sou · GQB392d3 · 2003-01-01 00:00:00 — i äskandena använder man beteck- ningen MSU och också av personalförteckningen, som är rubri- cerad Militär Säkerhetsutredning, är det uppenbart att det är Elmérs nya, sammanslagna enhet som avses och denna beteckning användes av säkerhetspolisen åtminstone . Såväl PG som har beretts tillfälle att i förhör inför kommissionen kommentera frågan om en överens- kommelse mellan MSU och säkerhetspolisen. säger sig inte minnas detta. Förkortningen MSU säger honom ingenting. Han har inget minne av att säkerhetspolisen lämnade över sina fackliga kontakter till IB. Inom säkerhetspolisen var det och som hade de fackliga kontakterna. hävdar vidare att han inte kände inte till mycket om IB.8 förklarar att han inte minns någon överenskommelse av aktuellt slag med . Han menar att det inte fanns behov av någon sådan överenskommelse eftersom säkerhetspolisens sektio- ner ute i landet skötte de fackliga kontakterna. Uppgiften att hålla säkerhetssamtal kunde inte delegeras till IB som han för övrigt 6Noteringen om Wenblad och MSU är handskriven på PM ang samtal med . PM:n återfinns i ärende JWK 130:127 s 590:62. 7Skrivelse från till försvarsdepartementet nr H 480, Anslagsäskanden för /1966. Fst/Chefsexpedition, Serie B1, volym 102, hemliga handlingar. sade också i för- höret att han aldrig träffade och att han inte heller hade kontakt med eller då de arbetade för IB. Samarbetet med säkerhetspolisen 1958–1980 betraktar som en illegal organisation.9 Det nära samarbetet mellan säkerhetspolisen och Grupp B/IB understryks dock av att kommissarien samman- träffade med och chefen för /Säk 1 för en principdiskussion beträffande bearbetningsläget inom Rps, B och In. Av ett sparat protokoll framgår att Wenblad fått Grupp B fått överta ett antal källor från Fst/Säk vilket rört till det för i dennes registreringsarbete. Vidare diskuterades frågan om man skulle synkronisera de dåvarande registreringssyste- men vid Grupp B/IB och Fst/Säk genom en anpassning i riktning mot Rps Man kom dock överens om att detta knappast skulle låta sig göras i avvaktan på övergången till data. redogjorde därefter för hur Grupp B:s/IB:s produktion samlades och hand- lades vid säkerhetspolisen. Han nämnde att produktionen är upp- följd begynnelse och omfattar nu ungefär en hyllmeter pärmar. Man diskuterade också hur det framtida samarbetet skulle ske och konstaterade då att det lämpligaste vore att fick tillfälle att på plats närmare gå igenom hur man såg på bearbet- ningsbehovet vid Grupp B/IB och Fst/Säk. Man beslutade därför att senare skulle besöka de båda militära avdel- ningarna. När sedan dessa besök hade genomförts skulle de ånyo sammanträffa och närmare diskutera uppdelning och ansvarsgräns beträffande bearbetning och delgivning.10 Någon ansvarsgräns rörande inhämtning nämndes inte. I det avseendet fyllde dock sam- arbetet mellan Hammerby, och en viss funktion. hade arbetat hos statspolisen sedan krigs- åren. Då CFF drog i gång upplysningsverksamheten rörande femte kolonnen , rekryterades som expert. Då en särskild industriskyddsdetalj inrättades vid Fst/In , blev chef för denna. Han gick troligen i pension 1963 (han var född ) eftersom han anställdes som arvodist vid Grupp B. Enligt en uppgift hade inarbetade kontakter med två särskilda källor; den ena var [---] som uteslöts ur SKP, den andra var [---], aktiv socialdemokrat med goda kontakter inom 9Förhör med PG . Inte heller , som efterträdde som chef för , kände till att det skall ha förelegat en uppdelning mellan och (dvs. i förevarande fall verksamhet) med avseende på ansvaret för kontakter med arbetarrörelsen. 10KU 100/26: Rapport från sammanträffande med kommissarie den 22.3.1965 upprättad vid Fst/Säk . Serie Ö IV volym 73 KU 100 1965. Detta är det enda dokument som påträffats rörande sammanträffanden med Fst/Säk och Grupp B /IB. Samarbetet med säkerhetspolisen 1958–1980 Genom dessa personer skulle och därigenom också Grupp B, ha fått omfattande informationer om förhållanden inom SKP.11 Det finns några Grupp B/IB-rapporter, författade av , som stärker dessa uppgifter.12 Ytterligare ett antal säkerhetspoliser var vid olika tillfällen an- ställda inom Grupp B/IB. Från T-kontoret kom den pensionerade kommissiarien men denne kom troligen inte att ha något direkt med IB/03 att göra. Som tidigare nämnts hade ända sedan arbetat med kommunistövervakning vid säkerhetspolisen. Då han gick i pension 1964 rekryterades han av till T-kontoret varefter han följde med detta in i det nybildade IB. Av handlingar vid säkerhetspolisen kan man något se vad ägnade sig åt. begärde han av säkerhetspolisen att få namn och adresser på samtliga anställda vid tre olika åkerier i . Orsaken till Lönns förfrågan är oklar.13 Något senare ställde han hos säkerhetspolisen frågor om en person som för Norrländska Socialdemokratens räkning skrivit artiklar om en resa i öst-Europa. ville veta om något av ofördelaktig art var känt om mannen. Detta kan vara ett led i en vanlig pålitlighetskontroll men också en sondering från Lönns sida om mannen kunde vara tänkbar som IB-kontakt.14 ställde han till brevledes frågor rörande ett antal namngivna personer i Koppar- bergs län. lät säkerhetspolisens sektion i kon- trollera namnen av vilka ingen förekom i något register.15 En möjlig förklaring till Lönns förfrågan skulle kunna vara att han ägnade sig åt beredskapsplanering och därför undersökte pålitligheten hos personer som bodde i anslutning till vissa strategiska anläggningar. avslöjades som IB-medarbetare av FiB/Kulturfront . En annan person som då uppgavs ha kommit från säker- hetspolisen till IB var som enligt FiB/Kulturfront var knuten till IB:s operationsavdelning som säkerhetsansvarig.16 En annan säkerhetspolis, som anställdes vid statspolisens 3:e rotel i samt de två källorna är samtliga avlidna. 12Ett antal sådana rapporter –1967 förvaras i 5:73/264, löpnummer 14. 13HSC 349/65, Införskaffande av namnuppgift o. bostadsadresser på samtl. chaufförer anställda hos i (begäran fr. Fst/ f.d. komm. 14HSC 447/65. [X] art. i om x som varit på besök i . 15HSC 11/66. Identifiering av vissa personer. (begäran fr. f.d. krim.komm. Se även HSC 403/65. 16FiB/Kulturfront nr 9/1973. Samarbetet med säkerhetspolisen 1958–1980 , fick erbjudande av att börja arbeta för IB. Han accepterade och arbetade sedan för IB innan återgick till säkerhetspolisen. Hans arbetsupp- gifter gick ut på att utföra småärenden och att vara länk mellan IB och säkerhetspolisen.17 har för SÄKO berättat att han sammanträffade med den då avgångne chefen för säker- hetspolisens sektion i , och att ett försök att rekrytera denne till IB då gjordes. Den som sammanförde dem var enligt troligen . Från mötet minns att Wuopio gav honom en karta över med järnvägar m.m. utmärkta.18 Erik-rapportering fortsatte också under den andra halvan av strömma in till säkerhetspolisen. På inrikessidan bestod materialet huvudsakligen av handlingar som IB fått från sina kon- taktmän och . En mindre del av materialet utgörs av rapporter som härstammar från IB/03 d.v.s den avdelning inom IB där exempelvis och arbetade. fortgick också och samarbete med vid säkerhetspolisen. Dessa rapporter upphör 1969. Därefter finns inga rapporter som med bestämdhet går att härleda till IB/03 trots att det är bekräftat att verksamheten i någon mindre utsträckning fortsatte. Däremot fortsatte IB att fram förse säkerhetspolisen med rapporter från verksamhet. Samarbetet mellan säkerhetspolisen och IB begränsades –1973 i stort sett till kontakter mellan och chefen för , . Det tycks dock i allt väsentligt ha rört sig om uppgifter av utrikes karaktär, med undantag alltså för Ekberg-rapporterna. första år sammanträffade också och . Under resterande delen av är det skralt med IB- rapporter till säkerhetspolisen över huvud taget och de som existe- rar berör huvudsakligen utrikes förhållanden. sista år överlämnade dock säkerhetspolisen en av sina inrikes rapportörer till efterträdare. IB hade då nästan helt bytt