sou · GQB3122d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Kommenderingsledningen anvisade poliserna i krimi- nalunderrättelserotelns hotbildsgrupp att inte skrämma åhörarna. , chef för kontaktgruppen, har funderat över om han var otydlig när han informerade om olika demonstranters planer. Han har sagt att det är svårt att hitta balansen när man ska informera om hotbilden: Jag såg många ledsna poliser efteråt som hade fått psykiska och fysiska men. Man får rannsaka sig själv. Vad gjorde jag under EU nu då? Jag stod där och talade med 400–500 poliser och försökte få dem att förstå att de flesta demonstranter är okej. Kommenderingschefen har tillbakavisat anklagel- serna om att han och den övriga polisledning undanhållit perso- nalen information om hotbilderna: Han har också sagt: Den interna kritiken mot mig har varit att jag inte har pumpat upp polismännen under den här kommenderingen och krävt att dom skulle ta i med hårdhandskarna utan att det har varit för mycket lull-lull med demonstranter, civila poliser och vänliga äldre poliser. (---) Hade vi pumpat upp poliser och taggat dem som man gjorde i så hade vi haft jättebekymmer. Länspolismästaren är förvånad över den kritik som riktats mot polisledningen. Hon anser att poliserna fått information om hotbilderna, de flesta dessutom . synpunkter på Säkerhetspolisens hotbilder Kommenderingschefen har såvitt gäller samarbetet med Säkerhetspolisen uttryckt att han hade velat få mer informa- tion om Säkerhetspolisens källor för att bättre kunna värdera informationen. Han tycker att det vore värdefullt att inte behöva gå via en annan organisation. Den han fått av Säkerhetspolisen i samband med demonstrationerna har inte varit av den kalibern att han kunnat använda det operativt. Han har fått annat från egna Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Han som är underrättelseman i försvaret vet betydelsen av att ha mängder av källor. Han har inte fattat beslut på en källa utan har haft tre eller fyra olika. Han hade under planeringen ett samtal med Säkerhetspolisen om att polismyndigheten skulle få bättre information. Därefter blev det avsevärd förbättring. Han har påpekat att Säkerhetspolisens hotbedömningar har varit utomordentliga hela vägen. Regeringen beslutade att skulle förläggas till . Inför beslutet framställde regeringen en förfrågan till i om den skulle klara av en så stor polisinsats som krävde. Polis- myndigheten svarade att den hade tillgång till den kapacitet som skulle behövas. Kommenderingschefen har dock påpekat att det inte förekom några hot mot liknande toppmöten. De demonstrationer som genomförts vid bl.a. EU-möten i hade varit fredliga. Inom i arbetar över 2 600 poliser och cirka 900 civilanställda. omfattar 49 kommuner med 1,5 miljoner invånare. Länspolismästaren är polismyndighetens högsta ansvariga befäl. Till sitt förfogande har länspolismästaren ett sekretariat. Av figuren i framgår hur polismyndigheten är organiserad. Sex verksamhetsområden svarar direkt inför länspolismästaren. Tre av dessa utgörs av olika geo- grafiska polisområden med centralorterna , och . Varje polisområde är indelat i ett antal närpolisområden. De övriga tre verksamhetsområdena utgörs av länsordnings- polisen, länskriminalpolisen och förvaltningsavdelningen. Länsordningspolisens chef är polismästaren . På länsordningspolisen finns en vakthavande poliskommissarie som har ett övergripande ansvar för de ingripanden som polisen gör i länet. Ledningen för länsordningspolisen är placerad i polishuset i , men mycket av verksamheten är utlokaliserad i länet. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Länsordningspolisen har en stab och de sju enheterna länskom- munikationscentral, ingripandeverksamhet, hundförarpolis, trafik- polis, sjöpolis, polisrytteri och gränspolis. Länskriminalpolisens chef är polismästaren . På länskri- minalpolisen arbetar en jourhavande kriminalkommissarie som har det övergripande ansvaret för kriminalpolisens verksamhet dygnet runt. Länskriminalpolisen utreder generellt sett svåra brott eller brott som är komplicerade att utreda. Länskriminalpolisen är loka- liserad till . Även den har en stab och sju enheter: krimi- naljour, spaningsrotel, utredningsrotel, cityrotel, narkotikarotel, teknisk rotel och kriminalunderrättelserotel. Förvaltningsavdelningen leds av avdelningschefen som har en expedition till sitt förfogande. Förvaltnings- avdelningens verksamhetsområden är ekonomi, personal, utbild- ning, material, data, polisrätt, dokumentation och lokalvård. Länspolismästaren redogjorde i en skrivelse daterad till samtliga poliser som skulle ingå i EU- kommenderingen i för riktlinjerna för kommenderingen. Av skrivelsen framgår bl.a. följande: har rykte om sig att vara en öppen och vänlig stad. Vår strävan är att EU-kommenderingen skall kunna genomföras i en positiv anda. Att tillförsäkra mötesdeltagarna rätten att sammanträda i lugn och ro och att ge människorna möjlighet att demon- strera sina åsikter – det är nu vår uppgift. Ni poliser och yrkesmän från hela vet att vi står inför en av de större uppgifterna svensk polis någonsin stått inför. I ett välkomsttal till poliserna redo- gjorde länspolismästaren för de värderingar som skulle ligga till grund för . Hon sade bl.a.: Kraven på polisen att en demonstration skall kunna genomföras är lika starka och samtidiga som kraven att polisen under en demonstration och i ett demonstrationståg skall avbryta brottslig gärning och beivra brott. Att lösa den uppgiften fullt ut är den svåraste uppgiften polisen över huvud taget har. Och på vilket sätt vi löser våra uppgifter har naturligtvis betydelse långt utöver den rent polisoperativa och rättsliga sidan av saken. Polisinsatsen skall signalera demokratins ställnings- taganden. Darrar polisen på manschetten darrar hela samhället. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i finns inte i detta pdf-dokument, enbart i den tryckta upplagan. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Hon beskrev också förhoppningar om vad det bredare samarbetet med andra myndigheter och organisationer skulle ge: Samarbetet har emellertid sträckt sig utöver vad som är gängse. I syfte att skapa goda relationer mellan demonstranter och polis har kommenderingsledningen och kommunledningen arbetat intensivt för att åstadkomma så goda förutsättningar som möjligt för oss som skall klara polisuppgiften och för de grupperingar som vill framföra sina åsikter – till president, till vår statsminister och till stats- och regeringscheferna i EU. har erbjudit den neutrala arenan och vår kontaktgrupp har varit en kraftfull hjälpmotor i det arbetet. Länspolismästaren har beskrivit polismyndighetens huvuduppgifter vid . De var i huvudsak följande: N att tillförsäkra mötesfriheten genom att på skulle genomföras utan störningar N att tillförsäkra demonstrationsrätten genom att de tillståndsgivna demonstrationerna skulle kunna hållas utan konfrontationer N att president besök skulle genomföras utan stör- ningar hade, förutom toppmötet i , det polisiära ansvaret även för ett antal mindre EU-möten under ord- förandeskapet. De hölls i , , , och . koncept för att lösa uppdraget har utarbetat föreskrifter och allmänna råd (FAP 201-1) för polismyndigheternas organisation, ledning och planering vid särskilda händelser. har förklarat skälen till att polismyndigheterna i landet behöver organisera sig likartat: När polispersonal från olika enheter och polismyndigheter arbetar tillsammans i en insats är det av betydelse att man verkar utifrån en organisationsform som i princip är likartad för hela polisväsendet. Detta ökar effektiviteten i verksamheten och underlättar ett påbörjan- de av insatsen, bl.a. genom att chefer på olika nivåer snabbt kan identifiera sina ledningsuppgifter. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Länspolismästaren sade i sitt tal till poliserna att EU-kommenderingen var uppbyggd kring det operativa koncept som bygger på de krav som ställs på polismyndigheten i polislagen. hade följt föreskrifter och allmänna råd vid utarbetandet av det operativa konceptet för särskilda händelser och ett antal tjänsteföreskrifter hade utfärdats i samband därmed. Det operativa konceptet i polismyndigheten består av: Underrättelser och hotbildsbedömningar (se vidare avsnitt 6.2.6.6 Polisens hotbilder). Beslut i stort: Det anges i order och innehåller syftet med och innehållet i uppdraget samt omfattningen av poliskommenderingen respektive polisinsatserna. Chefer och personal: Länspolismästaren utser kommenderingschef och ofta även polisinsatschefer. Beslutet dokumenteras i regel i en länsorder. Uppdragstaktik (se vidare i det följande under rubriken under ). Ordersystem (se vidare nästa avsnitt). Utbildning och övning (se vidare i det följande under rubriken Utvärdering: I länsordern anger länspolismästaren vilka befatt- ningshavare som efter en kommendering skall lämna en skriftlig utvärdering av uppdraget. I i operativa koncept inför ingick ett orderpaket. Det utarbetades efter speciella mallar som följde polismyndighetens ordinarie ordersystem. Av orderpaketet skall framgå syftet med en kommendering, hur upp- draget ser ut och vem som skall utföra det. Länsorder beslutas av länspolismästaren, kommenderingsorder av kommenderingschefen och insatsorder av polisinsatschefen. Länspolismästaren utser i en länsorder kommenderingschefen som skall leda den operativa verksamheten vid en särskild händelse. Kommenderingschefen beslutar i kommenderingsorder hur och med vilka resurser kommenderingen/insatsen skall genomföras. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i undertecknade länspolismästaren länsorder OL63/00. Den låg till grund för EU-kommenderingen och följdes upp av flera kompletteringar (se i det följande under rubriken Organisation och planering – ). Med länsordern som underlag utfärdade kommenderingschefen ett antal kommenderingsorder. Kommenderingsorder 100 var grundordern för EU-kommenderingen; kommenderingsorder 200 handlade om beredskap; kommenderingsorder 4 och 41 rörde ut- bildningen; i kommenderingsorder 9–32 gav kommenderingschefen uppdrag till divisions- och avdelningschefer. De olika kommende- ringsorderna följdes upp av kompletteringar. Under själva kom- menderingen gav kommenderingschefen ut ett antal dagorder till divisions- och avdelningscheferna. Polisinsatschefen är den som på fältet har högsta befälet över en polisinsats. Han, eller hon, ger i en insatsorder konkreta besked om vilka åtgärder som skall vidtas för att polisens uppgift vid en sär- skild händelse skall kunna lösas. Insatsorder ges ofta muntligen. utsåg länspolismästaren chefen för länsordningspolisen, polismästaren , till ansvarig för planeringen och genomförandet av poliskommende- ringen vid . Det blev således chefen för länsordningspolisen som kom att agera utåt, eftersom länspolismästaren delegerade det operativa ansvaret till honom. Hon har förklarat att hennes roll blev att finnas till hands och fatta övergripande beslut. Enligt länspolis- mästaren var en viktig uppgift att lyfta ut kommenderingschefen om han inte skulle hålla måttet, men det fann hon ingen anledning att göra eftersom han var den starkaste av dem alla. utsåg poliskommissarien att påbörja planeringen. Under den inledande planeringsfasen gjorde polismyndigheten bl.a. ett flertal studiebesök vid toppmöten i . första studiebesök inför kommenderingen genomfördes på eget initiativ av poliskommissarien , Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i divisionschef för specialenheterna (10). Han besökte EU- toppmötet i och redogjorde för sina intryck för länspolismästaren och kommenderingschefen. I den holländska poliskommenderingen deltog cirka 2 500 poliser, vilket för svenska förhållanden framstod som en stor insats, rent av orealistisk, enligt Hans Lippens. Han har gett följande beskrivning av Amsterdammötet. Cirka 100 demonstrationer genomfördes. Den holländska poli- sen vägrade inresa för cirka 800 italienska demonstranter. Dess- utom hade den, med hänvisning till en paragraf , hållit ett par tusen demonstranter inlåsta i . Det var i huvudsak personer från den autonoma rörelsen. Polisens åtgärd prövades senare i domstol och den holländska staten dömdes att betala skadestånd med vardera till demonstranterna (se vidare avsnitten 6.2.6.6 Polisens hotbilder och 6.2.8.6 Demon- stranternas farhågor). Hans Lippens erfarenheter av besöket i ledde inte till några omedelbara åtgärder i planeringen från polismyndighetens sida. , efter det att utsetts till ansvarig för EU-kommenderingen, genomfördes studiebesök vid olika möten i : i den 11–, G8–mötet och i , i Helsing- fors den 10–, i de Fiera, i den 19–, fotbolls i och , och det extra toppmötet i den 23–samt Ekofin-mötet i . Vid studiebesöken studerade polismyndigheten taktik, polis- resurser, logistik och eventuella hot mot mötena. konstaterade att polisresurserna varierade be- tydligt vid de olika toppmötena. Det hängde samman med polis- taktik och total tillgång på poliser i respektive land. Ett exempel på ytterligheter var å ena sidan som vid G8- och EU-mötena i hade över 10 000 poliser i insatsen och å andra sidan som knappt hade 1 300 i kommenderingen. Den tyska poli- sens koncept gick ut på att visa upp så mycket poliser som möjligt, en maktdemonstration som Hans Lippens uttryckt det. Det var enligt honom så många poliser att när Jeltsin och Clinton kom med sina eskorter stod det poliser i vägen. I samtal med den finska polisen undrade Hans Lippens vad de tänkte göra om det blev oroligheter under i . Till svar fick han: Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Vi sätter ut en grupp poliser på sex man som tittar på dem och pratar med dem och säger att de skall lugna sig. Och så blir det lugnt. De finska lantbrukarna skulle hålla en demonstration utanför parlamentet i . Poliser från landsorten genomförde in- satsen i stället för Helsingforspolisen. Skälet var att landsorts- polisen skulle kunna föra en bättre dialog med de protesterande lantbrukarna. blev lugnt, liksom mötena i . Sammantaget efter studiebesök och rapporter från toppmötena åren närmast före Göteborgsmötet noterade polismyndigheten bland annat följande: x Eskorterna kräver ett stort antal poliser. x Besök av president kräver detaljplanering. x president följs av ett stort amerikanskt säkerhetspå- drag. x Den autonoma rörelsen i växer. x Tips inhämtades från och om skyddsutrust- ning för poliser. Kommenderingschefen tyckte att han såg ett mönster vid demonstrationerna under ett flertal av toppmötena. Vid en del möten demonstrerade man för någonting och sådana demonstrationerna genomfördes i en positiv anda. Det gällde till exempel , , , och . har menat att den typen av positiva manifestationer inte orsakade polisen några problem. Det var enligt honom utifrån den här typen av möten som polismyndigheten planerade Göteborgs- mötet. Han såg också att möten där demonstranterna protesterade mot globaliseringen, mot den ekonomiska världsordningen och mot själva mötesformen ofta ledde till upplopp och skadegörelse. Polis- kommissarien , chef för planeringsstaben, har fram- fört liknande funderingar: EU-mötena var positiva stora demonstrationer med ytterst litet bråk på de ställen vi var på. De bråk som uppstod var hanterbara för den portugisiska, tyska och finska polisen. Vi hade ingen anledning att tro att inte vi skulle kunna hantera de eventu- ella bråk som skulle kunna uppstå här. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Under den tidiga planeringsfasen, fram /2001, konstaterade ledande poliser inom myndigheten att EU-mötena var relativt lugna jämfört med till exempel möten arrangerade av organisationer som och . () möte i i månads- skiftet november/har i den offentliga debatten betraktats som det möte där globaliseringsrörelsens protester fick sitt massmediala genombrott. Hans Lippens har sagt: är over there. Det händer inte här i . Man jäm- förde med raskravaller. Man ville inte ta åt sig att det var autonoma rörelser som demonstrerade mot makten eller penning- flödet. Det var först efter i , dvs. det sista mötet innan , som polisledningen började fundera i andra banor. Enligt , i , beslutade länspolismästaren om att höja planerings- nivån genom att vissa åtgärder skulle vidtas. Det innebar bl.a. att semesterstopp infördes och att personaluttaget skulle öka (se vidare i det följande under . Hans Lippens har vidare uppgett att det var först när proteströrelsen Attac fick uppmärksamhet i svenska medier /2001 som polisen började förstå att globaliserings- rörelsen kunde få konsekvenser även för . avstår från studiebesök i och besökte varken och Internatio- nella valutafondens årsmöte i eller EU- mötet i . Vid båda dessa möten förekom våldsamma sammanstötningar mellan polis demonstranter. Enligt berodde de uteblivna studiebesöken på tidsbrist och att man inte hade någon större nytta av att vara i . Han har sagt: Vi hade vårt koncept klart, att så här ville vi jobba. Vi kunde inte göra så mycket förändringar. I polismyndighetens egen utvärdering av har man konstaterat att operativa koncept inte behövde ändras i grunden på grund av vad som hände på toppmöten ute i och i . har sagt att han ansåg att polismyndigheten inte hade resurser att avvara för ett studiebesök i . Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Det var i regel mindre delegationer från i som gjorde studiebesök utom vid det extra toppmötet i . Dit reste ett 20-tal personer från polismyn- digheten. De två divisionscheferna, för specialenheterna och för , skulle vara chefer för varsina polisstyrkor som enligt den framväxande hotbilden skulle kunna utsättas för stora påfrestningar. För del var inte Stockholmsmötet överförbart till . ligger utanför stadskärna medan ligger i centrala delar och kräver andra skyddsåtgärder. Hans Lippens skulle leda polisavdelningar som skulle vara reservstyrkor och sättas in då oroligheter inträffade. De två divisionscheferna var angelägna om att besöka Ekofin-mötet i . ansåg att Malmömötet var ett litet möte och inte jämförbart med Göteborgsmötet. Dessutom ansåg han att det räckte med att polismyndigheten hade 50–100 poliser som tjänst- gjorde i . Han beslutade därför att något besök i inte skulle göras. Hans Lippens erbjöd sig att resa till på sin lediga tid. Kommenderingschefen stod dock fast vid sitt beslut. Hans Lippens har sagt att med tanke på vad som hände i hade det varit bra om han hade varit på plats och fått göra en egen bedömning av polisinsatsen där. Rapporterna från återvändande Göteborgspoliser beskrev nämligen en lyckad polisinsats medan medierapporteringen visade en annan bild. har berättat att kommenderingsledningen hade ställt i utsikt att divisionscheferna skulle få resa till i . Han fick besked att besöket ställdes in av kostnadsskäl. Han har konstaterat att flera divisions- och avdel- ningschefer inom studerade Nice-mötet på plats och att det gav dem goda erfarenheter i planeringen av det extra toppmötet i . Han fick av kollegerna i höra att besöket i visat på svårigheterna att för- hindra demonstranter från att tränga in på avspärrat område trots en massiv polisinsats. hade velat tillägna sig den erfarenheten. Han behövde tips i sin planering av avspärrningarna kring . Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Organisation och planering – Länspolismästaren angav i länsorder OL 63/00 hur den fortsatta planeringen för skulle organiseras. Länspolismästaren och polisledningsgruppen skulle ansvara för den övergripande planeringen. skulle fortsätta som kommenderingschef och chefen för länskriminalpolisen, polismäs- taren , utsågs till ställföreträdande kommenderingschef. Länspolismästaren uppdrog åt att fortsätta som stabschef för planeringen, och till ställföreträdande stabschef utsåg hon poliskommissarien . Hon tillsatte också vissa insatschefer. I länsordern angav hon beslut i stort. Det innehöll bl.a. följan- de: x att behov av polisförstärkningar skulle anges x att – skulle led- ningsstaben organiseras för planeringsarbete enligt kommende- ringschefens närmare beslut x att – skulle en fort- sättning av planeringen, genomförandet och efterarbetet orga- niseras enligt senare beslut i komplettering till länsorder x att stabspersonal, polisinsatschefer och poliser i polisinsatserna skulle utbildas och tränas x att lokaler och utrustning skulle beredas för att till- godose behoven till EU-kommenderingen Planeringsstaben startade arbetet . Den organi- serades efter de principer som polismyndigheten utarbetat vid särskilda händelser (se avsnittet 3.2.1 under rubriken om vad som avses med särskilda händelser). har 20–30 i förväg kända särskilda händelser som hanteras i särskild ordning, det vill säga utanför de vardagliga rutinerna. I planeringsstaben inför ingick, som brukligt är vid polismyndighetens särskilda händelser, följande funktioner: x Insatsledning x Insatsanalys Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Stabschefen skulle lägga fram förslag till kommen- deringschefen som fattade beslut om åtgärder. Personalutökningar skulle avgöras av länspolismästaren. Ställföreträdande kommenderingschefen har konstaterat att det var som i huvudsak ledde planeringsarbetet tillsammans med och hans medarbetare. Mina uppgifter var inte särskilt tydliga. Jag hade inte heller exakt klart för mig hur mitt arbete skulle bli under själva EU- toppmötet. Utan lite grann så var det väl händelserna som styrde vem som gjorde vad. Han har vidare sagt: Jag följde det här planeringsarbetet, men deltog inte särskilt aktivt annat än när vi kom fram till det som rörde mina arbets- områden. arbetade i stort sett ensam med den övergripande planeringen. fick förstärkning med polisinspektörerna . Den senare övergick till ett annat uppdrag. Förutom nämnda personer lades vissa uppdrag ut på poliser i organisationen. Se t.ex. avsnittet om polisförstärkningar. I princip var och de enda som arbetade heltid med det övergripande planeringsarbetet under en stor del av planeringsfasen. Därtill kom engage- mang i arbetet. Vi jobbade jättehårt. Det är alltid så att tiden flyger iväg mot slutet. I det stora hela tycker jag att det flöt. Planeringsstaben lade och successivt ut uppdrag på befattningshavare inom polismyndighetens länsord- ningspolis. Uppdragen motsvarade deras ordinarie arbetsuppgifter som de i huvudsak utförde parallellt med det vanliga arbetet. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Poliskommissarien var ställföreträdare, vilket innebar att han skulle vara insatt i stabs- chefens arbete. Han skulle hålla sig informerad om arbetets utveckling och vara beredd att ta över uppgifter om något skulle hända honom. Sven- skulle också stötta och hjälpa till i arbetet. Han har berättat: Men det arbetet blev inte så väldigt omfattande för det skedde ingen minskning av mina arbetsuppgifter i ordinarie funktion. var polismyndighetens representant i Riks- polisstyrelsens Hydforsgrupp (se avsnitt 6.2.6.3 samordningsgrupp – Hydforsgruppen). var ansvarig för funktionen insatsledning under planeringsfasen. I praktiken blev det många arbetsuppgifter utanför hennes ansvarsområde. Eftersom det inte fanns en fullt bemannad stab från början dök frågor och problem upp som inte någon ännu hade fått på sin lott, men som måste lösas. har berättat att hennes och arbetsbelastning var hög. Hon hade gärna sett att fler personer blivit inblandade i plane- ringen på ett tidigare stadium och fått mer detaljerade uppdrag: Det hade blivit annorlunda om vi hade pekat ut en full stab med funktioner som hade suttit och jobbat kanske . har konstaterat angående bl.a. hennes ansvar för planeringen av avspärrningarna kring och ackredi- teringarna för de boende: Det blev ju så att vi inte räckte till. Det fanns många arbets- uppgifter. Vi klarade inte av det här riktigt. Polisintendent övertog arbetet med och ackrediteringarna. fick då möjlighet att arbeta mer koncentrerat med den operativa planeringen för olika avdelningar och händelser. Divisionschefen för , , har berättat att han noterade att planeringsstaben hade ont om resurser: