sou · GQB327d2 · 2003-01-01 00:00:00 — För att uppnå dessa mål ges statligt stöd i olika former såsom utgivnings- stöd till förlag, distributionsstöd till folkbibliotek och bokhandel, särskilda stöd till bokhandeln, inköpsstöd till folk- och skolbiblio- tek, stöd till skolor, bibliotek, föreningar och organisationer för läsfrämjande verksamhet och verksamhetsstöd till länsbibliotek och lånecentraler. Statliga medel anvisas också för en årlig barnboks- katalog. En bok för alla får stöd för utgivning av böcker till lågt pris och till läsfrämjande verksamhet. Vidare finns en bibliotekslag (1996:1596) där det sägs att alla medborgare skall ha tillgång till ett folkbibliotek. De statliga insatserna för litteraturen och läsandet har påtagligt ökat och förstärks de ytterligare. Skol- verket skall i enlighet med regleringsbrev utveckla stöd och, i samverkan med , skapa gemensamma mötesplatser för folk- och skolbibliotekarier och pedagoger för att allsidigt stimulera förskolors och skolors pedagogiska arbete med språkutveckling, läsning och litteratur. Vidare sänktes mervärdes- skatten på böcker och tidskrifter från . Regeringen har därefter tillsatt en kommission för bokprisfrågor (Ku2002:01) som skall följa och granska prisutvecklingen och verka för att skattesänkningen får fullt och bestående genomslag i konsumentpriserna. Kommissionen skall arbeta och redo- visa de litteraturpolitiska effekterna av den sänkta mervärdesskatt- en med utgångspunkt i målsättningen att läsandet i alla grupper skall öka. Det är på litteraturens område som de tydligaste statliga kultur- politiska insatserna för invandrare gjorts . Genom statligt stöd till översättning och utgivning av litteratur på invandrar- och minoritetsspråk och till invandrarlånecentral för folkbibliotek görs böcker, tidningar och tidskrifter tillgängliga på invandrarspråk. med den lag som infördes om de Social bakgrund och möjlighet att tillägna sig svenska språket nationella minoritetsspråken utökades stöden till litteratur- och kulturtidskrifter för att förstärka insatser på området. De allmänna biblioteken utgör en grundpelare för allas möjlighet att ta del av litteratur. Bibliotekens uppgift är att främja intresset för läsning och litteratur, information, upplysning och utbildning samt kulturell verksamhet i övrigt. På folkbiblioteken skall allmän- heten avgiftsfritt få låna litteratur . Varje kommun skall ha folkbibliotek. Inom och gymnasieskolan skall det finnas skol- bibliotek för att bl.a. stimulera skolelevernas intresse för läsning och litteratur. Folk- och skolbiblioteken skall bl.a. ägna särskild uppmärksamhet åt barn och ungdomar genom att erbjuda böcker, informationsteknik och andra medier anpassade till deras behov för att främja språkutveckling och stimulera till läsning. har verksamheten vid biblioteken rationaliserats och antalet anställda minskat. Antalet årsarbeten per 10 000 invånare vid de kommunala biblioteken har minskat från 1991 till 2000, och det totala antalet årsarbeten har minskat från 6 1990 till 4 2000. (Nyckeltal om folk- bibliotek, 2001. Se även Utvecklingen inom den kommunala sek- torn, skr. 1999/2000:102.) Inom det kommunala bibliotekssystemet finns det också möjlig- het att skapa arbetsplatsbibliotek genom att folkbiblioteken startar små bibliotek på arbetsplatser med delar av folkbibliotekens be- stånd av böcker och viss hjälp med bibliotekspersonal. utgick sammanlagt i statliga bidrag till kommuner för att starta arbetsplatsbibliotek. Medfinansiering från arbetstagar- och arbetsgivarsidan krävs för att ett arbetsplats- bibliotek skall kunna startas, detta för att säkerställa att bestående verksamhet skall byggas upp. har antalet arbets- platsbibliotek minskat som en följd av de besparingar som skett inom den kommunala sektorn. finns 507 kommunala arbetsplatsbibliotek i 63 kommuner (Arbetsplats- bibliotek ). Inom ramen för anslaget till Kultur i arbetslivet () kan arbetsplatsbibliotek byggas upp, bl.a. genom medverkan från En bok för