sou · GQB3100 · 2003-01-01 00:00:00 — Som visas i Figur 14 fanns även ett underskott av inhemskt producerad torv i framförallt , , och , men till viss del även i Norr- bottens och i . Ett överskott av torv fanns främst i . För båda åren, 1997 och 2000, var produktionen i , , och län större än användningen. I figurerna illustreras även importen de olika åren. Denna disku- teras vidare i avsnitt 2.6.2. Den nationella handeln med torv sker framförallt via avtal vars kontraktstid i regel uppgår till mellan en och tre driftsäsonger och tecknas mellan två parter. Andelen avtal baserade på en spotmark- nad är få. Användning, produktion och import av energitorv i (baserat på uppgifter från SGU, och ) Användning och produktion (GWh) 1997 var 1165 GWh Import cirka 550 GWh Användning, produktion och import av energitorv i (baserat på uppgifter från SGU, och ) Användning och produktion (GWh) Import cirka 700 GWh Importen av energitorv till har i det närmaste fyrfaldigats och har svarat för mellan 20–av den totala användningen av energitorv i landet. hängde den svenska importen av energitorv starkt samman med utgången av den svenska torvskör- den. Bra år importerades mindre mängder och med låg produktion importerades mer. Importen storlek –2001 i förhållande till total produktion och användning av energitorv i visas i Figur 15. Import, produktion och användning av energitorv –2001 Som kan utläsas ur figuren är användningen av torv under vissa år högre än vad den nationella produktionen och importen samman- taget är. Underskottet sådana år har täckts av buffertlager som producenterna hållit med. Figuren åskådliggör vidare en ny trend, där stora och ökande kvantiteter energitorv importeras i det närmaste oberoende av den inhemska torvskörden. Denna trend kommer sannolikt att bestå och prognostiseras en ökning med jämfört med , det vill säga från en import på energitorv om närmare 700 GWh till . Importen består av torvbriketter och stycketorv. Importen till görs till största delen direkt av svenska användare av torven för framförallt värmeproduktion. Dessa för- bränningsanläggningar är till övervägande del lokaliserade längs den svenska öst- och . Resterande del av importen hanteras via svenska producenter och leverantörer av torv. Förutom svängningar i den inhemska torvskörden anges av aktö- rerna att den ökande importen som prognostiserats för beror på antagande om en brist på grund av ökad efterfrågan på främst förädlade trädbränslen i vilket ökar efterfrågan på torvbriketter. Vidare är tillgången på torvbriketter i begränsad. Import av torv sker därför via såväl korta avtal över en driftsäsong som via fleråriga samarbetsavtal med producenter och leverantörer i framförallt och . Svenskt delägar- intresse finns även vid produktion av torvbriketter i (). har importerats från i huvudsak tre länder, , och , där har varit det land varifrån importen från och med mitten av 90-talet har ökat krafti- gast. Även andra baltiska länder samt och är en växande, om än osäker, marknad för svensk import av framför- allt torvbriketter. Den sammanlagda importen från och har däremot minskat med närmare två tredjedelar . Importmängdens fördelning mellan olika länder visas i Figur 16. Fördelning av import till Export av torv från utgörs främst av odlingstorv och be- handlas därför inte vidare. 3Torv i jämförelse med andra bränslen I följande avsnitt behandlas den roll energitorv spelar som bränsle i det svenska energisystemet och den konkurrens som råder mellan torv och andra, substituerbara, bränslen. 