sou · GQB392d1 · 2003-01-01 00:00:00 — tillkom då olika fors- kare, framför allt historiker och statsvetare, inlett arbeten med projekt som låg nära kommissionens uppdrag. Flera av dessa projekt hade påbörjats inom ramen för det forskningsprogram om svensk militär underrättelse- och säkerhetstjänst som Humanistisk- samhällsvetenskapliga forskningsrådet på regeringens uppdrag utlyst . Genom att anställa några av forskarna som experter kunde kommissionen tillgodogöra sig deras kunskaper och kompetens och ge dem möjlighet att arbeta med fri tillgång till det relevanta källmaterialet. Resultatet av deras arbete publiceras som bilagor till kommissionens betänkande. Rapporterna har föredragits för och diskuterats i kommissionen. Författarna svarar dock själva för sakinnehållet. Det är med andra ord respektive författares analyser, tolkningar och slutsatser som presenteras i rapporterna. Vidare publiceras som bilagor till kommissionens betänkande ett antal rapporter som författats inom kommissionens sekretariat och av enskilda kommissionsledamöter. Att utforska IB ......................................................................... Begrepp och definitioner ......................................................... Särskilda frågeställningar och utgångspunkter....................... Debatten om IB.......................................................... FiB/Kulturfront nr 9 ...................................... De första kommentarerna........................................................ Riksdagsdebatt om IB .................................. framträder i massmedia ... 2.7Sven tal inför arbetarekommun IB och betänkande debatteras i underrättelseutredning (SOU 1976:19) .................. Avslöjanden i massmedia och böcker..................................... Offentlig debatt och dolda samtal 1945–1952 .............. Poliser, militärer och politiker söker en lösning.................... CFF inleder kampanjen mot den femte kolonnen ................ 3.4Fortsatta militära framstötar, riksdagsdebatter och Enbomsligan avslöjas – nya debatter...................................... CFF – angiverimetoder inom upplysningskampanjen .......... Något om kommunismen som hotbild.................................. och hans nätverk...................................... Några papper i skrivbordslåda .................. 4.4Fst/U 1953–1957: Arkivchefen och Frågan om kontaktmannaregistret........................................ Elmérs kontakter med SSU i atomvapenfrågan 1957........... 4.9Socialdemokratiska motiv för medverkan i Inledning – – slutet av början................................... Förslaget att bygga ut Fst/In................................................. Grudemarks hemarbete – ett skri efter upplysningar....... Reaktionen inom statspolisen ............................................... 5.7Grupp B utvecklas och diskussionerna med statspolisen Rapporteringen till statspolisen – källa ..................... och hans kontakter ............................. Grupp B – en detalj bland flera inom Fst/In ........................ Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ÖB, försvarsstaben och Grupp B .......................................... 6.4.2 Försvarsstaben och styrningen av Grupp B .............. 6.5Förändringarna –1963; lämnar Grupp B ..................................................................... Sammanslagningen av 1965 ... Bakgrunden – spelet kring avgång.................. MSU – UB – IB – SB............................................................. 1965–1969 .................................... IB/03....................................................................................... Verksamheten efter 1969 .......................................... 9.1Boskillnaden mellan polisen och försvaret rörande Mycket väsen för ingenting?................................................. 1971 – Inrikesverksamheten återupptas inom IB ................ Fortsatt inrikesverksamhet inom Fst/Säk............................ 9.5Vem låg bakom beslutet att återuppta IB:s Åren 1971–1973: Inrikesverksamhet på sparlåga................. SAP, vilda strejker och extremvänstern ............................... Avslöjande och förändringar................................................. Efter IB-affären 1973 – inrikesverksamhet på tomgång...... Rapportering och registrering .................. Arbetade och i själva verket för SAP? Spåren efter IB .................................................................... SAP:s kontakter med säkerhetstjänsterna................. Partisplittringen 1917 och dess följder.............................. Tanken på att ställa sig till statsmaktens förfogande........ Organiserandet av SAP:s arbetsplatsombud..................... En kommunistjägare från ................................ Kontakter mellan säkerhetspolisen och SAP under Renhållningen på vänsterkanten – partipolitiska eller säkerhetsmässiga skäl?........................................................ Kampen mot kommunismen efter den första vågen 1945–1952............................................................................ SAP – Grupp B/IB.............................................................. 10.13.1 Har SAP haft någon nytta av Grupp B? 10.13.3 Fallet med , Sosialistisk och de svenska clartéisterna ............. Forum Vänster/............ 10.13.5 Spelet om de avhoppande kommunisterna ........ Rapporteringen till säkerhetspolisen 1969–1972 – En trängre krets runt statsministern?................................ 10.16 Att karakterisera relationen mellan Grupp B/IB och SAP/LO.............................................................................. Rapportering och registrering ..................................... Fältarbete och rekrytering av kontaktmän........................... Rapporteringen 1959–1965 ................................................... Rapporteringen 1959–1962 ..................................... 11.4.2 Att systematisera uppgifterna. Den fortsatta rapporteringen .................................. Rapporteringen –1980......................... 11.6.3 Motivet – .................................... IB:s kartläggning av palestinaaktivister 1971 ....................... IB:s register och arkiv – registret var ganska stort beroende på att alla gick in i det.......................................... Samarbetet med säkerhetspolisen 1958–1980............ Grupp B/IB:s kontaktytor och organisatoriska Regering och riksdag ............................................................. Grupp B/IB – en olaglig verksamhet?.................................. Andra förklaringar till Grupp B/IB:s ursprung ............... IB – en socialdemokratisk säkerhetspolis i militär Finnarna från Sirola................................................................ Det amerikanska kravet och trepartsöverenskommelsen Det amerikanska kravet............................................ – leder repövning i .............. 16.2.1 IB-kontakterna i ........................................ Krigs-IB i utredningssammanhang........................................ Kände andra militära befattningshavare till kursen? Diverse uppgifter om kursen................................................. Sjukhusaffären 1975 – kopplingen till och ...... relation till och /IB...... Avslutning – sammanfattning.................................... Källor och litteratur .......................................................... Aktionsgruppen mot en svensk atombomb Gemensamma byrån för underrättelser (IB:s Den militära underrättelseorganisationen i I samband med IB- avslöjandet antogs IB stå för Kommissarie , upphovsman till JWK- systemet; systematisering av säkerhetspolisens KFML(r) Kontoret för särskild inhämtning Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten centralarkiv (har under kommissionens arbete bytt namn till arkiv- och dokumentcenter) Studerande för ett Demokratiskt Samhälle Sektionen för särskild inhämtning Frågan om IB:s tillkomst, utveckling och verksamhet har aldrig varit föremål för en allsidig och djupgående granskning trots att ett flertal utredningar ägnats åt saken. Frågan är av både historisk och politisk innebörd. De krav som ställts i debatten på att IB av rent historiska skäl bör genomlysas har inte haft någon större genomslagskraft och intresset för IB från akademiskt håll har varit mycket svalt. Initiativet till debatten har, rörande det politiska lägret, huvudsakligen kommit från riksdagsmän inom , Moderata samlingspartiet och också , medan det i övrigt varit journa- lister och några företrädare för polisen som sett till att hålla frågan på dagordningen. Den politiska dimensionen i såväl IB:s verk- samhet som i IB-debatten har haft avgörande betydelse för frågans livskraft. Så har också debatten om IB varit som mest intensiv i samband med valrörelserna 1973, 1988, 1991 och 1998. Frågan har därmed kommit att bli en plåga för socialdemokraterna och priset för att låta saken komma upp har med tiden blivit alltför högt medan fördelarna av en utebliven granskning blivit försumbar för den nya generationen av socialdemokratiska politiker. En fullständig redovisning av IB:s framväxt och verksamhet är inte helt okomplicerad att göra. Dokumentationen är ytterst spar- sam och den som ännu existerar är utspridd på många håll. Många nyckelpersoner är avlidna; på den militära sidan kan nämnas över- befälhavarna , försvarsstabs- cheferna ; befattningshavare inom Fst/In och senare Fst/Säk som , , , och . På den polisiära sidan skulle personer som samt några lägre befattningshavare kunnat bringa en del klarhet. Bland personer som verkat inom IB saknas naturligtvis främst som avled kort innan han skulle höras av kommissionen, , och samt ytterligare några personer; inom SAP kan nämnas , , , , , , och . I den mån som personliga arkiv existerar har dessa gåtts igenom. Det gäller främst militära befattningshavare som överbefälhavarna , samt försvarsstabscheferna . Ett arkiv av betydelse är förre försvarsstabschefen har för- svarsminister efterlämnat ett mindre arkiv som dock inte innehåller något av vikt i sammanhanget. dagböcker har gåtts igenom men inte heller de har kunnat bidra till att skapa klarhet kring IB:s verksamhet. arkiv inne- håller likaså föga av intresse i sammanhanget. Förre rikspolischefen har till kommissionen överlämnat en del handlingar av visst värde. har efterlämnat opublicerade memoa- rer som ger vissa inblickar. Förre chefen för , , har efterlämnat dagböcker på . Dessa ska enligt Palms önskemål offentliggöras först . Kommissionen har emellertid med hänvisning till sina direktiv och unika befogenheter studerat dessa och noterat det som bedömts vara av intresse. Störst värde har och haft. I det förra har en till synes komplett rapportserie återfunnits omfattande IB- rapporter –1979. Dessutom har några andra rapportserier med anknytning till IB återfunnits, bl.a. från verksamhet för IB:s räkning i –1971. I finns också en hel del rapporter som emanerar från IB:s verksamhet men stora mängder har också gallrats. Handlingar rörande IB har dock återfunnits på olika håll i arkivet och till- sammans har dessa bidragit till att skapa en någorlunda tydlig bild av verksamheten . Sådana strörapporter har också återfunnits i och . 1 De militära personarkiven har gåtts igenom av . av kopplingar mellan IB och det socialdemokratiska partiet har i någon utsträckning varit en värdefull källa.2 En rad utredningar har gjorts rörande IB. Till en del av dessa finns ännu arkivmaterial bevarat. Det gäller försvarsutskottets ut- redning om IB , chefsåklagare utred- ningar om IB 1973, underrättelseutredning – här saknas dock samtalsuppteckningar med en rad centrala personer, JO:s IB- utredning , JO:s utredning om sjukhusaffären 1976 samt JK:s utredning om sjukhusaffären 1979. Rörande den s.k. Jurist- kommitténs utredning Verksamheten vid IB har dock hela arkivmaterialet förstörts. Till Försvarets Underrättelsenämnds undersökning av IB finns egentligen inget material utöver det som presenterats offentligt. En del journalister har varit behjälpliga med att ställa material till förfogande. Till dessa hör som låtit mig använda de samtalsuppteckningar han och gjorde med ett antal nu avlidna personer under arbetet med ett program om IB - Folkhemmets hemligfolk. Det rör bl.a. uppteckningar med , , , , och . Andra som ställt material till förfogande är , , , och . har under arbetet med sin överlämnat några handlingar av intresse för kommissionen, bl.a. den samtalsuppteckning han gjorde med strax före dennes död. Slutligen har en rad personer i förhör och samtal lämnat upplys- ningar som i olika utsträckning bidragit till kunskapen om IB. En del av dessa har aldrig framträtt offentligt och då namnen i dessa fall saknar betydelse har de fått vara anonyma. Likaså har personer som ingått bland IB:s källor anonymiserats med undantag för en del som framträtt offentligt i olika sammanhang. I många fall har dock hög ålder och det faktum att gått sedan händelserna utspelades medfört att en del muntliga uppgifter är svåra att värdera. Det har skrivits ett antal böcker som helt eller delvis handlar om IB. Bland de mest betydelsefulla ska här nämnas och hotet mot vår säkerhet, krig, P G Vinges SÄPO-chef 1962–1970, kamp om , 2 Författaren vill här rikta ett stort tack till personalen på olika arkiv. Hos säkerhetspolisen har framför allt och varit till mycket stor hjälp liksom på . Förtjänstfulla insatser har också gjorts av på Riks- arkivet, på och bibliotek sam personalen på . nistjägarna, omsvep, militära underrättelsetjänsten samt . Den verksamhet som under ledning bedrevs under olika militära chefer under nästan tre decennier, har i debatten huvudsakligen gått under benämningen IB. Detta har dock inte varit det enda namnet. I denna studie kallas verksamheten /1958 för Grupp B. Åren markerar den epok då IB är ett relevant begrepp att använda. Då det i studien talas mer allmänt om verksamheten används begreppet Grupp B/IB. efter IB- avslöjandet 1973 började man kalla byrån GBU. Därefter har huvudsakligen förkortningen SSI använts. kallas den KSI. Synonymt med IB har i debatten begreppet SAPO blivit. Detta uttryck avser den verksamhet som SAP, huvudsakligen genom ombudsmän, bedrivit mot kommunister inom fackföre- ningarna. SAPO tycks inte vara ett vedertaget namn på verk- samheten inom partiet, snarare har det blivit ett skällsord i debatten med sin tydliga anspelning på SÄPO.3 Det som egentligen avses med uttrycket är den socialdemokratiska arbetsplatsombuds- organisationen. Säkerhetspolisen har genomgått ett antal organisa- toriska förändringar vilket bl.a. fått konsekvenser beträffande namnet på verksamheten. Fram till förstatligandet leddes den säkerhetspolisiära verksamheten av statspolisintendenten. därefter var säkerhetspolisen avdelningens rätta beteck- ningen. har man anpassat sig till rådande språkbruk varför verksamhetens officiella namn nu är . I den här studi- en används för enkelhets skulle begreppet säkerhetspolisen. Av- vikelser förekommer dock i olika citat. Säkerhetstjänsten inom försvaret har också rört sig med olika beteckningar. användes namnet försvarsstabens in- rikesavdelning (Fst/In). Därefter omdöptes verksamheten till för- 3 Kommunalrådet i har hävdat att han är upphovsman till begreppet SAPO. Han säger sig ha hittat på det för att vitsa om påståendena i samband med sjukhusaffären 1975 att partiet gjorde gemensam sak med rörande extremvänstern. ska då på ett möte ha sagt att vi behöver inte , vi har ju SAPO!. svarsstabens säkerhetsavdelning (Fst/Säk). Denna terminologi följs i texten. 1.4Särskilda frågeställningar och utgångspunkter I debatten om IB är det några frågor som varit särskilt fram- trädande. Dessa kan formuleras så: –Var IB i själva verket en socialdemokratisk säkerhetspolis under militär täckmantel? Lät den socialdemokratiska rege- ringen och partiet tillsammans med företrädare för fack- föreningsrörelsen tillskapa IB för att där, med hjälp av statliga medel och under förevändning av att det rörde sig om rikets säkerhet, inrätta en särskild enhet inom vilken man kunde placera egna personregister och partiombudsmän? –Var IB en olaglig organisation som ägnade sig åt åsikts- registrering trots förbud, brottslig verksamhet, infiltration i olika vänsterrörelser, vietnamrörelsen m.m.? –Var IB en militär enhet med stark partipolitisk slagsida, en enhet från vilken SAP kunde erhålla informationer av värde i den partipolitiska kampen? –Tillkom IB egentligen som ett resultat av att krävde kom- munistfria industrier som en förutsättning för handel med känslig försvarsmateriel? –Bedrev IB åsiktsregistrering också efter 1970? Ovanstående frågor leder till följande utgångspunkter för denna studie av IB:s verksamhet: 1.Vilka överväganden och åtgärder låg till grund för IB:s bildande? Vilka var aktörerna och hur såg deras respektive motiv ut? 2.Hur var IB rent organisatoriskt inordnad i försvarsstaben? Hur såg olika militära chefer på verksamheten och vilka möjligheter till styrning av denna hade man? 3.Vilken var relationen mellan IB och det socialdemokratiska partiet samt den socialdemokratiska regeringen? På vilka nivåer samarbetade man? Fick partiet ta emot muntliga och skriftliga informationer från IB? 4.Hur väl var IB:s verksamhet förankrad inom övriga politiska partier? Vilka möjligheter till parlamentarisk insyn fanns? 5.Fortsatte IB bedriva inrikesverksamhet efter 1970 trots en överenskommelse inom regeringen om en gränsdragning mellan och försvarsstaben? 6.Vilken betydelse hade IB i det svenska säkerhetsskyddet? 7.Vilka arbetsmetoder ägnade man sig åt? Förekom här olaglig- heter? Hur var rapportering och registrering organiserad? 8.Vilka fick del av arbetsresultaten? Studien är indelad i två huvuddelar den första delen omfattar kapitlen 2–9 och inleds med en skildring av debatten om IB från avslöjandet i FiB/Kulturfront och fram till . Därefter redovisas IB:s ursprung på inrikessidan där vi följer den successiva utvecklingen från det att anställdes vid försvarsstabens utrikesavdelning fram till dess han blev chef för den enhet, Grupp B som –1958 tog form inom försvarsstabens inrikesavdelning. Grupp B:s utveckling, organisatoriska förutsättningar och verksamhet behandlas sedan fram till sammanslagningen med det hemliga utrikes- spionaget, det s.k. T-kontoret. Först då började avdelningen gå under beteckningen IB. Därefter följs endast IB:s inrikesverk- samhet. lades, efter överenskommelse mellan riks- polischefen och regeringen, inrikesavdelningens verksamhet ned. Den kom dock att återuppstå igen även om arbetet tycks ha gått på sparlåga. Efter det att IB avslöjades 1973 be- gränsades verksamheten ytterligare för att tona ut helt sista år. I slutet av delen följs de sista skönjbara spåren av inrikesverksamhet inom IB:s efterföljare. I den andra delen som omfattar kapitlen 10–18 tas särskilda aspekter av Grupp B/IB:s verksamhet upp. Det tionde kapitlet behandlar SAP:s samarbete med Grupp B/IB men här redovisas också de kontakter som funnits mellan företrädare för partiet och säkerhetspolisen. Det elfte kapitlet handlar om Grupp B/IB:s rapportering och registrering och i det tolfte belyses Grupp B/IB:s samarbete med säkerhetspolisen följt av kapitel 13 som behandlar Grupp B/IB:s användning av buggning. I kapitel 14 diskuteras Grupp B/IB:s kontaktytor inom regering och riksdag samt frågor rörande parlamentarisk kontroll och insyn. I kapitel 15 redovisas olika förklaringar till Grupp B/IB:s ursprung såsom dessa fram- ställts i olika böcker, utredningar och uttalanden. I kapitel 16 det s.k. Krigs-IB som i debatten Grupp B/IB påståtts haft en roll i den inrikes övervakningen. I kapitel 17 tas vissa övriga frågor av intresse upp, bl.a. om ekonomin samt om och relationer till och dennes verksamhet. Studien avslutas med en sammanfattning i kapitel 18. 