alla. syftar generellt till att främja bred kulturverksam- Social bakgrund och möjlighet att tillägna sig svenska språket het med arbetsplatser och arbetsgemenskap som utgångspunkt. Man strävar efter att verksamheten skall anpassas efter de lokala förutsättningarna, och bl.a. av detta skäl finns krav på medfinansi- ering från arbetslivssidan. Antalet ansökningar har varit relativt be- gränsat. I samband med behandlingen av propositionen Litteratur- en och läsandet (1997/98:86) framhöll vikten av arbets- platsbibliotek och menade att borde öka sina insatser när det gällde att sprida kännedom om att det finns möjligheter att söka bidrag. En mindre utvärdering av för perioden –2000 pågår och skall vara klar . Skolor, bibliotek, föreningar m.m. kan ansöka om bidrag från Stat- ens kulturråd för verksamhet som syftar till att främja läsning. Kommuner och landsting gör skilda insatser. Flera kommun- er/landsting delar via barnavårdscentraler (BVC) eller bibliotek ut En bok för allas antologi första bok till nyblivna föräldrar. Det finns också exempel på mer konsekvent genomförda projekt på området. I kommun har man bedrivit verksamhet som syftar till att sprida böcker till alla barnfamiljer, stimulera till läsning och informera om läsningens betydelse för barnens språktillägnande.1 Man har strävat efter att skapa en röd tråd från födelsen 9 i skolan för böcker och läsning. Flera olika delar ingår. Den första insatsen kallas . I samband med BVC:s hembesök efter förlossningen överlämnas ett gåvobrev, där föräldrarna får läsa om hur viktigt det är att genom läsning och berättande stimulera barnets språkutveckling redan från födseln. På kan föräldrarna sedan hämta ut årets gåvobok. Moment två kallas Boknallen. Här är målgruppen barnen i 0–6- årsåldern. Föräldrarna får en broschyr på BVC och kan också få information via BVC:s föräldragrupper. Den viktigaste delen ut- görs av två hembesök. Det första görs då barnet är . Man överlämnar då en bok som gåva, och de föräldrar som inte hämtat ut den första gåvoboken får ett nytt gåvobrev. Man läser för barnet 1 Uppgifterna är hämtade från (1995) och från kommuns webbplats (). Beskrivningen bygger också på information inhämtad vid studiebesök i . Social bakgrund och möjlighet att tillägna sig svenska språket och visar för föräldrarna hur läsning för ett barn och samtal om det lästa kan gå till. Det andra besöket görs då barnet blivit ca 4 ½ år. Det tredje steget utgörs av de s.k. sexårsböckerna, tre böcker som ges till alla sexårsbarn i förskola/förskoleklass. Barnen arbetar med böckerna , och får sedan ta dem med sig hem. För sexårsverksamheten har man också utarbetat ett material, Språktåg- et, vilket på olika sätt kan användas för att stimulera språkutveck- lingen. För barn i åldern 7–bedriver man verksamheten En kvart . Man ger först information till föräldrarna om hur viktig läsinlärningen är. Under läsåret har man sedan läsperioder då barn och föräldrar läser en kvart . Barnen får med sig hem en bok och ett litet anteckningshäfte. När man läst en bok antecknar man detta och kommenterar också boken, var- igenom skolan bl.a. får en uppfattning om hur lässtunderna tett sig. Barnen redovisar läsningen på olika vis. Slutligen gäller för de äldre barnen att man strävar efter att an- vända skönlitteratur, tillsammans med bl.a. tidningar o.d., i under- visningen i exempelvis orienteringsämnen. Ett annat exempel kan hämtas från , där kommun- delen Eneby har bedrivit projektet (se 2001). Projektet genomförs i stadsdelen , som bl.a. utmärks av en hög andel invånare med annat modersmål än svenska. Satsningen omfattar alla stadsdelens barn, ca 250 st. upp till och ca 600 från föreskoleklass upp till . Tanken är att olika instanser (från vaggan genom ) skall samarbeta för skapa en bra språklig grund för barnen. Inom förskolan strävar man efter att tydliggöra språkets betyd- else för föräldrarna, skapa en inbjudande miljö som stimulerar språkutvecklingen och erbjuda böcker till både barn och föräldrar. Man