sou · GQB360d4 · 2003-01-01 00:00:00 — Ny lagstiftning och myndighetsorganisation inom området för elektronisk kommunikation Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare skall se över de politiska målen inom området för elektronisk kommunikation. Arbetet skall bedrivas mot bak- grund av såväl den tekniska och marknadsmässiga utveckling som skett inom området som de rättsakter som kommer att antas inom Europeiska unionen. Utredaren skall analysera lagstiftningen inom området och föreslå sådan ny lagstiftning som behövs, med inrikt- ning på en horisontell och samordnad reglering av elektronisk kommunikationsinfrastruktur och elektroniska kommunikations- tjänster. Uppdraget omfattar inte förslag till grundlagsändringar. Utredaren skall också överväga och ge förslag på den myndighetsstruktur som är lämplig med anledning av de förslag till lagstiftning som utredaren lägger fram, erfarenheterna av nuva- rande organisation och den tekniska utveckling som har skett och kan förutses samt föreslå den författningsreglering som behövs för ändamålet. Uppdraget omfattar följande frågor: Utredaren skall genomföra en fullständig översyn av telelagen (1993:597) och lagen (1993:599) om radiokommunikation samt de nu gällande politiska målen för dessa. Utgångspunkten är i huvud- sak de EG-direktiv och det EG-beslut som kommer att antas inom detta område, som en följd av kommunikationsöversyn. I den mån radio- och TV-lagen (1996:844) påverkas av dessa skall även denna bli föremål för översyn i detta avseende. Utredaren skall lämna förslag till hur EG-rättsakterna skall genomföras i svensk lagstiftning. Utredaren skall utöver nämnda lagar kartlägga och analysera övrig lagstiftning inom området för elektronisk kommunikation och överväga om det finns behov av en samordning samt föreslå erfor- derliga förändringar med inriktning på en samlad lagstiftning. Utredaren skall beskriva nuvarande myndighetsstruktur på områ- det och de samarbetsformer som finns mellan myndigheterna samt föreslå de förändringar i organisationen som är påkallade. Utredaren skall lämna de författningsförslag som anses nödvän- diga för att möjliggöra statlig tillsyn av de principer för administ- ration av nationella toppdomäner för adressering på Internet som utarbetats av den mellanstatliga rådgivande kommittén (GAC). Uppdraget skall redovisas . De elektroniska kommunikationernas betydelse i samhället Väl fungerande elektroniska kommunikationer är en fundamental förutsättning för det moderna samhället. I och med att informa- tionsutbytet och internationaliseringen har ökat och i takt med informationsteknikens utbredning inom flera samhällssektorer, har elektronisk kommunikation blivit allt viktigare för ekonomins till- växt, näringslivets utveckling och viktiga samhällsfunktioner. är ett av världens ledande länder när det gäller använd- ningen av informationsteknik och telekommunikationer. Det är angeläget att vi kan behålla och vidareutveckla denna framskjutna position. En förutsättning för detta är ett regelverk och en ända- målsenlig myndighetsstruktur som kan ta tillvara den utvecklings- kraft som finns inom sektorn för elektroniska kommunikationer. Det finns ett behov av att se över lagstiftningen, de politiska målen och myndighetsstrukturen med anledning av den tekniska och marknadsmässiga utvecklingen samt nya EG-direktiv och EG- beslut som kommer att antas under det närmaste året. Elektronisk kommunikation behandlas i första hand inom politikområdena telepolitik, IT-politik och mediepolitik. Nuvarande telepolitiska mål har sin grund telepolitiska beslut (prop. 1987/88:118, bet. 1987/88:TU28, rskr. 1987/88:402) och reviderades (prop. 1996/97:61, bet. 1996/97:TU5, rskr. 1996/97:201). Det övergripande målet är att enskilda och myndigheter skall ha tillgång till effektiva telekommunikationer till lägsta möjliga samhällsekonomiska kostnad. har ett IT-politiskt mål fastställts av (prop. 1999/2000:86, bet. 