sou · GQB3110 · 2003-01-01 00:00:00 — privata trädgårdar, källare, uthus, verkstads- och fabriksområden samt trappuppgångar, gårdar och liknande utrymmen som är avsedda för gemensamt bruk av en större grupp personer. För straffansvar fordras att fotograferingen eller iakttagandet med kikare eller annan apparatur är oberättigat. Det finns i straffeloven också en bestämmelse som kriminaliserar bruk av oberättigat användande av bilder som erhållits på angivet sätt. Vidare finns i straffeloven en straffbestämmelse om förbud mot att oberättigat vidarebefordra meddelanden eller bilder som rör någons privata förhållanden eller i övrigt bilder tagna av en person under omständigheter, som uppenbart bör undandras offentligheten. 4.1.3Loven om forbud mod tv-overvågning mv Av de ovan nämnda bestämmelserna i straffeloven följer motsatsvis att det är straffritt att fotografera eller iaktta personer som befinner sig på fritt tillgängliga platser, så länge vidarebefordran inte sker av bilder om deras privata förhållanden eller i övrigt av bilder tagna under omständigheter som uppenbart bör undanhållas offentlig- heten. Fotografering av personer på fritt tillgängliga platser kan dock vara straffbar enligt loven om forbud mod tv-overvågning mv. Det är enligt nämnda lag förbjudet för andra än myndigheter att anordna TV-övervakning av en gata, en väg, en plats eller ett liknande allmänt område. Förbudet gäller dock inte 1.TV-övervakning av bensinstationer, fabriksområden, övertäckta butikscentra och liknande områden inom vilka näringsverksamhet förekommer, om övervakningen företas av den som har rådighet över området eller 2.TV-övervakning, som inte har samband med upptagning av bilder på videoband, film eller liknande, när den företas som ett led i övervakning av egna entréer, fasader, inhägnader eller liknande. Enligt lagen förstås med TV-övervakning varaktig eller regel- mässigt utförd personövervakning med hjälp av en fjärrstyrd eller automatisk TV-kamera, kamera eller liknande apparat. Lagens bestämmelser gäller även uppsättning av sådan apparatur, om avsikten är att den skall användas för övervakning. Lagen omfattar inte endast TV-övervakning där upptagning av bilder sker på videoband, film eller liknande, utan även den TV-övervakning som består i att en kamera används för att registrera bilder för vidare befordran till en monitor utan att bilderna behandlas eller bevaras. Med begreppet personövervakning avses att övervakningen sker i syfte att utöva kontroll över personer och deras handlingar. Kameror som är uppsatta för att kontrollera t.ex. en maskin- funktion eller ett djurs förehavanden i naturen faller således utanför lagens bestämmelser. Därutöver krävs för att lagen skall vara tillämplig att övervakningen är av viss varaktighet. Enligt motiven till lagen innebär detta att i banker uppsatta kameror, som startar bara när de via ett larm aktiveras av bankkassör eller annan bankpersonal, inte är att betrakta som TV-övervakning. En sådan användning är enligt motiven inte av den systematiska karaktär som är en förutsättning för att det skall vara fråga om TV-övervakning. Eftersom lagen endast tar sikte på fjärrstyrda eller automatiskt verkande kameror, gäller lagen inte kameror som manövreras på plats. Den som anordnar TV-övervakning i utrymmen eller lokaler, vartill allmänheten har tillträde, eller på arbetsplatser, skall genom skyltning eller på något annat tydligt sätt lämna upplysning om övervakningen. Upplysningsskyldigheten gäller dock inte vid sådan TV-övervakning som anges under punkten 2 ovan. Denna upplys- ningsplikt gäller även vid TV-övervakning som anordnas av myn- digheter, dock ej om TV-övervakningen anordnas av polisen, kriminalvården eller om övervakningen avser att skydda militära anläggningar. Regeln om myndigheters upplysningsplikt är den enda regeln i lagen som omfattar myndigheter, i övrigt innehåller lagen bara regler om kameraövervakning som bedrivs av privata subjekt. För överträdelse av bestämmelserna i lagen eller med stöd av lagen meddelade föreskrifter är straffet böter. Till skillnad från den svenska lagen om allmän kameraövervak- ning innehåller den danska lagen om TV-övervakning inga bestämmelser om tillstånd eller anmälan av övervakningsobjekt. Det finns heller inga bestämmelser om tillsyn i lagen. 