgifter Fasta bruttoinvesteringar (branscher och ändamål) Lagerinvesteringar (grov indelning efter typ) Export Marginella kostnader (knutna till varje användning) Tillförsel till baspris + marginella kostnader = Tillförsel till motta- garpris Vid beräkning av en årgång görs först alla grundberäkningar. Arbe- tet är organiserat så att det finns en (ibland flera) ansvariga perso- ner för varje beräkningsområde. Vad ett beräkningsområde om- fattar styrs av tillgång till källdata, beräkningarnas komplexitet, samband med andra områden m.m. Exempel på beräkningsområden är privat konsumtion, statlig konsumtion, lagerinvesteringar, produktionsberäkningar för jordbruket, petroleumbalanser, bygg- nadsreparationer och den primärkommunala sektorn. Den be- räkningsansvarige gör inte alltid alla delberäkningar själv. Vissa de- lar kan primärt beräknas inom andra områden, men den beräk- ningsansvarige har ansvar för att hela området sammanställs. Produktionsvärdena till baspris i de olika branscherna beräknas med uppdelning på produkt. Likaså sammanställs myndigheternas försäljning efter COFOG och produktgrupper. Importen klassifi- cerad på produktgrupp beräknas till c.i.f.-pris. Tullar och jord- bruksavgifter på produktgrupp ingår också vid den första samman- ställningen av tillgången. Samtliga värden beräknas i löpande och fasta och föregående års (t-1) priser. Fullständiga produktbalanser och kända värden För vissa produktgrupper, där det finns tillgång till detaljerad in- formation, eller där det finns stort intresse av andra skäl, görs spe- ciella beräkningar av kompletta produktbalanser med all tillgång och all användning. Balanserna behandlas sedan i systemet som kända värden och berörs inte av avstämningsjusteringar annat än efter särskilda överväganden och kontroller. Sådana speciella balanser beräknas för energiprodukter. I T/A- systemet ingår sexton stycken fullständigt beräknade energibalan- ser, de flesta beräknade med både värden och kvantiteter. Dessut- om beräknas kompletta balanser för t.ex. byggnadsverksamhet och för egenproducerad programvara. I systemet beräknas också ett antal andra kända värden. I vissa fall utgör de kända värdena stora delar av balanser, t.ex. bilar eller köpt programvaruinvestering, i andra fall kan det vara delar av in- satsförbrukningen, eller investeringen, i en bransch/ändamål. Det är celler i systemet där det finns speciell information, som bör tas till vara. Kända celler beräknas i både löpande och fasta priser. De påverkas alltså inte av generella avstämningsjusteringar. Användningssidan av systemet beräknas till mottagarpris. Exporten är då värderad f.o.b. Hushållens konsumtionsutgifter beräknas klassificerade efter COICOP och produktgrupp. Ett COICOP-ändamål kan alltså bestå av ett flertal produktgrupper. För insatsförbrukning och fast bruttoinvestering beräknas tota- ler för branscher och ändamål i löpande priser utifrån primärstati- stiken. I förekommande fall görs korrigeringar för att komma till NR-definitioner och för att bibehålla tidsseriekvaliteten. Som nämn- des finns också direkt information i vissa celler (kända värden eller balanser). För lagerinvesteringarna finns information om lagertyper och lagerhållande branscher, men ingen direkt information om pro- duktgrupper. Fördelningen på produktgrupper görs med vissa an- taganden, dvs. lager av produkter i arbete och färdigvaror antas be- stå av branschtypiska produkter (trävaruindustrins färdigvaror an- tas alltså vara trävaror). Produktfördelningen av insatsvarorna antas stå i proportion till strukturen på insatsförbrukningen i respektive bransch. Om en branschs insatsförbrukning består till av trävaror och av kemikalier antas att insatslagren har samma samman- sättning, med hänsyn tagen till att vissa produkter inte är lagrings- bara. För handelslager, där information också finns med viss uppdel- ning på lagerhållande branscher, används intermittent information om sammansättningen av branschens produktsortiment för en grov produktuppdelning. Fördelningen av lagerinvesteringarna på produktgrupper görs primärt på en relativt grov nivå och fördelningen på detaljerad pro- duktgrupp görs i avstämningsarbetet. Exporten (liksom importen) av varor finns produktfördelad en- ligt KN (Kombinerad Nomenklatur) i primärstatistiken. KN- numren kopplas via produktkoderna enligt SNI till de produkt- grupper som används i NR. Uppgifterna om export och import av tjänster har till stor del bytesbalansstatistik som källa,1 men tas även fram och bearbetas av NR, exempelvis vad gäller sjöfart och luftfart. Bytesbalansstatistikens uppgifter är på särskilt sätt klassificerade och behöver därför kopplas till de produktgrupper som används i NR. I många fall överensstämmer enskilda tjänsteposter i bytesbalansstatistiken direkt med de produktgrupper som nationalräkenskaperna arbetar med. Till varje användning på finaste detaljnivå finns knuten en han- delsmarginalsats och en aktuell momssats. Produktskatter och pro- duktsubventioner är också allokerade till användning. Den statistiska informationen om handelsmarginalsatser för oli- ka produkter och användningar är synnerligen bristfällig, vilket påverkar strukturen i T/A-tabellerna negativt. 1 tar SCB, på uppdrag av , över ansvaret för insamling av uppgifter för bytesbalansstatistiken. När en ny årgång av NR skall beräknas görs först en grundberäk- ning av ingående data med den beskrivna detaljnivån. T/A-tabellen beräknas först i löpande priser och vissa kontroller och korrektio- ner görs i löpande priser. Systemet deflateras (beräknas i fasta pri- ser) innan det egentliga avstämningsarbetet börjar. Den fullständi- ga avstämningen görs alltså simultant i löpande och fasta priser. Alla avstämningar görs i T/A-systemet. Beräkning av insatsförbrukning och fast bruttoinvestering För de delar av T/A-systemet där data med fullständig produktför- delning inte finns eller direktberäknas , används som första antagande föregående års struktur (i fasta priser) vad gäller pro- duktfördelning för branschers insatsförbrukning och investeringar i maskiner och inventarier. Det innebär att om insatsförbrukningen i en bransch år t bestod till tjugo procent av vissa jordbruksproduk- ter, till av metallvaror och till av tran- porttjänster, så antas i utgångsläget att förbrukningen år t+1 har samma procentuella sammansättning. För att fånga upp eventuella förändringar i relativpriser reflateras (multipliceras) därefter alla användningar med ett produktvis här- lett prisindex för inhemsk tillgång (IHT). Inhemsk tillgång härleds som: produktion + import + försäljning från myndigheter och HIO + tullar och införselavgifter – export. Beräkningarna görs i både löpande och fasta priser och prisindex för de olika produktgrupperna beräknas implicit (IHT löpande pri- ser/IHT fasta priser).