försöker då tillfredsställa de många varierande behov olika familjer kan ha (vissa önskar t.ex. böcker om speciella språkstör- ningar och andra behöver böcker på skilda språk). Man har här ett nära samarbete med stadsdelens bibliotek. Barnens första bok, som i många kommuner delas ut på BVC, delas i Marielund i stället ut på den öppna förskolan. Man har kommit fram till att man på så sätt når fram bättre till de nyblivna föräldrarna. Denna bok utgör den första i en rad av bokgåvor under hela förskole- och skoltiden. En tanke är att dessa gåvor skall leda till att barnen äger ett litet bokbestånd, som kan utgöra grunden till en egen bokskatt. Social bakgrund och möjlighet att tillägna sig svenska språket Barnens utveckling dokumenteras enligt vad som kallas port- foliomodellen, dvs. material som diskuteras med föräldrarna och som följer med barnen då de byter från förskola till förskoleklass och sedan till skola. Även andra aktörer än kommunerna har engagerat sig i läs- främjande verksamhet. Exempelvis har man inom LO genomfört ett landsomfattande projekt kallat för mej, pappa! Projektet, som startade , är ett samarbete mellan Hotell- och Restau- rangfacket, Industrifacket, , , , ABF och En bok för alla och stöds med medel från Kultur i arbetslivet. De fem LOförbundens lokala avdelningar, sektioner och klubbar rekryter- ar pappor till en heldagsaktivitet. Vid denna medverkar en barn- bokspedagog som talar om barns språkutveckling och barns läsande m.m. Dessutom deltar en författare som talar om läsandets betyd- else och vuxna som förebilder. Man försöker hålla pappaträffarna i närheten av ett folkbibliotek för att kunna ordna ett studiebesök. Dagen avslutas med att papporna får med sig ett bokpaket med fyra barnböcker. Dessutom får de välja en vuxenbok till sig själva. Med bokpaketet följer en inbjudan till uppföljningsträff och ett erbjud- ande om att delta i en bokombudsutbildning som En bok för alla arrangerar. Ytterligare ett exempel utgörs av den landsomfattande kampanj- en Läsrörelsen (se Vad är Läsrörelsen?). Denna har bedrivits i syfte att öka intresset för litteratur och läs- ande. En rad olika intressenter har engagerat sig på olika vis. Läs- rörelsens motto är Ge dina barn ett språk, men man vänder sig till alla oavsett ålder. Man menar att språket är en av förutsättning- arna för demokratin och man vill lyfta fram den läsning som ger sammanhang och fyller människors inre med bilder, associationer och lust. Läsrörelsen har bl.a. delat ut böcker till barn och ungdomar; t.ex. spreds /1,2 miljoner barn- och ung- domsböcker via i hela landet. Ett annat projekt riktat till barn och ungdom har utgjorts av Skriv- & berättarfestivaler som 1 500 klasser fyra med tillsammans drygt 32 000 elever har anslutit sig till. Ytterligare exempel är ett gymnasieprojekt kring den unga svenska litteraturen och projekt som vänder sig till mödra- och barnavårdscentraler, förskola och skola. Man arbetar också med läsecirklar i bostadsområden och på arbetsplatser i samarbete med bl.a. studieförbund, förlag, bok- Social bakgrund och möjlighet att tillägna sig svenska språket handlare, bibliotek och lokala kulturhus, Författarcentrum och (). Staten skall fortsätta att ge stöd till utgivning och distribution av böcker och till inköp av litteratur till folk- och skolbibliotek, och stödja insatser för att främja läsning. Stödet till distribution av tidningar skall ökas. Läsandet och det muntliga berättandet i barnens hemmiljö och i förskolan bör stimuleras. Alla föräldrar bör tidigt få information om de små barnens be- hov av språklig stimulans och om den viktiga roll föräldrarna spelar i detta avseende. Väsentliga delar av barns språkutveckling äger rum före skolåldern och utanför skoltid. Därför kan inte skolan ensam ta ansvaret för att alla barn ges möjlighet att utveckla ett rikt språk. Föräldrarna spelar en mycket viktig roll i sammanhanget, både genom att läsa för och med sina barn och genom att de genom sina egna läsvanor, mediekonsumtionsmönster