sou · GQB3122d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Prags polischef hade befäl över såväl den uniformerade polisen som delar av säkerhetspolisen. I består säkerhetspolisen av såväl kriminalpolisen som säkerhetsunderrättelsetjänsten (under IMF/Världsbanksmötet var det främst kriminalpolisen som tjänst- gjorde ute på fältet). Säkerhetsunderrättelsetjänsten (BIS) lyder inte under polischefen utan dess chef rapporterar direkt till bi- trädande premiärministern. Kortfattat lyder alltså ordnings- och kriminalpolisen under inrikesministern, och säkerhetsunder- rättelsetjänsten under biträdande premiärministern. Inrikes- ministern är dock högre i rang än biträdande premiärministern. Inrikesministern är sammankallande till möten med den nationella krisstaben där samtliga 17 ministrar ingår. Krisstaben möts vid nationella kriser eller vid krävande insatser, så skedde även under IMF/möte. Det var inrikesministern som gav det slutgiltiga godkännandet av polisens säkerhetsplaner. INPEG – Initiativ Against Economic Globalization – stod som huvudorganisatör av protestaktionerna i samband med IMF/ möte i . På INPEG:s hemsida presenteras INPEG som en löst sammansatt koalition av ett flertal tjeckiska miljö-, mänskliga rättighets- och autonoma/anarkistiska grupper och organisationer. Den samlande tanken inom INPEG var kritiken mot den ekonomiska globaliseringen och mot IMF och policys som ansågs vara en av huvudorsakerna till den djupa fattigdomen i flera utvecklingsländer liksom till många miljöproblem. Inför mötet i uttalade INPEG att de var emot våld och att de endast stödde icke-våldsaktioner. Ingen av de personer som ingick i INPEG:s ledning har varit villig att låta sig intervjuas av oss. Som skäl har uppgetts att de inte vill ha något att göra med myndigheter, oavsett om de är tjeckiska eller från något annat land. , en av initiativtagarna bakom det tjeckiska projektet (OPH, se vidare under avsnittet Dialog) och som har kännedom om INPEG och dess verksamhet, har försökt hjälpa till att förmedla kontakter med personer som var engagerade i INPEG, dock utan resultat. Vi har därför fått nöja oss med vad har berättat om INPEG. Han har uppgett följande. Demonstrationer vid internationella möten INPEG utgjorde en gemensam plattform för organisationer och grupper som var kritiska mot globaliseringen liksom mot IMF och policy. De enskilda grupper som anslöt sig till den gemensamma plattformen behöll emellertid sin autonomi. INPEG i sig var alltså inte en ny organisation, utan var tänkt att fungera som ett instrument för koordinering och kommunikation mellan de organisationer, grupper och individer som avsåg att demonstrera i . Även om organisationerna som utgjorde kärnan i INPEG till största del var tjeckiska så kom de sedermera i stor utsträckning att förlita sig på hjälp och stöd från amerikaner och britter som varit med vid demonstrationerna mot WTO i . var liten och bestod av två talesmän samt ett antal grupper som ansvarade för specifika områden såsom media, juridiska frågor, medicinsk hjälp och tekniska frågor. Varje grupp bestod av ungefär åtta till tio personer. som har haft omfattande kontakter med INPEG:s ledning uttryckte kritik gentemot plattformen som i hans tycke karaktäriserades av dålig intern kommunikation och dålig organisation. Inom ramen för INPEG hölls regelbundna möten i för att förbereda protestaktionerna. Huvudelementen i den tiodagars kampanj som planerades bestod av en lång motkonferens samt en omfattande demonstra- tion i samband med öppnandet av IMF/Världs- bankens årsmöte. Även om INPEG stod som arrangör av mot- konferensen anordnades den, enligt , till största delen av akademiker. INPEG var inte intresserat av att föra dialog med myndig- heterna. Enligt avvisade INPEG en dialog då de över- huvudtaget inte vill ha med samhället och myndigheter att göra. Enligt polischefen hade polisen uppgifter om att utländska aktivister kommit till IMF/möte för att förbereda aktionerna och utbilda deltagare i