sou · GQB327d5 · 2003-01-01 00:00:00 — är det nödvändigt med samverkan mellan den statligt finansierade termrådgivningen och uppdragsfinansierad terminologisk verksam- Eftersom terminologisk verksamhet bygger på ett långsiktigt arbete är det viktigt att den organisatoriska formen ger förutsättningar för långsiktighet. finner inte de skäl som anförs till förmån för en ny språkvårdsmyndighet övertygande. Det är högst rimligt att det allmänna ges ansvar att stödja språkvård, men det är för den skull inte givet att staten bör ägna omfattande resurser åt att försöka styra språkutvecklingen med normgivning. Enligt PRVs mening bör det offentliga åtagandet i första hand motiveras av språkets betydelse för en väl fungerande demokrati. Och med en sådan utgångs- punkt behöver man inte se en centraliserad myndighetsstruktur som den självklart bästa lösningen. En viss funktionsuppdelning kan mycket väl tänkas vara rationell. Klarspråksgruppen har gjort värdefulla insatser för ett enkelt och tydligt språk inom förvaltningen. När gruppen läggs ner kan det ses som naturligt att klarspråksarbetet blir en angelägenhet för det öppenhetsråd som enligt förslag i Ds 2002:27 skall knytas till . Att följa svenska språkets utveckling kan enligt PRVs mening även i fortsättningen vara en uppgift för . Staten bör även framöver kunna ge stöd till nämnden. Vad särskilt gäller språket i propositioner, författningar, kommittédirektiv och annat offentligt tryck så ser PRV det som nödvändigt att den kontrollfunk- tion som granskningsenhet nu har får bli kvar inom . PRV anser det även rimligt att en förstärkning sker av Regerings- kansliets språkvård med EU-anknytning. kommer till andra slutsatser än kommittén i frågan om terminologiarbetets organisation. TNC bör även fortsättningsvis behålla det nationella ansvaret för terminologifrågor i . TNC har varit centrala instans för terminologi och fackspråk, och har byggt upp en gedigen och väl sammanhålen kompetens och ett stort nationellt och internatio- nellt kontaktnät som ger god överblick över terminologiverksamheten både i och i andra länder. Det vore dåligt utnyttjande av resurser att överlåta en del av ansvaret på en annan instans. En nära samverkan mellan TNC och övriga språkvårdande organ i finns , vilket bl.a. säkrar att dubbelarbete undviks. Däremot välkomnar TNC en etablering av en generell terminologikompe- tens på . Den skulle bl.a. möjliggöra att terminologiverksamheten kan utvärderas tillsammans med övriga språkvårdsaktiviteter i ett övergripande sam- manhang. TNC ser fram emot ett nära samarbete med en eventuell organisations- kommitté som skall vidareföra betänkandets förslag vad gäller språkvårdens vidare organisation. TNC anser att det är en missuppfattning att terminologiarbete organisa- toriskt kan separeras i en allmännyttig och en näringslivsinriktad del. En sådan uppdelning är enligt TNCs uppfattning inte praktiskt möjlig att göra, särskilt med den knapphet av resurser som råder. Synergieffekterna mellan anslagsfinansierad och uppdragsfinansierad verksamhet hos TNC medverkar till att en effektiv hushållning av resurserna uppnås. Utredningen föreslår olika modeller för finansiering av terminologiverk- samheten. TNC ansluter till det förslag som går ut på att TNCs verksamhet skulle styras genom ett avtal direkt mellan staten och TNC. Avtalet skulle formulera vilken övergripande nationell uppgift TNC skulle ha och det skulle också finnas krav på återrapportering. skulle kunna ges uppgiften att betala ut statsbidraget till TNC, genomföra uppföljningen av medelsanvändningen samt yttra sig över budgetun- derlaget från TNC till regeringen. Givetvis skulle TNC fortsätta som förut även med den uppdragsfinansierade verksamheten. Den dubbla finansieringsformen med anslags- och uppdragsfinansiering har fungerat och det finns inget som tyder på att den skulle komma att innebära problem. Det är dock av största vikt att terminologer även i fortsättningen deltar i och har beslutanderätt i frågor som rör svenskt terminologiarbete. Termgrupperna bör inte betraktas som fristående aktörer vid sidan av TNC, eftersom TNC medverkar i en eller annan roll i samtliga grupper. Förslaget om extra stöd till termgrupperna är bra. Dock bör stödet inte reserveras för ersätt- ning till ledamöterna, utan grupperna bör hellre få avgöra själva vad pengarna skall användas till. TNC anser det motiverat att ge ansvar för att göra årliga över- sikter över allt språkvårdsarbete som görs i , alltså även sådant som ligger utanför ansvar. Det är dock av största vikt att dessa översikter inte tillåts att direkt styra verksamheter som ligger utanför ansvar. Därför måste avtalet mellan staten och TNC formuleras så att terminologiarbetet även fortsättningsvis kommer att styras av språkbrukarnas egna behov av begreppsreda. SIS har tagit del av de synpunkter som TNC framfört och hänvisar till TNCs syn- punkter beträffande den framtida organisationen av terminologiarbetet i . SIS delar TNCs uppfattning att huvudansvaret för terminologiverksamheten inte bör föras över till det föreslagna språkråd. TNC bör även behålla det operativa nationella ansvaret för terminologifrågor. Allmänhetens ogillar utredningens förslag om att centralisera den offentliga språkvården. En organisk och sig ständigt förändrande skapelse som språket vårdas bäst genom att många av varandra oberoende med gärna samverk- ande organisationer med en myckenhet av uppfattningar om språkets nutid och framtid vårdar sig om svenska språket. Att samla dem alla under en hatt skulle främja likriktning på mångfaldens bekostnad. Det skulle inte tjäna de mål som kommittén satt upp. Samspråk ser några tänkbara nackdelar med förslaget att flytta myndighetsspråk- vården till språkråd, nämligen N hur kompetensen inom området skall garanteras N risken att myndighetsspråkvården får minskad status N oklarheter i fråga om ansvaret för samordning och riktlinjer Än så länge är det få myndigheter som har egna språkvårdare anställda hos sig. har det därför varit helt nödvändigt såväl för Klarspråksgruppen som för myndigheterna att luta sig mot det kunnande och den erfarenhet som Regerings- kansliets språkexperter besitter. Just sådan kunskap om och av myndigheternas verksamhetsvillkor måste vara en viktig del av kompetensen hos det föreslagna centrala stödet till myndighetsspråkvården. Samspråk är inte säkra på att den kompetensen kommer att garanteras hos den nya myndigheten. Blir dessutom resurserna mindre än de föreslagna fyra årsarbetskrafterna, drabbar det förmod- ligen inte bara kompetensen utan även de nya arbetsuppgifter som föreslås i betänkandet. Eftersom språkvårdsarbetet, åtminstone på vissa myndigheter, har låg status är det desto viktigare att det centrala stödet har hög status. Samspråk befarar att förslaget att flytta Klarspråksgruppen från kan leda till ytterligare minskad status för språkvårdsarbetet hos myndigheterna. Många myndigheter efterfrågar språkligt stöd i sitt föreskriftsarbete. Men eftersom grunden för deras föreskrifter är lagar och förordningar, efterfrågar de kompetens på området. De är även beroende av Regerings- kansliets riktlinjer för författningsskrivande. Sådana riktlinjer ges ut av Statsrådsberedningen. Här ser Samspråk ett ansvarsproblem som inte berörs i betänkandet. Även EU-språkvården kan drabbas av liknande ansvarsproblem bl.a. på grund av att där ingår så stor del terminologistöd. Även om en central språkvårdsmyndighet bildas minskar inte behovet av samordning mellan olika organ i språkvårdsfrågor. Samspråk anser att den typ av samrådsorgan som finns , Språkvårdsgruppen och , kan vara utmärkta kanaler för att lösa problem, samordna och vidarebefordra rekom- Samspråk anser att formerna för sådana samråd måste vidareut- vecklas och omfatta mer än rena korpusfrågor. ABF delar utredningens uppfattning att folkbildningen bör spela en viktig roll i värnandet av språket, men ser det som en mycket stor brist att inga tydliga riktlinjer finns för hur detta skulle kunna ske eller