sou · GQB394 · 2003-01-01 00:00:00 — Inom bearbetningsroteln utarbetades sammanställningar över de nazistiska och högerextremistiska organisationerna för intern in- formation och för information till lokalavdelningarna. I dessa sammanställningar, som var avsedda att tjäna som ett slags hand- böcker, kan man utläsa bedömningar av hot. Den första handboken kom 1953 och var utarbetad av . Här ges en bred skildring av nazismens utveckling i och framåt. Handlingen omfattar också organisa- 259 , , ...om detta må ni berätta... En bok om förintelsen i Euro- pa 1933-1945, 1998. Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism tions-, person- och tidningsregister. Man finner dock inga mer djupgående analyser av organisationerna och det hot de kunde tän- kas utgöra. Frånvaron av bedömningar kan i och för sig vara tecken på att man inte såg något uttalat hot. Sammanställningen översän- des till lokalavdelningarna med hemställan om att hit efter hand måtte lämnas underrättelser av intresse beträffande verksamhet av nazistisk karaktär inom Edert verksamhetsområde, en vädjan som återkom i samband med presentationen av den första månadsöver- sikten 1955. Ett exemplar av handboken överlämnades till För- svarsstabens säkerhetsavdelning.260 utkom en mer omfattande handbok. Samman- ställningen upptog både aktuella organisationer och organisationer, som hade lagt ner sin verksamhet. Här namngavs de ledande perso- nerna inom respektive rörelse både på central och lokal nivå. Denna handbok innehåller mer av bedömningar än den tidigare. Även ut- ländska nazistiska och högerextremistiska organisationer behand- las.261 månads- och kvartalsöversikter innehåller ibland be- dömningar av de redovisade organisationernas farlighet. Men i de flesta fall är informationen ganska allmänt hållen utan försök till mer djupgående analys. De handlingar, som upprättades i samband med de regelbundet återkommande centrala och regionala konferenser som hölls fr.o.m. polisväsendets förstatligande , innehåller viss information om synen på den säkerhetshotande verksamheten.262 Ingenting talar för att man inom såg de nazistiska organisationerna som något verkligt hot mot det bestående samhället. Ganska mycket resurser måste dock ha lagts ner på övervakning och spaning. Organisationerna var många och de bedrev en livlig mötesverksamhet. Nysvenska rörel- sen och hade dessutom en ganska stor verksamhet ute i landet främst i Syd- och . Denna över- vakning måste normalt ha fått mycket av rutin över sig. Verksam- het skulle övervakas och övervakningen rapporteras. Det var det hela. 26050:10, , , Nationalsocialismen i , . 26150:3/3, , Nazistiska organisationer m.m., , se även HSC 40/1966. 2625:720/6, ,1965-1980. Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism Till bilden av hör den spaning som ägnades åt att av- slöja de svenska nazisternas kontakter med europeiska nazister närmast efter kriget, som bl.a. innebar flykthjälp och falska pass åt tyska nazister och norska quislingar. Varulvdebatten fanns också med i bakgrunden dessa år, även om en eventuell varulvsverksam- het i inte har satt några djupare spår i arkivmateri- al.263 En särställning intog övervakningen av och hans kårverksamhet. Uppgifter om vapenlag- ring m.m. gjorde att man såg allvarligt på verksamheten. hade hållits under uppsikt . Sedan Försvarsstabens inrikesavdelning begärt övervakning av honom, inleddes en omfattande spaning, som ganska snabbt ledde till husrannsakan och gripande. Under hela spaningsarbetet hade man tät kontakt med Försvarsstaben. En återkommande övervak- ning av under större delen av tyder på att man alltjämt misstrodde honom. Han inkallades bl.a. till förhör i sam- band med Carlbergsaffären. Ett antal skäl fanns till varför man ej med stör- re oro på nazistpartierna och deras verksamhet. Ett var organisa- tionernas låga medlemstal, även om en viss ökning kunde iakttas. Enligt samlade översikt , bedömdes ha gått framåt, även om rörelsen snarare synes ha