protest- aktionerna. skall en grupp bestående av 500 personer ha hyrt en lokal i , som sedan kom att utgöra INPEG:s s.k. Convergence center. Dessa personer utgjorde demonstrationernas ledande stab och det var där som vägar och taktik för demonstrationen valdes. har bekräftat polis- chefens uppgifter men enligt förbereddes inga våld- samma aktioner, utan det handlade mer om diskussion i sakfrågor samt val av taktik för protestaktionerna. Han har vidare uppgett att aktivisterna hade kommit överens om att genom armkoppling Demonstrationer vid internationella möten skapa mänskliga kedjor runt kongresscentrum. I slutänden övergavs emellertid den taktiken till förmån för en indelning i olika grupper som från skilda håll skulle försöka ta sig igenom polisens avspärrningar runt kongresscentrum. INPEG tränade dagarna före aktivister i bl.a. civil olydnad, första hjälpen och mediakommunikation. Parallellt med INPEG fanns även andra organisatörer på plats i för att öka medvetenheten om och diskutera IMF och policys. och Friends of the Earth genomförde seminarier med intresserade NGO:s. Enligt informationen på Bankwatchs hemsida var syftet att få NGO:s från olika länder att utbyta erfarenheter av IMF och Världsbanksprojekt i respektive land som hade haft negativa effekter ekonomiskt, socialt och miljömässigt sett. CEE Bankwatch och Friends of the Earth genomförde tillsammans med den tjeckiska Jubel 2000- organisationen ett tre dagars forum under parollen a different message. Föreläsningar och diskussioner skulle, enligt Bankwatchs hemsida, hållas om exempelvis skuldlättnad för Syd, problematiska projekt som stöttade, och frihandel. Den tjeckiske biträdande inrikesministern , ansvarig för allmän ordning och säkerhet, har uppgett att de från inrikes- ministeriets sida försökte upprätta en dialog med INPEG men utan framgång. uppgav att personerna i INPEG helt enkelt inte var villiga att kommunicera och att anledningen till det skulle ha varit att INPEG inte hade förtroende för den tjeckiska polisen. menade att detta gällde hela den tjeckiska befolkningen och att misstron är en kvarleva från kommunisttiden. Den tjeckiska allmänheten tror helt enkelt inte att polisen finns där för att hjälpa dem. Som kontrast till det påpekade att opinionsmätningar som gjordes strax efter IMF/möte visade att polisens insatser i samband med kravallerna hade fått allmänhetens förtroende för polisen att öka med mellan . har uppgett att OPH till skillnad från INPEG upp- vaktade inrikesministeriet och den nationella polisen med förslag om dialog, och att OPH kom att bli medlare eller snarare kom- munikatörer mellan polis och aktivister i samband med demonstra- tionerna. Demonstrationer vid internationella möten som var en av initiativtagarna bakom OPH – – har lämnat följande redogörelse för pro- jektet. OPH skapades av en grupp tjeckiska jurister tillhörande . kom även tjeckiska Movement for Civic Solidarity and Tolerance () att ingå i projektet. Syftet var att skapa en oberoende grupp av personer som under IMF/Världsbanks-mötet skulle vistas ute på gatan och observera situationer där demonstranter kom i kontakt med polisen. OPH:s mål var att få fram oberoende dokumentation av händelser, bidra till lugna demonstrationer, förhindra våld eller en eskalering av våld på platser där demonstrationer ägde rum samt bistå med juridisk information och gratis juridisk biträde till gripna aktivister. Projektet lanserades formellt med mer än 150 personer involverade, omfattandes enskilda individer, organisatio- ner inriktade på mänskliga rättigheter liksom olika yrkesgrupper såsom jurister, översättare, fotografer, psykologer, journalister etc. Huvudgruppen utgjordes av de utbildade observationspatrullerna som följde och observerade händelserna i samband med demonstra- tionerna. OPH strävade efter att skapa en så bred och omfattande dialog som möjligt med de tjeckiska statliga myndigheterna, med särskilt fokus på inrikesministeriet och den nationella polisen. Dialogen var särskilt viktig då saknar en tradition av medborgarinitiativ. Om OPH inte hade fört en dialog med myndigheterna i förväg skulle det ha funnits en risk att polisen skulle ha intervenerat i deras arbete under demonstrationerna och kanske till och med ha attackerat dem. Inför de möten som kom att hållas mellan OPH å ena sidan och inrikesministern och den nationella polisen å andra sidan hade OPH presenterat åtta krav som de ville att polisen skulle uppfylla inför mötet och de förväntade demonstrationerna. Ju konkretare samtalen blev desto svårare var det att nå överenskommelse mellan parterna och allra svårast var det med polisen. I OPH:s rapport från händelserna i samband med IMF och i lämnas en redogörelse för OPH:s krav samt för OPH:s bedömning av utfallet av de överens- kommelser som fanns mellan OPH och polisen. Av de åtta krav som OPH hade fört fram och om vilka överenskommelse hade nåtts, levde polisen upp till två av åtagandena enligt OPH:s rapport. Det gällde dels åtagandet att polisen skulle respektera Demonstrationer vid internationella möten OPH-patrullernas immunitet under pågående demonstrationer dels att polisen skulle ha identifikationsnummer även på sina kravall- uniformer. Vad gäller de övriga åtagandena är OPH besviken över att, som det framgår i rapporten, polisen bröt överenskommelserna under själva insatsen genom att polisen bl.a. inte gav OPH-representanter tillträde till polisstationer och inte informerade OPH om gripna som ville ha juridisk hjälp. OPH erhöll inte heller uppgifter om gripna som fördes till Balkova- eller Postornalägrena. Ett annat krav från OPH omfattade upprättandet av direktkontakt med polispresidiet som demonstrationerna pågick. Direkt- kanalen fanns förvisso men, enligt OPH, fyllde den inte någon funktion på grund av polisens avvisande bemötande. Det sjätte kravet var inriktat på formerna för polisens möjligheter att avvisa aktivister vid gränsen även om personerna i fråga inte fanns med på polisens lista över oönskade personer. OPH krävde att personer som inte fanns på polisens lista skulle släppas in, och polisen ut- lovade att personer endast skulle stoppas om det kunde misstänkas att de skulle använda våld. Enligt OPH:s uppfattning tog polisen som anledning för att stoppa demonstranter vid gränsen att det gick att bevisa att de deltagit i förberedelserna av olika aktiviteter i samband med IMF/möte. Det innebar, enligt OPH, att officiella personer för demonstrationer och andra arrangemang stoppades medan många av de som sedan var med vid våldsam- heterna tog sig över gränsen utan problem. OPH:s sjunde krav handlade om frågan om avbrytandet av en utlännings vistelse på tjeckiskt territorium. Med polisen hade de nått överenskommelse om att utländska demonstranter endast skulle avvisas om vederbörande medvetet hade agerat ordningsstörande. Men då det var ett vagt begrepp skulle polisen vara noggrann och gå tillväga individuellt avseende eventuella ordningsstörande utländska demonstranter. Enligt OPH: rapport skedde i stället det motsatta, polisen fattade kollektiva beslut om att avsluta gripna utländska demonstranters vistelse i . I det skriftliga beslutet skall, enligt OPH, ha uppgetts att vederbörande antogs ha deltagit i protestaktioner och genom sitt uppträdande antogs ha stört den allmänna ordningen. OPH:s sista krav handlade om polisens utnyttjande av våld och att det skulle vara begränsat och anpassat efter behov. Även om OPH i sin utvärdering enligt sin egen bedömning anser att polisens utnyttjande av våld i stort var anpassat till omständigheterna så anser OPH inte att polisen gjorde några större ansträngningar för att begränsa sitt våldsutövande. Demonstrationer vid internationella möten I det som polischefen uppgav till oss om dialogen med OPH föreföll det oss, även om han inte uttryckte det explicit, som att han inte var helt tillfreds med det arbete som OPH hade utfört, och det föreföll även som om polisen och OPH hade olika upp- fattningar om vad OPH skulle uträtta. Polischefen har uppgett att polisen hade uppfattat det som att OPH skulle agera oberoende observatörer, och inte att de särskilt skulle koncentrera sig på att bevaka huruvida polisen efterlevde befintliga lagar. På INPEG:s hemsida erbjöd det privata företaget demon- stranterna boende på Strahovstadion för ett totalpris på . hade fört förhandlingar med såväl myndig- heter som INPEG för att nå denna lösning och de hade möjligheter att erbjuda 15 000 demonstranter boende. Biträdande inrikesministern framhöll att beslutet om upplåtandet av Strahovstadion till demonstranterna hade baserats på information om att ett mycket högt antal demonstranter skulle komma till . Från myndigheternas sida var det ett försök att hålla dem samlade på ett ställe. Enligt uppfattning innebar inte beslutet i sig något problem avseende svarta blockets möjligheter att blanda sig med de fredliga demonstranterna. Detta på grund av att demonstranterna i var rädda för att hamna under polisbevakning om de bodde samlat på ett och samma ställe. Enligt uppfattning hade demonstranterna troligen inte accepterat boende i lokaler eller anläggningar upplåtna av myndigheterna även om det hade rört sig om olika platser. har uppgett att det endast var anhängare till Ya Basta som tältade på Strahovstadion, medan övriga demonstranter ord- nade boende på annat håll. Enligt förstörde Ya Basta- anhängarna allt som fanns på och tog med sig madrasserna som sköldar och järnstänger från sängarna som vapen inför demonstrationen . Övriga dialogformer samt svenskt engagemang Departementssekreteraren har uppgett att svenska erhöll en informell förfrågan från Världs- Demonstrationer vid internationella möten banken om kunde överväga att bidra ekonomiskt för att dels hjälpa NGO:s i utvecklingsländer att resa till , dels stödja någon eller några frivilliga organisationer verksamma i att arrangera ett seminarium i i samband med årsmötet. Enligt kom förfrågan mot bakgrund av att IMF/Världs- bankens årsmöten ofta hade utsatts för protester, och detta var något man från sida även förväntade sig i . Från sida ville man emellertid inför årsmötet i bidra till en substantiell dialog med de organisationer som kritiserar agerande och policy samt med de som aktivt engagerar sig i frågor inom bankens ansvarsområde. hade det i samband med IMF/möten saknats ett forum för dialog mellan mötesdeltagare och protesterande. fattades ett regeringskanslibeslut om ett ekonomiskt bidrag till svenska Jubel 2000 kampanjen (del av inter- nationella Jubelee 2000 som verkar för avskrivning av de fattigaste ländernas skulder) för att genomföra en konferens och kunskaps- seminarier i samt genomförandet av ett seminarium i med deltagare från utvecklingsländer. fattades beslut om stöd till en arbetsgrupp bestående av företrädare för enskilda organisationer i utvecklingsländerna engagerade i frågan om fattig- domsbekämpning. Stödet bestod av finansiering av tio delegaters resa till för att dessa skulle kunna genomföra ett seminarium i ämnet. Bidraget kanaliserades via . Seminariet som svenska Jubel 2000 tillsammans med ett antal NGO:s från och genomförde var inriktat på diskussion om skuldfrågor. I panelen deltog bl.a. , vice chef för . har uppgett att mötes- lokalen var fullsatt och att det under den efterföljande diskussionen rådde en mycket hätsk stämning. Demonstranter från europeiska länder framförde att de skulle hindra delegaterna från att komma in i möteslokalerna efterföljande dag. Från det svenska sida höll finansminister dagen före årsmötet ett möte med svenska organisa- tioner. Enligt , då politiskt sakkunnig hos finans- ministern, var det ett bra möte där informerade om mötet i och sakfrågorna som det gavs tid för frågor. IMF och genomförde även ett eget seminarie- program i samband med årsmötet i . Enligt informationsblad syftade det långa programmet till att skapa dialog mellan ledare i näringslivet, regeringsrepresentanter, Demonstrationer vid internationella möten IMF- och Världsbanksrepresentanter samt NGO:s på teman relate- rade till utvecklingsfrågor. Många av aktivisterna synes inte ha varit medvetna om IMF/ seminarieprogram, eller om de kände till pro- grammet synes inte många ha deltagit. En anledning till detta skulle kunna vara att programmet pågick , dvs. som den stora demonstrationen genomfördes, och även när många aktivister redan hade lämnat . Seminarie- programmet var inte heller specifikt inriktat på aktivisterna utan även på ledare i näringslivet och regeringsföreträdare. Av polispresidentens utvärdering av polisens insats i samband med mötet i framgår att polisens övergripande uppgifter då hade omfattat: 1. Upprätthållandet av den allmänna ordningen och säkerheten. Tryggandet av säkerheten för mötesdelegaterna. Säkerställandet av framkomligheten i trafiken. Förebyggandet av brott. Förberedelserna omfattade jämte planering av säkerhetsåt- gärder träning och utbildning av de enskilda polismännen inför insatsen. Polisen försökte även genomföra en dialog med INPEG. Prags polischef (nationella polisen) har uppgett att den natio- nella polisen och dess ordningsstyrkor hade ansvaret för den allmänna ordningen och säkerheten i samband med IMF/Världs- banks-mötet. Den lokala polisen i på 1 500 man hade endast en stödfunktion och deltog inte i upprätthållandet av den allmänna ordningen. Den lokala polisen stod inte under den nationella polisens befäl men, enligt borgmästarens kansli, fanns det en över- enskommelse om att de skulle finnas till hands vid behov. Enligt biträdande inrikesministern var säkerhetsför- beredelserna inför IMF/unika för , både till omfattning och art. Han har vidare uppgett att Inrikes- ministeriet och polisen före mötet kritiserades starkt i media för vad många ansåg som alltför omfattande och överdrivna säkerhets- åtgärder, men att kritiken upphörde efter det att mötet hade ägt rum. Av polispresidentens rapport framgår att polisen inledde sina förberedelser genom att ett antal tjänstemän på chefsnivå liksom vissa utvalda polismän fick i uppdrag att inhämta relevant information för den tjeckiska polisens arbete inför IMF/Världs- bankens möte. De deltog bl.a. i utländska poliskårers förberedelse- Demonstrationer vid internationella möten arbete och studerade insatserna vid möten av liknande slag, t.ex. i Hong-Kong, och . Baserat på den information som inhämtades genom dessa studieresor hade den tjeckiska polisen redan inledningsvis uppfattningen att det krävdes omfat- tande säkerhetsåtgärder vid mötet i , och de stärktes i sin upp- fattning efter händelserna i samband med i . Av ovan nämnda rapport framgår även att polisens konkreta förberedelsearbete inleddes genom inrättandet av en polisiär ledningsstab vid polismyndigheten i , vilken leddes av polismyndighetens chef. Redan inledningsvis bedömde man från polisens sida att dess insats vid IMF/möte var att betrakta som en riksangelägenhet, och inte som en angelägenhet endast för polismyndigheten i . Det personliga ansvaret för de samlade åtgärderna lades på polispresidenten (motsvarande riks- polischefen). utsågs polischefen för ordningspolisen vid det tjeckiska polispresidiet (motsvarande ) till samordnare av säkerhetsåtgärderna. Vid inrikesministeriet inrättades ett samordnings- och informa- tionscentrum vilket leddes av inrikesminister personligen. I samordnings- och informationscentrat ingick även representanter från inrikesministeriet, polispresidiet, polismyndigheten i samt representanter från säkerhets- och informationstjänsten, och utlandsinformation, mili- tära underrättelsetjänsten samt . I denna grupp diskuterades på basis av inhämtad information och underrättelser hotbilden. Hot i form av terroristangrepp uppges i polispresi- dentens rapport ha framstått som ett mycket allvarligt problem. Zbynek Prokop vid borgmästarens kansli har uppgett att stad egentligen inte var involverad i det nationella förberedelse- arbetet utan endast hade en stödjande roll. Han har vidare uppgett att det på lokal nivå, på borgmästarens kansli, inrättades ett koordineringskontor. Där hanterades främst transport- och trafik- frågor och räddningstjänst/brandkår etc. Representanter från nationell nivå deltog i ett antal möten och informerade om sitt arbete. Enligt polispresidentens rapport togs som ett första steg i det konkreta förberedelsearbetet kontakter med utländska myndig- heter, framförallt med FBI men även med polis och säkerhetspolis i flera europeiska länder. Ett särskilt nära samarbete skedde med () förberedande kommitté i , och den konsulterades om förberedelserna för och omfattningen av säkerhetsåtgärderna i . I rapporten uppges att den tjeckiska Demonstrationer vid internationella möten polisen inte enbart var intresserad av att diskutera själva hante- ringen av våldsamma kravaller, utan även av att skapa sig en bild av den organisatoriska sammansättningen av demonstranterna och hur de framställde sin kritik och utövade sitt motstånd. Enligt biträdande inrikesminister skapade den information som polisen erhöll en stor oro, nästan ångest, och den tjeckiska polisen förberedde sig mycket noga inför mötet. som den tjeckiska polisen erhöll så pass detaljerad information om händelseutvecklingen vid tidigare möten att oro skapades för vad som kunde komma att inträffa, har polispresiden- ten, i sin utvärdering av polisens insats i samband med IMF/Världs- bankens möte, uttryckt sitt missnöje över att informationsutbytet med de europeiska länderna inte nådde tillfredsställande resultat avseende information om specifika aktivister som bedömdes som våldsamma. I rapporten uppges att trots omfattande ansträngningar under föreberedelsestadiet erhöll den tjeckiska polisen så gott som ingen information från utländska kollegor om misstänkta organisatörer eller personer som kunde tänkas deltaga i våldsamma protestaktioner. har uppgett att eftersom ansvaret för säkerheten i samband med mötet främst var en angelägenhet för (den nationella) polis- myndigheten i föll det största ansvaret på den. Deras till- gängliga personella resurser var dock inte tillräckliga för att klara en uppgift av den omfattning som det var fråga om. Enligt rådde det särskilt stor brist på poliser som kunde placeras längst fram i polisavspärrningarna, dvs. de som skulle ha rollen som sköldar mot demonstranterna. För att lösa problemet blev många poliser i de enskilda regionernas ordningsstyrkor kommenderade till . Då även det visade sig vara otillräckligt blev man, enligt , tvungen att kalla in poliser som inte var utbildade för den sortens uppgifter. Enligt kallades, efter regeringsbeslut, 1 400 militärer in till de enskilda regionerna för att förhindra att regionerna tömdes på poliser och militärerna fick utföra de till kommenderade polisernas uppgifter. Den militära personalen bar armbindel som det stod polis på och de arbetade alltid tillsammans med en polis. den 15–avdelades 200 militärer för Demonstrationer vid internationella möten att handha den militära utrustning som polisen hade lånat från armén. har uppgett att även säkerhetspolisen var verksam i . Deras uppgift bestod framförallt i att följa och studera misstänkta aktivisters förehavanden, men de hade även möjlighet att gripa misstänkta demonstranter. Följande redogörelse lämnas i polispresidentens rapport för an- talet tjänstgörande poliser under mötet samt deras fördelning. Totalt tjänstgjorde cirka 12 450 poliser samt 300 civilanställda vid polisen, som hade ansvar för polismännens finansiella, materiella och tekniska behov liksom förr deras inkvartering och utspisning. Därutöver fanns 1 900 poliser i beredskap. De 12 450 var fördelade enligt följande: 1.6 000 polismän från polismyndigheten i som förstärktes med ytterligare 5 000 polismän från andra länspolisförvaltningar. Merparten av dessa var avsedda som förstärkning vid utförande av sina gängse tjänster (t.ex. ordningspolisens bevaknings- och patrulltjänst, trafikpolisens ledning av trafiken och tillsyn över säkerhet och framkomlighet och kriminalpolisens operativa spaningsverksamhet o.d.).