hur det ska finansieras. anser att Samiskt språkråd ska kvarstå som en separat inrättning med nära kontakter med språkråd, men det bör klargöras att språkråd har en skyldighet att samråda med och dess språkråd i frågor där samiska på olika sätt kan komma att påverkas. Av det följer också att bör vara representerat i styrelsen för språkråd. Utredningen föreslår att ansvaret för stödet till myndighetsspråkvården och uppföljning och utvärdering av språkvårdsarbetet överförs till språk- råd. anser att ansvaret för åtgärder för det samiska språket genom statsbidrag till kommuner och landsting och regionala uppföljningsinstanser överförs till och dess språkråd. Föreningen auktoriserade translatorer föreslår att det blivande får en referensgrupp inte endast för terminologiskt arbete utan också för översättande rent allmänt. för informationsspecialister anser att representanter för biblioteks- och informationsvetenskap bör ingå i referensgrupper för terminologi och språkteknologi. Centralen för Teknisk Terminologi i anser att det är mycket viktigt att terminologiarbetet utförs professionellt av kompetenta terminologer som baserar sitt arbete på standardiserade metoder. Att utnyttja TNCs mångsidiga kompetens och terminologisamlingar som en central resurs är både rationellt och nödvändigt. TSK vill framhålla att det terminologiska basarbetet bör finansieras av staten. Utöver basarbetet kan enskilda terminologiuppdrag utföras på kommersiella vill- kor på så sätt att näringslivet betalar för projekten. Det bästa kvalitativa resultatet uppnås om samma organ som bygger upp sin kompetens genom basarbetet även tar emot kommersiella uppdrag. i yrkar på att den föreslagna myndigheten får en särskild avdelning som har i uppgift att ägna sig åt svenskan som pluricent- riskt språk. Denna skall bl.a. ha i uppgift att följa svenska språkets utveckling i och samarbeta med relevanta instanser i . Den skall även ha i uppgift att tillsammans med språkpolitiks ansvariga samt institutioner och forskningscentra ta initiativ till kartläggningar av och forskning i de språkvarieteter på pluricentrisk grund som talas i (finlandssvenska och estlandssvenska). Denna avdelning kan med fördel samarbeta intimt med de delar av språkråd som skall säkerställa den ömsesidiga språkförståelsen mellan de skandinaviska språken och vidare det nordiska språkpolitiska arbetet. N bör behålla sin språkvård. Språkvård med anknytning till EU bör vara en viktig uppgift för . har en egen språkvård i form av språkexperterna vid Justitie- departementets granskningsenhet och i Förvaltningsavdelningen. Enligt kommit- tén är det av stor vikt att behåller denna språkvård och få sär- skilt ansvar för språkvård med anknytning till EU. Bara två remissinstanser har valt att kommentera denna del av kapitlet. Båda är positiva till kommitténs förslag. Remissinstanser som är positiva: skydd, LO stödjer utredningens förslag om att bör behålla sin språkvård och att sådan i anslutning till EU också bör ses som en viktig uppgift. LO delar bedömningen att behåller sin språkvård, men att ett samarbete med språkråd bör utvecklas kring språkvård med EU- anknytning. 5.7.1 Ekonomiska konsekvenser – kostnader för ny språkvårdsorganisation samt kostnader för och finansiering av övriga förslag Kommittén menar att inget av förslagen att språkpolitik ska utgöra ett eget politikområde, att en särskild språklag ska införas och att förändringar ska göras i kommittéförordningen ger några merkostnader. Förslaget om en ny myndighet för språkvård med utökade uppgifter jämfört med dagens centrala, statligt finansierade språkvård leder däremot till ökade kostnader för staten. Kommitténs förslag innebär följande kostnader N korpusarbete: resurser motsvarande 11 årsarbetskrafter för svenska (6), finska (3), meänkieli (1) och teckenspråk (1) N status- och inlärningsarbete: resurser motsvarande 2 årsarbetskrafter + medel för öka utgivning av broschyrer etc N rådgivning, information och upplysning: resurser motsvarande 2 årsarbets- krafter N terminologiverksamhet: resurser motsvarande 1 årsarbetskraft för språkrå- dets egen verksamhet + för termgrupper + ett anslag om för att upphandla terminologi alternativt ge bidrag till TNC N språkbanksverksamhet: resurser motsvarande 2 årsarbetskrafter + för att bygga upp kompletterande språkresurser och lösa rättighetsproblem N språkteknologi: resurser motsvarande 3 årsarbetskrafter för det språktekno- logiska sekretariatet + en engångskostnad om för framta- gandet av maskinöversättning för svenska N centralt stöd till myndighetsspråkvården: resurser motsvarande 4 årsarbets- krafter N uppföljning och utvärdering: resurser motsvarande 2 årsarbetskrafter + för att upphandla kvalificerat utredningsarbete N internationellt samarbete: resurser motsvarande 0,5 årsarbetskrafter N myndighetens ledning och administration: resurser motsvarande 4,5 årsarbetskrafter + för olika kringkostnader. Sammanlagt innebär förslaget resurser motsvarande 32 årsarbetskrafter () + i övriga årliga kostnader och 7 miljoner i engångskostnad för utveckling av maskinöversättning. Kommittén föreslår att den nya språkvårdsmyndigheten finansieras dels genom att sammanlagt överförs från , Sverige- finska språknämnden och TNC samt att anslaget till minskas med 0,5 miljoner, dels genom att överföringar görs från andra politikområden enligt följande: N Effektiv statsförvaltning och Demokrati: N Integrationspolitik, Storstadspolitik och Minoritetspolitik: N Utbildningspolitik och Forskningspolitik: N IT, tele och post: Kommittén föreslår slutligen att en del av verksamheten finansieras genom försäljningsintäkter och bidrag med . Engångskostnaden för framtagandet av maskinöversättning föreslår kommittén ska finansieras genom en engångsöverföring från politikområdet IT, tele och post med . När det gäller kostnader för och finansiering av övriga förslag föreslår kommittén en rad åtgärder som kan komma att utformas som uppdrag till olika myndigheter. Flera av dessa menar kommittén skulle kunna rymmas i den ordinarie verksamhet och bör finansieras genom omprioriteringar inom myndighetens anslag. Andra uppgifter bör kunna finansieras genom myndighetens forskningsanslag. Åter andra uppgifter bör kunna finansieras med omprioriteringar inom ramen för olika politikområden. Några av de åtgärder som kommittén föreslår får inte några finansiella konsekvenser enligt kommittén. Det avslutande kapitlet med konsekvensbedömningar är det enda kapitlet i betän- kandet som fått övervägande negativa kommentarer från remissinstanserna. Tre av de svarande lämnar huvudsakligen positiva svar. lämnar 14 remissin- stanser svar som är till övervägande delar kritiskt inställda till kommitténs förslag. I synnerhet är det förslaget om överförande av medel från andra politikområden som fått remissinstanserna att göra invändningar. Remissinstanser som tillstyrker: , , tillstyrker att nuvarande statsbidrag till , Sverige- finska språknämnden och TNC överförs till bildandet av den nya myndigheten språkråd. tillstyrker att genom en engångskostnad på ska leda arbetet med att ta fram maskinöversättning för svenska. är det en framgångsfaktor för handlingsprogrammet att den planerade nya språkmyndig- heten tidigt utvecklar kärnkompetens och får legitimitet i och i samarbetet inom EU. Därför bör språkmyndigheten nära följa arbete och utveckla kärnkompetens i de delar av uppdrag som bör kunna skötas av språkmyndigheten. bör och andra organisationer som arbetar med FoU och näringslivsutveckling ges möjligheter att arbeta med nya språkteknologiska frågor som påverkar konkurrenskraften i framtidens näringsliv. Utöver de som föreslås överföras bör medel reserveras för att säkra kunskapsöverföring och utvecklingsarbete mellan det nya språkrådet och och . instämmer i betänkandets mening att medel måste avsättas för att arvodera termgruppernas ledamöter och att detta är ett statligt åtagande som bör finansieras genom statsbudgeten och att per grupp bör räcka för att få till stånd en