1999/2000:TU9, rskr. 1999/2000:256). Målet är att som första land skall vara ett informationssam- hälle för alla. Målet för mediepolitiken fastställdes av (prop. 2000/01:1, bet. 2000/01:KrU:1, rskr. 2000/01:59). Målet är att stödja yttrandefrihet, mångfald, massmediernas obero- ende och tillgänglighet samt att motverka skadliga inslag i massme- dierna. Nuvarande lagstiftning på området för elektronisk kommunikation Telelagen och lagen om radiokommunikation Telelagen och lagen om radiokommunikation trädde i kraft . Telelagen innehåller bestämmelser om televerksamhet. Lagen anger förutsättningar för bl.a. tillståndsplikt, tillståndspröv- ning, tillståndsvillkor, taxor, samtrafik, nummerplanering och till- syn. Lagen om radiokommunikation syftar till att främja ett effek- tivt nyttjande av möjligheterna till radiokommunikationer och andra användningar av radiovågor. Lagen innehåller huvudsakligen regler om rätten att använda radiosändare. En översyn av telelagen genomfördes . Lagen om radiokommunikation har inte varit föremål för någon översyn. Radio- och TV-lagen innehåller föreskrifter om sändningar av ljud- radio- och TV-program som är riktade till allmänheten och avsedda att tas emot med tekniska hjälpmedel. När det gäller distributionen av vissa sådana sändningar ger lagen regeringen rätt att ange villkor i fråga om bl.a. sändningarnas geografiska räckvidd och att till- ståndshavare skall samarbeta i tekniska frågor. I lagen finns även föreskrifter om vidaresändningar i kabelnät av vissa TV-program. Marknadsmässig och teknisk utveckling Marknaden för elektroniska kommunikationstjänster är mycket dynamisk. Konkurrensen mellan aktörerna och den tekniska ut- vecklingen driver fram nya och bättre tjänster och varor. Fler aktö- rer på marknaden sätter också en press på priserna och tvingar fram nytänkande. Den traditionella telefonin har vidareutvecklats och sättet att kommunicera sker genom allt mer avancerade former av informa- tionsteknik. Drivkrafterna i denna utveckling är särskilt använd- ningen av Internet samt konvergensen. Med konvergens avses huvudsakligen att den tekniska utvecklingen, framför allt den digi- tala tekniken, minskar skillnaderna mellan området för privat kommunikation och massmedieområdet. Text, ljud, bild och data kan hanteras och förmedlas genom flera former av distri- butionssystem. Detta leder till ett närmande mellan olika nät (t.ex. nät för telefoni, data och television), tjänster (kommunikations- tjänster och innehållstjänster) och apparater (t.ex. telefoner och TV-mottagare). Det är i denna miljö som nya användningsområden och tillämpningar av informationsteknik växer fram i snabb takt. Lagstiftningen och de politiska målen inom området för elektro- nisk kommunikation måste nu ses över i ljuset av denna utveckling för att inte riskera att bli föråldrade. Telekommunikation ansågs länge vara en statlig uppgift. I de flesta medlemsstater inom Europeiska unionen var tillhandahållandet av infrastruktur och teletjänster förbehållet en statlig myndighet eller ett statligt ägt bolag. antogs emellertid en rad direktiv och beslut som successivt liberaliserade och harmoniserade telemarknaden inom Europeiska gemenskapen. Det samlade regel- verket på området består av ett tjugotal direktiv och beslut. Dessa rättsakter är i huvudsak genomförda i telelagen och före- skrifter meddelade med stöd av lagen. inledde en översyn av regelver- ket och antog ett förslag till nytt regelverk för elektroniska kommunikationer bestående av följande direktiv: För- slag till och rådets direktiv om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, KOM (2000) 393 slutlig (ramdirektivet), auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommuni- kationstjänster, KOM (2000) 386 slutlig (auktorisationsdirek- tivet), tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande utrustning, KOM (2000) 384 slutlig (tillträdes- direktivet), samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, KOM (2000) 392 slutlig (USO-direktivet), behandling av personuppgifter och skydd för privatlivet inom sek- torn för elektronisk kommunikation, KOM (2000) 385 slutlig (komdataskyddsdirektivet). antog kommissionen också ett förslag till Europa- parlamentets och rådets beslut om ett regelverk för radiospekt- rumpolitiken inom Europeiska unionen (KOM (2000) 407 slutlig). Regelverket antas enligt det s.k. medbestämmandeförfarandet (artikel 251 i ). Behandlingen av rättsakterna, som enligt kommissionens förslag föreslås träda i kraft , pågår i och rådet. Kommissionen avser dessutom att ersätta det nu gällande direk- tivet om konkurrens på marknaderna för teletjänster (90/388/EG, senast ändrat genom direktiv /64/EG), med ett nytt direktiv om konkurrens på marknaderna för elektroniska kommunika- tionstjänster. Rättsakterna inrättar ett harmoniserat regelverk för alla former av elektroniska kommunikationsnät, inklusive Internet (rade globala datanät), rundradionät och kabel-TV-nät, samt av elektroniska kommunikationstjänster. I det senare begreppet ingår dock inte tillhandahållande av innehåll eller utövande av redaktio- nellt ansvar över innehåll som överförs med hjälp av elektroniska kommunikationsnät eller elektroniska kommunikationstjänster. Regelverket påverkar inte nationella åtgärder som motiveras av all- mänintresse, särskilt vad avser innehållsreglering och mediepolitik, under förutsättning att sådana åtgärder är i enlighet med EG-rät- ten. Mediepolitiska mål och innehållsreglering i allmänhet kan således utformas av medlemsstaterna. När respektive medlemsstat skall uppnå de mediepolitiska målen får det dock inte uppstå konflikter med när det gäller infrastrukturen för elektronisk kommunikation. Vissa utredningar av intresse I konvergensutredningens betänkande Konvergens och förändring (SOU 1999:55) konstateras att konvergensutvecklingen med sam- mansmältning av olika medieformer och framväxten av helt nya tjänster medför olika gränsdragnings- och tolkningsproblem vid tillämpningen av gällande rätt. Dessa problem kan, enligt utred- ningen, framför allt hänföras till de begrepp, definitioner och av- gränsningar som präglar utformningen av yttrandefrihetsgrundla- gen (YGL), radio- och TV-lagen samt telelagen. Detta kan i sin tur medföra oönskade konsekvenser för såväl utvecklingen av nya tjänster, produkter och infrastrukturella lösningar som möjligheten att uppfylla tele- och mediepolitiska målsättningar. Utredningen anser därför att det finns ett behov av samordning av den aktuella lagstiftningen, vilket framför allt avser relationen mellan å ena sidan telelagen och å andra sidan YGL och radio- och TV-lagen. Hänsyn måste enligt utredningen tas till de begränsningar i möjligheten att lagstifta som i olika avseenden följer av överordnade regler och internationella förpliktelser. Det handlar främst om de begräns- ningar som följer av YGL och om förpliktelser enligt EG- rätten samt, i fråga om användningen av radiofrekvenser, den inter- nationella telekonventionen och radioreglementet. överlämnade betän- kandet Yttrandefrihetsgrundlagen och Internet (SOU 2001:28). I betänkandet analyserar utredningen behovet av och förutsättning- arna för en mer teknikneutral grundlagsreglering av yttrandefrihe- ten. Utredningen föreslår att den nuvarande s.k. databasregeln i 1 kap. 9 § YGL utvidgas så att den omfattar också andra än massme- dieföretag. För dessa andra införs en möjlighet att genom utgiv- ningsbevis få ett frivilligt grundlagsskydd. Databasregeln föreslås omfatta även direktsändning på begäran. Nuvarande undantagsre- gel från etableringsfriheten i 3 kap. 1 § YGL utvidgas så att det inte finns hinder för regler som innebär dels en skyldighet för nätinne- havare att upplåta utrymme i nätet för andra överföringar än sådana som omfattas av grundlagen i den utsträckning det behövs med hänsyn till intresset av konkurrens för sådana tjänster i nätet, dels en skyldighet