sou · GQB388 · 2003-01-01 00:00:00 — Efter- som den parlamentariska nämnden i Wennerströmaffären inte in- formerar läsaren om att det totala antalet personalkontrollförfråg- 400Av utlämningsfall bestod närmare 1489 av kommunistärenden (drygt 500 av dessa var spontanutlämningsfall) och 56 av nazistärenden (1 spontanuppgift) och uppgick motsvarande siffror till 1460 (drygt 600 av dessa var spontanuppgifter) respektive 57(inga spontanuppgifter). SAK , Löpnr 1. 401Se tabell i bilaga 1. 402SOU 1968:4, s. 48. 403Först genomfördes mer grundliga undersökningar om hur många tjäns- ter som myndigheterna placerat i skyddsklass. Då uppskattades det totala antalet skyddsklas- sade tjänster till drygt 400 000 (SOU 1990:51, s. 236). Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 ningar uppgick till mellan 150 000 och 200 000 är dess påstå- ende missvisande. Att det trots denna kvantitativt mycket omfattande kontroll kunde finnas avancerade spioner med tillgång till kvalificerat hem- ligt material hade konstaterats i Wennerströmaffären. Det kan så- ledes finnas anledning ifrågasätta om inte kvaliteten i kontrollen fick stå tillbaka för kvantiteten. I personalkontrollbestämmelsernas föreskrifter om vilka uppgif- ter som fick lämnas ut till andra myndigheter var vissa punkter mer svårtolkade än andra. Att uppgifter om personer vars namn före- kom på kommunistiska medlemslistor eller representerade SKP i olika sammanhang lämnades ut till andra myndigheter är med tanke på formuleringarna i bestämmelserna knappast förvånande. Svårare torde det emellertid ha varit att tillämpa regeln om att uppgifter om misstänkt medlemskap i politiska ytterlighetsorganisationer skul- le lämnas ut. Bestämmelser om att uppgifter om misstänkt medlemskap i ytterlighetsorganisationer kunde lämnas ut i personalkontrollen ut- färdades första gången för personalkontrollen inom UD och och därefter i samtliga be- stämmelser som sedan successivt utfärdades till andra myndigheter. Frågan om vad som betraktades som sakligt grundade skäl för misstanke om medlemskap i en ytterlighetsorganisation besvaras i viss utsträckning i en sammanfattande redogörelse och historik om personalkontrollen upprättad 1953 av chefen för säkerhetspolisens personalkontrollrotel . Formuleringen om misstänkt medlemskap hade tillkommit på grund av att säkerhets- polisen tyckte sig ha märkt att kommunisterna vid slutet av 1940- talet i allt högre grad försökte hemlighålla medlemmarna. För att en person skulle betraktas som misstänkt medlem i ansågs det tillräckligt om denne t.ex. infört en jul- eller nyårshälsning i någon kommunistisk tidning eller aktivt samlat in namn för den av den kommunistiska fredsrörelsen utfärdade Stockholmsappellen.404 påpekade emellertid att uppgifternas sanningshalt kontrollerades i största möjliga utsträckning. Detta gällde särskilt de uppgifter som till säkerhetspolisens lämnats av förtroliga meddelare: vid minsta tveksamhet måste kontakt ta- gas med den tredje rotelsman som har förbindelse med uppgifts- lämnaren om en uppgift skall användas i personalkontrollärende. 404 Sammanfattande redogörelse och historik över personalkontrollen. av 30/6 1953 (s.37). Statspolisintendentens arkiv, samrådsnämnden F I vol. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 Säkerhetspolisen skulle också ställa sig kritisk till de överskotts- uppgifter som inhämtats genom telefonkontrollen då det kunde fö- rekomma massanmälningar dvs. att en person ringde till parti- högkvarteret på och angav flera namn på personer som sades vara intresserade av att bli medlemmar i eller pre- numeranter på Ny Dag. Enligt kunde dessa tele- fonsamtal ha ringts i skadesyfte.405 skulle säkerhetspolisen var beredd på att besvara frågor från ledamöterna om uppgifternas tillförlitlighet.406 En utförlig beskrivning av var man drog de yttersta gränserna för utlämnande av uppgifter om misstänkt medlemskap återfinns i ett internt yttrande från personalkontrollroteln över statspolisinten- denten . I yttrandet som var avsett som underlag till statspolisintendentens remissyttrande till industriskyddskommit- téns betänkande PM ang. personalkontroll m.m. återges några kon- kreta exempel på säkerhetspolisens och samrådsnämndens synner- ligen långtgående tolkning av de föreskrifter som möjliggjorde ut- lämnande av uppgifter som kunde anses utgöra sakligt grundade skäl till misstanke om medlemskap i ytterlighetsorganisation. I ytt- randet beskrivs tre fall där uppgifter om personer som prenumere- rat på eller infört jul- och nyårshälsning i kommunistisk tidning samt reserverat sig mot beslut om att medlemmar i skulle kol- lektivanslutas till det socialdemokratiska partiet (reservanter) ut- lämnats i personalkontrollen. *Vid personalkontroll av A som 1956 sökte nyanställning för hem- ligt arbete vid LM lämnade säkerhetspolisen ut uppgifter om att han förekom med jul- och nyårshälsningar i Ny Dag och var reservant 1949. *Vid personalkontroll av B som 1956 sökte extra hemligt arbete vid Trådlös Telegrafi utlämnades uppgifter om att han förekom med jul- och nyårshälsningar i Ny och var re- servant . 406PM ang vissa synpunkter på handläggningen av personalkontrollärenden av J Farup 16/3 1962. , säkerhetsskyddsroteln, F I, vol. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 * Vid personalkontroll av C som sökt nyanställning som batteri- skötare vid F 18 meddelade säkerhetspolisen att han var reservant 1949 och prenumererat på Ny Dag 1951.407 Som sakligt grundade skäl till misstanke om medlemskap i räknades också släktskap med en person som var registrerad som kommunist. Om personen bodde hemma och kunde betraktas stå under avgörande inflytande av föräldrarna (detta uppfattades som särskilt vanligt i ) kunde uppgifterna lämnas ut i perso- nalkontrollen. I de fall kontrollen avsåg känsligare befattningar som t.ex. civilanställning inom försvaret kunde det även bli aktuellt att lämna ut uppgifter om annan släkting. Då skulle emellertid uppgiften lämnas ut med förbehåll om att kontrollen endast avsåg specifikt den befattning som uppgivits i myndighetens framstäl- lan.408 Som exempel på utlämnande av uppgifter om att den kontrolle- rade var gift med en misstänkt kommunist nämndes två fall i per- sonalkontrollrotelns yttrande. I båda fallen hade det utlämnats uppgifter om städerskor som i sitt arbete skulle få tillgång till loka- ler där man utförde arbeten som ansågs vara av särskild betydelse för rikets säkerhet. *D personalkontrollerades 1958 då hon eventuellt skulle arbeta som städerska vid AB där det utfördes ett speciellt hemligt arbete. Försvarsstaben hade då informerats om att det fanns regis- teruppgifter om att D:s make förekom i en jul- och nyårshälsning i Ny och att han prenumererat på tidningen. *E hade 1958 sökt nyanställning som städerska vid AB för utförande av arbete av strängt hemlig natur. I personalkontrollen utlämnades då uppgifter om att E:s man hade deltagit i spanska in- 407PM med vissa synpunkter på industriskyddskommitténs promemoria angående personalkon- troll m.m. av fkra J Farup den 23/7 1958. HSC nr 706/58. Information om reservan- ter hade tillhandahållits av en källa vid LM . Det torde vara denna registrering som syftade på när han den 29/4 1950 antecknade följande i dagboken: Överläggning i går med , och ? från LM:s verk- stadsklubb gav väl inte och mig så mycket. Det förefaller som om verkstads- ledningen skulle på ett ovanligt idiotiskt sätt ha börjat en inventering av LM:s kommunister. Man har motiverat inventeringen med hemvärnets behov. Men hur är det på andra arbets- platser. Där icke lokalt hemvärn finnes. förnekade bestämt att polisen fått ta del av listor på de medlemmar som reserverat sig.. . Utgivna av (2001). 408Detta innebar att om samma person skulle kontrolleras en andra gång för en annan be- fattning (t ex mindre känslig värnpliktstjänst eller placering som lotta) kunde släktskapet med en kommunist bedömas som mindre viktigt och därför inte lämnas ut. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 bördeskriget och möjligen var identisk med en person som 1940 upplät sin bostad för ett kommunistiskt föreningsmöte. Ma- kens namn hade också förekommit i en jul- och nyårshälsning i Ny Dag 1949.409 Ovanstående fall visar att det utlämnandepraxis ställ- des synnerligen låga krav på bevisningen när det gällde att fastställa sakligt grundade skäl för misstanke om medlemskap i kommunist- partiet. Särskilt anmärkningsvärda i detta avseende är de två sist- nämnda fallen. Att utlämnandet av uppgifter om den städerska som sökte an- ställning vid inte hade stöd i de av regeringen utfärdade per- sonalkontrollbestämmelserna framhölls även inom personalkon- trollroteln. I yttrande till statspolisintendenten kommenterades detta fall på följande sätt: Även vid en välvillig tolkning av bestämmel- serna i ä.s. [ämbetsskrivelsen från inrikesdepar- tementet. UE] torde man i sistnämnda fall icke kunna bedöma uppgifterna så att vederbörande på sakligt grundade skäl misstänkes vara med- lem av kommunistpartiet.410 Av detta drog emellertid säkerhetspolisen inte slutsatsen att man skulle skärpa den praxis som tillämpades vid utlämnande av uppgif- ter i personalkontrollen eller att man skulle hålla säkerhetssamtal med den kontrollerade om registeruppgifterna var osäkra. Istället menade man att det var reglerna det var fel på. Vid ett sammanträde med samrådsnämnden hade statspolisintendenten till ledamoten i samrådsnämnden och industriskyddskommitténs expert framfört önskemålet att det skulle ges möjlighet att lämna ut uppgifter om svagare politisk belastning då det var frå- ga om att kontrollen avsåg arbete eller anställning av särskilt ömtå- ligt slag.411 Att statspolisintendenten blev hörsammad på denna punkt framgår av att det personalkontrollbestämmelser - som utformats enligt industriskyddskommitténs förslag - inte före- skrevs några restriktioner för vad som fick utlämnas vid personal- 409PM med vissa synpunkter på industriskyddskommitténs promemoria angående personalkon- troll m.m. av fkra J Farup den 23/7 1958. HSC nr 706/58. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 kontroll av befattningar som kunde betraktas som särskilt känsliga ur säkerhetssynpunkt. Det som anförts ovan skall emellertid inte uppfattas som att samrådsnämnden alltid gav sitt samtycke till att de av säkerhetspo- personalkontrollrotel presenterade uppgifterna skulle lämnas ut vid kontroll av befattningar av särskild betydelse för rikets sä- kerhet. Som exempel på detta kan nämnas fallet S. I början av janu- ari 1957 skulle S som var hemmahörande i eventuellt nyanställas som kontorist vid och delta i arbete av extra hemlig natur för flygförvaltningen och därför bli föremål för per- sonalkontroll. Eftersom S inte förekom i säkerhetspolisens central- register gjordes en förfrågan till sektionen i om S fanns registrerad i det lokala arbetsregistret. medde- lades från att man där - på grundval av tidningsuppgifter - hade registrerat S som medlem i fredskommittés ar- betsutskott och att han deltagit vid den s.k. fredsriksdagen i 1951. Vid en närmare undersökning hade det emellertid kon- staterats att intet framkommit, som talar för att S skulle vara kommunist. Han uppges vara idealist och aktivt verksam inom nykterhetsarbetet.412 som dessa uppgifter anlänt till delredo- visades S:s ärende till försvarsstabens inrikesavdelning med beske- det att utredningen inte var avslutad.413 När ärendet därefter be- handlades i statspolisintendentens samrådsnämnd ansågs uppgif- terna emellertid inte vara tillräckligt belastande för utlämning i per- sonalkontrollen och istället togs ett beslut om bordläggning och fortsatt utredning.414 Efter det att personalkontrollroteln några da- gar senare slutfört en något grundligare utredning kunde följande konstateras: Enligt uppgift den 8/2 1957 från rotelns avdel- ning i finnes intet som talar mot det 412PM den 5/2 1957 av kra . JWK 15:222/13, löpnr 22, s. 921/1. I en instruktion för personalkontrollroteln framhölls att delredovisning kunde ske om det bedömdes att: 1. den kontrollerade inte skulle lida skada genom delredovisningen, 2. om det inte rådde någon tvekan om att nämnden skulle godkänna ett utlämnande av uppgif- ter, 3. i värnpliktsärenden. PM ang personalkontrollen av J Farup . Säkerhetspo- arkiv, säkerhetsskyddsroteln, F I vol 1. 414Samrådsnämndens protokoll den 6/2 1957. Säkerhetspolisen nr , vol. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 antagandet, att [S:s] verksamhet i fredskom- mittén föranletts av hans fredsintresse och icke av något intresse för kommunismen. För detta antagande talar även den omständigheten, att [S:s] fader är en ledande person inom nykter- hetsrörelsen och icke har något med kommu- nisterna att göra, vilket torde ha inverkat på sonens politiska ställningstagande. Det har konstaterats, att sonen icke prenumererar på någon kommunisttidning.415 När detta utredningsresultat redovisades för samrådsnämnden bedömdes att uppgifterna inte var av den karaktä- ren att de kunde utlämnas till försvarsstaben.416 Som framgår av redogörelsen ovan tog säkerhetspolisen inte bara hänsyn till den kontrollerade personens politiska belastning vid handläggningen av personalkontrollärendena. I bedömningen in- gick också ett ställningstagande till den aktuella befattningens känslighet ur säkerhetssynpunkt. Man gjorde då skillnad mellan de befattningar som bedömdes vara av betydelse för rikets säkerhet och de som var av särskild betydelse för rikets säkerhet. I en in- struktion för personalkontrollroteln står följande att läsa: Ju ömtåligare ett arbete, uppdrag eller placer- ing är, desto ringare belastning erfordras för uppgiftsutlämnande, under det att större be- lastning erfordras för uppgiftsutlämnande i kontrollärende av mindre ömtålig natur.417 För att underlätta handläggningen av den ansenliga mängd perso- nalkontrollärenden som rörde kommunister hade personalkontroll- roteln en mall som klargjorde vilka uppgifter som kunde anses till- räckligt belastande för att lämnas ut i personalkontrollen. Vid kontroll för befattningar som bedömdes vara av betydelse för rikets säkerhet kunde säkerhetspolisens personalkontrollrotel - - räkna med att följande kombinationer skulle god- kännas av samrådsnämnden och lämnas ut i personalkontrollen. 415Notering av J Farup den 8/2 1957. JWK 15:222/13, löpnr 22, s. 921/1. 416Samrådsnämndens protokoll den 14/2 1957. Säkerhetspolisen nr , vol. 417PM ang vissa synpunkter på handläggningen av personalkontrollärenden av J Farup den 16/3 1962. , säkerhetsskyddsroteln, F I vol. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 A.Prenumeration på kommunisttidning under den [senaste] tioårsperioden. B.Hälsning i kommunisttidning . C.Minst en prenumeration + 2 hälsningar el- ler minst 2 prenumerationer + 1 hälsning un- der . D.Medlemskap + hälsning eller prenumeration . E.Upprepade uppgifter att den omfrågade un- der den senaste tioårsperioden är sympatisör. Vid kontroll av skolelev, som själv ej är poli- tiskt belastad men som bor hemma hos sina föräldrar, som äro politiskt belastade, brukar nämnden ej gå med på utlämnande ... Utläm- nande kunde dock ske vid praktikantanställ- ning om det inte kunde bevisas att den omyn- diges politiska åsikter avvek från föräldrar- nas.418 Med automatik bedömdes uppgifter om jul- och nyårshälsningar i eller prenumeration på kommunistiska tidningar utgöra tillräckligt skäl för bedömningen att en per- son var en säkerhetsrisk. Några ytterligare utredningar om veder- börandes nationella pålitlighet ansågs från säkerhetspolisens sida inte vara nödvändiga. I viss utsträckning lämnades också uppgifter om nazister ut i personalkontrollen. Även om säkerhetspolisen höll viss uppsikt över de svenska nazisterna bedömdes denna hotbild som synnerli- gen svag. För säkerhetstjänsternas syn på nazismen torde den militära säkerhetsutredningens (MSU) här ci- terade omdöme kunna betraktas som representativt: Nynazistiska strävanden måste betraktas som en latent fara även om risken för att national- socialismen åter skall få ett mer betydande in- flytande förefaller obetydligt i nuläget.419 419MSU del I. HK nr 99/64. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 Som aktuella organisationer nämndes Nysvenska rörelsen (där vissa förbindelser med uppmärksammats av säkerhetspolisen ) och Frihetsrörelsen. Vid beslut om utlämnan- de av uppgifter ansågs att en persons nazistiska aktivitet eller med- lemskap i nazistisk organisation som uppmärksammats inte skulle ha någon avgörande betydelse. I en promemoria poängterades att kontrollerade personers kopplingar till dessa organisationer särskilt skulle uppmärksammas när det gällde be- fattningar vid FOA, FRA, högre staber och polistjänst. Av pro- memorian framgår det också att säkerhetspolisen tog hänsyn till risken för kritiska tidningsartiklar om någon känd nazist inte stop- pats i personalkontrollen. Man betraktar även det förhållandet att veder- börande på grund av nazistisk inställning varit föremål för publicitet.420 gjorde säkerhetspolisen drygt 136 000 slagningar i centralregistret för den militära personalkontrollens räkning.421 I 10641 av dessa slagningar återfanns den kontrollerade personen i säkerhetspolisens register. I 852 fall resulterade förfrågningarna i att registrerade uppgifter om kommunistisk aktivitet utlämnades och i 13 fall utlämnades uppgifter om nazistisk aktivitet. Dessutom lämnades 325 spontanuppgifter ut i den militära personalkontrol- len. Av dessa handlade 318 fall om kommunism och sju om na- zism.422 I detta avsnitt skall jag med hjälp av samrådsnämndens protokoll från ett av sammanträden samt de personalkontrollpro- memorior som efter sammanträdet skickades från säkerhetspolisen till försvarsstaben skildra ett urval av de personalkontrollärenden som utlämnades efter militär förfrågan. 420Sammanfattande redogörelse och historik över personalkontrollen. av 30/6 1953 (s.37). Statspolisintendentens arkiv, samrådsnämnden F I vol. 421Motsvarande siffra för slagningar i publikationen Polisunderrättelser var (tidigare begång- na brott) 42 044. Statistiska uppgifter över vid rotel II A, sektion 2 inkomna för- frågningar. Personalkontrollstatistik, SAK , löpnr 1. Det bör anmärkas att antalet träffar i centralregistret var onormalt högt detta år. Vanligen uppgick denna siffra till ungefär 4 000 . Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 infann sig två av samrådsnämndens ledamöter - och i Luttra - samt föredraganden kriminalassi- stenten vid säkerhetspolisens personalkontrollrotel J Farup till sammanträde hos statspolisintendenten. Inför sammanträdet hade personalkontrollroteln upprättat 145 promemorior med register- uppgifter över personer som var föremål för personalkontroll. Av dessa handlade 50 promemorior om personer som försvarsstaben ville ha kontrollerade. Vid sammanträdet beslöts att uppgifter skul- le lämnas ut i 34 av dessa ärenden medan det i 16 fall togs beslut om att antingen bordlägga det för vidare utredning eller att uppgifterna inte skulle lämnas ut. Dessutom utlämnades spontanuppgifter om 73 personer till försvarsstaben.423 32 av de promemorior som efter militär förfrågan utlämnades till försvarsstaben har återfunnits på mikrofilmer hos MUST. Tio av dessa var värnpliktsärenden, ett ärende handlade om militär utbildning och 21 ärenden tog upp per- soner som eventuellt skulle anlitas eller anställas i civila arbeten inom försvaret eller inom industrier som utförde SUA-arbeten dvs. hemliga beställningsarbeten åt försvaret.424 Av promemoriorna går det att utläsa vilka registeruppgifter som utlämnades i personalkon- trollen samt i vilken mån försvarsstaben ansåg att uppgifterna var så pass belastande att den kontrollerade personen inte skulle godkän- nas för den avsedda befattningen. I vissa fall anges också säkerhets- polisens källbeteckningar vilket medför att man då kan se om upp- gifterna utgörs av