personal och kallades GBU. 17Uppteckning nr 279. Mannen har överlämnat ett betyg från sin anställning vid IB, undertecknat av dåvarande chefen för /Sekt II, . Av detta framgår att mannen började arbeta vid IB och slutade . Hans arbetsuppgifter omfattade utredningsuppdrag och rådgivning för den militära säkerhets- tjänsten. Samarbetet med säkerhetspolisen 1958–1980 källan hade –1978 lämnat ett stort antal alarme- rande rapporter till säkerhetspolisen, bl.a. om allvarliga brott, kontakter mellan svenskar och terrororganisationer, planerade våldsaktioner mot schlagerfestivalen i och tennis- matchen mellan i . I många avseenden var källans rapporter starkt överdrivna även om där inte sällan redovisades förhållanden som i sig var riktiga. Efterhand började man inom säkerhetspolisen fatta misstankar om att källan i viss utsträckning inte var riktigt tillförlitlig. Av rädsla för att lämna källan vind för våg beslutade man att i stället låta GBU överta ansvaret. Källan lämnade sedan under rapporter om olika inrikes förhållanden men då uppgifterna fortfarande var av samma alarmistiska slag som tidigare började man inom GBU få en känsla av att rapporterna fabricerades. Källan avvecklades därför under senare delen av 1980-talet.19 Det kan tyckas mycket märkligt att säkerhetspolisen över- lämnade en inrikes rapportör till GBU som ju hade klara direktiv att inte syssla med övervakning av svenska medborgare – detta var ju säkerhetspolisen uppgift och just denna ingrediens av arbets- fördelningen hade alltsedan IB:s tillkomst varit föremål för dispyt mellan polisen och militären. Detta ledde till att krävde att bl.a. IB:s inrikesverksamhet skulle läggas ned, vilket också skedde. Inom GBU ska man också ha försökt rikta in källan mot militär verksamhet men trots detta fortsatte källan att rapportera i enlighet med sin tidigare inriktning. GBU överlämnade av källans rapporter till säkerhets- polisen. Källan hade bl.a. under resor i snappat upp en väldig massa information. Han lyssnade till samtal på pubar i där folk från KFML(r) och SKP höll till. En hel del av rapporteringen rörde alltså vänsterextremister men källan hade också kontakter med öststatsmedborgare.20 Förklaringen från säkerhetspolisens sida till varför man överlämnade källan var alltså oro för att denne skulle kunna vända sig åt annat håll, exempelvis massmedia.21 Inom GBU tycks man dock inte ha uppfattat att detta var det verkliga skälet. Källans kontaktman där har uppgivit att säkerhetspolisen inte hade råd att behålla honom och att detta var enda skälet till varför GBU erbjöds ta över honom. Från säkerhets- polisens sida har man dock förnekat att man inte skulle haft råd att 19Magnus : Hotet från vänster (excerpt, 2002). 20Uppteckning nr 363. Samarbetet med säkerhetspolisen 1958–1980 arvodera källan eftersom man sällan avlönade uppgiftslämnare av rädsla för att dessa då skulle bli mindre pålitliga. Uppgifter om att Grupp B sysslade med buggning har det i något fall gått rykten om.1 Exempelvis har och hävdat att ett sådant gjordes i vid ett kommunistmöte. SÄKO har förhört den person, här kallad [] som skulle ha utfört denna avlyssning. [] berättar att han som mycket ung omkring 1957 anställdes vid för- svarsstabens inrikesavdelning där han sysslade med att göra sam- manställningar av rapporter vid detalj I. , troligen –1962 blev han tillfrågad av sin chef, (Wenblad var alltså chef för /SÄK:s kontraspionagedetalj åren 1960–1962) om han ville utföra ett särskilt uppdrag. Han fick snart träffa som nämnde att uppdraget gällde att avlyssna en kommunistisk kongress i . Detta skulle egentligen gjorts av men denne fick kalla fötter. [] åkte ut och hämtade utrustningen på FRA. Det var två sändare och två mottagare/bandspelare. Med utrustningen åkte han i egen bil till – annat transportsätt hade varit alltför riskfyllt. I sökte han sedan upp en person som angett, en social- demokratisk politiker, här kallad []2 som bl.a. också var en av Grupp B:s kontaktmän i Skåne.3 [] sökte