4.1.4Loven om anlæg af fast forbindelse over Øresund om anlæg af fast forbindelse over Øresund innehåller regler beträffande Öresundsförbindelsen mellan och . Det finns bestämmelser som reglerar äganderättsförhållanden, förvaltningen av förbindelsen och miljöfrågor m.m. Vidare föreskriver lagen under vilka förhållanden kameraövervakning får bedrivas. Enligt lagen har Konsortiet rätt att bedriva kameraövervakning på Öresundsförbindelsen och anslutande väg- förbindelser samt att spela in bilder från övervakningen. Konsor- tiet, som ägs gemensamt av svenska och danska staten, svarar för den löpande driften av förbindelsen. I lagen föreskrivs att konsor- tiet genom skyltning eller på annat tydligt sätt skall upplysa om övervakningen. Konsortiet får enligt lagen lämna ut bilder till svenska polismyndigheter och svenska myndigheter inom räddningstjänsten. Med stöd av denna bestämmelse förmedlas bilder från övervakningen till TV-monitorer hos polisen i Köpen- hamn, och och hos räddningstjänsten i . Personoplysningsloven gäller vid behandling av personuppgifter, som helt eller delvis är automatiserad. Lagen gäller även för annan behandling av personuppgifter, om uppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i ett register. Eftersom personoplysningsloven bygger på dataskyddsdirektivet har lagen ett innehåll som i stort sett stämmer överens med innehållet i den svenska personuppgiftslagen. Reglerna har i huvudsak samma innehåll beträffande definitioner, grundläggande krav på behandlingen av personuppgifter och förutsättningarna för att behandling av personuppgifter alls skall vara tillåten. Även i fråga om förutsättningarna för att behandla känsliga personuppgifter är reglerna likartade. Personoplysningsloven innehåller liksom personuppgiftslagen ett förbud mot att behandla känsliga personuppgifter. Det finns en rad undantag från förbudet med i huvudsak samma innebörd som undantagen i person- uppgiftslagen. Ett ytterligare undantag som inte har någon motsvarighet i den svenska lagen gäller polisen. Undantaget i personoplysningsloven innebär att behandling av känsliga personuppgifter får ske om behandlingen är nödvändig för att en offentlig myndighet skall kunna utföra sina arbetsuppgifter på straffrättens område. Personoplysningsloven innehåller bestämmelser om information till registrerade. Det finns bestämmelser som föreskriver när information skall lämnas självmant och vad den därvid lämnade informationen skall omfatta. Vidare finns det bestämmelser om när information skall lämnas efter ansökan. Reglerna överensstämmer i stort sett med vad som gäller enligt 23–27 §§ personuppgiftslagen. En skillnad jämfört med den svenska regleringen är dock att de danska reglerna om information som skall lämnas självmant till registrerade, inte gäller vid behandling av personuppgifter i polisens verksamhet på straffrättens område. Det finns i personoplysningsloven en regel om rättelse. Den innebär att felaktiga uppgifter eller uppgifter som inte behandlats enligt lagen skall rättas på lämpligt sätt. Regeln föreskriver också en skyldighet för den personuppgiftsansvarige att i vissa fall under- rätta tredje man om rättelsen. Regeln motsvarar alltså vad som gäller enligt personuppgiftslagen, men den danska bestämmelsen gäller inte i polisens verksamhet på straffrättens område. Precis som personuppgiftslagen innehåller personoplysnings- loven regler om säkerheten vid behandling, om anmälan till tillsynsmyndigheten, om ett personuppgiftsombuds uppgifter, om tillsyn och om delegation till regeringen att i viss omfattning meddela närmare föreskrifter m.m. Datatilsynet är tillsynsmyndig- het enligt lagen. Lagens tillämpning på kameraövervakning Som nämnts ovan kan personoplysningsloven få betydelse vid kameraövervakning. Datatilsynet har gett uttryck för uppfatt- ningen att myndigheten har tillsynsansvaret för den kameraöver- vakning som sker med digital teknik förutsatt att de uppgifter som behandlas utgör personuppgifter. Detta framgår t.ex. av ett uttalande som Datatilsynet gjort om kameraövervakning på allmänna vägar och som i sammanfattning återges i det följande. Vejdirektoratet () i frågade om personoplysningsloven utgjorde hinder mot kameraövervakning av statsvejene och ville få reda på om ett utlämnande av inspelningen on-line till en tv-station, som sände trafikinformation, skulle vara förenligt med personoplysningsloven. Datatilsynet konstaterade att personoplysningslovens regler omfattar digital kameraövervakning och att den aktuella kameraövervakningen innebar en behandling av personuppgifter i den utsträckning det var möjligt att identifiera en bilist med hjälp av den information som fanns i inspelningen. Datatilsynet ansåg att lagen var tillämplig oberoende av om övervakningen skedde med eller utan inspelning och lagring av bilder. Vid prövning enligt personoplysningsloven fann Datatilsynet att lagen inte hindrade den planerade kamera- övervakningen, i vart fall om övervakningen skedde utan inspelning och lagring av bilder. Beträffande frågan om att lämna ut uppgifterna on-line till en tv-station ansåg dock Datatilsynet att detta inte kunde ske utan samtycke från de övervakade bilisterna. har genomfört EG:s dataskyddsdirektiv. Detta har skett genom antagandet av personuppgiftslagen (523/1999). Den finska lagstiftningen innehåller varken någon separat lag om kameraöver- vakning eller några särskilda regler i personuppgiftslagen härom. I sammanhanget förtjänar även att nämnas att det finns en regel i strafflagen, vilken förbjuder så kallad olovlig observation och avlyssning. Regeln kan få betydelse vid kameraövervakning. En inspelning som skett vid kameraövervakning på en arbetsplats kan, beroende på ändamålet, också falla under lagen om integritetsskydd i arbetslivet. I följande avsnitt lämnas en kortfattad redovisning av innehållet i personuppgiftslagen och av lagens tillämpning på kameraöver- vakning. Framställningen koncentreras till skillnader gentemot den svenska personuppgiftslagen. Den finska personuppgiftslagen utgör alltså liksom sin svenska motsvarighet ett genomförande av EG:s dataskyddsdirektiv. Detta medför att de båda lagarna har väsentligen samma innehåll. Den finska personuppgiftslagen gäller vid behandling av personuppgifter om inte annat bestäms någon annanstans i lag. Lagen tilllämpas på automatisk behandling av personuppgifter och också på annan behandling av personuppgifter om personupp- gifterna utgör eller är avsedda att utgöra ett personregister eller en del av ett sådant. Insamling av bilder på identifierbara personer genom kameraövervakning kan utgöra automatiserad behandling av personuppgifter. Lagen har bestämmelser liknande de svenska om allmänna prin- ciper för behandlingen av personuppgifter, om känsliga person- uppgifter och personnummer, om information till den registrerade, om säkerhet vid behandling och om tillsynsmyndighetens befogenheter m.m. är tillsynsmyndighet enligt lagen, vilket innebär att dess verksamhet även omfattar tillsyn över kameraövervakning. I det följande tas upp några mer betydelsefulla skillnader jämfört med den svenska personuppgifts- lagen. Den finska lagen har kvar begreppet register och lagen innehåller en definition av personregister. Enligt definitionen är ett personregister en datamängd som innehåller personuppgifter och som består av anteckningar som hör samman på grund av sitt användningsändamål, och som helt eller delvis behandlas med automatisk databehandling eller har ordnats som ett kartotek, en förteckning eller på ett annat motsvarande sätt så att information om en bestämd person kan erhållas med lätthet och utan oskäliga kostnader. Motsvarigheten till begreppet