fungerande verksamhet. Men SOST vill yttra en farhåga att ha blivit bortglömd i betänkandets kalkyl. Det antas nämligen att det kommer att finnas fem termgrupper, men bland dessa nämns inte SOST, som hoppas att detta inte skall inverka negativt på deras möjligheter att tilldelas statligt stöd för sin termverksamhet. Och SOST finner betänkandets antagande att varje termgrupp skulle få statligt bidrag om för att resten – – skulle bäras av branschen alldeles orealistiskt. anser att konsekvensbedömningar och beräkningar är realistiska. Men de förslagna medlen till termgrupper räcker inte särskilt långt. Behovet blir antagligen större än de föreslagna fem grupperna. Remissinstanser som avstyrker (inkl. tveksamma): Statskontoret, Ekonomi- styrningsverket, , , Biotermgruppen, Arbetsmiljö- verket, , , , kommun, Kungl. , , , LO Statskontoret ser betydande svårigheter att realisera förslaget till finansiering för den nya myndigheten, språkråd. De nuvarande anslagen till de språk- organisationer som är tänkta att bilda stommen i den nya myndigheten är , men merparten av de utökade medlen skall tas från andra politikområden. Dessa omfördelningar verkar inte vara förankrade. Beträffande verksamhetsform och rollfördelning har utredningen lagt ett förslag utan att närmare diskutera alternativ och konsekvenser. Statskontoret hänvisar till utredningen verksamheter som är beroende av statligt stöd och dess rapporter Former för statlig verksamhet (SOU 1994:147) samt Omprövning av statliga åtaganden (SOU 1995:93). Dess förslag var att och () skulle sammanföras till en ideell förening. Språkvård engagerar många i samhället och därför borde verksamheten ske i en öppen ideell förening, oberoende gentemot staten, där såväl fysiska som juridiska personer som statliga myndigheter kunde vara medlemmar. Finansieringen borde i högre grad ske genom att medlemmar betalade en avgift. är fortsatt en förening medan TNC har blivit aktiebolag. Drygt hälften av finansieringen utgörs av statliga bidrag. Organisa- tionerna får svårt att överleva om staten övertar ansvaret för språkvård i en ny myndighet som inte kan överta det privata ekonomiska engagemanget. Stats- kontoret menar att utredningen inte tillräckligt beaktat de kostnader som till- kommer i och med att det privata engagemanget bortfaller. Statskontoret ser också svårigheter i att sammanjämka så många små, vitt skilda verksamheter. Man anser att en liten språkverksamhetsgren som framgångsrikt bedrivs i en särskild organisation kan få svårigheter att hävda sin ställning i en sammanslagen större organisation. Utöver den nya myndighetens verksamhet föreslås satsningar inom en rad politikområden. Dessa satsningar på språk skall ske genom omfördelningar inom Det är svårt att utifrån utredningens beskrivning bilda sig en uppfattning om tidsåtgång och kostnader för förslagen på dessa områden eftersom beskriv- ningen är alltför översiktlig. Det är dessutom svårt att förstå hur dessa föränd- ringar skall kunna ske inom ramen för befintliga anslag eftersom det betyder att språkfrågorna måste prioriteras på någon annan verksamhets bekostnad. ser en brist i att det inte framgår av utredningen hur väl underbyggda vissa kostnadsposter är, exempelvis beräknade kringkostnader för språkråd och kostnader för språkbanksverksamheten. ESV kan inte avgöra om bedömningen av antalet årsarbetskrafter är rimlig. ESV kan inte bedöma om de i utredningen redovisade totala kostnaderna för verksamheten är realistiska. ESV anser att förslagen till finansiering inte är tillfredsställande. Finansie- ringen av en ny språkvårdsorganisation föreslås ske genom överföring av befintliga statsbidrag samt genom ospecificerade omprioriteringar från andra politikområ- den. Det framgår inte hur man kommit fram till de belopp som föreslås överföras. Finansieringen av övriga förslag föreslås i vissa fall ske genom omprioriteringar inom berörda myndighets anslag, och i en del förslag som gäller verk- samhet föreslår utredningen att omprioriteringar bör