3.1Skatter och övriga ekonomiska styrmedel på energiområdet De ekonomiska styrmedel som i huvudsak påverkar konkurrens- kraften för torv som bränsle är skatter för bränslen i värme- och kraftproduktion och olika former av investeringsbidrag för fast- bränsleeldade anläggningar. Här ges därför en kort historik över energi- och miljöskatter på bränslen som används för värme- och elproduktion samt övriga ekonomiska styrmedel. Vidare redovisas översiktligt pågående och genomförda utredningar rörande ekonomiska styrmedel som kan komma att påverka bränslebilden och därmed torvens konkurrenssituation som bränsle. De skatter som i huvudsak påverkar torv och andra bränslen är energiskatter i form av energiskatt, koldioxidskatt och svavelskatt. Energiskatt tas ut på el, fossila bränslen och råtallolja. Energi- skatt utgår inte för avfall, torv och trädbränslen exklusive råtall- olja. Energiskatten på el ser olika ut beroende på vem som konsumerar elkraften och var i landet den konsumeras. Industrin samt jordbruk, skogsbruk och vattenbruk betalar ingen energiskatt, utom för drivmedel. Energiskatten på bränsle utgår med ett bestämt belopp per vikts- eller volymsenhet. Bränslen som används för elproduktion belastas inte med energiskatt. Energiskatten på bränsle i värmeproduktion i kraft- värmeverk är nedsatt till hälften. Koldioxidskatt beräknas med utgångspunkt i kolinnehållet i fos- sila bränslen. Skatten utgår inte för biobränslen, avfall och torv. Industrin, jordbruk, skogsbruk och vattenbruk betalar av den generella skattesatsen (per kilo utsläppt koldioxid, ). Därutöver finns särskilda regler för nedsättning av koldioxidskatten för energiintensiv verksam- het. Bränslen som används för elproduktion belastas inte med koldioxidskatt. Skatten tas ut på oljeprodukter, kol och torv. Om utsläppet av svavel begränsas genom till exempel rening görs avdrag på skat- ten. 3.1.2Genomförda förändringar av energibeskattningen med koppling till torv I samband med reformeringen av företags- och inkomstbeskatt- ningen i infördes mervärdesskatt på energi. infördes en skatt på utsläpp av koldioxid (olja, kol, bensin, naturgas och gasol) som motsvarade per kg koldioxid, som energiskatterna reducerades . infördes även en svavelskatt på kol, torv och olja (per kilo utsläpp av svavel). infördes en avgift på utsläpp av kväveoxider på vissa pannor och turbiner (per kilo utsläpp av kväveoxider). Avgiften återbetalas i proportion till respektive anläggnings energi- produktion och utsläpp. infördes ytterligare förändringar av energiskatten, som i huvudsak berörde industrin. Den allmänna energiskatten på bräns- len och el för industrisektorn avskaffades och koldioxidskatten sänktes till en fjärdedel av koldioxidskattens allmänna nivå. För övriga användare låg energiskatten kvar på samma nivå och koldi- oxidskatten höjdes per kg koldioxid. För att und- vika att inflationen urholkade energi- och koldioxidskatten beslu- tades att införa en indexreglering. gäller lag 1994:1776 om skatt på energi. Lagen innefattar ett ändrat beskattningsförfarande i enlighet med EG:s mineraloljedirektiv. Som ett led i finansieringen av medlemsavgiften till EU höjdes koldioxidskatten till per kg koldioxid och elskatten med per kWh . höjdes energiskatten för samtliga bränslen med . höjdes industrins koldioxidskatt till av den generella nivån. tas energiskatt även ut för råtallolja. En skatt infördes på avfall som deponeras. Aska som bildas vid förbränning av olika bränslen inklusive träd- bränslen och torv omfattas av skatten om askan deponeras. Skatten var per ton när den infördes och höjdes till per ton . höjdes skatten från till per kilo koldioxid på grund av skatteväxling och åtagande att minska koldioxidutsläppen. Kol- dioxidskatten för tillverkningsindustrin, jordbruk, skogsbruk och vattenbruk sänktes från av den allmänna nivån. Från är den generella koldioxidskatten per kg koldioxid. Industri, jordbruk, skogsbruk och vattenbruk betalar av den generella skattesatsen, utom för drivme- del. I Tabell 7 redovisas energiskatter för några bränslen. I skatten ingår energiskatt, koldioxidskatt och svavelskatt. Moms på 25 pro- cent tillkommer. Energi- och miljöskatter (energi-, koldioxid- och svavel- skatt) för olika bränslen 1995–2002 angivet i öre per kWh, exklu- sive moms 1)endast svavelskatt för torv, baserat på fukt och svavel Källa: SCB och , 2002 samt RSV, 2002 Energi- och miljöskatterna redovisas för i Tabell 8 uppdelat på respektive