gått framåt än till- baka torde rörelsen fortfarande få anses vara en företeelse av myck- et ringa omfattning.264 Andra orsaker var de interna bråken inom organisationerna och motsättningar mellan organisationerna samt uppsplittringen i många små organisationer. Försök till ett mer enat uppträdande gjordes 1958. det året bildades en 30-mannakommitté för de nazistiska rörelserna med undantag av Nysvenska rörelsen. I kommittén återfanns de ledande inom respektive organisation, bl.a. och för , och för Namipartiet samt och tycks inte ha fått nå- gon större betydelse och uppgifter om den återkommer inte i material. Därtill kom organisationernas ständigt dåliga ekonomi och be- roende av donationer från penningstarka sympatisörer som , Varulvar, Dokumentstudier i hur nazismen övervintrar, 1947. 2645:721 d, , Månadsöversikter, sammanställning 1957. 2655:721 d, , Kvartalsöversikt, .. Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism död var ett svårt slag för flera av de nazistiska organisationerna. var bedömning alltjämt, att de nazistiska partierna inte utgjorde något hot mot den demokratiska samhällsordningen. Ett underlag framtaget inför inrikesministerns ovan redovisade interpellationssvar ger en god bild av bedömning av nazismen och högerextremismen . De partier i med nynazistisk och antisemitisk åskådning var mycket små och kunde inte påverka det politiska skeendet i landet. Däremot kunde de genom att sprida sin propa- ganda skapa en irriterad stämning, som gav en överdriven bild av deras betydelse. Kort tid därefter , kom så avslöjande om och dess aktiviteter med efterföljande upp- rörda debatt i media. Man frågade sig hur övervakning av de nazistiska organisationerna fungerade, och hur dess förmåga var att tolka hotet från dem. Utredningarna om den Carlbergska stif- telsen visade, att verksamheten var begränsad och knappast utgjor- de det hot som hade gjorts gällande i den upptrissade debatten. hade god kunskap om stiftelsen och dess led- ning men hade vare sig haft möjlighet eller anledning att tidigare ingripa mot den. Vad man dock inte tycks ha känt till tidigare var stiftelsens vapeninnehav. Expressenaffärens utveckling gav belägg för att bedöm- ning av nazistorganisationerna, som den kom till uttryck i underla- get till interpellationsvaret, var den rätta.267 handbok redovisas då aktuella syn på de nazistiska organisationerna. Dessa innebar knappast något hot. Det var stor skillnad mot när de nazistiska idéerna före och under var den statsbärande ideologin hos en aggressiv stor- makt. Sannolikt underskattades detta hot i vida kretsar. Enligt kunde man urskilja tre kategorier av nazister, de som var idéellt inställda och framför allt ville odla det historiska arvet och verka för en högre folkmoral, sådana tankar bör vara vederböran- des ensak och motiverar inga som helst ingripanden, rasfanatiker- 26650:0, 2 b, , Underlag till interpellationssvar 12/2 1965. 267Som tidigare framgått uttalade i sitt anförande i första kamma- ren sin förvåning över varför inrikesministern ej hade tagit upp i sitt interpellationssvar . Inrikesministern svarade att organisationen var känd och fanns bland polisens handlingar. Att den ej hade omnämnts berodde på, att det inte hade funnits anledning att nämna alla organisationer, som fanns förtecknade och att medlemsmässigt tillhörde de mindre, 1. kamma- rens protokoll, nr. 30, , s.8. Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism na som gjorde sig skyldiga till hets mot folkgrupp och slutligen de överspända och omdömeslösa fanatikerna som umgås med planer att genom väpnade kårer eller enskilda aktioner utöva våld mot oliktänkande. Det var uppenbarligen åsikt att det endast var de två senare kategorierna som borde övervakas. Kanske kan man se beskrivningen av de idéella nazisterna som ett uttryck för en förändrad inställning till vad, som var rimligt att övervaka och registrera.268 Detta var i och för sig inga nya tankar. framhöll det omöjliga i att döma någon enbart efter åsik- ter. Samma sak hade uttryckts av representanter för regeringen i olika sammanhang. Men när det gällde registreringen i Säkerhets- tjänstens register hade knappast den typen av värderingar gjorts. indelning av nazisterna i tre kategorier kan jäm- föras med den bedömning av nazismen, som gjordes av Parlamen- tariska nämnden i Wennerströmsaffären 1968. Nämnden framhöll att varken nazismen eller fascistiska sammanslutningar var av större intresse . Vid en principdiskussion kan man dock ej bortse från deras existens. Det var emellertid nödvändigt att ta med i bedömningen, att olika anhängare inom ett och samma ytter- lighetsparti kan ha olika långt gående syften. Många anhängare sympatiserade med ett partis allmänna program, men var lojala mot den rådande samhällsordningen.269 I båda fallen är uttalandena uttryck för en inställning som ledde års personalkontrollkungörelses preciserade be- stämmelser när det gällde registrering av personer från ytterlighets- partierna. Från slutet av 1960- talet framträdde allt- mer som ett våldsbenäget parti. Det var huvudsakligen därifrån man kunde vänta sig våldsåtgärder. Bildandet av aktionsgruppen under 1971-1972 under motton som kämpa om makten på gatorna och slut på demokratiska käbbeltendenser270 fick att skärpa sin vaksamhet. Sektionerna uppmanades att rapportera in allt som tydde på ökade våldstendenser.271 1974 skedde bombattentaten mot biografen och Demo- kratisk allians utförda av , och senare utsågs till partiledare. Förhören med RAG- ledarna tydde på att 26850:3/3, , Nazistiska organisationer m.m., 1966. 269Handläggningen av säkerhetsfrågor, Utlåtande av i Wenner- strömaffären, 1968, SOU 1968:4, s. 63. 270Det senare uttalandet kom från med anledning av interna motsättning- 2715:721 d, löpnr. 10, , Kvartalsöversikter , . Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism man hade med mycket våldsbenägna personer att göra. Uppgifter, visserligen obekräftade, cirkulerade om vapengömmor ute i landet och om förberedelser till attentat i samverkan med utländska nazis- tiska organisationer. uppstod allt oftare bråk i samband med of- fentliga möten. Det var bråk mellan nazistiska organisationer och KFML(r), mellan nazistorganisationer och FNL-rörelsen och mel- lan Demokratisk alllians och vänstern. ansåg , att det var fullt möjligt att NRP :s mål var att störta det svenska samhället, men att partiet saknade förutsättningar för detta. Partiet bestod enligt av uppskattningsvis 500-1000 medlemmar. Dock kan enstaka med- lemmar företa sig i stort sett vad som helst i våldsväg om möjlighe- ter erbjuds.272 Bedömningen resulterade i en hårdbevakning av , där bl.a. telefonavlyssning och postkontroll av ingick. Bevakningen gav inga bekräftelser på mer avancerade planer på en omstörtande verksamhet. Viktiga orsaker till att nazismen och högerextremismen aldrig har betraktats som något riktigt hot efter har varit: Organisationernas låga medlemsantal, deras rekryteringssvå- righeter, den inbördes splittringen inom och mellan grupperingarna och ekonomin. Den dåliga ekonomin resulterade bl.a. i att det un- der blev allt svårare för organisationerna att komma ut med sina tidningar. Nazistorganisationerna hade haft en omfattande tidningsutgivning och pressen var ett av de viktigaste medlen att nå ut till nya grupper. Mycket kraft fick läggas på pen- ninginsamlingar till stöd för tidningarna. Svårigheterna att rekrytera nya medlemmar ledde till att medel- åldern i organisationerna blev allt högre. Detta tycks i första hand ha gällt Nysvenska rörelsen och . Allt det här redovisade i sina kvartalsöversikter. Vad gäller Ny- svenska rörelsen finns dock uppgifter som motsäger uppfattningen om en förgubbning av rörelsen. I rapport från i framhölls att det bland de 60- tal personer, som del- tog i stämman, fanns ett stort ungdomligt inslag273 Inom var bilden vad gällde rekryteringen något annorlunda. Idén bakom skapandet av var delvis ett 27250:8130, löpnr.4, , Kvartalsöversikt tredje kvartalet 1975. Vid konferens inom västra och södra regionerna 27/11-28/11 1974 bedömde Malmösektionen att antalet med- lemmar av NRP uppgick till c:a 200, de flesta med arbetarbakgrund. 