sou · GQB388 · 2003-01-01 00:00:00 — Reglerna för försvarets personalkontroll föreskrev att uppgifter om en person som varit medlem i en nazis- tisk organisation vid fyllda fick lämnas ut. Enligt den praxis som tillämpades av säkerhetspolisen innebar detta att även uppgif- ter om anställning i tysk krigstjänst och aktieteckning i den nazis- 16 Översikt över utfärdade bestämmelser angående personalkontroll. den 28/3 1946. Fst/Säk:s arkiv (H) F VIII a vol. PM till statistiken den 4. . Fst/Säk:s arkiv (H) F VIII a vol. 17Den 23/5 1947 hade regeringen ålagt atomkommittén att inhämta uppgifter av civilför- svarsstyrelsen om personalens pålitlighet ur säkerhetssynpunkt (konseljakt 13/6 1947. Soci- aldepartementets hemliga arkiv. RA.). PM till från den 13/1 1948 Sp 3:s arkiv B IV vol. PM ang uppgiftslämnande till civila myndigheter. Dnr SAH 8, konseljakt 10/6 1949. InD:s arkiv (H). 18Det är värt att notera att i ärenden rörande passansökningar inskränktes, enligt direktiv från socialministern , utlämnandet till uppgifter om nazister, åtminstone (överståthållare till inrikesministern 25/1 1949 samt Spi till inrikes- ministern 16/2 1949. Dnr LH 3/49. InD:s arkiv (H) konseljakt 10/6 1949. PM med uppgift om de myndigheter, till vilka registerupplysningar lämnas från statspolisens 3:e rotel och i vilka ärenden. Sp 3:s arkiv, B IV vol. 19PM den 25/2 1948 av . Sp 3:s arkiv B IV vol. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 tiska tidningen utlämnades. Däremot utlämnades inte uppgifter om prenumeranter på nazistiska tidningar eller personer som endast betecknades som sympatisörer.20 Trots denna - i jämförelse med senare tider - tämligen strikta till- lämpning av regelverket ansågs emellertid inte de kontrollerade personernas rättssäkerhet till fullo tillgodosedd. Eftersom uppgif- terna i registret kunde vara gamla och av svårbedömbar till- förlitlighet kunde säkerhetspolisen, via försvarsministern och för- svarsstaben, föreslå säkerhetssamtal med de kontrollerade perso- nerna. Säkerhetspolisen som var synnerligen angelägen om att de frivilliga samtalen genomfördes menade att det var ett oeftergiv- ligt villkor - att vid varje fall av tveksamhet eller ofullständighet möjlighet bereds roteln att framför allt vinna bekräftelse på de ut- lämnade uppgifternas riktighet innan någon åtgärd vidtages mot en person. Sammanlagt hölls ungefär 150 säkerhetssamtal under peri- oden till . bör näm- nas att det - utlämnades uppgifter från säkerhetspolisen till försvarsstaben i sammanlagt 462 fall.21 Det var emellertid inte bara säkerhetspolisen som genom förhör kontrollerade de nazistiska sympatierna inom försvaret. lät regeringen tillsätta en av vissa be- fattningshavares pålitlighet. Nämnden som har gått till historien under namnet bedömningsnämnden kom främst att fungera som rådgivande organ till försvarsministern i militära personalkontroll- ärenden och var verksam . Av de sammanlagt 43 yttranden som nämnden avgav till försvarsministern berörde 39 militära personalkontrollärenden där den kontrollerade personen redan hörts av säkerhetspolisen. Endast ett av de övriga fyra fallen låg utanför personalkontrollen.22 20PM angående personalkontrollen inom försvarsväsendet samt det med denna förknippade arbetet vid kriminalstatspolisavdelningens i 3:e rotel. av den 12/1 1948. Sp 3:s arkiv, S nr 280/48. 21Av de hörda var 53 officerare (stat, reserv, vpl), 19 underoff., 12 off. aspiran- ter, 9 sökande till res. off., 29 underbefäl, 1 sökande som volontär, 12 vpl därav en avsedd för specialtjänst och de övriga för befälsutbildning. 4 civila tjänstemän, 9 sökande till civila tjäns- ter därav 2 tidigare anställda vid försvarsväsendet. PM angående personalkontrollen inom försvarsväsendet samt det med denna förknippade arbetet vid kriminalstatspolisavdelningens i 3:e rotel. av den 12/1 1948. Sp 3:s arkiv, S nr 280/48. 