för nätinnehavare att tillförsäkra mottagarkretsen inflytande över programvalet. Utredningen om översyn av radio- och TV-lagen m.m. Utredningen om översyn av radio- och TV-lagen m.m. har i upp- drag att analysera och överväga behovet av ändringar i framför allt radio- och TV-lagen och lagen (1989:41) om TV-avgift. Utred- ningsuppdraget omfattar frågor om bl.a. jurisdiktion, tillämplighet av tillståndsvillkor på vissa sändningar samt skydd av barn mot olämpligt programinnehåll. Den del av uppdraget som gäller skydd av barn mot olämpligt programinnehåll skall redovisas före ut- gången av medan uppdraget i övrigt skall vara slutfört före utgången av . En särskild utredare skall utreda behovet av lagstiftning inom om- rådet för elektronisk kommunikation. Detta begrepp används ofta - bl.a. i kommissionens meddelande som föregick de ovan redovisade förslagen till EG-direktiv (KOM (1999) 539) - som en samlande benämning på den verksamhet som bedrivs inom det nya område som växer fram mot bakgrund bl.a. av konvergensutvecklingen och Internet. Utredaren skall beskriva detta område och den tekniska och ekonomiska utveckling som skett . Gränsdragningen mellan å ena sidan sektorsspecifik lagstiftning inom berörda områden och å andra sidan de generella konkurrens- reglerna skall belysas. Utredaren skall vid uppdragets genomförande särskilt uppmärk- samma och beakta att det föreslagna EG-rättsliga regelverket är tillämpligt även på IP-baserad elektronisk kommunikation. Översyn av vissa politiska mål Utredaren skall analysera de telepolitiska målen och de syften som ligger till grund för lagen om radiokommunikation. Utredaren skall även bedöma om dessa mål och syften är ändamålsenliga mot bak- grund av den marknadsmässiga och tekniska utvecklingen och den lagstiftning som utredaren föreslår samt föreslå de ändringar som behövs. I detta ingår även att analysera hur de mediepolitiska målen kan uppnås med beaktande av det nya EG-rättsliga regelverket. Någon översyn av de mediepolitiska målen skall däremot inte göras. Utgångspunkten skall vara att en samordning skall ske mellan de telepolitiska målen och det IT-politiska målet. Utredaren skall också ange hur dessa politiska mål kan uppnås och särskilt beskriva statens roll i förhållande till marknaden i detta sammanhang. Ny lagstiftning inom området för elektronisk kommunikation Utredaren skall utifrån en redovisning och utvärdering av de erfa- renheter som vunnits av tillämpningen genomföra en fullständig översyn av telelagen och lagen om radiokommunikation. En ut- gångspunkt är de förändringar som utredaren föreslår av de poli- tiska målen inom området för elektronisk kommunikation. En annan viktig utgångspunkt i detta arbete är de nya EG-direktiv och EG-beslut som kommer att antas. Utredaren skall därvid följa behandlingen i rådet och Europa- parlamentet av kommissionens förslag på området. Ett EG-direktiv är bindande endast i fråga om det resultat som skall uppnås. Medlemsstaterna får själva välja form och metod för detta. Utredaren skall med beaktande av svensk lagstiftningstradi- tion föreslå den lagstiftning som är nödvändig för att genomföra de nya direktiven och beslutet om radiospektrumpolitiken. I den mån radio- och TV-lagen påverkas av de nya EG-direktivens regler om infrastruktur för elektronisk kommunikation skall även denna bli föremål för översyn i detta avseende. Samordning av lagstiftning inom området för elektronisk kommuni- kation Utredaren skall utöver en översyn av telelagen och lagen om radio- kommunikation också kartlägga övrig lagstiftning som avser elek- tronisk kommunikation, bl.a. radio- och TV-lagen, lagen (2000:832) om kvalificerade elektroniska signaturer, lagen (2000:121) om radio- och teleterminalutrustning samt lagstiftning som genomför och rådets direktiv /31/EG om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (EGT L 178, 17.7 2000, s. 1, Celex 32001L0031). Departementsprome- (Ds 2001:13) innehåller