skatt. Utöver dessa skatter tillkommer avfallsskatten, i de fall där askan från förbränningen och eventuellt andra restpro- dukter deponeras. Om askan deponeras blir skatten i storleksord- ningen per ton bränsle för kol, per ton bränsle för torv och per ton bränsle för trädbränslen. Bilaga 2 SOU 2002:100 Energi-, koldioxid- och svavelskatt 2002, exklusive moms Kol, kr/ton Naturgas, kr/1000 , kr/ton Källa: RSV, 2002 lämnade staten ekonomiskt stöd i form av bidrag och lån till anläggningar för utvinning och förbrän- ning av torv, se Tabell 9. Oljeersättningsfonden (OEF) verkade från 1983 och gav stöd till oljeersättande åtgärder. Avsikten med stödet enligt Förordning om statligt stöd till att ersätta olja m.m. (1980:1085, ändrad 1982:1230) var att ersätta olja samt att skapa en ökad efterfrågan av torv som bränsle och därmed säkerställa de nyetablerade torvproducenternas avsätt- ning under ett inledningsskede. Stödet bestod av dels bidrag och dels lån. Stöd skulle lämnas för investeringar i förbränningsanlägg- ningar som byggdes för att eldas främst med torv. Bidrag för oljeersättning fortsatte därefter att hanteras av () fram . Dessutom utgick under peri- oden till 1985 ett särskilt torvstöd. till lämnade även stöd till energiinvesteringar, bland annat till förbränningsanläggningar för inhemskt bränsle (enligt förord- ningen om statligt bidrag till installationer för uppvärmning m.m. SFS 1993:1108, 1984:1045, 1985:632). Totalt lämnade staten stöd för investeringar i nya pannor eller för ombyggnader av befintliga pannor till torveldning till knappt 80 pannor motsvarande i bidrag och i lån. De torvpannor som fick torvstödet var framför allt kommunala värmepannor och några enstaka större industripannor. Ett stort antal av de kommunala värmepannorna var dock relativt små (mindre än 10 MW). Bidrag och lån lämnades även till cirka 40 projekt för torvutvinning och förädling. Statliga stöd till anläggningar för utvinning och förbrän- ning av torv OEF, 1981–83 , 1983–85 1984, 1985 och Källa: SCB, 1998 Ett särskilt kompletterande stöd utgick tidigare till torveldade för- bränningsanläggningar i . har de ekonomiska styrmedel som omfattar ener- gitorv främst utgjorts av skatter och avgifter. Det har dock funnits investeringsstöd som omfattat ren bio- bränsleeldning. införs ett investeringsstöd till biobränsle- eldade kraftvärmeverk (per kilowatt eleffekt). Stödet fanns –1996. I det energipolitiska beslutet innehöll det kortsiktiga programmet bland annat ett inve- steringsstöd till biobränslebaserad kraftvärmeproduktion. Målet var att åstadkomma en ökning av den årliga elproduktionen från biobränslebaserade kraftvärmeverk med . Bidraget uppgår till per kilowatt, dock högst Med biobränsle avsågs i detta sam- manhang bland annat avverkningsrester, vissa slag av avfall, energi- grödor, vass, halm, returlutar och tallbeckolja. ingick inte bland dessa bränslen. Stödet gäller till och med . I de anläggningar som fått stöd program måste biobränslet utgöra av den totala förbrukningen och framställ- ning av el ska endast ske med biobränslen . 3.1.4Utredningar och förslag om ändrade styrmedel Flera utredningar har lämnat förslag eller pågår och för- väntas ge förslag som kan ha en påverkan på styrmedel som rör konkurrenssituationen mellan bränslen och därmed torvens roll i energisystemet. Följande utredningar och styrmedel är mest aktuella: Handel med utsläppsrätter (införande av EU:s förslag) Skatt vid förbränning av avfall En parlamentarisk kommitté, (Dir. 2001:29), arbetar med att se över reglerna för nedsättning av energiskatter. Kommittén, som tillsattes som ett led i arbetet med att förverkliga strategin för fortsatt grön skatteväxling, ska redovisa sitt arbete . beslutade att ett system för handel med elcertifikat ska införas. Syftet med systemet är att ersätta nuvarande bidrag med ett mer marknadsorienterat system för att främja produktionen av el från förnybara energikällor. I systemet ska olika förnybara energikällor för elproduktion konkurrera