2735:720/6, löpnr. 3, , Protokoll fört vid konferens i 3/10-5/10 1972. Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism sätt att dra till sig nya ungdomsgrupper med krav på aktion och tuffare tag. Exempel på detta var bl.a. RAG-ordföranden yttrande efter aktionerna mot biografen och De- mokratisk allians, att bombattentaten kunde locka till sig unga. Vid sin återkomst som partiledare 1978 yttrade att organisationen nu skulle koncentrera sina aktiviteter på ungdo- men och då i första hand skolungdomen hade svårigheter att få grepp om medlemsantalet hos de olika rörelserna. De uppgifter som organisationerna själva gick ut med var ytterst otillförlitliga. Därför måste övervakningen av mö- tesverksamheten ha varit viktig. Vid mötena kunde man avläsa stämningar och mäta tillströmningen av medlemmar. Den förhöjda vaksamhet som kunde konstateras när det gällde återgick därefter till den tidi- gare nivån. Kvartalsöversikterna innehåller mycket litet information om de nazistiska och högerextremistiska organisationerna. Vid konferenser med rotel- och sektionschefer ägnades organisationerna föga uppmärksamhet. Det finns ingenting i kvartalsöversikterna från slutet av 1970- talet eller och inte heller i handlingarna från chefskonferenser från som tyder på, att man hade upp- märksammat de nya framväxande främlingsfientliga organisatio- nerna och de eventuella band, som kunde finnas till de äldre nazis- tiska och högerextemistiska organisationerna. Däremot diskuteras en ökande antisemitism och främlingsfient- lighet inom de etablerade organisationerna i översikten och . Det konstateras att en hetspropaganda mot judar och invandrare har bedrivits vid flera skolor, att brev- och telefonterror riktats mot personer och att ett förnekande av förintelsen har förekommit. Allmänt kan sägas, att det kunnat förmärkas ökad aktivitet hos de i etablerade nationalsocialistiska, nynazistiska och högerex- tremistiska organisationerna orsakad av spänningar mellan dessa grupper och invandrarminoriteterna. Liknande ökning förekom i de övriga nordiska länderna.274 Bedömningen var emellertid att or- ganisationernas numerär inte hade ökat i någon större omfattning i förhållande till . 274Om antisemitismen i efter 1945 se , Återkomsten, Antisemitismen i efter 1945, 1999. 2755:721 d, , Kvartalsöversikt 4/78-1/79. Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism Forskningen om den nya extremhögern och nazismen efter 1980 påtalar sambandet mellan och de nya främlingsfientliga organisationerna och att partiet var den förmed- lande länken till dessa organisationer. Ett tecken på detta finner vi t. ex. i uttalande om att partiet skulle kon- centrera sina aktiviteter på ungdomen. En av initiativtagarna till organisationen () som bildades , hade haft kontakter till paret . RAG-ledaren hade för- bindelse med BSS och . kom emellertid snabbt i konflikt med de nya organisationerna. Det finns också uppgifter om att företrädare för de nya organisationer- na hade kontakter både med Demokratisk allians och Na- förbund. Per framhöll vid ett arbetsmöte inför planerna att omarbeta H 19, att någon högerextremism av betydelse inte verkade finnas i landet. Endast gänget kring Oreds- son tycks ha någon aktivitet. De har haft en träff på ett motorhotell utanför , varpå de kom igång med invandringsfientlig kam- panj med dekaler i trappuppgångar och liknande.277 Malmösektionen rapporterade vid samma tillfälle att Nysvenska rörelsen stod och föll med Per . Han lever fortfarande, då lever Nysvenska rörelsen. Från Göteborgssektionen kom följande deklaration: Om högerkrafterna får vi väl säga, vet vi ingenting heller. Vi har haft lite annat att göra, så vi har inte haft tid att ägna oss åt det. Det är kanske en handfull hemma.278 Med tanke på utvecklingen av främlingsfientlighet och antisemi- tism , kan man finna dessa bedömningar aningslö- sa. Men de var riktiga när det gällde de organisationer som hade formerat sig och sedan under de följande årtion- dena fört en alltmer tynande tillvaro. Dessa partier var i stort sett utplånade . 276A-L Lodenius, , Extremhögern, 1994, passim. , Nazismen i 1980-1997, 1998, s. 7-55. 2775:720/6, löpnr. 14, , Arbetsmöte 23/3 1980. 2785:720/6, löpnr. 14, Lägesrapporter från sektionerna, 23/3 1980. Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism (RA): Tosterupsamlingen (C.A. (KrA): Samlingen , P E Skölds handlingar och bibliotek (AAB): , Säkerhetspolisen () Försvarsmakten Högkvarteret, Militära Underrättelse- och säker- hetstjänsten (MUST) SOU 1943:5, Utredning rörande polismäns anslutning till politiska ytterlighetspartier, 1943. SOU 1946:36, Angående flyktingars behandling, 1946. SOU 1946:75, Förhållandet mellan befäl och meniga inom Krigs- makten m.m., 1946. SOU 1946: 83, Betänkande med förslag till Strafflagstiftning för Krigsmakten, 1946. SOU 1946:93, Angående utlämnande av uppgifter om flyktingar SOU 1948:7, Betänkande angående Säkerhetstjänstens verksam- het. Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism SOU 1968:4, Handläggningen av säkerhetsfrågor, Utlåtande av i Wennerströmaffären, 1968. SOU 1989:18, Säkerhetspolisens arbetsmetoder. Justitiekanslerns skrivelse till Chefen för , med förklaring av generalmajor rörande vissa påstå- enden mot honom m.m. , 1946 , , Återkomsten, Antisemitismen i efter 1945, 1999. , , Svenska kryptobedrifter, 1996. , , Voro vi neutrala ?, 1946. Bruchfeld, , , ...om detta må ni berätta... En bok om förintelsen i 1933-1945, 1998. , , Född till soldat, 1969. , , Korten på bordet? Svenska vitböcker om krigs- årens utrikespolitik, 1989. , , Nazismen i , ett varningsord, 1942. , , Kretsen kring Ny Militär , En studie i militär opinionsbildning 1927-1929, Aktuellt och historiskt 1974. , , Militär intressepolitik, Militärhistoriska studier nr. 1, 1977. , , , Svenskt Biografiskt Lexikon, häfte 149, 1999. Dagboksanteckningar 1938-1957, utgivna genom , Kungl. Samfundet för utgivande av handskrifter rö- rande historia, Handlingar del 16, 1991. , , Den militära underrättelsetjänsten, fem kriser under det , 2000. , , Dagböcker 1945-1949, 1950-1951, utgivna av , 2001. , , Den nazistiska utmaningen, 1997. , , , Svenska officersprofiler, redak- tör , 1996. Lodenius, , , Extremhögern, 1994. Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism Lööw, , Hakkorset och Wasakärven, En studie av national- socialismen i 1924-1950, 1990. Lööw, , Nazismen i 1980-1997, 1998. , , grundlagar, 1957. , , i beredskap, 1942. , , Svensk överklassnazism 1930-1945. Överklass, nazism och högerextremism 1945- 1995, 1998. Varulvar, Hur nazismen övervintrar, 1947. , , Några studier till T-kontorets historia, utgivna ge- nom Evabritta , Kungl. Samfundet för utgivande av hand- skrifter rörande historia, Handlingar del 21, 1999. , , Utan omsvep, 1990. Sastamoinen, , svenska förtrupper, 1947. , , Svenskarna som stred för , 2000. Thullberg, Per, , Svenskt Biografiskt Lexikon band 25, 1987. , , Anteckningar 1918-1952, utgivna genom , Kungl. Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skan- dinaviens historia, Handlingar del 24, 2002. , Evabritta, , ett arbete med förhinder, Meddelanden från Kungl. , XII, 1989. , Evabritta, Rikets säkerhet, Försvarssekretessen i ett hi- storiskt perspektiv, Meddelanden från kungl. , XII, 1989. , Evabritta, Förhållandet mellan över- och underordnade i militära beredskap 1939-1945, redaktör . , Evabritta, Den militära underrättelse- och säkerhetstjäns- tens arkiv 1920-1979, otryckt inventeringsrapport . , Maj, De bruna förbindelserna, 1995. , , Svenska frivilliga i Waffen -SS 1941-1945, Meddelanden från , XXXXV-XXXXVI, 1986. , Per , Säpochef 1962-1970, 1988. Wärenstam, , Fascismen och nazismen i 1920-1940, 1970. Wärenstam, , nationella ungdomsförbund och högern, 1965.