sou · GQB387d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Ett sådant fall, där säkerhetspolisen noterade samta- let, är känt i samband med att tillstånd meddelats för telefonkontroll av en vänsterextremist. Genom FRA:s fjärrspaning erhöll säkerhetspolisen vissa uppgifter om FNL-rörelsens och den revolutio- nära vänsterns kontakter med utlandet. Samarbete med andra myndigheter Självfallet samarbetade säkerhetspolisen även flitigt med andra myndigheter, särskilt den öppna polisen. Exem- pelvis kan nämnas att det vid förundersökningar mot högerextre- 80 Frånstedt har inför kommissionen förnekat kännedom om denna buggningsoperation. Polisiär säkerhetstjänst SOU 2002:87 mister genom förhör och husrannsakningar kunde framkomma värdefull information. Andra former av inhämtning Det finns åtskilliga exempel på att handlingar och adressböcker som påträffats i samband med husrannsakan för brott av något slag bedömts vara av intresse för säkerhetspolisen. I sådana fall kunde handlingarna skrivas av eller kopieras och överlämnas dit. Exempel- vis inlämnades en stulen portfölj till säkerhetspolisens sektion i . Innehållet hade anknytning till KFML(r) och handlingarna kopierades. Och när en stulen bil åter- fanns visade det sig att däri förvarades propaganda och en del inter- na handlingar rörande KFML(r), varvid materialet kopierades. 7.2.3Samarbete med utländska tjänster Efter tillkomsten av RPS:s säkerhetsavdelning var det avdelnings- chefen som ytterst svarade för kontakterna med och . Samarbetet med liksom med icke nordiska väst- länder sköttes däremot av chefen för den operativa byrån. I stor ut- sträckning gick dock kontakterna med den finländska skyddspoli- sen via Luleåsektionen. Denna sektion samarbetade även med den norska säkerhetspolisen. Det gjorde i viss mån även Göteborgssek- tionen som också hade kontakt med dansk säkerhetspolis.81 Det nordiska informationsutbytet på författningsskyddets område fort- satte inledningsvis enligt samma mönster som tidigare, dock med den skillnaden att det inte längre var de traditionella kommunist- partierna som främst var av intresse. I stället var det huvudsakligen de maoistiska och trotskistiska organisationernas verksamhet som uppmärksammades. Säkerhets- polisen lämnade på begäran uppgifter om främst ledande svenska kineskommunister, med signalement i syfte att möj- liggöra spaning mot vederbörande i samband med resa till ett annat nordiskt land. Man delade information om resor till t.ex. och och utbytte erfarenheter av t.ex. politisk militärtjänst- och misstänkta militära sabotage. Efter hand kom terrorist- frågor att stå för en ökande andel av informationsutbytet. 81 Däremot har det förnekats att Malmösektionen samarbetade med sina danska kolleger rörande partipolitisk extremism ter mellan misstänkta terrorister och nordiska medborgare med ex- trema vänstersympatier uppmärksammades. Man informerade ock- så varandra om den offentliga kritik som riktades mot säkerhets- tjänsterna. Vid sidan av korrespondensen fortsatte de personliga kontakterna mellan säkerhetspoliser, bl.a. vid kommissariemöten.82 blev det vanligare med sektorsvisa möten, t.ex. rörande internationell terrorism.83 Sedan tillträtt som chef för säkerhetspolisen föränd- rades inställningen till internationellt samarbete och direkt eller in- direkt inleddes ett samarbete med flera västländer.84 Beslut om in- ledandet av sådana kontakter fattades självständigt av avdelnings- chefen eller av den byråchef som svarade för utlandssamarbetet. deltog säkerhetspolisen i det internationella samarbetet mot terrorism, som innefattade utväxling av upplys- ningar rörande arabisk terrorism (Kilowattnätet) och icke-arabisk terrorism (Megatonnätet, även benämnt Watt). Detta samarbete hade upprättats och omfattade ett femtontal västländer.85 Samlingsakterna rörande det internationella samarbetet är gallra- de för tiden fram , varför det är svårt att få en bild av samarbetets omfattning och inriktning. Enligt uppgift av som fram svarade för samarbetet lämnades inte uppgifter ut om svenska medborgare, en policy som godtogs av de utländska samarbetspartnerna. Däremot mottog säkerhetspo- lisen uppgifter om svenska medborgare från de samarbetande tjäns- terna. Frånstedts efterträdare har förklarat att han inte kan minnas att det förekom något samarbete med icke- nordiska tjänster såvitt avsåg kontrasubversion. Kommissionen har emellertid kunnat konstatera ett par fall då säker- H 84/66, 26.10.1966, referat från nordiskt kommissariemöte i vid vilket diskuterades bl.a. fjärde internationalens verksamhet, insamlingar till Vietcong och kar- toteksdebatten, F 2B, vol. B 34/71, , inbjudan till nordiskt kommissariemöte i vid vilket skulle diskuteras bl.a. Kommunistiskt inflytande i massmedierna: press, publikationer, TV, radio och film i , F 1C, vol. 5, SD 21/74, 22.7.1974, protokoll från nordiskt kommissariemöte i Kö- penhamn 18-19.6.1974, varvid diskuterades bl.a. samarbete mellan arabiska terroristorganisa- tioner å ena sidan och vänster- och högerextremistiska grupper i å den andra, F 2C, vol. 9, samt odaterade program för nordiska kommissariemöten dels 1-2.6.1977 vid vilket skulle diskuteras bl.a. vänsterextremistisk verksamhet och terror, dels 5-6.6.1980 vid vilket skulle diskuteras bl.a. internationell kommunism och subversion och dels 20-21.8.1981 vid vilket skulle diskuteras bl.a. internationella kommunistiska frontorganisationer samt nyna- zismen, F 5, vol. 83Bergh och : a.a., del 2, s. 517 84Thede 10.7.1964, KrA 85Jfr och a.a. del 2, s. 443 hetspolisen med all sannolikhet lämnade ut uppgifter om några le- dande vänsterextremister till europeiska samarbetspartner. I detta sammanhang finns det anledning att beröra uppgifter som förekommit inom säkerhetspolisen om att en mikrofilmskopia av flexoremsorna till centralregistret skulle ha överlämnats till en svensk ambassad utomlands eller till en utländsk säkerhetstjänst. Det står klart att flexoregistret på order av fotograferades , sannolikt . Anledningen härtill var enligt Frånstedt att de gemensamma stabsplatserna för civil- och militärbefälhavarna i , Öst och Syd i ett krisläge skulle kunna ges tillgång till varsin kopia. Fotograferingen företogs på kvällstid för att inte störa det ordinarie arbetet. Enligt rykten skulle fem kopior av filmerna ha framställts. har uppgett att han, då en befattningshavare berättade för honom om kopiorna, lyckades spåra fyra av dessa kopior och lät förstöra dem. Han säger sig misstänka att den femte kopian skulle ha överlämnats till CIA. Såväl som Frånstedt har bestämt förnekat att någon kopia skulle ha lämnats till främmande makt eller för förvaring hos svensk ambassad utomlands. har förklarat att också han hört ett diffust rykte om att en kopia av en mikrofilm av flexoregistret skulle ha överlämnats till främmande makt. Han uppfattade inte uppgiften som seriös utan som ett utslag av den ri- valitet som fanns inom avdelningen. Vissa uppgifter tyder på att det förekom ytterligare en fotografe- ring av registret något eller i samband med att cen- tralregistret lades över på data och att fotografe- ring skedde med två kameror, varav en för mikrofiche. En av de be- fattningshavare som deltog i arbetet har uppgett att avsikten sades vara att framställa en säkerhetskopia av registret att ha till hands, om detta kom till skada vid brand eller sabotage. Denne befatt- ningshavare har också gjort gällande att en av hans medarbetare se- nare sagt sig ha sett en kopia av filmerna hos FBI omkring , ett påstående som den sistnämnde bestämt förnekat. Kommissionen anser sig inte kunna dra några säkra slutsatser i frågan om en mikrofilmskopia av registret förts utomlands. Några skriftliga belägg som skulle tyda på att så varit fallet har emellertid inte påträffats. Tvärtom har i en gallringspromemoria angetts att samtliga fotografier av flexoregistret förstörts.86 86 PM ang. föstöring av beredskapsregistret , Ö V, vol. I bearbetningen ingick att utarbeta sammanställningar och hot- bildsanalyser rörande ytterlighetsorganisationerna. Som exempel härpå kan nämnas en tämligen omfattande sammanställning för sä- kerhetspolisens interna bruk om de nazistiska och högerextremis- tiska organisationerna som gavs ut . Sammanställningen in- nehöll uppgifter om organisationerna och om ledande personer inom respektive rörelse på central och lokal nivå. upprättades mallar för regionernas kvar- talsrapporter rörande ytterlighetsorganisationerna. Dessa ger en uppfattning om vad säkerhetspolisen önskade klarlägga. Som ex- empel på rubriker kan nämnas Ekonomi och affärsverksamhet, Studieverksamhet, Anställda i offentlig tjänst (med underru- brikerna Massmedier och Myndigheter), Internationella kon- takter, Propaganda (med bl.a. följande underrubriker: Försälj- ningar av tidningar och Offentliga möten och demonstrationer) och Aktioner (med bl.a. underrubrikerna Facklig verksamhet, vilda strejker, celler/grupper på arbetsplatser, Verksamhet bland värnpliktiga, celler/grupper vid förband och Våld i samband med demonstration/ockupation.87 En viktig del av bearbetningen utgjordes av registerföringen. I övrigt skall enligt uppgift bearbetningen ha försummats, eftersom de operativa uppgifterna prioriterades. Den parlamentariska nämnden i Wennerströmaffären Den parlamentariska nämnden i Wennerströmaffären framhöll i sitt slutbetänkande att säkerhetspolisens register hade den dubbla funktionen att vara till hjälp vid säkerhetspolisens egen verksamhet för att uppdaga och förhindra brott mot rikets säkerhet och att till- handagå myndigheter med behövliga uppgifter i samband med per- sonalkontroll. Enligt nämnden skulle det vara ytterst vanskligt att lämna några direktiv om vilka uppgifter som fick föras in i registret. 87 Se t.ex. Kvartalsrapport för och län , 15:4/5a, vol. påminde ledningen för /Säk att dessa mallar måste följas, protokoll från arbetsmöte rörande uppföljningen av de politiska ytterlighets- partiernas verksamhet m.m. 10-12.12.1974, 5:720/6, vol. Framgången vid spaning mot säkerhetshotande verksamhet kunde nämligen ha sin grund i noteringar, som från början var dåligt un- derbyggda eller förefallit vara av ringa vikt, men som fick värde då de i en förändrad situation ställdes samman med andra uppgifter. Det var enligt den parlamentariska nämnden också nödvändigt att ta hänsyn till att den internationella underrättelseverksamheten skiftade mål och medel, varför det kunde vara förhastat att upphöra med registreringen av en viss riskfaktor. Om denna riskfaktor sena- re åter blev intressant, kunde de luckor som uppstått i registrering- en vålla olägenheter. Exempel på detta fanns en- ligt nämndens mening och den pekade på att man vid tiden för nämndens arbete , i motsats till , kunde anse det tämligen ointressant att registrera nazister och and- ra fascistiska ytterlighetselement, men att det inte kunde uteslutas att bedömningen kunde bli en annan . Det moderna samhällets sårbarhet gjorde dessutom att även en liten grupp fana- tiker kunde vålla oerhörda skador. Vidare ansåg den parlamentariska nämnden att personalkontrol- len skulle bli mer tillförlitlig, om säkerhetspolisen hade möjlighet att utan inskränkningar registrera alla omständigheter som bedöm- des kunna bidra till att skapa en säkerhetsrisk. Att medarbetare kunde lita på varandras lojalitet var viktigt för det förtroendefulla samarbetet inom försvaret, förvaltning och försvarsindustri. Den parlamentariska nämnden tog också upp frågan om s.k. åsiktsregistrering. Utgångspunkten för all bedömning av politiska ytterlighetsriktningar måste enligt nämnden vara en prövning av om deras anhängare kunde antas utgöra ett hot mot vår medborgar- frihet och demokratiska samhällsordning. Denna prövning kunde inte inskränkas till att avse dessa ytterlighetsriktningars utåt till- kännagivna avsikter och program, utan måste inriktas på en mer djupgående bedömning av om de verkliga ambitionerna var eller kunde bli ett hot mot rikets säkerhet. Det var därvid nödvändigt att beakta att olika anhängare inom ett och samma ytterlighetsparti kunde ha olika långtgående syften. Sådana grupperingar och frak- tioner kunde förekomma öppet eller fördolt. I allmänhet var det väl, enligt nämnden, så att många anhängare sympatiserade med partiets allmänna program men ändå var lojala mot samhällsord- ningen. Men det kunde finnas andra anhängare vars lojalitet i detta hänseende med fog kunde ifrågasättas. Förekomsten av politiskt betingade samhällsrisker inom en politisk grupp eller ett politiskt parti kunde leda till att uppmärksamhet måste ägnas åt gruppen el- ler partiet som helhet. Enligt den parlamentariska nämndens mening hade man både i och utomlands erfarenhet av att kommunistisk aktivitet och inspiration förekommit i samband med spionageaffärer. Poli- tiska sympatisörer spelade därvid också en betydelsefull roll. Det fanns också, tillade nämnden, mycket som tydde på att man från kommunistiskt håll medvetet försökte infiltrera polismyndigheter och andra myndigheter av särskild vikt för rikets säkerhet. Exem- pelvis hade skrivbiträdesbefattningar och liknande tjänster hos sä- kerhetspolisen sökts av personer med påvisbar kommunistanknyt- ning. Bakom sådana systematiska infiltrationsförsök mot säker- hetstjänsten och försvaret måste enligt nämndens mening ligga av- sikter som inte var förenliga med rikets intressen. Särskilt oroväck- ande fann nämnden detta vara med tanke på den skada illojala per- soner på vitala poster inom totalförsvaret kunde vålla för riket i en kritisk situation. Vad som hade framkommit talade enligt nämn- dens mening starkt för att den särskilda uppmärksamhet som ägna- des de politiska ytterlighetsriktningarna borde bestå. Om man motsatte sig registrering, torde man ha att acceptera att det i en kri- tisk situation skulle komma att finnas kommunister eller fascister på flera viktiga poster inom totalförsvaret. Den parlamentariska nämnden ansåg det inte påkallat med före- skrifter för säkerhetspolisens registreringar utöver vad som stadga- des i lagen om polisregister, vare sig när det gällde anknytning till politiska ytterlighetspartier eller annars. personalkontrollkungörelse och dess tillämpningsföreskrifter I samband med att regeringen offentliggjorde den parlamentariska nämndens betänkande utfärdades en kommuniké som klargjorde att regeringen intog en mer restriktiv inställning än nämnden till registreringsfrågan. Grunden för registrering låg en- ligt statsministern inte i den politiska uppfattningen som sådan utan var och förblev risken för samhällsfientlig verksamhet. Upp- gifter om medlemskap i ett ytterlighetsparti skulle inte registreras automatiskt utan endast då särskilda skäl förelåg. Den socialdemo- kratiska riksdagsgruppen ställde sig bakom regeringen i denna frå- ga. beslutade regeringen om en personalkontrollkungö- relse (1969:446) som trädde i kraft . igenom upphävdes såväl personalkontrollbestämmelser som registreringsdirektiven i HA 30. I 2 § kungörelsen föreskrevs att anteckning i säkerhetspolisens register för hindrande och upp- dagande av brott inte fick göras enbart av det skälet att någon ge- nom tillhörighet till organisation eller på annat sätt hade gett ut- tryck för politisk uppfattning. Med anledning av personalkontrollkungörelsen utfärdade RPS sty- relse anvisningar om anteckningar i säkerhetspolisens register, Hemlig tjänsteföreskrift (HT)15, att gälla fr.o.m. . Innan föreskriften slutligt antogs av styrelsen hade ett utkast underställts justitieminister , som genom att teckna sin signatur på utkastet ansågs ha lämnat det utan erinran. Före- skriften var utformad som ett åliggande för föreståndarna för sä- kerhetspolisens olika sektioner att till avdelningen insända uppgif- ter om personer vilka dömts eller misstänktes för brott som angavs i 9 § kungörelsen88 eller som genom sin verksamhet eller eljest kun- de befaras delta i sådana handlingar. I föreskrifterna angavs att vid bedömningen av det sista ledet skulle beaktas sådana förhållanden som att en person 1medverkar i rörelse som syftar till att undergräva det demo- kratiska statsskickets bestånd eller rikets ställning som obero- ende stat, 2har eller har haft förbindelse med främmande makt på sådant sätt att det kan sättas i samband med landsskadlig verksamhet, 3i ledande ställning eller eljest aktivt bedriver för totalförsvaret väsentlig skadlig verksamhet, 4tillhör utländsk revolutionär organisation eller går sådan or- ganisations ärenden och i denna egenskap i riket utövar verk- samhet som ej är förenlig med svenska säkerhetsintressen, 5innehar anställning av betydelse för rikets säkerhet och som gjort sig känd för alkohol- eller narkotikamissbruk eller ådaga- 88 Paragrafen hade följande lydelse: Beträffande den som innehar eller avses tillträda tjänst i skyddsklass 2 får lämna ut uppgift ur säkerhetsavdelningens register om att han 1.dömts eller är misstänkt för brott som avses i 1 § lagen (98) med sär- skilda bestämmleser om tvångsmedel i vissa brottmål eller för brott som avses i 13 kap. 7 el- ler 8 § eller försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott, 2.eljest dömts för eller är misstänkt för sådan handling eller försök eller förberedelse därtill som innefattar brott mot rikets säkerhet eller som är ägnad att undergräva det demokratiska samhällets bestånd eller rikets ställning som oberoende stat, eller 3.genom sin verksamhet eller eljest kan befaras vara beredd att deltaga i sådan handling som avses under 1 eller 2. lagt sådana grova karaktärsfel att kravet på betryggande pålitlig- het ej kan vara fyllt, 6 eller eljest företar eller företagit åtgärd som från säkerhets- synpunkt måste anses anmärkningsvärd. Det ankom på chefen för registerroteln att slutligt avgöra om regi- strering av insända uppgifter skulle ske eller inte. Vid tveksamhet skulle frågan om registrering underställas avdelningschefen. I förevarande sammanhang är det främst punkterna 1 och 3 som är av intresse. Bestämmelsen i punkt 1 tog naturligtvis sikte på yt- terlighetsorganisationer på vänster- och högerkanten medan punkt 3 avsåg försvarsfientliga organisationer. Inom säkerhetspolisen an- såg man att frågan om hur bestämmelserna närmare skulle förstås blev en uppgift för parlamentariskt sammansat- ta styrelse att tolka.89 Några sådana tolkningsbesked har emellertid inte påträffats. Då efterträdde som chef för säker- hetsavdelningen såg han som en av sina första uppgifter att utarbeta nya tillämpningsföreskrifter. fastställde de nya anvisningarna (HT 16) att gälla fr.o.m. . I anvisningarna framhölls att säkerhetspolisens register skulle tjäna såväl som ett spaningsregister som ett hjälpmedel för perso- nalkontroll. Om registrering av personer på grund av politiskt en- gagemang anfördes, sedan förbudet mot åsiktsregistrering i 2 § personalkontrollkungörelsen redovisats, följande. Det är emellertid ett välkänt faktum att vissa politiska ytterlig- hetsriktningar företräder meningar som syftar till att omstörta det demokratiska samhället med våldsamma medel. Risken att medlem i eller sympatisör med sådan organisation är beredd att deltaga i samhällsfientlig verksamhet är uppenbar. Sådan person måste därför kontrolleras av säkerhetstjänsten. Grunden för re- gistrering ligger dock inte i den politiska uppfattningen som så- dan utan är och förblir risken för samhällsfientlig verksamhet. Styrelsen har fastställt vilka organisationer som kan bedömas företräda sådana samhällsfientliga meningsriktningar. Se bilaga 1. 89 Protokoll från föreståndarmöte 4-7.11.1969, HSC 660/69, Det kan emellertid självfallet förekomma att en person kan vara medlem i eller sympatisör med sådan organisation utan att därför vara beredd att deltaga i samhällsfientlig verksamhet. Dä- rest detta står klart skall han inte registreras. Tilläggas må att en person tillhörande annat politiskt parti än de i bilaga 1 angivna självfallet kan ha sådan samhällsfarlig inställning att han bör re- gistreras. I bilaga 1 upptogs under fem rubriker ett tjugotal organisationer enligt följande. 1 /KFML och KFML(r)/ Häri inbegripes de förenade FNL-grupperna (DFFG), dock endast i den mån dessa fungerar som rekryteringsbas för KFML. 2 (för KFML) 4 Studerande för ett demokratiskt samhälle (SDS) B ANARKISTISKA ORGANISATIONER 1 C TROTSKISTISKA ORGANISATIONER 1 4:e internationalen 3Fria Fackföreningsfolket (FFF) D NAZISTISKA ORGANISATIONER 1 2 Frisinnade Unionspartiet/Nordisk Ungdom Vidare framhölls om införandet av uppgifter i register följande. Det är betydelsefullt att endast objektivt och sakligt grundade uppgifter antecknas i registret. Det måste emellertid framhållas att det är nödvändigt att registrera även svaga misstankar. Ofta kan det vara fråga om obekräftade uppgifter från personer vilkas trovärdighet i allmänhet eller i det enskilda fallet inte kan bedömas. Även dåligt underbyggda uppgifter eller uppgifter av ringa vikt kan vara betydelsefulla för spaningsarbetet och kan också registreras. När det gäller sådana uppgifter bör emellertid sär- skild försiktighet visas och all nödig hänsyn tas till medborgar- nas personliga integritet. Det angavs vidare att inte endast säkerhetspolisens centrala register utan även de lokala registren skulle omfattas av bestämmelserna. Dock förelåg inte hinder mot att utredningsmännen förde minnes- anteckningar eller enklare kortregister. Sådana anteckningar var att anse som arbetsmaterial, vilket skulle förstöras så snart det inte längre behövdes. I själva registreringsfrågan innebar anvisningarna inte något nytt. Enligt uppgift skall också ha beslutat att personer inte fick registreras. Det är tveksamt om det radikala kårpartiet i och värn- pliktsvägrarorganisationen alltjämt existerade vid tiden för anvisningarnas ikraftträdande. Inte heller den Freds- politiska föreningen bedrev någon särskilt om- fattande verksamhet och offentliggjordes att fö- reningen upphört. Att de fyra anarkistiska organisationerna togs upp på listan, trots att de inte antagit handlingsprogram med om- störtande budskap, förklaras troligen av att anarkister kort dessför- innan varit aktuella i samband med en husockupation i . På den trotskistiska sidan synes alla kända organisationer, varav flertalet tillkommit , ha tagits upp på listan. En bidragande orsak härtill var att flera av de ledande personerna hade utländsk bakgrund. Om Kommunistiska Arbetsgruppen90 och Marxistiska Arbetsgruppen i är över huvud taget föga känt. Spänningar inom den svenska trotskismen ledde snart till för- 90 En organisation med snarlikt namn var Kommunistiska Arbetsgrupperna (KAG) som exi- sterade . ändringar i av organisationer. Revolutionära marxister och Bolsjevikgruppen slog sig samman till , som var den svenska sektionen av Fjärde In- ternationalen.91 Fria Fackföreningsfolket kom inte att bli föremål för någon mer omfattande övervakning innan organisationen upp- löstes . Förbundet , som utgjorde en utbryt- ning ur , kom emellertid att be- stå fram /82. Frisinnade unionspartiet var att be- teckna som ett enmansparti, om vilket det fanns mycket lite att rapportera. Partiet hade dock hållit enstaka möten och drivit en affischkampanj och Nordisk ungdom hade genomfört en propagandaturné i och . avslöjades att säkerhetstjänsterna övervakat värnplikts- konferensen i . JO företog en omfattande utredning av det- ta och andra ärenden med anknytning till påstådd åsiktsregistre- ring. Genom JO:s beslut avslöjades existensen av (om än inte det fullständiga innehållet i) HT 16.92 JO fann att tjänsteföreskriften stod i god överensstämmelse med föreskrifterna i personalkon- trollkungörelsen och att påståendena om politisk åsiktsregistrering saknade fog. Justitieminister och därmed regeringen gjorde emellertid en annan tolkning av bestämmelserna. Regeringen för- ordnade (SFS 1972 ) om en ändrad lydelse av 2 § personalkontrollkungörelsen.