på lika villkor. Ett första förslag till handel med elcertifikat presenterades i SOU 2001:77. att (prop. 2001/2002:143) och rådets direktiv /77/EG om främjande av el, producerad från förnybara energikällor på den inre marknaden för el, bör vara vägledande. En tillämpning av direktivets definition av el anges för del vara att el som produceras från förbränning av torv inte ingår i direktivets definition av el som produceras från förnybara energi- källor. Den andel av elektriciteten som produceras med förnybara energikällor i kraftverk som också använder andra energikällor ska dock omfattas av systemet (prop. 2001/02:143). I direktivet anges dock att den definition av biomassa som ges i direktivet inte utesluter annan definition i nationell lagstiftning, för andra syften än de som anges i direktivet (2001/77/EG). Ett nytt förslag till lag om elcertifikatsystem lämnas (Ds 2002:40). Enligt planerna ska besluta om lag om elcertifikat 2003 och systemet med elcerti- fikat införas . Elcertifikatsystemet bygger på att producenterna av förnybar el får elcertifikat för den el som produceras. Varje MWh föreslås ge ett certifikat. Försäljningen av certifikaten ska ge producenterna en intäkt för produktionen utöver intäkten från elförsäljningen. För att skapa efterfrågan på certifikat blir det obligatoriskt för elanvändare att köpa en viss mängd certifikat i förhållande till sin elförbrukning, en s.k. kvotplikt införs. ökar mängden certfikat som elanvändarna är skyldiga att köpa. Det medför en ökande efterfrågan på certifikat och en stimulans till ökad produktion av förnybar el. Elleverantören kommer att sköta inköpen av certifikat för sina kunder och på så sätt svara för att deras kvotplikt uppfylls. beslutade om riktlinjer för energi- politik. Ett mål är att produktionen av förnybar el ska öka med års nivå fram . Det innebär en fyrdubbling av takten i utbyggnaden jämfört med det program som gällt och som gäller fram till nyår. I lagförslaget anges att en anläggning där el produceras med hjälp av vindkraft, solenergi, geotermisk energi, biobränsle eller vågenergi är en sådan anläggning som berättigar innehavaren till elcertifikat. Regeringen, eller den myndighet regeringen bestäm- mer, får meddela föreskrifter om vilka krav som ska ställas på biobränslen, för att produktionen av el ska berättiga till elcertifikat. I lagförslaget anges vidare att en certifikatberättigad producent har rätt att hos Statens Bilaga 2 SOU 2002:100 energimyndighet lösa in elcertifikat som tilldelats producenten. Det pris som myndigheten ska betala per certifikat (MWh) är . Därefter minskar priset med . Diskussioner förekommer vidare om att vid fördelning av bränslen till fjärrvärme- respektive elproduktion ska proportione- ring tillämpas, dvs. fördelningen sker genom proportionering i förhållande till produktionen av el respektive fjärrvärme. Vidare diskuteras möjligheten att införa ett tröskelvärde för andelen biobränsle av den totala bränsleproduktionen för att en anläggning ska vara certifikatberättigad, exempelvis (Pm Fi2002/2635). Av de bränslen som användes 2000 var endast en mindre del torv. Bland Fjärrvärmeföreningens medlem- mar producerades el i kraftvärmeanlägg- ningar. För detta krävdes bränsle, varav angavs utgöras av torv och av trädbränslen. Den totala torvanvändningen i kraftvärmeanläggningar var dock och . Användningen av torv i kraftvärmeanläggningar har varierat mellan 1 och , vilket motsvarar mellan av den totala torvanvänd- ningen i fjärrvärme- och kraftvärmeanläggningar. förväntas torvanvändningen i de pannor från vilka el produceras till nätet vara varav elproduktion är mindre än . Förutsatt dagens styrmedel () kommer torvanvändningen att öka till i dessa anläggningar och elproduktionen från torv att öka till totalt , 2003, enligt anläggningsägarna. ), Mälarenergi , värmeverk, Kraft, Värme/Fortum (, ), och . De konsekvenser som ett system med elcertifikat kan komma att få på konkurrenssituationen för torv och torvanvändningen i kraftvärmeanläggningar redovisas i avsnitt 3.4.5 och i bilaga A. I avvaktan på förslag har regeringen för avsikt att undersöka möjligheterna att lägga fram förslag till en temporär ändring i energibeskattningen för kraftvärme i fjärr- värmesystem som innebär att reglerna likställs med dem som gäller för industrins mottrycksproduktion (prop. 2001/02:143). Finans- departementet presenterade ett förslag om ändrad kraft- värmebeskattning (dnr Fi2002/2635), som har remissbehandlats. Regeringen föreslår i budgetpropositionen för (prop. 2002/03:1) att detta förslag ska träda i kraft . ska redovisa sitt arbete . Man anger därför att den föreslagna ändringen ska ses som temporär i avvaktan på kommitténs förslag. Förslaget är indirekt kopplat till ett införande av elcertifikatsystem. Förslaget innehåller förändringar av energiskatten för fjärr- värmeproduktion. Det nuvarande avdraget för energiskatt på bränslen som förbrukas för värmeproduktion i kraftvärmeverk höjs från som avdrag införs för koldioxid- skatten på bränslen . Vid kraftvärmeproduktion får ordningen inte längre väljas fritt mellan bränslen vid beräkning av skatteavdrag. I stället föreslås regler om proportionering för varje bränsle för sig. Fördelningen av bränsle som förbrukas för framställning av el respektive värme ska ske genom proportionering i förhållande till respektive energi- produktion. Om olika bränslen förbrukas ska proportioneringen avse varje bränsle för sig. Proportionering av bränslen föreslås vara densamma för energiskatter som för elcertifikat. Dessutom föreslås att nuvarande avdrag för energiskatt på el som produceras i kraftvärmeverk och som används i egen verksam- het slopas . En begränsning av avdragsrätten sker dock . I Tabell 1 jämförs de gällande skattesatserna för koldioxid- och energiskatt med de föreslagna. I budgetpropositionen (prop. 2002/03:1) föreslås en höjning av den generella nivån på koldioxid- skatten, som är per kilo koldioxid, till att från vara per kg koldioxid. Energi- och koldioxidskatt, gällande jämfört med förslag till ny beskattning för , andel av generell skattenivå för respektive år De konsekvenser som den föreslagna förändringen av kraftvärme- beskattningen kan komma att få på konkurrenssituationen för torv och torvanvändningen i kraftvärmeanläggningar redovisas i avsnitt 3.4.5 och i bilaga A. avfallsskatteutredning gör utredaren bedömningen att förbränningsskatt på avfall är en miljöskatt som väl passar in i den reformerade energibeskattning som förutses i beslutet om grön skatteväxling. En förändrad energibeskattning påverkar den nivå på förbränningsskatt som kan motiveras av skatte- eller avfallspoli- tiska skäl. Utredaren har analyserat konsekvenserna av skattenivå- erna 100, 400 respektive per ton avfall (SOU 2002:9). Flexibla mekanismer – handel med utsläppsrätter En parlamentarisk delegation är tillsatt för att utarbeta ett förslag till ett svenskt system och ett regelverk för Kyotoprotokollets flexibla mekanismer, dvs. handel med utsläppsrätter samt de två projektbaserade mekanismerna: gemensamt genomförande och mekanismen för ren utveckling (dir. 2001:56). I utredningens arbete ingår även att utreda förutsättningarna för att införa system för handel med utsläppsrätter i enlighet med förslag till direktiv (96/61/EG). I direktivets 1 anges att förbränningsinstallationer med en tillförd effekt över 20 MW (exklusive förbränningsanläggningar för hushållsavfall och farligt avfall) ska omfattas av handel med utsläppsrätter. Om man tolkar att 1 avser anläggningar med en tillförd bränsleeffekt över 20 MW omfattas drygt 35 pannor i 28 av de anläggningar som använde torv för sin el- och värme- produktion. Torvanvändningen i dessa anläggningar var (drygt ) av den totala torvanvänd- ningen i landet. I pannorna eldas torv blandat med andra bränslen, förutom i en panna som enbart eldas med torv. Görs motsvarande bedömning för tolkningen att 1 avser anläggningar på 20 MW eller mer samt de pannor som är anslutna till dessa anläggningar via ett fjärrvärmenät blir bilden densamma. Ett principförslag på hur ett svenskt system för utsläppsrätter bör se ut kommer att presenteras av den tillsatta delegationen (2002/2003). Intentionen är att den svenska modellen kommer att anpassas efter det förslag som presenterats i EG- kommissionens direktiv. Systemet för gemenskapens handel med utsläppsrätter kommer enligt förslag att börja med en inledande fas som sträcker sig . Under denna inledande fas föreslås att det inte ska finnas några rättsligt bindande mål som begränsar medlemsstaternas utsläpp av växthusgaser. Den internationella handeln inom ramen för Kyoto- protokollet föreslås inledas . Hur införandet av ett system för handel med utsläppsrätter av växthusgaser, i första hand koldioxid, kommer att påverka torvens konkurrenskraft är ännu osäkert då arbetet med att ta fram ett principförslag fortfarande pågår. Klart är dock att ett system som omfattar torv men inte trädbränslen kommer att försämra torvens konkurrensförmåga jämfört med dessa bränslen. Detta gäller oavsett om utsläppsrätterna kommer att utdelas via fri tilldelning eller auktioneras. Vidare anges i det förslag som presenterats i EG- kommissionens direktiv att energibeskattning med syfte att bekämpa koldioxidutsläpp inte bör användas parallellt med ett system för handel med utsläppsrätter inom en och samma sektor. Ett sådant förfarande anses kunna påverka konkurrenskraften Om det kommer att krävas utsläppsrätter för att elda torv kan kostnaden för utsläppsrätter för torv räknat per energienhet bli i samma nivå som för kol. Torvens konkurrenssituation gentemot såväl fossila bränslen som bränslen som ej omfattas av handels- systemet kommer då att försämras. Om dessutom det befintliga systemet med koldioxidbeskattning tas bort, kommer torvens konkurrenssituation gentemot fossila bränslen att försämras ytterligare. I det fall torven ställs utanför systemet med handel med utsläppsrätter, enligt det tidigare förslaget i den föregående expert- utredningen (SOU 2000:45), kommer torvens konkurrenssituation att förstärkas jämfört med fossila bränslen och vara oförändrad jämfört med trädbränslen. Det finns problem med dagens beskattning inom sektorerna indu- stri-, värme- och elproduktion. Problemen är i huvudsak kopplade till att bränslen beskattas enligt olika principer vid värme- och elproduktion, att bränsle som används för värmeproduktion inom industrin beskattas enligt andra principer jämfört med värme- och elproduktion samt att förändringar i kraftvärmebeskattningen har skett återkommande. presenterade i sitt slutbetänkande (SOU 1997:11) en modell för ett reformerat ener- giskattesystem. Regeringen har inte tagit ställning till kommitténs förslag. I utredningar som genomfördes på uppdrag av Energiskattegruppen (interdepartemental arbetsgrupp inom ), och Miljödeparte- mentet har energiskattemodell utvärde- rats (Ds 2000:73). I utredningen gjordes bland annat antagandet att ingen energiskatt utgår på bränslen för värme- och kraftproduk- tion, att koldioxidskatt tas ut för alla bränslen vid värme- och elproduktion, att koldioxidskatt införs på torv samt att energiskatt på värme införs i konsumtionsledet. I utvärderingen av förslag framkom att torven förlorar sin konkurrenskraft om den skulle beläggas med koldioxidskatt, oavsett vilken nivå som valdes. I förutsättningarna för utredningarna ingick bland annat att de förhållanden som rådde skulle gälla. I utredningarna studerades även möjligheten att låta torven få en lägre skattenivå än övriga bränslen, som i det analyserade alternativet beläggs med en 50-procentig skatt. Det krävdes dock en mycket låg koldioxidskattenivå för att torven skulle ha möjlighet att behålla sin konkurrenskraft. Vid exempelvis fick den oförädlade torven ungefär samma bränslekost- nad som förädlade biobränslen. Först vid en 12-procentsnivå låg bränslekostnaderna för oförädlad torv ungefär i samma nivå som eldningsolja 5 och naturgas, medan förädlad torv fortfarande var det dyraste bränslet.