upp [] på ett hotell. Därefter gick de två till dit [] hade nycklar. Han släppte in [] så att denne kunde installera mikrofonerna varav en placerades högt upp på en fönsterkarm medan en annan installerades i ett piano. Vid ett till- fälle bröt man för lunch varvid [] hämtade []. Tillsammans gick man sedan ut och åt. 1Se (1988) s 61–62. skriver där att han blev uppringd av en företrädare för säkerhetspolisens sektion i som berättade – som man enligt haft svårt att hålla sig för skratt – att IB installerat avlyssningsutrustning i en trapp- uppgång men så klumpigt att det väckte uppmärksamhet. 2Uppteckning nr 403. , som enligt [] övervakade mötet, sak ha varit väldigt intresserade av det [] ägnade sig åt. [] skrev efteråt ingen rapport och kan inte minnas vem han åter- lämnade avlyssningsutrustningen till men han tror att det var till någon inom Fst/Säk:s kontraspionagedetalj. Han såg efteråt inte till någon rapport som emanerade från avlyssningen. [] känner inte till om uppdraget var förankrat hos Grudemark eller högre upp. Han vet bara att Wenblad och kände till det.4 Det har inte gått att få fram några uppgifter om vad det var för möte som avlyssnades. De Grupp B-rapporter som finns bevarade innehåller inga uppgifter som går att hänföra till operationen. [] fick senare ännu ett uppdrag att avlyssna ett kommu- nistmöte i . Även var [] behjälplig. Det var dock inte Folkets Hus. [] tror att detta inträffade då han varit anställd vid Grupp B . Det finns en Grupp B-rapport som möjligen rör den aktuella tillställningen. , då [] hade varit anställd , rapporterade Grupp B att SKP skulle anordna ett ledningsmöte i . Man angav att också den centrala ledningen i skulle närvara. Det framgår av anteckningar i anslut- ning till rapporten att mötet sedan hölls den 30 oktober 1962.5 [] har i samtal med kommissionen tillfrågats om del- aktighet i buggningsoperationer. Han har då berättat att han hjälpte en ung man som han endast minns förnamnet på att komma in i i , dit [Nord- ström] hade nycklar. Besöket hade troligen föregåtts av att någon – kanske – ringde och förvarnade. Kommunis- terna skulle ha ett möte till vilket en utlänning inbjudits att hålla tal. [] minns att mannen hade en bandspelare och ytter- ligare någon utrustning som han placerade i en städskrubb. Efteråt berättade mannen för [] att han placerat en mikrofon i en flygel men att den varit borta då han skulle hämta den.6 [] minns således endast ett tillfälle. Det är dock möjligt att de två händelserna flyter ihop för honom nu – vissa uppgifter i hans berättelse pekar på det. [] har inför kommissionen berättat om ännu ett upp- drag han fick från . Detta inträffade någon . [] ombads då 4Förhör med den [datum utelämnat]. 5Fst/Säk:s mikrofilmade handlingar . De handlingar, som sedan filmats vid Fst/Säk, har bl.a. inkommit, som i detta fall, från Grupp B. 6Uppteckning nr 403. att söka upp SAP:s partisekreterare för att med dennes hjälp få tillgång till i syfte att förbereda bugg- ning av ett kommande kommunistmöte. [] sammanträffa- de med på partikansliet, , och de båda vandrade därefter tillsammans tvärs över gatan till . Av någon anledning kom någon buggning inte till stånd, åtminstone inte så vitt [] vet. har beretts tillfälle att inför kommissionen kommentera uppgifter. Han hävdar att han aldrig i sitt liv varit med och planerat buggning. Han skulle aldrig tillåtit ens ett försök – han har haft många tillfällen till detta. Någon hjälp att komma in i be- hövdes knappast heller, anser han.7 För [] är händelsen i övrigt något diffus. Han kan inte säga något närmare om omstän- digheterna, t.ex. om var införstådd med att det handlade om en sondering för buggning. sammanträdde företrädare för Grupp B och Fst/In . Endast ett protokoll från dessa möten har gått att återfinna bland MUST:s handlingar. Vid mötet, som hölls , diskuterades huvudsakligen frågor av utrikes karaktär men under en punkt står följande: Viss avlyssningsmtrl hade införskaffats av B E, överlämnats till C Sekt II, vidarebefordrats till FOA för tillverkning.8 Av rapporten i övrigt framgår att åtminstone deltog från Grupp B:s sida – oklart dock om också fanns med. Med tanke på att detta var ett i raden av ordinarie 14-dagars finns skäl att tro att avlyssningsutrustningen införskaffats under den senaste månaden d.v.s. . Som framgår skulle den sedan, via , ha vidarebefordrats till FOA för tillverkning. Vad detta betyder är högst oklart men troligen skulle materialet mångfaldigas. har i förhör inför SÄKO inte kunnat lämna några kom- pletterande uppgifter. Två Grupp B-rapporter respektive 1964 förefaller vara resultat av buggning. Det kan dock inte uteslutas att det rör sig om uppgifter från insiders. Det första fallet utgörs av en redogörelse för vad som avhandlades vid Kommunistiska arbetare- kommuns valkonferens . På två ställen i texten har kompletteringar gjorts som kan indikera hörfel – En person Längsö korrigeras till Leisjö och en annan, till 8Rapport från sammanträde med grupp B 2/11 1964. Serie Ö IV vol nr 57 1964. KU 100/4 den 10/11 1964; MUST. ?.9 Det andra fallet utgörs av anteckningar från ett styrelse- möte i SKP året därpå.10 Båda rapporterna av- handlar, i likhet med ovan nämnda handling, endast allmänpolitiska frågor och interna partifrågor. En av de mer uppenbara buggningsoperationerna utfördes då den 10–höll ett slutet samman- trädde i i . Från mötet finns ett utförligt 15- sidigt referat med ett flertal uttryck i skrivningen som indikerar buggning. Man redovisar exempelvis vad olika talare säger men anger ibland att att man inte vet vem som talar (Nästa talare, namnet tyvärr okänt , Ny talare, namnet kan ej meddelas men det är säkerligen en representant från , möjligen .Under punkten Internordisk verksamhet framträder dock den tydligaste indikationen: Vad som framförs är svårt att uppfatta men det är tydligt att någon konferens har ägt rum och att ett beslut fattats som innebär att ett nytt möte skall hållas i i början av maj månad.11 Grupp B:s uppteckning från sammanträdet lämnades både till Fst/Säk och säkerhetspolisen där de alltjämt förvaras. Den inne- håller ingenting som kan ha varit av direkt intresse för säkerhets- tjänsterna. På 15 sidor redogörs endast för rena partipolitiska diskussioner.12. Rapporten har sammanställts av . Att denne var förtrogen med avlyssningsutrustning framgår av en händelse , berättad för kommissionen av . Denne hade av blivit upplyst om att Anders- son kunde vara avlyssnad på sitt tjänsterum varför bad undersöka detta. gjorde detta vid ett par till- fällen och en gång fann han en avlyssningsapparat. Man trodde då att det var två rhodesiska befrielserörelser som konkurrerade med varann och att den ena av dessa hade buggat i syfte att få reda på vad han sagt till den andra konkurrerande organisa- 9 Rapport från kommunistiska arbetarekommuns valkonferens den 4/12 1963, osignerad och odaterad. 5:73/288, löpnummer 1. 10Anteckningar från kommunistiska partistyrelsens sammanträde den 31.10.1964, osignerad och odaterad. 5:73/288, löpnummer 1. 115:73/288, löpnummer 2. Handlingen är orubricerad och osignerad. I finns rapporten upptagen i Fst/Säk:s diarium med , SKP och folkrörelserna, distriktsorganisationen, stödmedlemmar, tidningsfrågan m.m. Rapporten har IB:s nummer 65/178 och är daterad . 12Just , alltså mötets andra dag, träffades och . var också inbokad för ett möte med den tidigare nämnda K- gruppen (se kap SAP:s kontakter med säkerhetstjänsterna; En trängre krets runt stats- ministern). Om det finns ett samband mellan dessa tre händelser har dock inte kunnat fast- slås. tionen.13 var också nära bekant med den person som av flera IB-medarbetare utpekas som ansvarig för buggning , . Båda hade varit fackligt aktiva vid Spårvägar och dessutom arbetat tillsammans på arbetarekommun under tid som kommunsekretare. Denne har också i samtal med både FUN 1998 och SÄKO hävdat att de enda personerna han verkligen kände inom IB var just och . anställdes vid IB med placering på