sou · GQB392d2 · 2003-01-01 00:00:00 — 6Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning Som nämnts tidigare bröts Grupp B ut ur Fst/In fr.o.m. . Därefter kom man att direkt sortera under chefen för /Sekt 2. Verksamheten flyttades från K1:s område till en villa på . fram var inhämtningen rörande svenska kommunister förhållandevis omfattande för att sedan starkt avta. Elmérs närmaste chef –1965 var som tillträdde ungefär som Grupp B plockades bort från in- rikesavdelningen. berättar att då han vid överläm- ningen briefades av den avgående chefen, amiral , hade denne två huvudpunkter han ville ta upp. Det gällde dels misstankarna mot överste , dels Grupp B. Beträffande den senare sa att jag har kört ut Grupp B ur huset. menar att Grupp B betraktades med stor skepsis av militärerna och att man egentligen inte ville ha med den att göra. Detta berodde på att verksamheten var alltför politiskt inriktad på ett sätt som var främmande för de mer traditionellt inriktade militärerna.1 Denna uppgift understryks av vad som hände då för- svarsstabschefen diskuterade Elmérs avdelning med chefen för /In, och sektionschefen . Grudemark menade att hans avdelning hade intresse att få informationer som kunde ligga till grund för krigsplaceringar och skydd mot propaganda. reagerade mot detta med att påpeka att 1 Förhör med . Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning vi måste hålla oss till vår mil org. Underrättelse om andra skall vi begära att få för våra behov. Grudemark förstod innebörden av detta: Grudemark: Om detta är C Fst åsikt måste vi ta bort E:s avd. : Ja, vi ska flytta ut den från oss. Grudemark: Då kan vi lägga ned kontraundtjänsten. : Ja – det anser jag. Grudemark säger sedan att det är önskvärt att demokratiska partierna står bakom och att målet fastställes och att det bestäms hur samarbetet med statspolisen skall ske.2 Dessa uppgifter är hämtade ur . Han fortsätter i denna att redogöra för inrikesavdelningens organisation där Elmérs avdelning kallas Byrå K. noterar att Byrå K arbetar för inrikes- avdelningen, utrikesavdelningen samt CFöd, d.v.s. försvars- ministern. Han skriver också att byrån bör ev helt frigöras från krigsmakten. diskuterar och den elmérska avdelningen men texten är alltför svår att uttyda.3 Därefter saknas uppgifter om hur man ska göra med Grupp B, tills Grudemark upplyser om att är konstituerad vilket föranleder att notera att befinner sig i en (s)vår ställning i förhållande till olika chefer och T. Med T avses antingen eller statspolisintendenten . hade i sin dagbok noterat att ett säkerhetsavtal med amerikanerna snart var i hamn. Att Fst/In där- efter kom att beröras genom ovan nämnda avtal framgår av en notering i ett anslagsäskande för inrikesavdelningen inför budget- /1962: Till skyddsverksamheten hör from 1961, efter visst säkerhetsavtals träffande med annan makt, särskilda arbetsuppgifter av tidigare ej förekommande art.4 , chef för /Adj , har i samtal med SÄKO uppgivit att nog inte var så förfärligt intresserad av Elmérs verksamhet och han förmodar att ville att försvarsstaben endast skulle ägna sig åt militär planläggning (samtal med . Möjligen står i anteckningen E: eller E: frist avd. 4Bilaga till försvarsstabens anslagsäskanden för /62. Fst/Chefsexp 1960. Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning Vilka var de särskilda arbetsuppgifter av tidigare ej förekommande art som sedan säkerhetsavtalets träffande nu börjat ingå i skyddsverksamheten? Den som skrivit denna mening avser sanno- likt Elmérs byrå eftersom det i anslutning till dokumentet finns en hänvisning till Grupp B där det anges att denna har en särskild arbetsuppgift. Den märkbara förändringen i Grupp:s arbete utgörs av intensiteten i kartläggningen av kommunister som ökar drastiskt . En annan förändring ligger i att man formellt bröts ut ur inrikesavdelningen och att man lämnade lokalerna på K1 för en villa på . Man placerades med andra ord på behörigt avstånd från den reguljära militära verksamheten, kanske på det sätt som exempelvis ansåg vara lämpligt. Också rapporterna anonymiserades – varken eller satte ut sina namn och likaså upphörde beteck- ningen Fst/In Bearb. Men i praktiken var man lika integrerad som förut eftersom verksamheten finansierades via de särskilda medlen och man levererade och tog emot rapporter till och från andra avdelningar inom försvarsstaben, främst Fst/In:s detaljer I och II samt Fst/U. Parallellt med detta utvecklades också arbetet inom den övriga inrikesavdelningen bl.a. genom bildandet av en be- arbetande enhet inom Fst/In:s kontraspionagedetalj (Fst/In ), vilken i korthet nämns i en senare utredning: påbörjades försöksvis en systematisk bearbetning av säkerhetsunderrättelser vid inrikesavdelningen. Personal för denna uppgift överfördes från annan verksamhet inom avdelningen. I sam- band därmed organiserades ett arkiv för säkerhetsunderrättelsehand- lingar skilt från avdelningens övriga expeditioner och arkiv.5 Bakgrunden till detta var med all säkerhet främst oron inom Fst/In för det dolda SKP vilket kommer till uttryck i ett flertal doku- ment från . Redan i Grudemarks hemarbete tas problemet upp. Sålunda skrev försvarsstabschefen, då han inför /1962 begärde större resurser för den sär- skilda personalkontrollen, att den militära säkerhetstjänsten hade att studera bl.a. följande förhållanden: –storleken och kvaliteten av de resurser som disponeras av främ- mande makter som bedriva verksamhet av landsskadlig natur i och mot vårt land; –antalet för , i underrättelse- och säkerhetsverksamhet vid ambassaderna sysselsatta specialutbildade personer uppskattas till ca 250; 5 MSU:s betänkande del 1 s 19. HK 99/64. Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning –[att det] på goda grunder måste förutsättas att vid sidan av denna öppna representation förekommer en motsvarande helt illegal sådan; –befintligheten av öppna eller förstuckna medlöpare, partimässigt, på annat sätt organiserade eller verksamma, vars tjänster utnyttjas. Avslutningsvis konstaterades – och här kan man skönja funktioner- na för både Grupp B och den nya bearbetningsenheten: Belastningen på Fst/In från arbetsmängdssynpunkt kännetecknas som tidigare framhållits av att de arbetsresultat man vill komma åt vaskas fram ur ett mycket stort stoff. Som exempel kan nämnas den lätt- förståeliga insats som krävs för att ur ett medlöparparti med sex- siffrigt medlemsantal söka fram ev. ledning, sammansättning, placering m m för en underrättelse- och sabotageorganisation. För vissa sådana specialutredningar krävs tid efter annan att arbetskraft avställs enbart för uppgiften i fråga.6 Det är knappast en djärv gissning att anta att medlöparparti med sex-siffrigt medlemsantal avser Kommunistiska Parti. Vill man få en uppfattning om hur man inom militären skattade hur stor en femtekolonn i kunde vara, tjänar följande beskriv- ning som exempel: Det är ytterligt vanskligt att göra en uppskattning av femtekolonnens storlek i . Hypotetiskt torde man kunna räkna med att ca 2 000 personer kan vara engagerade för aktivt illegalt arbete. För sabotage och anfallsföretag bedöms den tillgängliga styrkan till omkring 1000 personer, varav ca 300 kan bedömas vara infiltrerade för sabotage "inifrån". Av återstående 700 man kan be- räknas erfordras för ledning och samband. bedöms inriktade på "allmänt samhällsomstörtande verksamhet" och utgöra grupper med "operativa" uppgifter direkt mot fastställda mål. Personer för illegal underrättelsetjänst bedöms uppgå till ca 500 perso- ner. I denna siffra har endast inräknats kvalificerade insamlare och för organisationen erforderlig personal. Härutöver tillkommer personer som "vid sidan av" gör iakttagelser och låter den kvalificerade delen få del därav. Personal för spridande av falska informationer, rykten och propaganda bedöms ävenledes uppgå till ca 500 personer (endast personal med kvalificerade uppgifter). Beträffande femtekolonnens möjligheter att verka kan endast kon- stateras att vårt samhällssystem av naturliga skäl konstituerar en viss 6 Bilaga till försvarsstabens anslagsäskanden för /62. FSt/Chefsexp HH 1960 serie BI volym 54. Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning godtrogenhet hos allmänheten, varför beredskapen mot femtekolonn- verksamheten måste bedömas som låg, speciellt vid kuppföretag. Det är oklart vilket underlag som dessa uppskattningar bygger på. Det tycks som om den organiserade femtekolonnen är ett faktum, problemet är endast att bestämma dess storlek. Då man i ovan nämnda äskanden beskriver Grupp B heter det bl.a. att personalen p.g.a. särskilda kvalifikationer för begränsad tid utbrutits ur ordinarie tjänster och att (d)et arbetsområde, som här beröres, ger grundmaterialet för stats- polisens centralregister och är som sådant i lika hög grad användbart för den särskilda polisverksamheten, främst personalkontrollen. Arbetsomfånget kräver här ytterligare en specialist, varför en aktuarie- befattning anmäles som behov. Uppgiften om att Grupp B tillhandahöll grundmaterialet för stats- polisens centralregister, skulle nog stöta på invändningar från representanter för denna. Som framgått hade redan statspolisen huvuddelen av de av Grupp B rapporterade i sina register. Den allmänt osäkra situationen rörande säkerhetsskyddet efter avslöjandet av bl.a. 1956 samt diskussionerna om materialköp från och sedan också sekretessavtalet 1961, kan sättas i samband med Fst/In:s inrättade industriskydds- detalj. Att detaljens arbete kom att beröra Grupp B kan också konstateras. Här kan nämnas att industriskyddsdetaljen upprättat en förteckning över antalet (inga personnamn) kända säkerhetsrisker vid ett tiotal företag. En påskrift på handlingen lyder bör lämnas till Grupp B för ev. bedömning och åtgärd. De frågor som skulle ställas till Grupp B var: 1.Kan exempel ges på antal kommunister vid varje företag 2.Eller andra lämpliga företag, t ex Rosengrens8 Grupp B hade kartlagt situationen vid kassaskåpsfabrik i . Andra företag som man under perio- den –1963 kartlade var Nohab, Flygmotor, Ferrolegeringar, , , Eriksbergsvarvet, Bultfabriken, Svetsmekano, marinverkstäderna i , , LM , , Imo-Industri, AGA och Svenska 7 Strategisk studie o prognos SSP/60 kapitel 7 Gemensamma utgångsvärden för olika angreppsmetoder, 7.2.6. Tillgång till och möjligheter att insätta femtekolonn. Fst/Plan 27/1 1960 Fst/Chefsexpedition, serie BI volym 55. 8 Uppgifter ang vid IN IV kända säkerhetsrisker, daterad , förvaras under rubrik KU 21, serie Ö IV, volym 2. Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning , Svenska Fläktfabriken. Det finns betyd- ligt flera, de nämnda utgör endast ett axplock.9 upprättade dåvarande chefen för /In (skall således ej förväxlas med Fst/In Bearb som var namnet på Elmérs enhet ) en underrättelseplan för verksamheten vid kontrapionagedetaljen. Genom PM:n ges ytterligare underlag för en bedömning av Grupp B:s plats och funktion inom försvars- staben. Det anges att detalj I skulle motta rapporter från andra detaljer om säkerhetshotande verksamhet enligt följande: Från In II: Förteckning över kända säkerhetsrisker, uppgifter om ytterlighetspartier Från In III: Förteckning över inbrott i försvarets anläggningar, för- teckning över borttappade och saknade hemliga hand- lingar Från In IV: uppgifter om säkerhetsrisker inom företag arbetande för försvaret, uppgifter om företag av misstänkt slag Grp B: Lokala frågor beträffande : kommuner, antal medlemmar, utbildade och aktiva kommunister, infiltration i fackföreningar m.m. I skrivelsen nämns att detalj I för kartplott på förgrundsfigurer inom , liksom på personer misstänkta för illegal verksamhet. Materialet anges i huvudsak komma från Grupp B men är dock ännu ofullständigt. Det anges också i skrivelsen att Grupp B har till huvuduppgift att ge svar på frågor rörande den kommunistiska aktiviteten i landet.10 Sannolikt var det detta som ledde till att man inom Grupp B ungefär presenterade en idé om hur man bättre skulle systematisera det inhämtade materia- let i form av kommunkort (se mer om detta i kap Rapportering och registrering). I praktiken betydde utflyttningen av Grupp B att de personer som dittills verkat inom enheten försvann ur Fst/In:s personal- förteckningar. Den enda koppling som därefter existerar mellan personerna i Grupp B och försvarsstaben utgörs av de s.k. särskilda dispositionsföreskrifter som utfärdades av regeringen. Dessa upptar anslagen för löner och material rörande två verksam- heter – särskild personalkontroll samt underrättelsetjänst. Med det senare avses T-kontoret, d.v.s. den enhet som under ledning utanför riket inhämtade underrättelser om främmande 9Dessa företag förekommer, ibland flera gångern i Erikserien, löpnummer 1-11. 10Fst/In I (Kapten ) Underrättelseplan In I, cirkulär till In - detaljerna och Grupp B. Fst/Säk:s arkiv Ö IV vol 9 s 509. Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning makters militära verksamhet. utgjorde T-kontoret en egen avdelning inom Fst/Sektion 2, vid sidan av inrikesavdelningen, utrikesavdelningen samt Grupp B. särskild personal- kontroll går inte lika lätt att beskriva eftersom det här inte handlar om en särskild enhet. Här upptas medel för ett 20-tal befattningar som i huvudsak innehades av personer som på något sätt inom Fst/In sysslade med personalkontrollen, registrering av person- uppgifter o.s.v. Som exempel kan nämnas registratorn samt arkiv- arien vid Fst/In:s detalj II (personalkontrollärenden). Det fanns också personal från Fst/In:s detalj I (kontraspionaget), detalj III (sekretessdetaljen) samt Industriskyddsdetaljen. Och där fanns slutligen också de som arbetade inom Grupp B. bestod denna grupp av åtminstone fem personer – byrådirektören och chefen , de två aktuarierna och samt några skrivbiträden. Den enda någorlunda tillförlitliga organisationsbeskrivningen som existerar för Grupp B återfinns i ett doku- ment signerat som –1970 verkade som stabschef inom Grupp B. Handlingen ingår bland de minnesanteckningar11 som Wenblad lät sammanställa . Med tanke på hans framträdande position inom Grupp B/IB, finns skäl att utgå från att beskrivningen – som täcker åren 1957–1965 – åtminstone från omkring 1961 är relevant. Enligt Wenblad bestod Grupp B av en huvudenhet och ett antal underen- heter. Huvudenheten utgjordes av och hans stabschef, som var . Därefter övertog Wenblad denna syssla. De under huvudenheten lydande delarna beskrivs på följande sätt: , analys och samverkan av personer tillhörande kaderdel, dess frontorganisationer samt vad Wenblad kallar Emigrantgrupper och som torde anspela på personer som emigrera- de till och som kunde vara intressanta ur säkerhetssynpunkt , säkerhetsskydd samt krigsorganisation I sina minnesanteckningar framhäver Wenblad ofta att Grupp B framför allt ägnade sig åt att studera kaderdel. Han skriver att byråns uppgift var att klarlägga omfattningen av 11 : Osagt 11 daterad . Bilaga till Bilder ur ett liv (opublicerade memoarer) från ca 1992. Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning ett subversivt hot från extremistorganisationer, som sade sig främja främmande makts politik, främst stalinisttrogna kommunister hos oss. Informationen riktades mot miljöer där personer från extre- mistorganisationer, frontorganisationer och exilgrupper hade sin verksamhet. Enligt Wenblad användes socialdemokrater med stor facklig erfarenhet i huvudsak endast vid kartläggningen av den första gruppen. Inom exilgrupperna och frontorganisationerna byggde man med tiden upp ett nät av förtroliga meddelare. Dessa rapporterade bl.a. från kurser och konferenser – särskilt intressant var enligt Wenblad uppgifter på deltagare från öst samt på innehållet i den kursverksamhet som förekom.12 överlämnade Grupp B till Fst/Säk en handling som med stor säkerhet utgör ett slags arbetsbeskrivning för Grupp B. Det är en PM kallad De ideologiskt omvända som är både odaterad och osignerad. En läsning ger dock vid handen att den inte upprättats och några noteringar i texten leder också till slutsatsen att det rör sig om 1961 eller 1962. Särskilt intressant är ett kapitel rubricerat Konkreta åtgärder för att stoppa det kom- munistiska hotet mot demokratin innehållande följande punkter: 1.Insamling och analys av alla kända förhållanden beträffande den öppna och underjordiska propagandan som kommunisterna genomför mot , belysande de vägar, medel och mönster, avslöjande de olika förklädnader som propagandan anlägger beroende på omständlig- heterna, registrerande och utvärderande dess utveckling och den effekt denna propaganda har. 2.Inregistrering av de kända kommunisterna på orten, deras namn, adress, yrke och födelseår. 3.Insamling av uppgifter på vilka som kan antas vara utbildade (i , , eller vid särskilda kurser i ) eller redo till samhällsfarliga handlingar? Deltagit i arbetsbrigader? 4.Insamling av uppgifter på vilka utlänningar som är kommunister eller umgås med kommunister och om dessa arbetar tillsammans med svenska kommunister eller i separata grupper. 5.Insamling av uppgifter huruvida någon deltagit i de av kommunis- terna anordnade resorna till . 6.Insamling av uppgifter på om det finns någon kommunist som är på glid från partiet. 7.Kontinuerligt hålla vederbörande samhällsorganisation underrättad om arbetsresultaten.13 12Bertil Wenblad: Bilder ur ett liv, s 401 (opublicerade memoarer) från ca 1992. 13Handlingen förvaras i , serie F15, volym 6. Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning Det är oklart vem som skulle utföra den insamling som beskrivs i punkterna ovan. De samtal som SÄKO haft med företrädare för Grupp B/IB samt dokumentationen om byrån i övrigt, ger vid handen att detta är en mycket relevant beskrivning av Grupp B:s arbetsuppgifter. Vad som sedan avses med punkt 7 är oklart efter- som det inte framgår hur man ska definiera vederbörande sam- hällsorganisation men man torde här avse olika avdelningar inom försvarsstaben samt säkerhetspolisen. Ovan nämnda handling fanns i Fst/Säk:s arkiv då den brändes.14 En kopia förvaras dock alltjämt i och man kan naturligtvis fråga sig vad denna Grupp B-handling har där att göra. Antingen är den upprättad av någon person med koppling till partiet varefter den insänts till Grupp B eller också har partiet helt enkelt fått hand- lingen från Grupp B. Wenblads organisationsskiss samt Stjernswärds redogörelse ger en god bild av Grupp B:s inriktning . Antag- ligen kan också dokumentet De ideologiskt omvända räknas hit. Det handlade huvudsakligen om att samla in och registrera upp- gifter om i stort sett alla kommunister och kommunistsympatisö- rer man kunde komma över. Det var sedan upp till personalen inom Fst/Säk 1:s bearbetningsenhet att sätta in uppgifterna i sitt rätta sammanhang. I vilken utsträckning uppgifter också gick till personalkontrolldetaljen går inte att säga säkert. Att så skedde är dock klart. finns exempelvis en handling upp- rättad av med påskrift om att den ska delges och personalkontrolldetaljens chef . Handlingen är en översikt över ur kommu- nistisk synpunkt. I rapporten namnges 24 personer som arbetar inom Nohab, Flygmotor, Ferrolegeringar och Troll- hätteverk.15 upprättades en 3. översikt över län innehållande namn på 42 kommunister boende på fyra orter, också denna rapport lämnades till Berendt.16 Så var även fallet med en sammanställd 4:e översikt över med namn på 9 kommunister.17 Man kan utgå från att betydligt fler rapporter än så lämnades till förutsatt att de kunde tänkas innehålla något av intresse för denne. Att industriskyddsdetaljen kunde dra nytta av Grupp B:s inhämtningsapparat är också klarlagt. 14Serie Ö IV Diarium 1963 volym 196. 155:73/264 löpnummer 6. 165:73/264, löpnummer 7. 175:73/264, löpnummer 9. Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning Personalen bestod av , , , [] samt , , [] och Axel . [] slutade . Därutöver gjorde några yngre socialdemokrater hela eller delar av sin värnplikt vid Grupp B – SSU:s internationella sekreterare samt några medlemmar av Social- demokratiska , och . Ytterligare en person ur SSU, , arbetade för Grupp B under 1962-1963. Detta medförde naturligtvis att det fanns en mycket stark partipolitisk prägel på Grupp B:s arbete från omkring 1959 till 1965. Det är svårt att närmare bestämma vilken betydelse detta fick för verksamheten och bedöm- ningen av den då aktuella hotbilden. har dock sagt att han i det avseendet hade problem med som hade svårt att göra den nödvändiga boskillnaden mellan de poli- tiska och det militära eftersom betraktade allt till vänster om socialdemokraterna som landsförräderi.18 6.4ÖB, försvarsstaben och Grupp B Det finns inga konkreta uppgifter om vilken insyn – ÖB 1951–1961 – hade i Elmérs verksamhet. dagböcker innehåller inga referenser till Elmérs verksamhet (var ÖB 1961–1970). I anteckningar finns några noteringar där försvarsstabschefen orienterar om det pågående arbetet inom Grupp B dock utan närmare detaljer.19 Då och diskuterade IB:s framtid inför den förres avgång som försvarsstabschef, vädjade till att denne efter sin avgång skulle fortsätta att handha IB- ärendena – i annat fall övervägde att direkt låta underställa sig . avrådde bestämt från detta med hänvisning till att kan och vet för litet om dessa ting, inte heller intresserad, kanske t.o.m. rädd för konsekvenserna.20 Enligt , chef 18Kokk (2001) s 413. 19Carl arkiv; Dags-PM . Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning för Fst/Sekt 2 1961–1966, var inte alls intresserad av T- kontorets eller B-byråns verksamhet21 och efterträdare , menar att tog säkerhetsfrågorna lite von oben.22 6.4.2Försvarsstaben och styrningen av Grupp B sorterade Elmérs byrå direkt under chefen för /Sektion 2, vilken , som nämnts, var och därefter . Dessa lydde i sin tur direkt under försvarsstabschefen, –1967 och därefter som innehade befattningen tills han blev ÖB 1970. har i förhör inför SÄKO uppgivit att han vid sitt tillträde saknade närmare kunskaper om Elmérs verksamhet. Hans företrädare hade ju vid överlämningen endast nämnt att han kört ut den ur huset. fick med tiden klart för sig att Grupp B tillhörde säkerhetstjänsten och att hade kontakter med . Denne ville emellertid inte komma till rum för de med jämna mellanrum hållna s.k. underrättelseberedningarna, genom vilka dock kunde ge incitament till inriktning av Grupp B:s verksamhet. menar att detta var den enda möjlighet han hade att påverka eftersom denne fick sina pengar direkt via försvarsministern eller i vart fall inte via . Han har vidare uppgivit att (m)ed hänsyn till Elmérs nära relationer till försvarsministern utgick från att han sysslade med annat än sådant som var av intresse för försvaret. trodde att som var uttalad socialdemokrat var säkerhetschef hos det socialdemokratiska partiet, att partiet arbetade för att hålla kommunisterna stången. är av uppfattningen att var verksam i detta arbete. Han menar också att med hjälp av partikontakterna kunde få uppgift om personer som inte var lämpliga att krigsplacera.23 Det fanns dock en befälslinje från till vilket framgår av ett flertal dokument. Då Grudemark hade sina månatliga sammanträden med sina detaljchefer togs ofta frågor rörande Grupp B upp även om ingen från avdelningen tycks ha deltagit. diskuterade man exempelvis en förstärk- ning av personalen vid Grupp B varvid beslöts att plan och Grupp B 1961–1965: Verksamhet och organisatorisk ställning kostnader för detta skulle göras upp i samråd mellan Fst/In detalj 1 och Grupp B.24 Åtminstone hade man också möten där företrädare för Fst/Säk och Grupp B – troligen endast och souschefen deltog. Rörande kontakter med kan först nämnas att , som avgick som försvarsstabschef 1961, i en avlämnings-PM till sin efterträdare gjort en notering om att har flyttat ut ur huset, d.v.s. försvarsstaben, men denna mening har av oklara skäl strukit över.25 I handlingar på framgår att föreslog förordnande av såsom avdelningsdirektör vid försvarsstaben och han kan knappast ha gjort detta utan att ha skaffat sig närmare kunskaper om Elmérs verksamhet.26