förslag till sådan lagstiftning. Utredaren skall överväga om nuvarande författningsstruktur på området är ändamålsenlig och i vilken utsträckning en systematisk samordning bör ske. I sitt arbete skall utredaren bl.a. vägledas av de slutsatser om behovet av samordning av lagstiftningen till följd av konvergensutvecklingen som redovisas i betänkande. Detta innebär att utredningsarbetet skall inriktas mot en horisontell och samordnad reglering av elektronisk kommuni- kationsinfrastruktur och elektroniska kommunikationstjänster. En sådan inriktning ligger också väl i linje med de föreslagna EG- direktiven. Utredaren skall föreslå de förändringar av författnings- strukturen på området som övervägandena föranleder med inrikt- ning på en samlad lagstiftning inom området. Syftet är att skapa en modern, teknikneutral och framtidsanpassad lagstiftning. Flera myndigheter har uppgifter inom området för elektronisk kommunikation, främst och Radio- och , men även bl.a. , , och (K 1998:04). Utredaren skall beskriva den nuvarande myndighetsstrukturen och samarbetsfor- merna mellan myndigheterna. Därvid skall även erfarenheterna av den nuvarande organisationen redovisas och utvärderas. Utredaren skall överväga om nuvarande organisation är lämplig mot bakgrund av dessa erfarenheter, den tekniska utvecklingen, de överväganden som gjorts om statens uppgifter och den lagstiftning som utredaren Utredaren skall föreslå de förändringar i myndighets- strukturen och samarbetsformerna som är nödvändiga med anled- ning av dessa överväganden samt sådana förslag till författnings- ändringar som skulle bli nödvändiga för att åstadkomma en föränd- rad myndighetsstruktur. Förslagens ekonomiska konsekvenser skall analyseras och redo- visas. Administrationen av toppdomänen punkt-se En närliggande fråga är administrationen av domännamn under den nationella toppdomänen punkt-se. Vissa aspekter av Internet täcks in av de föreslagna EG-direktiven. De berör dock inte frågan om administration av domännamnssystemet. På internationell nivå har den mellanstatliga rådgivande kommittén (GAC) till on Assigned Names and Numbers (ICANN) utarbetat principer för delegering och administra- tion av nationella toppdomäner. I betänkande (SOU 2000:30) finns en beskrivning av domännamns- systemet. har föreslagit att inför en avtalsmodell motsvarande den som GAC har föreslagit för delege- ring av ansvaret för de nationella toppdomänerna. Sedan Domän- namnsutredningens betänkande lämnades har kommissionen i meddelandet KOM(2000)202 uppmanat medlems- staterna att genomföra GAC:s principer på ett lämpligt sätt i den mån de avser regeringars förhållande till ICANN och till sina . Europeiska unionens råd uppma- nade medlemsstaterna att med beaktande av nationella bestämmelser genomföra GAC:s principer för delegering och administration av nationella toppdomäner. Utredaren skall beskriva och utvärdera tillämpningen av GAC:s principer för den nationella toppdomänen punkt-se. Utredaren skall undersöka möjligheterna att genomföra principerna, särskilt artikel 5 som rör statens roll, genom en offentligrättslig reglering och lämna de för- fattningsförslag som anses nödvändiga för att möjliggöra statlig tillsyn av principernas efterlevnad. Förslagens ekonomiska konse- kvenser skall analyseras och redovisas. Utredaren skall ha stor frihet att ta upp de ytterligare frågor som denne anser behöver övervägas inom ramen för uppdraget. Det ingår dock inte i uppdraget att föreslå grundlagsändringar. Utredaren skall samråda med representanter för organisationer och företag inom området samt med berörda myndigheter. Om utreda- ren föreslår ändringar i radio- och TV-lagen skall förslagen utfor- mas i samråd med utredningen om översyn av radio- och TV-lagen m.m. Utredaren skall även beakta konsekvenserna av föreslagen lag- stiftning för små företags villkor, i enlighet med 15 § kommitté- förordningen (1998:1474). Utredaren skall härvid samråda med för