opera- tionsavdelningen. omges av rykten om att ha sysslat med buggning och detta har också bekräftats förhör med den person, här kallad [] som var ansvarig för framtagande av teknisk utrustning inom IB. Han berättar att placerades vid operationsavdelningen och då han an- ställdes förklarade hans närmaste chef, , att IB bedrev underrättelseverksamhet direkt under regeringen, oavsett partifärg, även om det formellt fanns en militär orderlinje. Verksamheten var väldigt sektionerad. Vid IB arbetade bl.a. som [] beskriver som sin såvitt avsåg underrättelse- tjänst. [] deltog själv inte i någon operation i , däremot tillverkade och provade han utrustning för operationer, t.ex. buggar. De buggar som han tillverkade var trådlösa. De kunde fästas under ett bord eller i en fönstersmyg. De var föga sofistikerade. Räckvidden till en ombyggd bilradiomot- tagare med bandspelare kunde vara 200–300. Under gynnsamma förhållanden kunde räckvidden för en hemmagjord bugg vara . [] har själv inte installerat en enda bugg för någon operation; det var operatörernas sak. Inte heller rekognoscerade han de lokaler i vilka de skulle användas. Han vet inte om och hur buggarna användes; någon feed back på sitt arbete fick han inte. Han såg inte till några band från buggningsoperationer. kunde ge order om att han skulle tillverka en bugg med viss räckvidd och [] redovisade resultatet av sitt arbete till . kunde även , som närmast höll i de arbets- uppgifter som [] var anställd för, beställa en bugg. Han hörde att hade glömt en bugg på ett hotell, okänt om det var i eller utomlands. Sammanlagt för- beredde han 10–20 operationer av olika slag. kontrollerade han räckvidden för trådbundna snabbtelefoner 13 Förhör med . mellan och det närbelägna . Hos IB fanns bärbara mikrofoner redan då han började sin anställning.14 Det är oklart hur snart efter sin anställning som kom att arbeta med buggning. Han avled 1989 och det existerar endast en för SÄKO känd samtalsuppteckning med honom. Denna upprätta- des i samband med att chefsåklagaren hörde honom då han undersökte FiB/Kulturfronts och påståenden om olagligheter från IB:s sida. Då frågade vilken befattning han hade, svarade han: : Jag har blivit kallad allt i allo, det innebär att jag har haft skiftande uppg bl.a. så är jag vice värd i dom fastigheter där kontoret inryms. Dels har jag hand om bilparken, sen sköter jag kontoret att det är funktionsdugligt, ser till att material finns, de dagliga rutinerna. : Är tekniskt kunnig? : Jag är väl . bekräftade sedan att han varit involverad i en avlyssnings- operation men att hans insats endast begränsats till att köra fram och sitta i en bil som via radiosändare och bandspelare tog upp signaler från en lägenhet tillhörande en utländsk medborgare. Detta var omkring 1969 eller 1970.15 säger inte känna till något om huruvida IB eller någon befattningshavare inom organisationen, t.ex. , eller [], använt sig av buggning. Han har hört kafferastprat om att buggning skulle ha använts i och senare läst därom i P G Vinges memoarer. Han har ingen kännedom om att skulle ha buggats. Då han tillsam- mans med var i fick de reda på att man där hade en stationär avlyssning av Folkets Hus, något som ansåg våghalsigt.16 Ett försök ska ha gjorts att bugga ett hotellrum i i samband med att där sammanträffade med en palestini- er. Försöket ska ha misslyckats av någon orsak.17 14Uppteckning nr 107 (förhör). 15Robèrts förhör med . Fövaras i 3:7402., löpnr 4B. 14Grupp B/IB:s kontaktytor och organisatoriska förutsättningar Frågan om i vilken utsträckning Elmérs verksamhet var känd och förankrad i regering och riksdag har varit föremål för debatt. Till en början kan slås fast med absolut säkerhet att inget formellt regeringsbeslut ligger bakom tillkomsten. Det är också en självklarhet att den frågan aldrig blivit föremål för behandling i eller dess utskott. som Grupp B kom till inrättades enheten på så låg nivå inom försvarsstaben att det var upp till myndigheten själv att utforma verksamheten.