personuppgiftsansvarig är i den finska lagen begreppet registeransvarig. En registeransvarig är enligt lagens definition en eller flera personer, sammanslutningar, inrättningar eller stiftelser för vilkas bruk ett personregister inrättas och vilka har rätt att förfoga över registret eller vilka enligt lag ålagts skyldighet att föra register. Det finns i lagen ett principiellt förbud mot att behandla känsliga personuppgifter, vilket dock kompletteras av ett stort antal undantag. Ett undantag som inte har någon motsvarighet i den svenska lagen säger att förbudet mot att behandla känsliga personuppgifter inte utgör hinder för sådan behandling av uppgifter som regleras i lag eller som föranleds av en uppgift som direkt har ålagts den registeransvarige i lag. Reglerna om information till registrerade skiljer sig från reglerna i den svenska personuppgiftslagen. Det finns i den finska lagen bestämmelser om att information skall lämnas självmant till den registrerade. Utöver de undantag som finns i den svenska lagstiftningen får information underlåtas om det är nödvändigt bl.a. för att förebygga eller utreda brott. Enskilda har också en principiell rätt att efter ansökan få information om huruvida uppgifter om dem behandlas. Denna rätt till insyn gäller dock inte bl.a. om informationen kan försvåra förebyggande eller utredning av brott. Lagens tillämpning på kameraövervakning skall liksom Datainspektionen i ge anvisningar och råd om behandlingen av personuppgifter. Sådana anvisningar har lämnats av om integritets- skydd vid kameraövervakning. Personuppgiftslagen skall enligt anvisningarna tillämpas vid behandling av personuppgifter med hjälp av ett lagrande kameraövervakningssystem eller vid insamling av personuppgifter med andra typer av kameraövervakningssystem. Med personupp- gifter avses här sådan information som är bunden till en plattform (på video eller i dator etc.) och som kan hänföras till en viss identifierbar person. Anvisningarna innehåller vidare råd om hur de olika reglerna i personuppgiftslagen bör tillämpas. Särskilt betonas kraven om att det skall finnas på förhand bestämda ändamål för kameraöver- vakningen, om att personuppgifter får behandlas bara om det är nödvändigt för syftet med övervakningen och om att enskilda tydligt skall informeras om att kameraövervakning sker. har genomfört EG:s dataskyddsdirektiv. Detta har skett genom antagandet av loven om behandling av personopplysninger (personopplysningsloven). Till skillnad från lagarna i de övriga nordiska länderna om behandling av personuppgifter innehåller personopplysningsloven särskilda bestämmelser om kameraöver- vakning. Nedan följer en kortfattad redovisning av innehållet i person- opplysningsloven. Framställningen koncentreras till skillnader gentemot den svenska personuppgiftslagen. Regleringen i personopplysningsloven överensstämmer i stort med bestämmelserna i och följaktligen då även med bestämmelserna i den svenska personuppgiftslagen. Personopplysningsloven gäller vid behandling av personuppgif- ter om inte annat bestäms någon annanstans i lag. Lagen tillämpas på automatisk behandling av personuppgifter och också på annan behandling av personuppgifter om personuppgifterna utgör eller är avsedda att utgöra ett personregister eller en del av ett sådant. I lagen finns regler om när behandling av personuppgifter över huvud taget får ske, om grundläggande krav på behandlingen av personuppgifter, om behandling av känsliga personuppgifter och personnummer, om information till registrerade, om säkerheten vid behandling och om tillsyn m.m. Datatilsynet utövar tillsyn enligt lagen. Reglerna överensstämmer sakligt i stort med de svenska reglerna. Nedan pekar vi på några skillnader av större betydelse. Personopplysningsloven innehåller vissa regler om person- register. Med personregister avses i lagen register eller andra förteckningar i vilka personuppgifter finns lagrade systematiskt på ett sådant sätt att uppgifter om enskilda kan återfinnas. Känsliga