etc. är förebilder för de ungas läsning och TV-tittande. Förskolan har också en nyckelroll, bl.a. därför att många barn tillbringar mycket tid där som är av avgörande betydelse för språkutvecklingen. Grunden för den språkliga utvecklingen läggs från och med födseln till och med förskolan. Vår uppfattning är att skillnader i läsvanor är speciellt centrala att uppmärksamma i detta sammanhang. Vuxnas läsning med och för barn ger de unga en väg in i böckernas värld, utvecklar deras språk och ger dem möjlighet till stimulans av intellekt, känsla och fantasi. Läsning är också en nyckel till vårt gemensamma kulturarv och spelar stor roll för allas möjlighet att delta i samhället, att hävda sig i arbetslivet m.m. Vi finner det därför oroande att skillna- derna i läsvanor mellan olika grupper förefaller att öka och menar att det är mycket viktigt att sådana tendenser motverkas. Social bakgrund och möjlighet att tillägna sig svenska språket Läsning i hemmet och i förskolan bör stimuleras Vi anser att läsning i hemmet och på förskolan bör stimuleras på olika vis. Landsting och kommuner bör i egenskap av huvudmän för barnhälsovård, förskolor och bibliotek engagera sig i detta arbete och ta fram systematiska och långsiktiga planer på området. Goda exempel på hur läsning i hemmet kan stimuleras kan hämtas från kommun (Boknallen m.m.) och (projektet ). Det är vidare viktigt att lyfta fram betydelsen av den kommunala förskoleverksamheten för barnens språkutveckling och att förskol- ans möjligheter i detta avseende tas till vara på bästa sätt. Läroplan- en för förskolan (Lpfö 98) betonar att förskolan skall lägga stor vikt vid att stimulera varje barns språkutveckling och uppmuntra och ta till vara barnets nyfikenhet och intresse för den skriftspråk- liga världen. Alla föräldrarna bör tidigt få information om barns behov av språklig stimulans Det är angeläget att barnhälsovården, förskolorna och biblioteken i samverkan med familjerna tidigt ger alla föräldrar kunskap om hur viktiga föräldrarna är för barns språkliga utveckling. Dessa aktörer bör hjälpa till att skapa förutsättningar för att främja läsandet och det muntliga berättandet i hemmet. De kan också sprida exempel på hur föräldrarna, på ett sätt som är lustfyllt för såväl föräldern som barnet, kan bidra till att förändra barnens medievanor. Samverkan mellan förskolan och hemmet är mycket viktig. I utvecklingssamtalen med föräldrarna bör man behandla hur för- skolan och hemmet kan samverka i syfte att stödja barnets till- ägnande av ett rikt språk. Detta är en fråga som bör uppmärksam- mas i kompetensutvecklingen för förskollärarna. De vuxna är viktiga som förebilder för barnen. Genom de ex- empel de vuxna ger formas dagens och morgondagens medie- och läsvanor. Om läsningen skall ökas och om mediekonsumtions- mönstren skall kunna förändras, krävs det därför att barnen får möta läsande vuxna. Inte minst viktigt är här det exempel som männen ger, i synner- het med tanke på att männens läsande generellt är mindre än kvin- nornas, speciellt inom de samhällsgrupper där det är särskilt ange- Social bakgrund och möjlighet att tillägna sig svenska språket läget att öka läsandet. Därför bör särskilda insatser göras för att papporna skall bli närvarande och litterata förebilder. De fem LO- förbundens projekt för mej, pappa är ett bra exempel på in- satser som syftar till att ge pappor kunskap och insikt om deras betydelse för barnens språkliga utveckling. Vidare bör kraftfulla insatser göras för att rekrytera manliga för- skollärare. Fler män i förskolan ger möjlighet till fler läsande man- liga förebilder för barn som kanske annars aldrig skulle få möta läs- ande män under den viktiga förskoletiden. Produktion av studiecirkelmaterial bör stimuleras Vi anser att studieförbunden bör stimuleras att i samverkan med experter på området ta fram studiecirkelmaterial om de små barn- ens behov av språklig stimulans och behov av lek och rörelse för att deras medfödda nyfikenhet och lust att lära ska bestå och utvecklas livet ut. Detta material bör också översättas till andra språk som förekommer i , så att familjer med annat modersmål kan nås. Studieförbunden bör sedan uppmuntras att genomföra studie- cirklar med denna inriktning och därvid speciellt vända sig till korttidsutbildade föräldrar. Ett sätt att stimulera till sådan verk- samhet kan vara att det avsätts särskilda medel för de studie- förbund som prioriterar studiecirkelverksamhet inom detta om- råde. Litteratur och läsfrämjande verksamhet skall stödjas även fortsätt- ningsvis En förutsättning för att ett allmänt högt läsande skall kunna upp- rätthållas är att det finns ett brett utbud av litteratur och att böck- erna finns tillgängliga. De kommunala folkbiblioteken och skol- bibliotek har fundamental betydelse härvidlag. Vi anser att statliga insatser för litteraturen är ytterst angelägna. Vi föreslår därför att staten även fortsättningsvis skall ge stöd till utgivning och distribution av böcker och till inköp av litteratur till folk- och skolbibliotek, och stödja insatser för att främja läsning. Det är därvid viktigt att följa utvecklingen för litteraturen och läs- andet så att relevanta stödåtgärder kan vidtas. Ingen skall av eko- nomiska skäl stängas ute från böckernas värld. Social bakgrund och möjlighet att tillägna sig svenska språket För att ge alla barn tillgång till läsning är skolbiblioteken av stor betydelse. Det är därför viktigt att även upp- märksammar skolbiblioteken i sin uppföljning och utvärdering av skolverksamheten. Vi vill också peka på att tillkomsten av arbetsplatsbibliotek innebar att boken blev lättillgänglig för dem som aldrig eller mycket sällan besökte folkbiblioteken. Fram- för allt på de arbetsplatser där eldsjälar finns och där löntagar- organisationerna menar att ett levande arbetsplatsbibliotek är en viktig verksamhet har boken på arbetsplatsen bidragit till att både öka läsandet och sänka tröskeln för många att utnyttja kommuner- nas folkbibliotek. Inte minst har utbudet av barnböcker i arbets- platsbiblioteken gett tidig kontakt med böcker i hemmet åt många barn, som kanske annars hade varit utestängda från denna möjlig- het. Det är därför viktigt att verksamheten med arbetsplatsbiblio- tek kan vidareutvecklas. Om man vill motverka skillnader i läsvanor är det vidare viktigt att det görs insatser för att allmänt öka intresset för läsning. Också här sker som framgått insatser från statens sida, t.ex. kan den sänkta mervärdesskatten på böcker och tidskrifter nämnas. Vi anser att det är viktigt att staten på olika vis fortsätter att stödja sådan verksamhet, men också att den vidareutvecklas på skilda vis. Vi föreslår därför att får i uppdrag att i samverkan med olika aktörer undersöka vilka åtgärder som kan vidtas för att öka läsandet, särskilt bland barn och unga och bland de grupper där läsandet nu är lågt. I detta sammanhang är arbetsplatsbibliotekens roll viktig att uppmärksamma. Det bör slutligen övervägas om public service-uppdraget kan förtydligas så att det framgår att SVT, SR och UR har ett särskilt ansvar att i barn- och ungdomsprogrammen inkludera läsfrämjande insatser. Stödet till distribution av tidningar skall ökas Vi vill också peka på att det utbredda tidningsläsandet i har angivits som en orsak till den höga läskunnigheten i landet. Det är då oroande att tidningsläsandet minskar bland annat bland ung- domar och LO-medlemmar. Vi föreslår därför att stödet till distri- bution av tidningar inom ramen för presstödet ökas. 12Det varierande språket och den mångskiftande språkförmågan I detta kapitels första del behandlas frågor som hänger samman med att vårt språk varierar på grund av sådant som dialekter och sociolekter. Speciellt uppmärksammas hur skolan kan förhålla sig till sådana förhållanden för att dels kunna bejaka alla elevers eget språk, dels ge alla möjlighet att behärska den skrivna rikssvenskan. Kapitlets andra del handlar om möjligheterna för alla att tillägna sig ett funktionellt språk. Även