ske i kommunernas bud- getar. Utredningen förslår även att stödet till distribution av tidningar skall ökas, men anger inte med hur mycket. anser att den föreslagna finansieringsformen för en resurs för svensk forskning inom terminologi inte förefaller lämplig. hävdar att inga medel finns att överföra från rådet till språk- råd för finansieringen av språkvården för minoritetsspråken. anslag skall användas för de nationella minoriteternas kulturområden i traditionell mening och dit hör inte språkvårdande uppgifter. Biotermgruppen menar att utredningens förslag till finansiering är otillfredsstäl- lande och avstyrker därför finansieringsplanen. Biotermgruppen reagerar på att den del av anslaget som föreslås gå till terminologiarbete är för litet. Detta förslag innebär i praktiken enligt biotermgruppen att utvecklingen mot domänförluster i svenska språket kommer att fortgå oförändrad. Vidare menar att den föreslagna finansieringen av en professur i terminologi, genom omprioriteringar vid den högskola som ges uppdraget, avsevärt skulle försena eller rentav hindra dess etablering och dessutom riskera att skapa ovilja mot språkvård och terminologisk forskning genom att inkräkta på högskolans budgetutrymme. Även den föreslagna finansieringen av termgruppverksamhet är enligt biotermgruppen otillräcklig och den föreslagna ekonomiska nivån är för låg. Förslaget färgas av utredningens synpunkt att terminologiarbete till största delen bör bekostas av näringslivet. Inte heller den föreslagna inriktningen på det statliga stödet till term- gruppsverksamhet är ändamålsenlig. Biotermgruppen ställer sig mycket tveksam till att en terminolog på skulle kunna göra en kvalificerad insats gentemot fem olika termgrupper förutom det övriga ansvar som språkrådets terminolog föreslås i betänkandet och är likaledes tveksam till att termgrupper kan fungera med full kraft utan en sådan kvalificerad ämneskompetent terminologinstans. Biotermgruppen föreslås justering av föreslagna kostnadsramar till förmån för terminologiarbete för att möjliggöra inrättandet av en professur i terminologi och ökad terminologiverksamhet. Av de som utredarna föreslår ska till- föras språkvården från andra källor föreslår biotermgruppen att avsätts för en professur i terminologi och ytterligare till allmännyttig terminologiverk- samhet utöver den som bedrivs i termgrupper. avsätts för termgrupperna. anser, i motsats till betänkandet, att de resurser som krävs för uppdraget ska tillföras AV om AV ges i uppdrag att utreda och ge förslag till rättslig reglering av språk inom arbetsmiljölagstiftningen. instämmer inte i bedömningen att en professur med inrikt- ning mot terminologiforskning skulle kunna finansieras via omprioriteringar vid den . Ett ytterligare tryck på högskolornas redan ansträngda ekonomi skulle kunna leda till en negativ inställning till den nya professuren. En särskild finansiering bör således sättas till. kommenterar betänkandets resonemang om att den nya myndig- heten, språkråd, inte utgör en ny verksamhet och dess redovisning av var vissa verksamheter finns . Verkets mening är att frågan om lokaliseringen borde ha belysts på ett mera utförligt sätt och även med att redovisa de aspekter i effektivitetshänseende som skulle kunna ligga bakom ett sådant ställningstagande som gjorts. kan således i denna del, utan att skälen redovisas mera utförligt, inte ställa sig bakom en lokalisering av den föreslagna nya myndig- heten enligt betänkandets förslag. avstyrker att anslaget till minskas med . bör behålla denna del av anslaget för eget utvecklingsarbete. Det kan inte nog understrykas hur viktigt det är att utvecklar en kärn- kompetens inom området för att kunna formulera och driva språkpolitiska mål. Vidare avstyrker den fördelningsnyckel som föreslås för att över- föra medel från politikområden till språkråd. tillstyrker generellt att satsningen på en ny språkmyndighet bör delfinansieras av de politikområden som på olika sätt kan dra fördel av språkråds verksamhet.