överskottsinformation som inhämtats från tele- fonkontrollen. De militära bedömningarna framgår av de anteck- ningar som påförts promemoriorna av chefen för försvarsstabens inrikesavdelnings personalkontrolldetalj, . Av de tio personer som blev kontrollerade på grund av värnplikts- tjänstgöring ansåg försvarsstabens inrikesavdelning att tre inte 423I nio av de totalt 20 civila personalkontrollärendena ((två ärenden), ci- vilförsvarsstyrelsen (ett ärende), järnvägsstyrelsen (tre ärenden), radio (ett ärende), (nio ärenden), (ett ärende) samt väg och vattenbyggnads- styrelsen (tre ärenden)) beslutades att registeruppgifterna skulle lämnas ut. Dessutom redo- visades åtta ärenden som inte lämnades ut till försvarsstaben och åtta ärenden som bordlades för vidare utredning samt två tidigare bordlagda ärenden vid sammanträdet. 424Protokoll den 8/3 1962. Säkerhetspolisen nr , Plenum vol. Enligt den praxis som fastställts 1948 krävdes att de två ledamöterna var överens i saken för att statspolisintendenten skulle kunna ta beslut att uppgifterna kunde lämnas ut. Bifogat be- slut den 20/10 1948 till skrivelse från polisintendent till InD den 11/11 1948. Sp 3:s arkiv, S nr 507/48. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 skulle godkännas för den avsedda befattningen. De övriga sju god- kändes. Om de tre värnpliktiga som inte skulle godkännas för tjänstgöring- en står följande att läsa: *Värnpliktige A var avsedd för krigsplacering vid högre stab vid ett regemente. Om denne rapporterade säkerhetspolisen att han under kriget varit medlem i kommunistiska ungdomsklubb och kommissionär för tidningen . hade det genom telefonavlyssning inhämtats att han va- rit i kontakt med Ny Dags redaktion om sin utdömda familjebo- stad i (vilket resulterat i en artikel i tidningen) och att A:s hustru varit i kontakt med förlaget . Slutligen hade säkerhetspolisen 1960 fått uppgifter om att A beställt valsed- lar från SKP och att han var medlem i SKP.425 *Om värnpliktige B - som inte skulle godkännas för krigsplacering vid ett gränsbevakningsförband - rapporterades att föräldrarna se- dan gammalt var kända för att vara kommunister och att en pålit- lig sagesman i sagt att B utan tvekan var kommu- nist.426 *T - som hade blivit uttagen som hovmästare - hade gjort sig skyl- dig till egenmäktigt förfarande 1959 och våldsamt motstånd 1962. Från säkerhetspolisens register hade dessutom inhämtats att T:s far dels funnits med på en kommunistisk vallista i , dels var antecknad i en förteckning vid svenska fredskommitténs expedition 1960.427 425Bakom de i promemorian omnämnda källbeteckningarna Munin och E (som båda karaktäriserades som fullt tillförlitliga källor) döljer sig överskottsmaterial från tele- fonkontrollen. PM den 15/2 1962 av kra . Mikrofilm nr 2, s. 11711. 426Mikrofilm nr 2, s. 11803. 427PM den 8/3 1962 av kra . Mikrofilm nr 2, s. 11808. Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969 För sammanlagt sju stycken värnpliktiga som var avsedda för en repetitionsövning vid luftvärnet hade antecknat för- slagen p-reserven, ändrad tilldelning eller ärendet redovisat för ac [avdelningschefen vid /In. ], redovisat utan hinder. * För en av de värnpliktiga föreslogs placering i personalreserven. Om denne hade säkerhetspolisen rapporterat att han varit prenu- merant på tidningen 1954-1956.428 För två stycken - här kallade E och G - föreslogs ändrad tilldelning på grund av följande uppgifter: *E hade enligt säkerhetspolisen tillsammans med sin syster skänkt till den kommunistiska pressfonden. Dessutom hade hans far varit ledande kommunist i sedan 1945.429 *G hade enligt tidningen mottagit anmälningar till en festivalresa till 1953. Han hade dessutom deltagit i ett kommunistiskt valmöte och sålt lotter för Demokratisk Ung- dom 1955.430 Beträffande fyra av de från säkerhetspolisen utlämnande promemo- riorna som behandlade värnpliktsärenden kom personalkontrollen inte att föranleda någon åtgärd. Om dessa personer står följande att läsa: