sou · GQB391d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Bristen på kontinuerlig hotbildsanalys förankrad både i övervakningens och registreringens rättsliga grun- der (öppna brev samt de hemliga tjänsteföreskrifterna) och i sakliga förhållanden torde vara förklaringen till den eftersläp- ning som kan iakttas i säkerhetspolisens hotbilder. Ett talande ex- empel är bedömning att SKP/Solidaritetspartiet skulle övervakas eftersom partiet inte tagit klart avstånd från kommunis- men. Först kom säkerhetspolisen till den rimliga och välunderbyggda slutsatsen att partiet under 1980- talets fyra första år kunde betraktas som ett demokratiskt parti. Ef- tersom denna slutsats dragits mot bakgrund av partiprogram kunde den av allt att döma ha dragits tidiga- re. analys förbisåg också att ställningstaganden för eller emot kommunism borde ha betraktats som irrelevanta i en hot- bildsanalys. Som bekant fanns ett parti, VPK, som kallade sig kommunistiskt utan att detta föranledde säkerhetspoli- sen att betrakta det som ett hot mot rikets säkerhet. 3 KFML(r)/KPML(r) 3.1KFML(r)/KPML(r) – en översikt KFML:s splittring har berörts i föregående kapitel. De motsättningar som uppstått inom förbundet handlade främst om hur kampen på arbetsplatserna skulle föras, förhållandet mellan kampen för dagskraven och kampen för socialismen samt hur FNL-rörelsen (DFFG) skulle användas i valet . Vid ett par möten trängde motsättningarna fram i öppen dag och den principfasta arbetarminoriteten, med förankring i kring förbundets vice ordförande , lämnade KFML. bildades KFML(r). Den nya, revolutionära grupperingen menade att högeropportunism och småborgerlighet på ett oacceptabelt sätt fått göra sig gällande inom KFML. skulle r:arna förklara den uppkomna si- tuationen på följande sätt: Opportunismens utbredning inom det gamla KFML måste till största delen tillskrivas det faktum, att det intellektuella inslaget var så ofantligt stort i förhållan- de till de uppgifter som ställdes.283 Redan vid starten fanns Proletären och Klasskampen som organ för KFML(r), den senare som en mer teoretiskt orienterad tidskrift. Bokhandeln som fanns på tre orter i skulle snart få efterföljare och 1972 finnas på inte mindre än elva platser i landet. Som en konsekvens av splittringen bildades snart även med KFML konkurrerande underorganisationer i form av Clarté (ml) och för folk (SFIF). Det gamla Clarté liksom FNL-rörelsens paraplyorganisation förblev under KFML:s vårdande hand. 283 KFML(r). 1-5 januari 1972. CK:s rapport, politisk plattform, stadgar, re- solutioner och uttalanden. Proletärkultur, 1972, s. 27. dessa organisationer till SKS (ml) och SKU (ml) vilka utgjorde student- respektive (r). Som organ för ungdomsförbundet fungerade tidningen . KFML(r) deltog riksdagsval med klena framgångar och erhöll endast 7 823 röster eller . Besvikelsen över detta ledde till en hård intern debatt och efter en stormig kongress 1974 uteslöts stora delar av förbundets akademiker och studen- ter. Flera avdelningar ska ha uteslutits i sin helhet och KFML(r) upplöste också banden till studentförbundet, SKS (ml). Bland de uteslutna bildades Kommunistiska Enhetsgrupperna vilka hu- vudsakligen övergick till SKP 1977. ombildades förbun- det till parti med namnet KPML(r). Medlemskap i (r)/KPML(r) kunde beviljas den som ställde sig bakom förbundets politiska plattform, stadgar och grundsatser samt efter förmåga aktivt deltog i partiarbetet i en grund- organisation. En ansökan måste dock rekommenderas av två med- lemmar. Vanligen genomgick nya medlemmar någon form av stu- diecirkel med undervisning i marxism-leninismens grunder. Något formellt krav på utbildning före medlemskap torde dock aldrig ha ställts. bestod vanligen av en driftcell, bostadscell eller liknande som regelmässigt skulle bildas så fort tre medlemmar fanns inom t.ex. samma arbetsplats. Idén med driftceller var inte ny. Sådana hade existerat även inom det gamla SKP och dess ungdomsförbund. Tanken hade då varit att driftcel- lerna bättre än klubbarna skulle ge möjlighet att nå ut till arbetar- na.284 KFML(r) som gärna sökte sig tillbaka till SKP:s kominternperi- od för inspiration, såg i detta en väg att säkra partibygget och förankra den socialistiska propagandan på arbetsplatserna. I en artikel i nr 6-7/1971 riktades en rak uppmaning till med- lemmarna: Vänd ansiktet mot arbetsplatserna. I artikeln konstaterades att på flera platser i landet fanns redan fun- gerande celler och Göteborgsavdelningen skulle nu gå över till det- ta system som betecknades som den mest angelägna organisato- riska åtgärden för att kunna dra in de klassmedvetna arbetarna i 284 Glans, Tom: organisation 1921 – 1928. Inledningsvis skulle driftcellerna sköta kaderskolning och sprida socialistisk propaganda på arbetsplatserna. , när den revolutionära temperaturen ökat, skulle driftcellerna utgöra ledningen av den politiska och ekonomiska kampen på respektive storindustri. I slutfasen av den revolutionära kampen skulle drift- cellernas uppgift vara att gå i ledningen för arbetarnas maktöver- tagande av fabriken. Så länge det politiska läget var ett annat var man dock tvungen att agera med viss försiktighet eftersom kom- munistisk propaganda på arbetsplatsen knappast skulle uppskattas av alla. I artikeln förklarades också att driftcellernas arbete i huvud- sak skulle utgöras av illegalt arbete. Driftcellernas arbete kommer i huvudsak att vara ille- galt. Detta kommer att ställa mycket höga krav på kamraterna allteftersom klassfienden upptäcker vår farlighet. Vi får då aldrig glömma att det säkraste skyd- det för driftcellen är förankringen bland arbetarna på fabriken. Vi får också redan nu bygga upp en organi- sation, som dels är tillräckligt smidig och osynlig för att undgå klassfiendens slag som den är öp- pen nog för att stå i kontakt med fabrikens arbeta- re.285 Det är inte helt glasklart vad som avsågs med att arbetet inom driftcellerna i huvudsak skulle vara illegalt. Veterligen har inte i något fall illegal aktivitet bedriven av någon driftcell kunnat påvi- sas. konstaterade också att KFML(r):s cellverk- samhet inte handlade om kriminaliserade beteenden utan om akti- viteter som ligger inom ramen för en legal politisk verksamhet.286 En rimlig förklaring är att det illegala skulle bestå i att driftcellerna i många fall kom att bedriva politisk propaganda på arbetsplatserna i strid med av arbetsgivaren utfärdade regler.287 ar- betade en statlig utredning med frågor kring detta vilket mynnade ut i rapporten på arbetsplatserna - Rättsläge och förekomst (SOU 1975:27). Utredaren framhöll i rapporten att lag- stiftning saknades rörande politisk verksamhet på arbetsplatserna 285Vänd ansiktet mot arbetsplatserna. Proletären nr 6-7/1971. 286Registernämnden , s. 62. 287I SKS (m-l):s tidning, Kampens väg nr 6/1973 publicerades en artikel (KFML(r):s drift- cellsarbete med sikte på revolutionen) om driftcellsarbetet på där detta togs upp: Dom är stenhårda på när det gäller att hålla efter oss kommunister. Kommer dom på oss med att sälja tidningar eller affischera, så blir det med detsamma fråga om anställningen. Exemplen på att gubbar kickats direkt efter affischering, det finns. men att det i princip måste antas förhålla sig så, att det tillkom ar- betsgivaren att besluta om i vad mån sådan verksamhet var tillåten. Det framhölls vidare att års val hade vid av arbetsplatserna utfärdats förbud mot politisk verksamhet. Vid stora arbetsplatser uppgavs procenttalet vara betydligt högre.288 Från KFML(r):s sida avsågs driftcellerna spela en mycket viktig roll i förberedelserna för och genomförandet av revolutionen. skrev 1972 i en artikel i följande: Driftceller på de stora arbetsplatserna vilka kan leda och dra in arbetarklassens stora massor i den revolu- tionära kampen är av avgörande betydelse för att överhuvudtaget kunna tala om en väpnad revolution i ett kapitalistiskt land.289 Driftcellerna bedrev ofta en högljudd och intensiv verksamhet rik- tad mot företags- och facklubbsledningar i driftcellens namn t.ex. genom flygblad.290 I Proletären kunde både publiceras bilder på driftceller i studiearbete samt uppgifter om var nya sådana celler bildats.291 I en uppsats i det teoretiska organet Klasskampen framhölls att det var viktigt att cellens existens blev känd över hela fa- briken. Detta för att tydliggöra att det fanns ett politiskt alternativ till den reformistiska socialismen. Däremot var det upp till cellens medlemmar att själva bestämma vilka som öppet skulle framträda som representanter för KFML(r) och vilka som skulle spela en mer tillbakadragen roll. Det gällde nämligen att ha reserver i händelse av att de mer aktiva cellmedlemmarna skulle bli uppsagda eller avske- dade.292 Med i bilden fanns också tanken att driftcellerna skulle kunna användas för underrättelseverksamhet mot exempelvis indu- striernas driftvärn. I ett dokument som bl.a. refereras i bok om IB sägs att medlemmarna skulle uppmanas att kartlägga 288SOU 1975:27 s. 11-13. 289Baude, : Det väpnade upproret. Klasskampen nr 4/1972. 290Se flygbladet Gårdagens fackmöte 24/8 [1971] avslöjade byråkraterna! I flygbladet, som delades ut utanför NJA kunde intresserade läsa långa citat från vad medlemmar i (r):s driftcell på NJA sagt vid gårdagens fackföreningsmöte. Det torde alltså knappast ha varit nå- gon hemlighet vilka som ingick i driftcellen på NJA. ligger i akt 15:4/6a löpnr 2. 291Lampers, : Granskningsmakten och sjukhusaffären i . Bilaga s. 4-5. Otryckt uppsats 1997. Se t.ex. Proletären nr 6-7/1971 ang nybildad driftcell på . 292Andersson, : Framåt i driftcellsbygget. Klasskampen nr 1/1972. driftvärnens beväpning, utbildning, träning och sammansättning.293 Liknande uppmaningar förekom 1973 även i tidningen ren.294 I den instruktion som centralkommitténs driftcellsutskott publicerade 1973 framhölls vikten av att göra en politisk kartlägg- ning av varje industri. Kartläggningen skulle innebära en analys av arbetarnas politiska tillhörighet, grad av facklig militans, politisk lättrörlighet osv.295 3.1.2Leve de vilda strejkerna296 KFML(r):s verksamhet första år kom i hög grad att förknippas med den våg av vilda strejker som svepte fram över landet. genomfördes hundratals vilda strejker in- volverande tiotusentals arbetare. De vilda strejkerna låg helt i linje med KFML(r):s uppfattning att de socialdemokratiskt dominerade fackföreningarna var en del av den borgerliga staten. Fackmöten var inget man deltog i för att den vägen förändra något utan för att fackmötet är en tribun för socialistisk propaganda.297 I stället för att som KFML sträva efter att göra facket till en kamp- organisation ställdes uppgiften för de klassmedvetna arbetarna att leda in dem [arbetarna] på den självständiga klass- kampens väg: Ställa facket åt sidan, välja strejk- kommittéer och använda den vilda strejkens vapen.298 Medlemmar och sympatisörer till KFML(r) deltog också i ett fler- tal vilda strejker eller gav stöd och uppmuntran genom flygblad och annan propaganda.299 Huruvida strejkerna verkligen var initierade av KFML(r) eller om förbundet snarare följde med och understöd- de redan uppblossande konflikter är mera osäkert. 293Kokk, : . Militärens hemliga nätverk i arbetarrörelsen. , 2001, s. 53. Dokumentet som Kokk hänvisar till har okänd proveniens. Det finns även i som en bilaga till PM ang KFML, 24/6 1975. Akt 15:4/6a, löpnr 13. 294Driftvärn bildat på Färg. Proletären nr 19, . 295Citerat efter Lampers, : Granskningsmakten och sjukhusaffären i . Bilaga s. 4-5. Otryckt uppsats 1997. 296Rubriken är hämtad från skrift Leve de vilda strejkerna. om KFML(r):s fackliga linje. Proletärtryck, 1972. 297Vår uppgift är att sprida socialistisk propaganda. Proletären nr 3/1971. 298Vad gäller kampen mot opportunismen. Klasskampen nr 3/1972. 299Baude, : Mot strömmen i svensk politik under . 2000, s. 64-70. Se även Kokk och : KFML(r) – mål, organisation, arbetsmetoder. 3.1.3Soldatarbetet och den väpnade revolutionen Det revolutionära soldatarbetets bakgrund i det tidiga har redovisats i föregående kapitel. För KFML(r):s del hade soldat- arbetet redan inletts inom KFML med utgivningen av Soldattid- ningen som fortsattes av KFML(r). Förbundets linje i militär- frågan togs även upp i Proletären varvid raljerades över dok- torerna och docenterna, dvs. KFML, som kämpade för en krona mer och raka byxor. Mot detta ställde KFML(r) den revolutionära linjen för arbetet i militärapparaten och manade till cellbildning på förbanden. Det organisatoriska uppbygget av ett revolutionärt cellsystem på förbanden är ett arbete som måste be- drivas med den största noggrannhet och försiktighet. Arbetet har både legal och illegal karaktär och mål- sättningen är att få fungerande celler som inte sprängs av regementsledningen.300 I Proletären nr 12/1971 tog signaturen RG upp frågan om det väpnade upproret till diskussion. I artikeln förklarades att kampen mot höga hyror, lönesänkningar och liknande måste länkas till ar- betarklassens mobilisering inför en högre kampform: det väpnade upproret. Det framhölls vidare att det var felaktigt att tala om att arbetarklassen måste ha rätt att försvara sig mot de härskande klas- sernas angrepp. I själva verket handlade arbetarklassens maktöver- tagande, dvs. den proletära revolutionen, om ett gigantiskt anfall mot det kapitalistiska tjuvsamhället.301 höll KFML(r) sin första kongress under det nya namnet. Kongressen räknades dock som förbundets tredje efter- som man tillgodoräknade sig två tidigare kongresser inom KFML. Efter avslutad kongress publicerade förbundet en dokument- samling bestående av centralkommitténs rapport till kongressen samt antagna beslut och resolutioner. Dokumentsamlingen från den tredje kongressen 1972 är intressant då den kan antas tydligt och klart spegla partilinjen som den låg fast . Bland de resolutioner som antogs gällde en arbetet i den borgerliga militär- apparaten. Tankegången var, att skulle det bli möjligt 300Det revolutionära soldatarbetet, samt AO: Erfarenheterna från soldatarbetet – lärdo- mar för hela rörelsen. Proletären nr 6-7/1971. 301RG: Det väpnade upproret och kommunisternas uppgifter. Proletären nr 12/1971. att störta den kapitalistiska staten måste först dess militärapparat försvagas i grunden: Graden av upplösning i bourgeoisins armé kommer att få en avgörande betydelse för proletariatets möj- ligheter att störta bourgeoisin och krossa den kapita- listiska staten i en revolutionär situation Prole- tariatets avantgarde måste därför, som en viktig del i förberedandet av de revolutionära striderna och det väpnade upproret, ägna största uppmärksamhet åt ar- betet inom bourgeoisins militärapparat. Avantgardets mål är att oberoende av den politiska situationen i landet så mycket som möjligt uppluckra den borgerli- ga armén och genomsyra den med revolutionära idéer. I resolutionen diskuterades också olika typer av internationella motsättningar vilka sades var och en ge upphov till en särskild typ av krig. Gemensamt för alla typer av krig förklarades dock vara principen att arbetarklassens intressen alltid går före nationens.303 Att det skulle krävas ett revolutionärt inbördeskrig för att möjlig- göra ett socialistiskt klargjordes också med all önskvärd tydlighet. En fredlig övergång genom reformer ansågs helt uteslu- ten. Det proletärt revolutionära inbördeskriget är fort- sättningen, utvecklingen och skärpningen av klass- kampen. Inbördeskriget är den högsta formen av kamp för att lösa motsättningen mellan proletariat och bourgeoisie...Det är kommunisternas plikt att förbereda och leda proletariatets väpnade kamp i detta krig.304 Att den parlamentariska vägen till socialism var stängd utvecklades också av i en artikel i förbundets teoretiska tidskrift nr 4/1972. Baude framhöll här att det var ett svek mot socialismen att tro att kapitalisterna frivilligt skulle avstå från 302KFML(r). 1-5 januari 1972. CK:s rapport, politisk plattform, stadgar, re- solutioner och uttalanden. Proletärkultur, 1972, s. 129. 303Ibid s. 130. 304Ibid s. 131. Inte heller var det rimligt att tro att kommunis- terna skulle kunna vinna folkflertalet för sin linje. Att före revolutionen vinna en majoritet av folket för socialismen är en omöjlighet. Genom sin statsmakt, genom sin hegemoni i ekonomin och genom sin ideo- logiska apparat (massmedia och tidningar etc) har ka- pitalisterna ett sådant övertag som enbart kan brytas av den väpnade revolutionen.305 Artikeln i avslutades med maningen att den kanske viktigaste frågan för dagens kommunister var att sätta in just upp- rorets konst i uppbyggandet av vår egen organisation. Det var, framhöll Baude, uppenbart att ett valparti av socialdemokratisk typ är helt oförmöget att utlösa och leda ett inbördeskrig.306 , förklarades i Proletären att enligt marxister är den våldsamma revolutionen en allmän lag för den proletära revolutio- nen.307 Revolutionen var dock inte något man bedömde låg ome- delbart för dörren. års val uppgav att borde nog revolutionen kunna genomföras. Vid samtal med 2001 medgav Baude att han haft fel på den punkten men framhöll att man nog fortfarande kunde räkna med ett 25-årsperspektiv i denna fråga.308 Om det så kan sägas vara klarlagt att det tänkta scenariot för re- volutionen var ett väpnat uppror som förberetts genom ett genom- tänkt och revolutionärt soldatarbete samt genom en medvetande- gjord arbetarklass. Hur skulle då detta arbete med att demoralisera och uppluckra den borgerliga militärapparaten rent konkret gå till? Enligt resolutionen vid kongress krävdes att arbetet utfördes på två plan. För det första gällde det att inom militärappa- raten bedriva arbete bland de värnpliktiga samt även försöka att i konspirativt syfte skaffa stödpunkter i den reaktionära officerskå- ren. För det andra betonades vikten av att i arbetet utanför mili- tärapparaten klargöra den oerhörda betydelsen av soldatarbetet samt de väsentliga parollerna och linjerna i detta arbete. Det är mot den bakgrunden som medlemmar och sympatisörer till den kommunistiska rörelsen ska gö- 305Baude, : Det väpnade upproret. Klasskampen nr 4/1972. 307Den väpnade revolutionen. Proletären nr 26-30/1975. 308Samtal med 26/3 2001. göra sin värnplikt för att inom den borgerliga armén sprida kommunismens idéer, propagera den proletära revolutionens militärprogram och organisera revolu- tionära soldater, samt lära sig vapnens bruk och bor- gerlig militär organisation. För det kommunistiska partiets militärpolitik är målsättningen att formera en röd, väpnad styrka som kan understödja proletariatets aktioner för att krossa bourgeoisiens diktatur.309 Organisatoriskt sköttes soldatarbetet genom att en medlem i cen- tralkommittén utsågs att leda det centrala militärutskottet vilket utövade den direkta ledningen av soldatarbetet både i allmänhet och ute på förbanden. På varje förband med minst tre medlemmar skulle bildas en cell. I soldatarbetet ingick också att påbörja det teoretiska, politiska och organisatoriska arbetet med förbundets och hela arbetarklassens förberedande för det väpnade upproret.310 KFML(r) ställde sig inte avvisande till vanliga soldatfackliga krav. Deltagande i soldatfacklig verksamhet var dock helt underordnad den revolutionära kampen. Då det bryter ut kamp för ekonomiska och demokra- tiska dagskrav på förbanden måste kommunisterna förstå att utnyttja kampen för propagerandet av den revolutionära vägenKrav på agitationsfrihet, mötes- frihet och organisationsfrihet är borgerligt demokra- tiska krav som kan utnyttjas i revolutionärt syfte. Framgång i kampen för dessa krav gör det lättare att utveckla kampen mot bourgeoisiens militärapparat.311 publicerade KFML(r):s militärutskott en instruktion för kommunistiska soldater. I instruktionen tog förbundet kraftigt avstånd från de uttalanden som företrädare för gjort där man förklarat att skulle försvaras mot varje inkräktare. En- ligt KFML(r) innebar KFML:s inställning ett villkorligt accepte- rande av den borgerliga militärapparaten och en uppslutning bak- om tanken på ett svenskt försvar. Båda tankegångarna var helt främmande för KFML(r) som här menade sig se det grövsta tänk- bara förräderiet mot socialismens ideal. 309KFML(r). 1-5 januari 1972. CK:s rapport, politisk plattform, stadgar, re- solutioner och uttalanden. Proletärkultur, 1972, s. 134-135. 310Ibid s. 135-136. 311Ibid s. 137-138. KFML(r) också helt avstånd från de anklagelser om sabotage som stundom riktats mot förbundets medlemmar och sympatisörer. Att skära sönder däck och liknande var inget för den revolutionära soldatrörelsen. I soldatinstruktionen varnades också kommunister och sympatisörer för att uppfatta det som något positivt att lägga beslag på hemliga handlingar, vapen, ammunition, etc. Betrakta var och en som erbjuder att skaffa, eller visa hur man skaffar, hemliga handlingar, vapen, ammuni- tion etc, som en PROVOKATÖR!312 Bland de uppgifter som dock skulle utföras var en kartläggning av militärförbanden i syfte att utröna varje förbands säregenheter.313 Vidare ingick naturligtvis att ständigt agitera och propagera för en kommunistisk linje i varje fråga, sälja samt ordna klubbträffar och studiecirklar för soldaterna. Arbetet var lång- siktigt och syftade ytterst till att i ett skärpt läge möjliggöra propa- gandans övergång till handling. Ytterligare ett citat ur soldat- instruktionen kan belysa denna tankegång. Propagandan och agitationen har som målsättning att genomsyra den borgerliga armén, marinen och flyget med kommunismens idéer, för att skapa förut- sättningar för en klassmässig uppluckring. Den bor- gerliga armén är emellertid i egentlig mening inte de utbildningsförband vi bedriver arbete i, utan den mo- biliserande armén under ett skärpt kris- och krigsläge. Agitationen och propagandan i denna armé kommer att få en annan karaktär än den nuvarande. De frågor vi nu för fram som propagandistiska paroller (proleta- riatets beväpning, att vända det reaktionära imperia- till ett progressivt krig mot den svenska borgarklassen) kommer i ett sådant läge att ställas konkret som aktionsparoller. Den dag- liga agitationen måste ses i detta perspektiv.314 En del av soldatarbetet var redan i fredstid att anse som illegalt vilket även soldatinstruktionen framhöll. Till de illegala arbetsupp- 312Instruktion för kommunistiska soldater. KFML(r):s . Pro- letärkultur, 1972, s. 7. 313Ibid s. 20. 314Ibid s. 26. gifterna hörde politisk mötesverksamhet inne på kasernområdet samt distribution av propagandalitteratur t.ex. . Det poängterades dock att illegalt arbete inte var något som i sig efter- strävades utan en konsekvens av borgarklassens terror.315 Det konspirativa soldatarbetet var i hög grad något som hörde till. tonades detta ned i partiets propaganda. Detta innebar dock inte att den principiella inställ- ningen förändrades. partiprogram fastslogs att arbetar- klassen måste i sin kamp för att revolutionärt omdana samhället bryta sönder den borgerliga militärmakten. KPML(r) tog i pro- grammet visserligen inte avstånd från att inom militärapparaten ta upp soldatfackliga eller som det uttrycktes, demokratiska krav. Att demokratisera försvaret sågs dock inte som ett mål i sig utan endast ett medel för att bryta sönder kadaverdisciplinen och de re- aktionära officerarnas inflytande över soldaterna och ytterst att minska borgarklassens möjligheter att skapa sig en pålitlig här.316 Att övergången till socialism måste ske genom en väpnad revolution finns fortfarande kvar i partiets program. I partipro- grammet uttrycktes detta på följande sätt: Därför existerar det ingen fredlig parlamentarisk väg till socialismen. Arbetarklassen måste bereda sig på att gripa makten i en väpnad revolution. Under ledning av partiet måste den krossa det borgerliga statsmaskineriet och på dess ruiner upprätta sin egen revolutionära diktatur för att kuva allt motstånd från den tidigare härskande klassen och organisera det so- cialistiska uppbygget.317 antogs ett nytt partiprogram med något mer försiktiga formuleringar.