sou · GQB3113d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Utredningarna leder ofta till att redan omfattande ärenden växer till att bli ännu mer omfattande. Det är därför av vikt att samarbetet fungerar med andra brottsbekämpande nationella myndigheter för att åstad- komma ett gott utredningsarbete. Tendensen är att de smugglings- brott som upptäcks och utreds i allt större utsträckning är grova brott där personer anhålls och häktas under brottsutredningen. uppgick antalet upptäckta brott inom den brottsut- redande verksamheten till totalt 13 432, varav brottsutredning inleddes i 5 753 fall. I de resterande fallen utfärdades antingen strafföreläggande eller ordningsbot. uppgick antalet upptäckta brott till 12 199 och i 6 117 av dessa fall inleddes brotts- utredning. I cirka hälften av brottsutredningarna fungerade en åklagare som förundersökningsledare. Det innebär att en åklagare leder förundersökningen och anlitar biträde av en tjänsteman vid tullkriminalen för undersökningens verkställande. 2.4Tullverkets utvecklingsarbete och samarbetsprojekt Gemensamt för utvecklingsprojekt är att de skall befrämja ett systematiskt kvalitetstänkande och ett elektroniskt informationsflöde, effektivisera verksamheten och möjliggöra att vision uppfylls och att en effektivare och mer konkurrensneutral utrikeshandel för näringslivet uppnås. Ett viktigt steg för att uppfylla visionen är att göra till en elektronisk förvaltning med service dygnet runt. bedriver ett omfattande utvecklingsarbete både såvitt avser gränsskyddsverksamheten och effektiv handel. har det varit möjligt att avge tulldeklarationer på elektronisk väg genom tulldatasystemet (TDS). TDS bygger på ett elektroniskt uppgiftslämnande, electronic data interchange (). TDS kan ta emot ca 100 000 transporterade meddelanden . lämnas av tulldeklarationerna på elektronisk väg och av den totala ärendemängden hanteras helt automatiskt. målsättning är att ärendeflödet skall vara helt elektroniskt och att av alla ärenden skall hanteras automatiskt . TDS är och kommer också att under den närmaste framtiden vara det stora systemet för hantering av ärenden. Planer finns dessutom på att det även skall bli möjligt att avge deklarationer med hjälp av Internet (web-EDI). Projektet kallas för TID- projektet –Tulldeklaration via Internet. Den gällande lagstiftningen möjliggör en sådan deklarationshantering, varför en lagändring inte krävs. Av regleringsbrevet för framgår att har till uppgift att, genom utnyttjandet av befintlig teknik och genom en utökad användning av Internet, göra det attraktivt för företagen att avlämna tulldeklarationer på elektronisk väg. Till följd härav pågår ett intensivt utvecklingsarbete inom . Utvecklingsarbete inom processen effektiv handel Av omfattande utvecklingsarbete inom effektiv handel bör särskilt tre projekt omnämnas och det är Taric-on-line, Servicetrappan och e-tull. För att öka servicenivån gentemot företagen har som en åtgärd lagt ut EU:s tulltaxa (Taric) på Internet, vilket innebär att företagen får tillgång till en ständigt uppdaterad version med information om bl. a import- och exportbestämmelser, varukoder och valutakurser. Servicetrappan är ett tullsystem för service, god kvalitet och effektiva tullrutiner och bedrivs inom ramen för TDS. togs i bruk . Idén bygger på att företagen sätts i centrum och syftar till att företagen skall komma i åtnjutande av en förenklad tullhantering genom att tulldeklarationerna lämnas i form av elektroniskt överförda uppgifter, s.k. elektroniska dokument, i stället för att lämnas på papper. Efter att en kvalitetssäkring har genomförts av företaget certifieras detta för en förenklad tullhantering, vilket leder till minskade kostnader för företagen och snabbare flöde av varor, vilket i sin tur förväntas öka de svenska företagens konkurrenskraft. Tanken är att systemet skall innebära besparingar för både tullen och näringslivet, eftersom resurser härigenom frigörs och i stället kan användas för effektivare kontroller riktade mot dem som medvetet överträder reglerna. Rent praktiskt bygger systemet på förebyggan- de arbete och samarbete mellan och näringslivet, varvid operatörerna väljer önskad nivå av service och förenkling i fem olika steg. Inledningsvis är alla operatörer placerade på de två första stegen och de kan därefter ansöka om att avancera i Servicetrappan. Tanken är att god kvalitet skall löna sig, vilket innebär att ju större ansvar operatören tar för kvaliteten i sin tullhantering, desto enklare tullhantering kan erbjuda. För uppflyttning till steg tre, fyra eller fem i Servicetrappan krävs att operatören tillsammans med låter kvalitetssäkra sina tullrutiner och lämnar uppgifter elektroniskt till . Kvalitetssäkringen sker i enlighet med ett fastställt kvalitetssäkringsprogram. För inplacering på steg fyra krävs att operatören kvalitetssäkrar alla tullrutiner. Steg fem i Servicetrappan är reserverad för certifiering av operatörer på internationell nivå. Kontroll sker genom det förebyggande arbetet med kvalitetssäkring, fortlöpande kvalitets- revision och regelbundna kontakter, vilket ger operatören en större möjlighet att göra rätt från början. För att kunna uppnå de smidiga tullrutiner som är en av huvudtankarna med Servicetrappan pågår utveck- lingsarbete inom i syfte att kunna erbjuda tulltjänster via Internet. Det nya konceptet kallas e-tull – det virtuella tullkontoret – och innefattar alla tjänster som kan nås vid ett traditionellt tullkontor samt en rad nya elektroniska tjänster, såsom möjlighet att tulldeklarera via Internet (), contact/call- centertjänster samt en rad nya interaktiva Internettjänster för t. ex information, prenumeration, nyheter och statistik. Vidare kommer en rad interaktiva kommunikationstjänster att utvecklas. Målsätt- ningen är att kundkanalen, det virtuella tullkontoret, skall ge alla kundgrupper tillgång till och angränsande myndig- heters relevanta tjänster med en spännvidd från allmän basservice via personliga sidor till direkt personlig on-line kontakt med en tjänsteman. Kundkanalerna skall vara ständigt tillgängliga och ha ett enkelt och lättillgängligt gränssnitt. Utvecklingsarbete inom processen gränsskydd För att förbättra urvalet av objekt i den fysiska kontrollverksam- heten och för att träffsäkerheten skall öka pågår ett kontinuerligt arbete inom med att vidareutveckla och förbättra urvalsmetoderna samt analys- och underrättelseverksamheten. Härigenom söker man även minska risken för störningar i såväl det legala varuflödet som personers fria rörlighet. Arbetet med hotbildsanalyser är av central betydelse för att kunna identifiera hot, vars förekomst eller kan komma att inverka negativt på tullens förmåga att upprätthålla in- och utförselrestriktioner eller att inbringa rätt uppbörd. För att förhindra omfattande illegal införsel av alkohol och tobak drivs ett samverkansprojekt där , polis, åklagare, och skattemyndigheterna har till uppgift att kartlägga införsel, distribution och försäljning av illegalt införd alkohol och tobak. I sammanhanget kan också nämnas att och av regeringen fått i uppdrag att gemensamt ta fram ett system för riskanalyser, baserat på underrättelser och brottsmisstankar som kan vara styrande för kontrollverksamhetens utformning. Flera utvecklingsprojekt pågår med syfte att förbättra och utveckla det brottsbekämpande arbetet. Några av dess projekt är: N Sniffers – som eventuellt kommer att resultera i ett nytt tekniskt hjälpmedel för narkotikakontroller N Fordonsvisitationssystem – som söker finna metoder för effektivare fordonskontroller N Stoppa fordon – som undersöker möjligheter att minska risker för smitning i samband med tullkontroller N Tobakshund – som ser över möjligheten att använda hundar för att finna tobak N Mobil terminal – som syftar till att möjliggöra ett terminal- stöd on-line och registeråtkomst för personal ute på fältet N IT-stöd i brottsutredning – som syftar till att utveckla ett nytt IT-stöd för brottsutredning med bl.a. ärendehan- teringssystem, jfr avsnitt 6.3 N Bevis och spårsäkring – som syftar till en ökad användning och kompetens avseende teknisk bevisning i tullens brottsutredningar. om import och export av varor är mycket omfattande och komplicerat och medför betydande kostnader för näringslivet. har genomfört en undersökning tillsam- mans med näringslivet, varvid den årliga kostnaden för de svenska utrikeshandelsföretagen beräknades uppgå till ca . För att söka minimera dessa kostnader prioriterar tullen frågor om förenkling och förbättring av tullrutinerna. bedriver ett nära samarbete med näringslivet och samverkar med företagen och olika intresseorganisationer. Internationellt samarbete är ett prioriterat område i verksamhet. Förutom att bistår i det omfattande arbetet i kommittéer och arbetsgrupper inom ramen för EU, deltar verket i arbetet i (), ASEM och Östersjösamarbetet liksom i olika internationella program, såsom t.ex. benchmarkingprojekt (benchmarking innebär att lära av andra och att söka lösningar som visat sig vara särskilt framgångsrika i andra organisationer, näringsliv eller offentlig förvaltning, såväl nationellt som internationellt). Vidare har ingått ett flertal bi- och multilaterala avtal avseende ömsesidigt bistånd, vilka har stor betydelse för det internationella tullsamarbetet. 3Övergripande rättslig reglering av behandling av personuppgifter regleras den grundläggande ramen för behandling av personuppgifter i personuppgiftslagen (1998:204), som därigenom ersatte datalagen (1973:289). Personuppgiftslagen har sin utgångspunkt i och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (dataskyddsdirektivet). Detta kapitel innehåller en kortfattad genomgång av vissa internationella överenskommelser jämte dataskyddsdirektivet samt en redogörelse för personuppgiftslagens bestämmelser. Härutöver behandlas artikel 8 i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggan- de friheterna – – (SFS 1994:1219) jämte artikel 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Båda artiklarna behandlar skyddet av person- uppgifter. Internationella riktlinjer har meddelats för automatisk databehand- ling av personuppgifter. Bestämmelser av betydelse finns i bl.a. konvention om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter (dataskyddskonven- tionen). Konventionens innehåll kan ses som en precisering av skyddet vid användning av automatisk databehandling enligt artikel 8 i . Dataskyddskonventionens syfte är att säkerställa den enskildes rätt till personlig integritet i samband med automatisk databehandling av personuppgifter och att förbättra förutsättningarna för ett fritt informationsflöde över gränserna. Dataskyddskonventionens roll som riktmärke för automatiserad behandling av personuppgifter inom Europeiska Övergripande rättslig reglering av behandling av personuppgifter unionen har i princip övertagits av dataskyddsdirektivet i och med att detta införlivats i medlemsländernas nationella lagstiftningar. Utöver dataskyddskonventionen har tagit fram rekommendationer om dataskydd sektorsvis, bl.a. en rekommenda- tion som reglerar användningen av personuppgifter inom polissektorn (Recommendation No. R (87) 15). Rekommendatio- nen behandlas under avsnitt 7.1.1. Internationella riktlinjer i fråga om integritetsskydd och person- dataflöde över gränserna har även utarbetats inom och utveckling (). Ett antal internationella organisationer och företag har antagit egna regler om dataskydd som bygger på riktlinjer. Riktlinjerna motsvarar i princip de bestämmelser som återfinns i dataskyddskonventionen. Det bör tilläggas att antogs ministerdeklaration Protection of Privacy on , som innebar att slog fast intentionen att i ett internationellt perspektiv harmonisera de regler som bör gälla för hantering av personuppgifter i globala nätverk, för att skydda den personliga integriteten. Syftet med dataskyddsdirektivet är att garantera en hög och i alla medlemsstater likvärdig skyddsnivå när det gäller enskilda personers fri- och rättigheter med avseende på behandling av personuppgifter. Dataskyddsdirektivet måste införlivas i lagstiftningen på nationell nivå för att bli direkt tillämpligt i en medlemsstat. Medlemsstaterna kan inte föreskriva vare sig ett bättre eller sämre skydd för den personliga integriteten vid behandling av personuppgifter eller för det fria flödet av sådana uppgifter än vad som följer av dataskyddsdirektivet. Övergripande rättslig reglering av behandling av personuppgifter Dataskyddsdirektivet handlar om fysiska personers skydd. Skyddet för juridiska personer berörs inte av direktivet. Inte heller berörs sådan verksamhet som faller utanför gemenskapsrätten, däribland verksamhet som rör allmän säkerhet, försvar, statens säkerhet och statens verksamhet på straffrättens område. Direktivet omfattar inte bara automatiserad behandling, utan också behandling av personuppgifter som ingår eller kommer att ingå i ett register. Utanför tillämpningsområdet faller t.ex. ostrukturerade akter. Dataskyddsdirektivet omfattar inte behandling av personuppgifter för privat bruk. 3.3.2Bestämmelser om när personuppgifter får behandlas Enligt dataskyddsdirektivet måste all behandling av person- uppgifter vara laglig och korrekt. Uppgifterna måste vara riktiga och aktuella samt adekvata, relevanta och nödvändiga med hänsyn till de ändamål för vilka de behandlas. Ändamålen skall vara uttryckligt angivna vid tiden för insamling av uppgifterna. De ändamål för vilka uppgifterna senare behandlas får inte vara oförenliga med de ursprungliga ändamålen. Personuppgifter får enligt direktivet behandlas bara i vissa fall. Här kan nämnas att uppgifter får behandlas i första hand efter att den registrerade otvetydigt har lämnat sitt samtycke, men också om det är nödvändigt för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar den registeransvarige eller för att utföra en arbetsuppgift som antingen är av allmänt intresse eller utgör ett led i myndighets- utövning. Personuppgifter får även behandlas om intresset av att den registeransvarige får behandla uppgifterna överväger den registrerades intresse av att de inte behandlas. Vissa särskilda i direktivet angivna kategorier av uppgifter får inte behandlas utan uttryckligt samtycke av den registrerade. Det gäller uppgifter som avslöjar den enskildes ras eller etniska ursprung, politiska åsikter, religiösa eller filosofiska övertygelse eller medlemskap i fackförening samt uppgifter som rör hälsa och sexualliv. Medlemsländerna får under förutsättning av lämpliga skyddsåtgärder och av hänsyn till ett viktigt allmänt intresse besluta om undantag från förbudet. Behandling av uppgifter om lagöverträdelser och brottmålsdomar m.m. får utan särskilt stöd i Övergripande rättslig reglering av behandling av personuppgifter SOU 2002:113 nationell lagstiftning utföras endast under kontroll av en myndighet. 3.3.3Information och rättelse m.m. Dataskyddsdirektivet föreskriver att den registeransvarige skall informera den registrerade om att personuppgifter är föremål för behandling och därvid redogöra för ändamålet med behandlingen. Har uppgifterna inte samlats in från den registrerade själv behöver den registeransvarige däremot inte lämna någon information, om det skulle visa sig vara omöjligt eller innebära en ansträngning som inte står i proportion till nyttan. Den registrerade har dock rätt att på begäran få information om de registrerade uppgifterna. Vidare har den registrerade rätt att få sådana uppgifter som inte har behandlats i enlighet med direktivet rättade, utplånade eller blockerade. Direktivet innehåller även regler om säkerhet vid behandlingen. Genom lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder skall den registeransvarige skydda personuppgifter mot otillåten behandling samt mot förstöring, förlust, ändring eller otillåten spridning. I direktivet föreskrivs ett relativt omfattande anmälningsförfarande till en tillsynsmyndighet när det gäller helt eller delvis automatiserad behandling av personuppgifter. Undantag från anmälningsplikt alternativt tillämpning av ett förenklat anmälnings- förfarande får föreskrivas, dels om det med hänsyn till de behandlade uppgifterna inte är sannolikt att den registrerades fri- eller rättigheter kränks, dels om den registeransvarige har utsett ett uppgiftsskyddsombud (personuppgiftsombud). 3.3.5Överföring av personuppgifter till tredje land Direktivet syftar till ett fritt flöde av personuppgifter mellan medlemsländerna. Som huvudregel gäller att överföring av personuppgifter till ett land utanför EU eller Europeiska ekonomiska samarbetsområdet får ske endast om det mottagande landets lagstiftning kan säkerställa en adekvat skyddsnivå. Övergripande rättslig reglering av behandling av personuppgifter är en adekvat skyddsnivå får avgöras med hänsyn tagen till bl.a. de uppgifter som skall behandlas och ändamålet med behandlingen. I artikel 8 stadgas att var och en har rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. En offentlig myndighet får inte inskränka åtnjutande av denna rättighet annat än med stöd av lag och om det i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till statens säkerhet, den allmänna säkerheten, landets ekonomiska välstånd eller till förebyggande av oordning eller brott eller till skydd för hälsa eller moral eller för andra personers fri- och rättigheter. (se nedan) anför angående artikel 8 följande: Kravet att ett ingripande skall vara nödvändigt innebär att det skall föreligga ett angeläget samhälleligt behov av åtgärden i fråga. Åtgärden får dock inte gå längre än vad som är erforderligt med beaktande av proportionalitetsprincipen. Vid denna avvägning har staterna ett visst handlingsutrymme att inom rimliga gränser göra de avvägningar i bevis- och andra bedömningsfrågor, vilka läggs till grund för ett ingripande. Primärt innebär artikel 8 att staten skall avhålla sig från ingrepp i den skyddade rättigheten, utom i de fall som omfattas av de i artikeln föreskrivna undantagen. Artikelns räckvidd är dock inte begränsad i detta avseende utan staten är också i viss mån skyldig att vidta positiva åtgärder för att skydda den enskildes privata sfär. Sådana positiva åtgärder kan utgöras av lagstiftningen men också av skydd mot övergrepp i särskilda situationer. Även utan att det förekommit något ingripande från myndighet eller offentlig tjänsteman kan staten således under vissa förutsättningar anses ha brutit mot artikel 8 genom att tolerera en föreliggande situation eller genom att inte skapa ett tillräckligt rättsligt skydd. Statens ansvar för en underlåtenhet kan då aktualiseras, trots att det övergrepp som visat att det rättsliga skyddet var otillräckligt utförts av en enskild person, för vars handlande staten inte i och för sig kan anses ansvarig. De krav som ställs på staten måste vara rimliga. Vad som i huvudsak kan förväntas är att staten utfärdar lagar och förordningar som ger ett tillfredsställande skydd åt privatliv, familjeliv, hem och korrespondens. (, Mänskliga rättigheter i europeisk praxis – En kommentar till Övergripande rättslig reglering av behandling av personuppgifter om de mänskliga rättigheterna, uppl. 1:2, 1998, Juridik, , s. 220 f.) 3.5Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna tillkännagavs Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna av parlamentet, rådet och kommissionen. I stadgan bekräftas de rättigheter som har sin grund i medlemsstaternas gemensamma författningstraditioner och internationella förpliktelser samt i Fördraget om Europeiska unionen och gemenskapsfördragen, såsom Europeiska konventio- nen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, gemenskapens och sociala stadgor samt rättspraxis vid Europeiska gemenskapernas domstol och Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. Stadgans syfte är att kodifiera de grundläggande fri- och rättigheterna som EU redan erkänner. är stadgan inte mer än en viljeförklaring avseende de redan existerande rättigheterna. I stadgans artikel 8 föreskrivs att var och en har rätt till skydd av de personuppgifter som rör honom eller henne. Dessa uppgifter skall behandlas lagenligt för bestämda ändamål och på grundval av den berörda personens samtycke eller någon annan legitim och lagenlig grund. Var och en har rätt att få tillgång till insamlade uppgifter som rör honom eller henne och att få rättelse av dem. En oberoende myndighet skall kontrollera att reglerna efterlevs. Stadgan binder EU:s egna organ och institutioner medan medlemsstaterna endast blir bundna när de tillämpar EG-rätten. Medlemsländerna binds följaktligen inte av stadgan när de stiftar nationella lagar inom områden där EU inte har givits lagstiftnings- kompetens. Såvitt avser de garanterade rättigheternas räckvidd anförs i stadgan att varje begränsning i utövningen av de rättigheter och friheter som erkänns i stadgan skall vara föreskrivna i lag och vara förenliga med proportionalitetsprincipen och det väsentliga innehållet i fri- och rättigheterna. Hänvisning görs också till de grundläggande fördragen och . De rättigheter som skyddas i stadgan skall ha samma innebörd och räckvidd som de som skyddas i konventionen. Stadgans artiklar får inte tolkas som att de inskränker eller inkräktar på rättigheter enligt andra Övergripande rättslig reglering av behandling av personuppgifter konventioner eller överenskommelser om fri- och rättigheter. Missbruk av rättigheter, såsom att t.ex. utnyttja en bestämmelse i stadgan för att åsidosätta en annan bestämmelse, är uttryckligen förbjudet i stadgan. Dataskyddsdirektivet har införlivats i svensk rätt genom personuppgiftslagen (1998:204). Det bör anmärkas att regeringen tillsatt en utredning med uppgift att i vissa hänseenden se över personuppgiftslagen (Dir. 2002:31). 3.6.1Allmänt om lagen och dess tillämpningsområde Personuppgiftslagen reglerar själva hanteringen av personuppgifter och inte bara missbruk av sådana uppgifter. Det innebär att behandling av personuppgifter som inte sker med stöd av personuppgiftslagen är otillåten. Med behandling av person- uppgifter avses varje åtgärd som vidtas med uppgifterna, t.ex. insamling, lagring, bearbetning, inhämtande, utlämnande, samkör- ning eller förstöring. Personuppgifter i lagens mening är all slags information som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person som är i livet. Personuppgiftslagen tillämpas på all automatiserad behandling av personuppgifter. Dessutom är lagen tillämplig på behandling av uppgifter som ingår, eller är avsedda att ingå, i en strukturerad samling av personuppgifter, vilka är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. Lagen omfattar även sådan verksamhet som faller utanför gemenskaps- rätten, t.ex. verksamhet inom straffrättens område. Uppgifter om juridiska personer och avlidna omfattas inte av personuppgiftslagen. Inte heller behandling som en fysisk person utför i verksamhet av rent privat natur omfattas, även om behandlingen avser personuppgifter. Dessutom undantas all behandling av personuppgifter som skyddas av tryckfrihets- förordningen och yttrandefrihetsgrundlagen eller som sker uteslutande för journalistiska ändamål eller konstnärligt eller litterärt skapande. Övergripande rättslig reglering av behandling av personuppgifter Särreglering i lag eller förordning gäller framför personuppgifts- lagen. I lagen anges uttryckligen att den inte får inskränka myndigheternas skyldighet att lämna ut personuppgifter enligt 2 kap. tryckfrihetsförordningen och att den inte heller hindrar att en myndighet arkiverar och bevarar allmänna handlingar eller att arkivmaterial tas om hand av en arkivmyndighet. 3.6.2Förutsättningar för behandling av personuppgifter Ansvarig för behandling av personuppgifter är den personuppgifts- ansvarige, dvs.