22PM angående personalkontrollen inom försvarsväsendet samt det med denna förknippade arbetet vid kriminalstatspolisavdelningens i 3:e rotel. av den 12/1 1948. Sp 3:s arkiv, S nr 280/48. I tidigare forskning har bedömningsnämn- den där bl.a. den kände antinazisten ingick förväxlats med statspolisintenden- tens samrådsnämnd. kom först att få direkt inflytande över enskilda personalkontrollärenden. (En något oklar skildring av skillnaderna mellan be- Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 Ytterst få av de kontrollerade personerna tycks på politiska grunder ha stoppats i sin militära karriär i personalkontrollens historia. Detta kan åskådliggöras med hjälp av det material som den s.k. statpersonalundersökningen lämnat ef- ter sig i säkerhetspolisens arkiv där resultatet av drygt 100 perso- nalkontroller som genomfördes redovisas. Statpersonalundersökningen, som initierades av försvarsminister och påbörjades , innebar att alla officerare och underofficerare på aktiv stat skulle kontrolleras i allmänna säkerhetstjänstens centralregister. Alla uppgifter om sympatier för och den svenska nazismen skulle efter re- gisterslagning redovisas till försvarsstabens inrikesavdelnings per- sonaldetalj för vidarebefordran till försvarets kommandoexpedition och statsrådet. Vid undersökningen - som i första hand hade ett kartläggande syfte för försvarsministerns interna bruk - framkom att 384 av de kontrollerade befälen fanns registrerade som nazist- sympatisörer hos säkerhetspolisen.23 Av dessa 384 befäl blev 101 stycken föremål för perso- nalkontroll. Med hjälp av handskrivna anteckningar på de 101 promemorior som kom att användas som underlag i kontrollen går det att utläsa hur dessa ärenden utföll. Sammanlagt 91 befäl blev - trots att upp- gifter utlämnades till försvarsstaben om kopplingar till nazismen - godtagna för befordran eller vidareutbildning inom försvaret, oftast enligt beslut av försvarsministern. 26 av dessa 91 hade godtagits ef- ter förhör av säkerhetspolisen och bedömningsnämnden. Av åtta befäl som inte godkändes förhördes sex stycken. I två fall har resul- tatet av personalkontrollen inte angivits.24 I detta urval blev således av de befäl som på grund av nazistiska sympati- er fanns antecknade i säkerhetspolisens register godkända för vida- re karriär inom försvarsväsendet. dömningsnämnden och samrådsnämnden återfinns i Töllborg (1986) s. 118 f och 125 ff. I Det röda hotet förbises skillnaderna mellan samrådsnämnden och bedömningsnämnden helt ((2002), s. 80-81). 23Souschefen vid försvarets kommandoexpedition Per Kellin till 30/5 1945 nr 518. Allmänna säkerhetstjänstens arkiv, E I vol. PM angående personalkontrollen inom försvarsväsendet samt det med denna förknippade arbetet vid kriminalstatspolisavdelningens i 3:e rotel. av nr 280 den 12/1 1948 samt Namnregis- ter från till /In för vidarebefordran till försvarsministern den 24/7 1946. JWK 5:751, vol. 24Sammanräkningen är gjord på grundval av anteckningar på de promemorior som upprätta- des i samband med statpersonalundersökningen. JWK 5:751, vol. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 Som exempel på uppgifter som inte ansågs tillräckligt belastande för utebliven befordran kan följande två fall nämnas: *En löjtnant vid luftvärnet som i ett brev till en överstelöjtnant i sagt sig vilja studera vid den tyska armén, Denn hier in der ewigen lernt man nichts, blev godkänd av försvarsministern för kaptensbefordran. *En kapten vid luftvärnet som 1940 representerade det nationalso- i kommunalfullmäktige i godkändes av försvarsstabens inrikesavdelning för befordran till major.25 Bland de åtta befäl som inte godkändes för befordran enligt beslut av försvarsministern fanns en sergeant som 1946 inte fick bli styck- junkare på grund av att han varit aktiv i parti Svensk socialistisk samling (SSS) och varit chef (länderman) för partiets avdelning i samt en löjt- nant som 1941-1942 varit länderman för SSS:s ungdomsavdelning i som inte blev antagen till intendentutbildning.26 En viktig förklaring till att säkerhetspolisen var angelägen om att samtala med de kontrollerade personerna var att man inte ville äventyra det goda samarbetet med militären. Detta kan åskådliggö- ras med hjälp av ett citat från kriminalkonstapel då denne förklarar varför det var viktigt att förhören genomfördes med mycket stor korrekthet och objektivitet: Med tanke på det intima samarbete, som i lan- dets intresse måste finnas mellan 3:e roteln och olika militära myndigheter särskilt vid krig el- ler krigsfara, skulle det helt säkert bliva till men kanske till och med för rikets säkerhet dä- rest militära befattningshavare, vilka bliva fö- remål för förhör i samband med personalkon- trollen, skulle få den uppfattningen att det rör- 25Anteckningar på promemorior av den 18/1 1946 samt den 19/1 1946. JWK 5:751, vol. 1, s. 252 och 257. 26Anteckning på PM av den 21/2 1946. JWK 5:751, s. 233. Förhörsprotokoll den 8/3 1945 av . JWK 5:9/3 d, s. 30. Anteckning på PM av den 27/12 1945. JWK 5:751, s. 222. Sammanfattning av P 4618. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 de sig om någon form av förföljelse eller dy- likt från statspolisens sida.27 Dahlgren-Tibergs oro för att pålitlighetskontrollen skulle inverka negativt på samarbetet mellan militär och polis var inte obefogad. Personalkontrollens inriktning på nazister inom försvaret var inte särskilt populär inom officerskåren. Detta kan belysas med några dagboksnoteringar där arméofficeren och sedermera försvarsstabs- chefen bland annat kommenterade en kollegas erfarenheter av ett förhör i bedömningsnämnden: - Det har tillsatts en utrensningsnämnd, som skall undersöka nazistanklagelser. Nog smakar bara det nazism. Den s.k. bedömningsnämnden är i full verksamhet. Ingen befordras om han icke är fullt pålitlig. Är detta grundlagsenligt och demokratiskt? [NN:s] besök i nazistbedömningsnämnden tycks ha varit obehagligt. Fick först vänta ¾ tim, sedan ¾ långt förhör. Vidrigt i en rätts- stat, rena nazismen.28 Sannolikt skulle ha varit ännu mer upprörd om militärer- na inte haft möjlighet att bemöta de uppgifter som fanns anteckna- de om dem i centralregistret. Inte minst med tanke på att detta skulle innebära ännu ett steg bort från de rättsstatliga idealen. var den enskildes rättssäkerhet väl tillgo- dosedd inom personalkontrollen. Säkerhetstjänsterna värnade t.o.m. de medborgerliga rättigheterna i större utsträckning än vad som föreskrevs i regelverket. Som nämnts föreskrev reglerna att en 27PM angående personalkontrollen inom försvarsväsendet samt det med denna förknippade arbetet vid kriminalstatspolisavdelningens i 3:e rotel. av den 12/1 1948. Sp 3:s arkiv, S nr 280/48. 28Utdrag ur almanacksanteckningar 1941-1963. arkiv, vol. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 person som blivit utsatt för åtgärd på grund av personalkontrollen endast skulle informeras om vart han skulle vända sig för att över- klaga. För att få denna information krävdes emellertid att den kon- trollerade sagt sig vara missnöjd med hur han blev behandlad. I praktiken kom emellertid åtskilliga militärer att kontaktas av över- vakningsmyndigheterna för att få möjlighet att bemöta de uppgif- ter som kunde ligga dem till last. Att denna omsorg om de kontrol- lerades rättssäkerhet och möjligheter att försvara sig snart kom på undantag då personalkontrollen skiftade fokus till kommunisterna skall jag återkomma till nedan. Det var inte bara på lägre nivåer inom officershierarkin som miss- nöjet med de nya reglerna för personalkontrollen grodde. I en PM från till regeringen beskrevs den rådande personalkontrollsituationen i mörka ordalag. För det för- sta var de uppgifter som kunde inhämtas från säkerhetspolisen om tidigare begångna brott otillräckliga då uppgifter om rattfylleri, sedlighetsbrott, misshandel etc inte lämnades ut. Enligt ÖB borde reglerna för personalkontrollen ändras till att omfatta alla kapitel i strafflagen. För det andra var den politiska kontrollen alltför ensi- digt inriktad