personuppgifter får behandlas ifall det framgår av lag att sådana uppgifter får behandlas. På grund av detta stadgande anses t.ex. polisen ha rätt att behandla känsliga personuppgifter. Därutöver får känsliga personuppgifter behandlas i samma fall som anges i den svenska personuppgiftslagen. Den som behandlar personuppgifter skall lämna information om behandlingen. Informationsplikten gäller dock inte bl.a. om det krävs att behandlingen hålls hemlig för att brott skall kunna förebyggas eller utredas. Lagens tillämpning på kameraövervakning I personopplysningsloven finns som sagt bestämmelser om kameraövervakning. Lagen innehåller regler om när kameraöver- vakningen får äga rum, om utlämnande av bildupptagningar och om information angående övervakningen. Lagen är tillämplig på alla former av kameraövervakning. Den omfattar såväl upptagning och inspelning av rörliga bilder och stillbilder som enbart visning av bilder på monitorer. Kameraövervakning är tillåten om syftet med övervakningen är sakligt motiverat med hänsyn till verksamheten hos den som bedriver övervakningen. Den som avser att bedriva övervakning skall väga för- och nackdelar med övervakningen mot varandra. Om intresset för den enskilde av att inte bli övervakad är större än vinsterna för användaren med övervakningen, får övervakning inte ske. Kyrkor och moskéer utgör exempel på övervakningsobjekt där integritetsintresset anses väga så tungt att övervakning inte bör få förekomma. Andra sådana exempel är offentliga toaletter, hotell- rum och restauranger. Kameraövervakning för uteslutande privata ändamål omfattas dock inte av lagen. Det är därför tillåtet för t.ex. en villafastighets- ägare att övervaka det egna bostadshuset eller garaget förutsatt att kameran inte riktas mot en grannes egendom. Kameraövervakning som avser en plats där en begränsad grupp personer ofta vistas är enligt lagen bara tillåten om det föreligger ett särskilt starkt behov av övervakning i verksamheten. Arbetsplatser utgör ett exempel på sådana platser som härvid avses. Om övervakningen sker av hänsyn till de anställdas säkerhet eller i syfte att förebygga att farliga situationer uppkommer, får övervakning normalt ske. Avsikten är dock att kameraövervakning av arbetsplatser bara skall förekomma i undantagsfall. Vid kameraövervakning på en allmän plats eller en plats där en begränsad grupp människor normalt vistas, skall det genom skyltning eller på annat tydligt sätt upplysas om att kameraöver- vakning förekommer. Informationen skall även omfatta vem som bedriver övervakningen. Inspelat material från kameraövervakning skall enligt en regel i lagen gallras när det inte finns något sakligt skäl att bevara det och senast efter att materialet samlades in. Den regeln har dock undantag. Om inspelat material kan komma att överlämnas till polisen i en brottsutredning gäller i stället en längsta bevarandetid . Reglerna om att inspelat material skall förstöras efter sju eller gäller heller inte för polisen eller försvarsmakten. Vidare får inspelat material från kameraövervakning i banker och postkontor bevaras . När en film eller enstaka bild bevaras i , har en person som förekommer på filmen eller bilden rätt att se de delar där han eller hon förekommer. Denna rätt till insyn gäller dock inte material hos polisen eller försvarsmakten. Personuppgifter som samlats in genom kameraövervakning får enligt lagen bara lämnas ut till någon annan än den som bedriver övervakningen om det föreligger ett samtycke från den som personuppgiften avser. En personuppgift får dock därutöver lämnas ut till polisen om uppgiften behövs i en utredning av ett brott eller en olycka. Bilder som har tagits med webbkameror där det är möjligt att identifiera enskilda personer får inte göras allmänt tillgängliga på Internet utan samtycke från den som avbildas. Datatilsynet är som nämnts tillsynsmyndighet enligt personopp- lysningsloven och tillsynsansvaret omfattar även kameraövervak- ning enligt lagen. I Datatilsynets befogenheter ingår att förbjuda kameraövervakning som står i strid med personopplysningsloven. Den som avser att bedriva kameraövervakning skall anmäla detta till Datatilsynet senast före det att övervakningen skall påbörjas. har genomfört EG:s dataskyddsdirektiv. Detta har skett genom antagandet av Data Protection Act 1998. Den brittiska lagstiftningen innehåller varken någon separat lag om kamera- övervakning eller några särskilda regler härom i Data Protection Act. Före antagandet av Data Protection Act, som trädde i kraft , fanns ingen lagstiftning som tog sikte på kameraövervakning (jfr SOU 1996:88 s. 68). The Information Commissioner (motsvarande Datainspektionen i ) har med stöd av delegationsbestämmelser i meddelat rådgivande myndighetsföreskrifter om bruk av TV-övervakning (closed circuit television, CCTV) som kan förtjäna att nämnas här. Föreskrifterna bär titeln of practice. I det följande lämnas kortfattade redogörelser om huvuddragen i Data Protection Act och i CCTV Code of practice. Den brittiska lagen Data Protection Act utgör liksom sin svenska motsvarighet personuppgiftslagen ett genomförande av EG:s data- skyddsdirektiv. De båda lagarna har därför väsentligen samma inne- håll. Lagen tillämpas på automatiserad behandling av personuppgifter och också på annan behandling av personuppgifter om personupp- gifterna utgör eller är avsedda att utgöra ett personregister eller en del av ett sådant register. Enligt en tolkning av Information Commissioner skall lagen tillämpas på kameraövervakning som omfattar visning av bilder på en monitor, oberoende av om inspelning av bilderna förekommer eller inte. Data Protection Act föreskriver liksom personuppgiftslagen att en personuppgiftsansvarig skall upprätthålla vissa grundläggande krav på behandlingen av personuppgifter. Sålunda får person- uppgifter behandlas bara om det är lagligt. Vidare skall person- uppgifterna alltid behandlas på ett korrekt sätt och i enlighet med god sed. Personuppgifter får samlas in bara för särskilda, uttryckligt angivna ändamål och personuppgifterna får därefter inte behandlas för något ändamål som är oförenligt med det för vilket uppgifterna samlades in. De personuppgifter som behandlas skall vara adekvata och relevanta i förhållande till ändamålen. Person- uppgifter får inte bevaras längre än som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen. Liksom i personuppgiftslagen finns det i Data Protection Act regler om information till registrerade, om säkerheten vid behandling och om överföring av uppgifter till tredje land som i allt väsentligt har samma innebörd som motsvarande svenska regler. Det finns i den brittiska lagen också regler om tillsynsmyndig- heten, Information Commissioner, och om tillsynsmyndighetens befogenheter. 4.4.3CCTV Code of practice I Data Protection Act finns det en delegationsregel som ger Information Commissioner rätt att utfärda vägledande föreskrifter om hur Data Protection Act bör tolkas i olika avseenden. Denna rätt har utnyttjats genom utfärdandet av CCTV Code of Practice. Föreskrifterna är uppdelade i två avsnitt. I det första avsnittet anges hur bestämmelserna i enligt the Commissioner skall tillämpas på kameraövervakning. Avsnittet innehåller alltså de minimikrav på behandlingen av personuppgifter som the Commissioner anser måste vara uppfyllda för att kamera- övervakningen skall vara laglig. I det andra avsnittet lämnas vissa ytterligare rekommendationer om hur kameraövervakning lämp- ligen bör bedrivas. Avsikten med rekommendationerna i CCTV Code of practice är att de kontinuerligt skall ses över och omarbetas i takt med att de tekniska förutsättningarna och bruket av kameraövervakning ändras. 4.5Sammanfattande slutsatser av jämförelsen Den svenska lagstiftningen om (allmän) kameraövervakning består först och främst av lagen om allmän kameraövervakning. Lagen innehåller regler om bl.a. tillståndsplikt för vissa former av kamera- övervakning. Det ankommer på länsstyrelserna att utöva tillsyn enligt lagen.