2 Debatten om IB avslöjade FiB/Kulturfront existensen av ett hemligt svenskt militärt underrättelseorgan som kallades IB. Tidningens framsida täcktes av orden spionage i vita blockbokstäver mot en svart bakgrund. I mindre text undertill stod: Infiltration i fackföreningar, FNL-grupper och politiska partier. 20.000 namn registrerade. Spionage i - åt . Inbrott på ambassader. Brott mot grundlag och neutralitet. Inuti tidningen följde ett 11 sidor långt reportage, rikt illustrerat med bilder. Avslöjandet innebar startpunkten för en debatt som på- gått ända fram till och som bl.a. ledde fram till tillsättandet av . Av detta kan förstås att de första avslöjandena innehöll uppgifter av sådan sprängkraft att de förklaringar som lämnats från ansvarigt håll, inte på något sätt kunnat övertyga. Att kalla detta för en varböld i svensk samtidshistoria är således inte gripet ur luften. Det är därför nödvändigt att redogöra för den debatt som följde efter avslöjandet och vilka frågor som där varit föremål för kontrovers. Sammanfattningsvis kan konstateras att ett flertal personer vid olika tillfällen måste ha lämnat oriktiga uppgifter på några punkter. Det handlar om försvarsministern men också i någon utsträckning , samt anställda inom . Framför allt låste sig tidigt vid en version om vad IB:s inrikesverksamhet egentligen handlat om liksom omfattningen av samarbetet med arbetarrörelsen. Man kan säga att och också hävdade att: A.IB:s inrikesverksamhet pågick och upphörde /1970. Därefter hade ingen inrikesverksamhet bedrivits. B.IB:s inrikesverksamhet syftade till att hålla koll på misstänkta utländska agenter inom främst krigsindustrin. I det arbetet hade IB hjälp av några enskilda fackföreningsmän. Svenska medborgare berördes endast om dessa hade förbindelser med misstänkta utländska agenter. C.Det socialdemokratiska partiet som sådant var inte inblandat i samarbetet. Dessa förklaringar höll man fast vid åtminstone så länge både (d. 1987) och (d. 1986) levde. , i samband med bl.a. publiceringen av PG Vinges memoarer SÄPO- chef 1962-1970, började man tala om kartläggningar av svenska kommunister och att enskilda socialdemokrater varit behjälpliga i arbetet. Att ett sådant samarbete skulle ha varit förankrat i parti- ledningen förnekade både och . I och med bok 1990 blev debatten om IB och SAPO ytterst förvirrad och journalister och debattörer kunde inte längre hålla isär de olika begreppen vilket gjorde att intervjuuttalanden blev närmast obegripliga. Vissa avslöjanden i föranledde att förneka samarbete mellan partiet och IB. I samband med att rege- ringen släppte en del nya uppgifter om IB, bekräftade i en debattartikel att han för sin del sanktionerat samarbetet mellan IB och enskilda social- demokrater för rapportering om kommunister. Naturligtvis kon- fronterades han med dementierna men menade då att det var först nu man kunde börja tala om detta efter osv. därpå fick i uppdrag att skriva en vitbok om partiets kontakter med IB. Om man ställer de uppgifter som där framkommer mot dem som presenterades under framför allt , är skillnaden naturligtvis avsevärd. Kokk har i debatten fått viss kritik för att han inte tar upp dementihistoriken. De som läser hans bok utan att känna till den långa debatten, måste nästan undra vad som egentligen varit så känsligt . Direktiven till SÄKO tar sikte på säkerhetstjänsternas över- vakning av svenska medborgare i svenska politiska organisationer. Av det skälet faller således en hel del av FiB/Kulturfronts uppgifter utanför kommissionens uppdrag. Det är därför här endast IB:s inrikesverksamhet som skall studeras. Det är å andra sidan den verksamheten som kommit att stå i centrum för IB-debatten. 2.2FiB/Kulturfront nr 9 Avslöjandet om IB 1973 innehöll endast till mycket liten del upp- gifter om organisationens samarbete med arbetarrörelsen rörande övervakning och registrering av kommunister. I FiB/Kulturfronts första avslöjandenummer, som publicerades , fanns uppgifter om att IB bedrev spionage inom fackföreningsrörelsen genom en IB-anställd socialdemokrat, .