på nazister. Uppgifterna angående verksamhet inom eller inställning till ytterlighetsparti omfatta numera endast nationalsocialistiska eller därmed jäm- ställda sammanslutningar. Detta beror därpå att någon annan registrering icke sker vid polisen och att föreliggande upp- gifter om andra ytterlighetspartier icke få ut- nyttjas. Därav följer att t.ex. kommunister med utpräglade sympatier för utländsk makt kunna erhålla tillgång till de mest ömtåliga befatt- ningar inom försvarsväsendet utan att man ge- nom personalkontrollen kan göra något häråt. Detta är ägnat att väsentligt minska tryggheten Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 [understrykningar i original. Om ovannämnda skrivelse endast inskränkt sig till en mer allmänt hållen missnöjesyttring från Jungs sida så var nästa skrivelse till re- geringen i ärendet betydligt mer konkret. kunde ÖB presentera ett nytt färdigt förslag till regler för personalkon- troll inom försvarsväsendet. Förslaget gick helt i linje med de tidi- gare framförda åsikterna. ÖB menade dels att personalkontrollen av kommunisterna borde återupptas, dels att alla uppgifter om brott mot strafflagen borde kunna utlämnas. För att understryka vikten av kommunistkontrollen framhölls att den amerikanska ar- mén vidtagit åtgärder för att avstänga kommunister från känsliga befattningar. ÖB framförde också önskemål om att reglerna skulle utfärdas i en öppen och en hemlig generalorder.30 Syftet med för- slaget att låta offentliggöra delar av bestämmelserna torde för det första ha varit att försöka lindra den kritik som från flera håll fram- förts mot försvaret om att dess behandling av nazister inom offi- cerskåren var alltför släpphänt.31 För det andra var det viktigt att de militära myndigheterna inför offentligheten kunde distansera sig mot bedrivandet av politisk övervakningsverksamhet. Med för- hoppningen om att alla misstankar om att de militära myndigheter- na bedrev egen underrättelseverksamhet gentemot den egna perso- nalen skulle skingras ville försvarsstaben att det inför offentlighe- ten skulle klargöras att de uppgifter som användes i personalkon- trollen inhämtades från polisen.32 Då de militära åsikterna inte fick något stöd i regeringen fick försvaret återkomma i ärendet. ansåg sig försvars- staben kunna presentera flera belägg för kommunisternas nationella 29UPM angående personalkontroll inom försvarsväsendet (bilaga till skrivelse från ÖB till regeringen den 11/4 1946, Högkv Fst/In Dnr H 2:13). Fst/ Säk:s arkiv (H) F VIII a vol. 30ÖB till regeringen den 20/6 1946 Högkv Fst/In Dnr H 55:7 med bifogade förslag till öp- pen och hemlig go samt skrivelse från militärattachén i till C Fst/U den 9/3 1946. Fst/ Säk:s arkiv (H) F VIII a vol. 31Den militära bedömningen av opinionsläget framgår i UPM angående personalkontroll inom försvarsväsendet (bilaga till skrivelse från ÖB till regeringen den 11/4 1946, Högkv Fst/In Dnr H 2:13). Fst/ Säk:s arkiv (H) F VIII a vol. Att var något besvä- rad av tidningarnas intresse i frågan framgår av följande dagboksanteckning från den 27/6 1945: Murvel ville interviewa mig rörande tyske generalens Bamblers uttalande om tyska anfallsplaner mot . Off-kåren, Thörnell och Adlercreutz på tapeten. Jag vägrade gi- vetvis. den 2/2 och 12/4 1945. arkiv B II. 32VPM rörande förslag att bestämmelserna angående personalkontroll inom försvarsväsen- det skola utfärdas som öppen handling. den 18/4 1946. Fst/Säk:s arkiv (H) F VIII a vol. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 opålitlighet och fann därför anledning att påminna försvarsminis- tern om ÖB-förslagets sakliga berättigande. I en skrivelse till för- svarsministern informerade försvarsstabschefen om de erfarenheter som gjorts i och om hemma- kommunisternas illegala verksamhet. I exemplet meddelade försvarsstaben att avslöjandet av ett omfattande sovjetiskt spionage blottat att spionerna nästan undantagslöst utgjordes av kommunister eller kommunistsympatisörer. Även i hade det, enligt försvarsstaben, konstaterats att kommunisterna, samti- digt som de utåt giva sken av att företräda en mera moderat politik än tidigare, bedriva statsfientlig verksamhet. I båda dessa länder hade åtgärder för att bekämpa kommunisterna förberetts eller vid- tagits. Mot bakgrunden av dessa fakta måste det anses befogat att räkna med att sådan statsfientlig verksamhet, varom här är fråga, kan bedrivas även i , särskilt om man tar i betraktan- de landets utsatta läge och de möjligheter som genom förekomsten härstädes av ett avsevärt antal utlänningar och en omfattande resande- ström från utlandet erbjuda sig för främmande makts underrättelseväsende att vinna kontak- ter. De av överbefälhavaren föreslagna perso- nalkontrollåtgärderna synas nödvändiga för att i möjligaste mån trygga riksförsvaret.33 Trots försvarets återkommande försök att få igång övervakningen av kommunisterna förhöll sig regeringen kallsinnig till förslagen. Regeringens ointresse torde till stor del kunna förklaras med kommunisternas starka ställning i opinionen. Valframgångarna i 1944 och val då av väljarkåren röstade på kommunisterna hade gjort SKP till en maktfaktor.34 Partiets po- litiska omorientering sedan Kominterns upplösning och dess upp- 33För att ytterligare belysa exemplen och bifogades Uppgifter angående kommunistisk verksamhet i och , vilken innehöll utdrag ur Förbundsrå- dets rapport angående den antidemokratiska verksamheten från schweizare och utlänningars sida i samband med krigshändelserna 1939-1945 (den 21/5 1946) samt Den kanadensiska redogörelse för sovjetryskt spionage i , den 27/6 1946. I den senare rapporten gavs en ingående beskrivning av hur hemmakommu- nister rekryterades som agenter av ryssarna. Skrivelse från C Fst till C FöD, Högkv Fst/In nr H 55:2 den 27/1 1947. Fst/Säk:s arkiv (H) F VIII a vol. 34Hadenius, : efter 1900. En modern politisk historia. (1972) s. 292-293 Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 slutning kring socialdemokraternas efterkrigsprogram medförde dessutom att det även i högre grad fått medverka i det demokratis- ka partisamarbetet. Kommunistledaren gavs t.ex. plats försvarskommitté. Det svenska valframgångar var möjligen inte det enda som hindrade återupptagandet av kommunistövervak- ningen. Ett annat bidragande skäl till att regeringen inte vidtagit några åtgärder i den av militären önskade riktningen är sannolikt att även chefen för säkerhetspolisen ställde sig skeptisk till att medverka i den militära personalkontrollen. Detta visade sig då ÖB:s personalkontrollförslag av blivit föremål för remissyttrande från bedömningsnämnden och statspolisintenden- ten. I remissyttrandena redovisades olika bedömningar i frågan om återupptagande av personalkontrollen av kommunisterna. var helt överens med ÖB om att personal- kontrollen - av hänsyn till försvarets trygghet - borde riktas mot både nationalsocialister och kommunister. Nämnden anförde även principiella rättsstatliga argument till stöd för ÖB-förslaget då den menade att personalkontrollens ensidiga inriktning på nationalsoci- icke stämmer överens med det rättskrav, som på detta om- råde är lika ofrånkomligt som på andra. Man kan till och med säga, att ett frångående av ömsesidigheten här är särskilt ömtåligt. Om en nationalsocialistiskt inriktad person ute- stänges från tillträde till eller befordran inom försvarsväsendet men han vet, att motsvarande hinder icke uppställes för personer med an- slutning till den kommunistiska rörelsen, är detta ägnat att befästa honom i den uppfatt- ningen, att det svenska samhällets principer om rättssäkerhet och allas likhet inför lagen icke äro allvarligt menade. Personalkontrollen kom- mer lätt att uppfattas som ett uttryck för en politisk konjunktur och ej som ett det svenska samhällsskickets självförsvar mot ideologier, som hota dess fundamentala värden: yttrande- Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 frihet, åsiktsfrihet och rättssäkerhet. Detta är så mycket farligare som det oftast torde vara just motsättningen till kommunismen som va- rit en av de verksammaste anledningarna till vederbörandes nationalsocialistiska inställning. Under den korta tid nämnden varit i verksam- het har nämnden hunnit komma i kontakt med detta problem, och nämnden har härvid ytterst starkt känt det skeva i sin ställning på grund av att den icke får rikta sig mot båda ytterlighets- partierna.35 Yttrandet speglar de erfarenheter som nämnden gjort vid sina för- hör med personer som varit medlemmar i någon nationalsocialis- tisk organisation. Många hade då sagt att anledningen till att de en- gagerat sig var just att de tilltalats av tyskarnas antikommunism men att de för övrigt var goda svenska patrioter. En annan faktor som möjligen inte var oviktig för bedömningsnämndens inställning var att nämnden inte omnämnts i ÖB:s personalkontrollförslag. som uppenbarligen uppfattade sitt uppdrag som obekvämt och svårgenomförbart riskerade därmed inte att få en permanent funktion i handläggningen av militära personalkon- trollärenden.36 instämmande ord står i skarp kontrast till statspolisintendent mer avvisande inställning till ÖB:s förslag om att säkerhetspolisen i större utsträckning skulle tillhandahålla uppgifter om personers politiska verksamhet. anförde klara principiella invändningar mot säkerhetspolisens med- verkan i den militära personalkontrollen. Han framhöll att statspo- tredje rotels register var i princip avsett för polisiär spaning och därför föga lämpat för att användas som grund för att pröva personers politiska pålitlighet. Ehuru det för säkerhetstjänsten varit en ange- lägenhet av största vikt att i registret samla ve- derhäftiga, objektiva och sanna uppgifter har det av naturliga skäl icke varit möjligt att hålla 35Ordf i bedömningsnämnden till försvarsministern den 15/7 1946. FöD:s arkiv (H), konseljakt Dnr 80/1946. 36För nämndens, regeringens och politiska opinionsbildares syn på uppdraget se , : och det . Antikommunism och liberalism i 1946-1952. (1995) s. 230-233. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 registret fritt från felaktigheter och misstag. Detta är givetvis beklagligt men skulle icke hava spelat någon mera betydande roll, därest registret endast utnyttjats för sitt ursprungliga ändamål, spaningsarbetet. Förhållandet är emellertid betänkligt, då registret under det nu avslutade kriget i allt större omfattning kom- mit att utnyttjas för s.k. personkontroll, en uppgift för vilken registret principiellt icke va- rit avsett.37 Dessutom påpekade han att polisens möjligheter att inhämta upp- gifter begränsats avsevärt sedan den särskilda tvångsmedelslagen avskaffats vid slut. Enligt beskrivning bestod registret nu i huvudsak av uppgifter vars aktualitet var i snabbt avtagande och att det därför i allt större utsträckning blev mer eller mindre antikverat. Hans motvilja mot att säkerhetspoli- sen skulle medverka i personalkontrollen hade emellertid också en annan grund. Ehuru jag hyser den uppfattningen att under det nu avslutade kriget registrets användning för personkontroll, trots härovan angivna bris- ter, utan tvekan varit försvarligt anser jag un- der nu rådande förhållanden detta icke längre vara förhållandet. Såsom min uppfattning vill jag framhålla att polisverksamhet för utrönan- de av svenska medborgares politiska förhållan- den under mera normala tider är en för polisvä- sendet i en demokratisk stat helt främmande uppgift, som i ovanligt hög grad är ägnad att skada polisväsendet och dess arbete. Jag an- ser sålunda att statspolisen helt bör befrias från skyldigheten att över huvud taget lämna upp- gifter om politisk verksamhet.38 37Statspolisintendent till regeringen den 7/11 1946. FöD:s arkiv (H), konselj- akt Dnr 71/1946 och 80/1946. I Det röda hotet beskrivs ståndpunkt som helt unik i svensk övervakningshi- storia ((2002), s. 79). Detta är emellertid en felaktig karakteristik.