här står skolans roll i förgrunden: hur kan alla elever ges möjlighet att utveckla en allt mer avancerad och varierande språkförmåga? Den tredje delen av kapitlet tar kortfattat upp några aspekter på sambandet mellan språk och kön. Följande punkter ingår inom det aktuella området i vårt förslag till handlingsprogram för svenska språket: I kompetensutveckling för lärare skall frågor om språklig varia- tion behandlas. Språkutvecklingen hos barn från starkt dialektala miljöer skall kartläggas och det skall undersökas hur skolan skall kunna understödja utvecklingen av såväl den dialektala som den riks- språkliga språkkompetensen. Insatser skall göras för större öppenhet inför och tolerans mot språklig variation. Vilka elever som inte når målen i svenska skall studeras med utgångspunkt i om det finns samhälleliga och strukturella orsaker som kan förklara svårigheterna. Det skall undersökas varför många lärare ej kvarstannar i yrket. Staten skall även fortsättningsvis ge vuxenutbildningen och folkbildningen förutsättningar att bedriva en omfattande verk- samhet. Forskning om språkets roll i skolan från ett könsperspektiv skall uppmuntras, liksom om kvinnors och mäns språkliga situ- ation i offentligheten. Det varierande språket och den mångskiftande språkförmågan Insatser skall göras för att motverka språkbruk som konserv- erar könsroller och osynliggör kvinnor. Det finns i svenskan – liksom i många andra språk – en rik variation kopplad både till varifrån i landet man kommer och till vem man är. Den första typen av variation, dialekter, är uppenbar för alla och envar. Men också i bred mening sociala faktorer som socio- ekonomisk status, ålder och kön ger upphov till olika språk- varieteter, s.k. sociolekter. Dialekt och sociolekt hänger dessutom delvis samman: språket hos personer med hög socioekonomisk status uppvisar större likhet landet över än vad som är fallet för personer ur andra samhällsgrupper; vanligen talar de förstnämnda genomgående lite mer riksspråkligt än de sistnämnda. Utöver den variation som hänger samman med vem man är finns det variation som beror på att man anpassar sig efter situationen. Allt efter vem man talar med, var man befinner sig, vilket syftet är etc. använder man språket på olika vis. I de flesta fall innebär det att man kommer att använda en språkform som innehåller mer drag av dialekt, sociolekt, slang, jargong m.m. ju mer informell och avspänd situationen är, och en språkform som är mer riksspråkspräglad ju mer formellt sammanhanget är. 12.1.1Språkväxling som mål i skolan har det i skolsammanhang inte sällan funnits en negativ attityd till det icke standardspråkliga, som setts som prov på dåligt eller felaktigt språk. Ett belysande exempel ger (1985) som återger hur man i en skrift riktad till lärare i gett råd om hur göteborgskan skall mot- arbetas, bl.a. med hänvisning till att den innehåller oklara språk- ljud och ger upphov till onaturliga spänningar i talorganen. Det är självklart att sådana påståenden inte har någon saklig grund. Det handlar i stället om att man försöker skapa en rationell motivering för vad som i grunden bara är språkliga fördomar. ställer upp två tänkbara alternativ till denna vad han kallar utrotningspedagogik. Det första är att villkorslöst acceptera och understödja allt sådant som slang och dialekt. Det varierande språket och den mångskiftande språkförmågan har fördelen att det bejakar elevernas eget språk, vilket måste vara utgångspunkten för all språkutveckling. Man behöver inte riskera att eleverna får uppfattningen att det egna språket är felaktigt eller inte duger. Men som påpekar kan detta leda till en kanonmatsproblematik – utanför skolan råder hårdare regler och den som exempelvis använder ett slangord som av många uppfattas som fult eller vulgärt kan själv komma att uppfattas så, trots att detta inte alls var avsikten. Den andra hållning, som är den som förespråkar, är att skolan skall sträva efter att eleverna skall kunna växla språk efter situation.