Regelgranskning. Utredaren skall beakta betänkande (SOU 2001:28) och den vidare beredningen av det. Utredaren skall beakta den vidare beredningen av departements- promemorian Effektivare tvistlösning på teleområdet (Ds 2000:56) samt Post- och skrivelse Upplysning om teleadresser. Sårbarhets- och säkerhetsutredningen (Fö 1999:04) skall redo- visa sitt arbete . Utredaren skall inom ramen för sitt uppdrag beakta utredningens betänkande och den vidare bered- ningen av det. Regeringen uppdrog åt i dess reglerings- brev för att utreda vissa frågor för att säkerställa driften av Internet i . Uppdragen skall redovisas . Utredaren skall beakta myndighetens skrivelse med redovis- ning av uppdragen. Utredaren skall också beakta betän- kande (SOU 2000:111). Utredaren skall redovisa sitt uppdrag . OCH RÅDETS BESLUT nr 676/2002/EG om ett regelverk för radiospektrumpolitiken i Europeiska gemenskapen OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta, med beaktande av kommissionens förslag(1), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttran- de(2), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), och av följande skäl: (1)lade kommissionen fram ett medde- lande för , rådet, Ekonomiska och sociala kommittén samt med ett förslag till nästa steg i radiospektrumpolitiken på grundval av resultatet från 1EGT C 365 E, 19.12.2000, s. 256 och EGT C 25 E, 29.1.2002, s. 468. 2EGT C 123, 25.4.2001, s. 61. 3Europaparlamentets yttrande av (ännu ej offentliggjort i EGT), rådets gemensamma ståndpunkt av (EGT C 9, , s. 7) och beslut av (ännu ej offentliggjort i EGT). Rådets beslut av . det offentliga samrådet om grönboken om radiospektrum- politiken med anknytning till Europeiska gemenskapens po- litik inom telekommunikation, rundradio, transporter samt forskning och utveckling (FoU). väl- komnade meddelandet i en resolution av (4). Det bör betonas att en viss grad av ytterligare harmonisering av gemenskapens radiospektrumpolitik är önskvärd när det gäller tjänster och tillämpningar, i synnerhet för tjänster och tillämpningar som omfattar gemenskapen eller , och att det är nödvändigt att säkerställa att medlemsstaterna på föreskrivet sätt gör vissa av de beslut som Europeiska post- och telesammanslutningen (CEPT) har fattat tillämpliga. (2)Politiska och rättsliga ramar måste därför fastställas inom gemenskapen för att säkerställa samordning av policystrate- gier och i förekommande fall harmoniserade villkor när det gäller tillgång till och effektiv användning av det radiospekt- rum som krävs för upprättandet av och verksamheten på den inre marknaden på de områden som omfattas av gemen- skapspolitiken, som elektronisk kommunikation, transport samt FoU. Policyn i fråga om radiospektrumanvändningen bör samordnas och i förekommande fall harmoniseras på gemenskapsnivå för att på ett effektivt sätt uppnå gemenska- pens policymål. Genom samordning och harmonisering inom gemenskapen kan man i vissa fall också bidra till att harmoni- sera och samordna radiospektrumanvändningen på global nivå. kan man tillhandahålla lämpligt tekniskt stöd på nationell nivå. (3)Radiospektrumpolitiken i gemenskapen bör bidra till yttran- defriheten inbegripet åsiktsfrihet och friheten att motta och sprida information och idéer oavsett gränser, liksom medier- nas frihet och mångfald. (4)Detta beslut bygger på principen att, när och rådet har enats om en gemenskapspolitik som är bero- ende av radiospektrum, kommittéförfarande bör användas vid antagandet av åtföljande tekniska genomförandeåtgärder. Tekniska genomförandeåtgärder bör särskilt inrikta sig på harmoniserade villkor för tillgång till och effektiv använd- ning av radiospektrum, liksom tillgång till uppgifter avseende användning av radiospektrum. De åtgärder som krävs för att 4 EGT C 59, 23.2.2001, s. 245. genomföra detta beslut bör antas i enlighet med rådets beslut /468/EG av om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomföran- debefogenheter(5).