sou · GQB35d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Jag är medveten om de starka känslor som en diskussion om organisa- tionsstruktur rör upp men anser trots detta att det nödvändigt att ta upp organisationsfrågan. En effektiv och väl fungerande för- säkringsadministration är ett viktigt instrument för att hantera de mycket svåra frågor som måste lösas. Jag anser därför att /regeringen omgående bör starta en genomförande- process där slutmålet redan från början skall vara klart – försäk- ringskassorna skall organisatoriskt vara en gemensam statlig organisation som leds av en statig chefsmyndighet. I huvet på en utredare 2.9Förändringar och översyn behöver göras också i andra system Under utredningsarbetet har ett antal frågor som rör angränsande områden varit föremål för reflektion och diskussion. Sjukförsäk- ring och förtidspension svarar 2002 för av stats- budgetens totala kostnader. Radikala och önskvärda förändringar som syftar till att bryta nuvarande uppgång för att därefter minska utgifterna för detta stora system kräver med all sannolikhet också förändringar inom andra politikområden. Det ligger utanför denna utrednings direktiv och också praktiska möjligheter att hantera dessa frågor. Detta avsnitt avser att exemplifiera och reflektera över några områden där överväganden och fortsatta utredningar enligt min uppfattning vore angelägna. 2.9.1Arbetsrätt – starkare skydd vid uppsägning och graviditet Enligt nuvarande regler får uppsägning inte ske enbart av det skälet att någon är sjuk. Inte heller frånvaro p.g.a. graviditet utgör i sig skäl för uppsägning. I många fall har dock uppsägningar skett där det inte kan uteslutas att sjukdom eller graviditet har varit det egentliga skälet. Enligt min uppfattning borde särskilt långtidssjuk- skrivnas ställning på arbetsmarkanden förstärkas. Detta skulle kunna ske genom att uppsägning inte fick ske under sjukskriv- ningsperioden. Uppsägning och skäl för detta bör prövas först när den anställde har möjlighet att återgå till arbetet. I fråga om gravi- ditet borde det vara ett starkt samhällsintresse att inför ett starkare skydd både mot diskriminering vid anställning och vid uppsägning. Några framsynta företag har infört en positiv särbe- handling av gravida och deras partner. Det förefaller också vara rimligt att gravida får möjlighet att komma starka och utvilade till förlossning. Detta bör ske genom en förstärkning av regelsystemet för havandeskapspenning. Det bör också vara så att arbetsgivaren har en förstärkt skyldighet att anpassa arbetsuppgifter och arbets- tider före förlossning. Arbetsgivare som vidtar aktiva åtgärder för att öka trivseln på arbetet borde stödjas av ett tydligare skattesystem där i princip alla I huvet på en utredare kostnader för sådana aktiviteter var avdragsgilla. Det gäller även sådana saker som ibland av skattemyndigheter riskerar att betraktas som icke avdragsgill personalförmån. Det kan röra sig om biljetter till kulturaktiviteter, frikort på gym, etc. Förutsättningen är givetvis att sådana aktiviteter riktar sig till företagets samtliga anställda. Det är också viktigt att sådana åtgärder inte riskerar att bli en för den anställde skattepliktig förmån. En översyn av nuva- rande skatteregler vore angelägen. Allt färre av den äldre arbetskraften deltar i arbetslivet. De som kan lämnar arbetslivet med goda pensionsvillkor eller avgångsvederlag, Andra stöts ut genom sjukskrivning eller förtids- pension. Det är uppenbart att arbetslivets villkor för de allra flesta inte är sådana att man vill eller orkar arbeta fram till den i andra sammanhang som önskvärd angivna nya pensionsåldern . För den som haft ett tungt och krävande arbete inom vård och omsorg och är är ett fortsatt arbete i samma takt och på samma sätt en omöjlighet. Detsamma gäller uppenbarligen inom andra utsatta yrken. Det borde vara rimligt att arbetsgivare av eget intresse utformade en ny politik som är attraktiv för den äldre arbetskraft som man nu kommer att vara så beroende av. Det kan t.ex. gälla att man efter får längre semester, kortare arbetstid. Det kan också inne- bära att man som äldre och mer erfaren får ett arbete som senior advisor och slipper de tunga lyft och den arbetspress som man inte orkar mer. Det ligger ett stort ansvar inte minst på offentliga arbetsgivare att utveckla en ny och mer flexibel syn på hur anställ- das kompetens och erfarenhet kan utnyttjas. föreslog också att om man vill införa ett generellt incitament för äldre arbetskraft skulle t.ex. arbets- givaravgiften för äldre kunna sänkas. Min uppfattning är att den hotande arbetskraftsbristen inom vissa stora omsorgsyrken och den stora utslagningen av äldre arbetskraft fordrar ett väsentligt nytänkande också när det gäller regler för avgifter och skatter. Annars kommer nuvarande trend att fortsätta och förstärkas. Ytterligare allt färre kommer att arbeta efter . 3Nya fakta och fakta i ny belysning I detta kapitel redovisas inledningsvis koncentrerade uppdateringar av tidigare redovisad statistik och analys. redovisningar finns bl.a. i betänkanden Sjukförsäk- ringen - basfakta och utvecklingsmöjligheter (SOU 2000:72), Sjuk- frånvaro och sjukskrivning - fakta och förslag (SOU 2000:121) samt HpH:s delrapporter Handlingsplanens uppläggning och inriktning samt Punkter i en handlingsplan. HpH:s del- rapporter återfinns i detta betänkande som bilagorna 1:2 och 1:3. HpH:s handlingsplan bygger i huvudsak på tidigare presenterat material och gjorda undersökningar. Inom några områden har utredningen dock funnit det nödvändigt att fördjupa kunskapen och analysen. Företagshälsovårdens förutsätt- ningar att möta en ökad efterfrågan har studerats liksom resultatet av köp av tjänster. Vidare har HpH låtit genomföra fördjupade studier av långtidsfriska, långtidssjuka och långtidsarbetslösa. HpH redovisar här en sammanfattning av dessa undersökningar. Rapporterna återfinns i detta betänkandes del 2 Bilagor. redovisades utvärderingar av försök med poli- tisk och finansiell samordning mellan socialförsäkring, hälso- och sjukvård och socialtjänst (SOCSAM) och frivillig samverkan inom rehabiliteringsområdet för särskilt utsatta (FRISAM). HpH återger kortfattat utvärderingarnas sammanfattande resultat. Vidare redovisar HpH en sammanfattning av Kommittén Väl- färdsboksluts slutsatser i slutbetänkandet; Välfärdsbokslut för 1990- talet (SOU 2001:79) samt regeringens åtgärdsprogram i 11 punkter för ökad hälsa i arbetslivet budgetpropositionens (prop. 2001/02:1, utgiftsområde 10). Nya fakta och fakta i ny belysning Beträffande ytterligare bakgrundsmaterial kan följande nämnas. En beskrivning av arbetsgivarens ansvar enligt nuvarande regler finns i junirapporten, bilaga 1:3, underbilaga 7. Vidare beskrivs företagshälsovårdens nuvarande roll och villkor i bilagan 1:4. En allmän redogörelse för några myndighetsorganisa- tioner finns i bilagan 1:5. Nuvarande ordning med lönebidrag och vissa anställningsfrämjande åtgärder beskrivs i bilagan 1:6. HpH har också gjort en särskild konsekvensanalys av reglers effekter för små företags villkor, vilken redovisas i bilaga 8 till delrapporten. I bilagan 1:8 redovisas regel 7 i för att tillför- säkra människor med funktionsnedsättning delaktighet och jämlik- het. Denna regel handlar om arbete. Ett förslag om information om sjukfrånvaro i årsredovisningen finns i bilagan 6 till delrapporten. 3.2Sjukfrånvarons utveckling och struktur Sjukfrånvarons utveckling är väl dokumenterad i RFV:s sjukdata- register vad avser antal av sjukförsäkringen ersatta fall, sjukdagar och sjukfallens längd samt sjukskrivnas kön och ålder. Tyvärr saknar dock den officiella statistiken mycket av förklaringsvärde. Uppgifter saknas till exempel om diagnos, yrke, arbetsplats, arbets- givare etc. Den korta sjukfrånvaron, upp till , är inte heller systematiskt registrerad på grund av att sjuklöne- perioden (då arbetsgivaren svarar för sjukersättningen) varierat . HpH har därför lagt ner stort arbete på att utveckla egna analyser som redovisas i detta kapitel. I detta avsnitt redovisas sjukfrånvarons utveckling på individnivå avseende sjukskrivningar, ersatta dagar, sjuktal och ohälsotal. Nya fakta och fakta i ny belysning Antal sjukskrivna längre än vid slutet av åren 1976 – 2001 (prognos). 2001(p) Källa: HpH. Bearbetning av material från RFV För att få jämförbarhet över tiden med hänsyn till regeländringar ingår endast personer med en sjukskrivningsperiod som är längre än . Vid slutet av har fler än 180 302 kvinnor och 101 858 män varit sjukskrivna längre än . Som framgår av diagrammet är dessa nivåer de högsta som noterats. Upp- gifterna är prognostiserade och bygger på ökningstakten för t.o.m. . Kvinnornas andel av antalet sjukskrivna har ökat successivt och kraftigt. 1976 var andelen , 1980 hade den stigit till och var vid slutet av , . Nya fakta och fakta i ny belysning Andel sjukskrivna >30 dagar vid slutet av 1976-2001 (prognos) i procent av befolkningen (). 2001(p) Källa: HpH. Bearbetning av material från RFV och SCB. /2002 har enligt HpH:s prognos av kvinnorna och av männen i åldern varit sjukskrivna längre än . Motsvarande siffra för hela befolk- ningen är ent. Andelen sjukskrivna kvinnor är vid slutet av högre än något . Även andelen sjukskrivna män är högre än den tidigare högsta andelen, . Antal sjukskrivna längre än vid slutet av åren 1992 – 2001 (prognos). 200112(p) Källa: HpH. Bearbetning av material från RFV. Nya fakta och fakta i ny belysning Antalet sjukskrivna längre än minskade från ca 71 000 till 45 000. Antalet har därefter, enligt HpH:s prognos , ökat med 75 000 till 120 000. Den rela- tiva ökningstakten har legat på . har antalet förtidspensio- närer/sjukbidragsmottagare också ökat, från 423 000 till ca 450 000 vid slutet av . Det ökade antalet långtidssjukskrivna mot- svaras således inte av någon minskning av antalet förtidspensio- närer. Summa sjukskrivna >30 dagar och förtidspensionärer vid slutet av (prognos) i procent av befolkningen (). 2001(p) Källa: HpH. Bearbetning av material från RFV och SCB. I ovanstående diagram har HpH summerat de sjukskrivna och de förtidspensionerade. (Till förtidspension räknas här även sjuk- bidrag.) Också i detta sammanhang kan noteras att ökningen framför allt gäller för kvinnor. Diagrammet visar att ytterligare av befolkningen i åldern är sjukskrivna eller förtidspensionerade jämfört med . av kvinnorna och av männen har ersättning i form av sjukpenning eller förtidspension. De förtidspensionerade har ökat från 414 000 till ca 450 000. Nära 200 000 män och fler än 250 000 kvinnor har förtidspension, vilket motsvarar ca 400 000 heltidsfrånvarande. Nya fakta och fakta i ny belysning I nedanstående diagram redovisas sjuktal, dvs. antal dagar med utbetald sjukpenning per sjukpenningförsäkrad (personer med för- värvsinkomst) och rullande 12-månadersperioder 2001. med sjukpenning, oavsett omfatt- ning hel, halv osv., räknas som . Dagar med sjuklön från arbetsgivare är inte medräknade. Sjuktal för kvinnor respektive män per tolvmånaders- period fr.o.m. t.o.m. . Källa: HpH. Bearbetning av material från RFV och SCB. Som framgår av diagram 5 fördubblades kvinnornas sjuktal från i genomsnitt 15,0 . Männens sjuktal ökade från 9,4 . Kvinnornas sjuktal är nästan dubbelt Nya fakta och fakta i ny belysning så höga som männens. Notabelt är också att kvinnor har ett sjuktal på i genomsnitt . förändring av ökningen av rullande 12 månaders sjuktal för kvinnor och män i olika åldersgrupper fr.o.m. t.o.m. . feb98- jun98- okt98- feb99- jun99- okt99- feb00- jun00- okt00- jan99 maj99 sep99 jan00 maj00 sep00 jan01 maj01 sep01 Bearbetning av material från RFV. Nya fakta och fakta i ny belysning Diagram 6 redovisar den månadsvisa förändringen av ökningen av sjuktalen. I genomsnitt har förändringen ökat 2001. Som framgår av dia- grammet avtar ökningstakten för alla åldersgrupper utom den yngsta. har vid utgången av en fortsatt stigande ökningstakt. har också denna grupp den största förändringen av ökningstakten; . Förändringen för kvinnor är . Motsvarande tal för män är från 0,9 . 3.2.3Sjukfallens längd i olika åldersgrupper Sedan sjuklöneperioden infördes har det saknats officiell statistik om kortvariga sjukfall. För att belysa omfatt- ningen av karensdagar och sjukfrånvarodagar med sjuklön av olika längd har HpH bearbetat uppgifter från Svenskt Näringslivs tidsanvändningsstatistik. Uppskattad sjukfrånvaro i olika åldersgrupper i procent av ordinarie arbetstid fördelad på karensdag, nuvarande sjuklöne- period, dag 15-90 och längre än . Källa: HpH. Bearbetning av Svenskt Näringslivs tidsanvändningsstatistik Diagrammet visar att den långa sjukfrånvaron, > , är direkt proportionell mot åldern. Den korta sjukfrånvaron har däremot ett direkt motsatt ålderssamband. Ju lägre ålder desto större andel tar Nya fakta och fakta i ny belysning karensdagar och sjuklönedagar i anspråk av arbetstiden. Fördel- ningen av respektive åldersgrupps sjukfrånvaro på sjukfallslängder. Sjukfrånvaro i procent av ordinarie arbetstid, fördelad på åldersgrupper. Källa: HpH. Bearbetning av Svenskt Näringslivs tidsanvändningsstatistik Diagrammet visar att den yngsta åldersgruppens sjukfrånvaro till består av karens- och sjuklönedagar. För den äldsta åldersgruppen består av sjukfrånvaron av karens- och sjuklönedagar. HpH har för att belysa sjukfrånvaron i olika åldersgrupper i anställdas sjukfall kompletterat uppgifterna ovan med registrerade sjukpenningdagar från dag 15 till 60. Nya fakta och fakta i ny belysning Uppskattat antal sjukfrånvarodagar i olika ålders- grupper fördelade på karensdag, nuvarande sjuklöneperiod, samt dag 15-60. Uppgifterna avser 2000. Källa: HpH. Bearbetning av uppgifter från RFV och Svenskt Näringslivs tidsan- Som framgår av diagrammet är sjukfrånvaron av anställdas sjukfall i stort sett lika stor i alla ålders- grupper utom den yngsta. I är i genomsnitt sjukfrånvaron . I gruppen är motsvarande antal frånvarodagar 9. Den allra yngsta gruppen har det högsta talet, i genomsnitt närmare 13 från- varodagar. Nya fakta och fakta i ny belysning HpH vill understryka att antalet sjukpenningdagar inte speglar den totala sjukfrånvaron utan endast den del som ersätts av sjukförsäk- ringen. Införandet av karensdagen 1993 och sjuklöneperioder med olika längd innebär att ett stort antal sjukfall och sjuk- frånvarodagar inte registreras i den officiella statistiken. Av sjukförsäkringen ersatta dagar, sjukpenningdagar 1976-2001 (prognos). Partiellt ersatta dagar räknas som . 1 9 8 6 2001(p) Källa: HpH. Bearbetning av material från RFV prognostiserar HpH miljoner sjukpenningdagar. Prognosen bygger på ökningstakten t.o.m. , . Det innebär en ökning med mer än 56 miljoner dagar jämfört med . (S 1999:11) uppskattade att antalet karens- och sjuklönedagar uppgick till ca 40 miljoner. Den totala sjukfrånvaron kan därmed uppskattas till mer än 110 miljoner dagar. Antalet sjukpenningdagar steg och 2001 med 31 miljoner dagar. Den totala sjukfrånvaron torde därför ha uppgått till närmare 150 miljoner dagar, vilket med stor marginal är den högsta sjukfrånvaronivån . Nya fakta och fakta i ny belysning 3.2.5Sjukfrånvaron i olika sektorer HpH har i tidigare rapporter på olika sätt redovisat sjukfrånvarons utveckling i olika sektorer. Underlaget för följande redovisning är den undersökning som redovisas i bilaga 2:4, Långtidssjukskrivna, förtidspensionärer, långtidsarbetslösa och långtidsfriska. I undersökningen studerades fyra grupper 25-64-åringar som antingen var sjukskrivna (91 356 personer), helt eller delvis arbetslösa (196 449 personer), hade beviljats förtids- pension (35 200 personer) eller inte hade uppburit någon ersätt- ning från sjukfrånvaro från RFV (friska). Den friska gruppen bestod av cirka 4miljoner sjukförsäkrade. Nedanstående diagram baseras på undersökningens resultat. Antal faktiskt helårssjukskrivna och förtidspensio- nerade fördelade på anställningssektor 1999 i förhållande till förväntat antal (de friskas fördelning). 100 innebär att faktiskt antal är lika med förväntat antal. Diagrammet visar att kommuner har en mycket stor, nära 60 procents, överrepresentation av helårssjukskrivna anställda. Även förtidspensioneringen från anställning överskrider med stor marginal den förväntade nivån. Helårssjukfrånvaron inom landstingen ligger också på en hög nivå. Nya fakta och fakta i ny belysning 3.2.6Sjukfrånvaron på arbetsställen av olika storlek Sjukfrånvaron ökar tydligt med arbetsplatsens storlek. De statis- tiska uppgifterna har hämtats från SCB:s kortperiodiska sysselsätt- ningsstatistik, som bygger på kvartalsvisa uppgifter från ett urval av arbetsgivare. Sjukfrånvaro för kvinnor och män anställda på arbets- platser av olika storlek inom enskild sektor 3:e kvartalet 2001. Procent av anställda. Antal anställda på arbetsstället Källa: HpH. Bearbetning av SCB:s kortperiodiska sysselsättningsstatistik. Av diagrammet framgår att kvinnorna har en betydligt högre sjuk- frånvaro i alla storleksklasser och att sjukfrånvaron stiger med arbetsställets storlek. Förklaringen till sambandet mellan sjukfrånvaro och arbets- platsens storlek kan vara att de anställda har betydligt större per- sonligt engagemang i de små än i de stora företagen. Sambandet mellan närvaro, produktion och anställningstrygghet är också tydligare för den anställde i ett litet än i ett stort företag. Nya fakta och fakta i ny belysning 3.2.7Sjukfrånvaron på arbetsplatser med fler än 100 anställda i privat sektor HpH har tagit del av SCB:s grundmaterial för den kortperiodiska sysselsättningsstatistiken. I detta material redovisas frånvaro- uppgifterna för det enskilda arbetsstället. HpH har därmed kunnat studera de stora skillnader i sjukfrånvaro som föreligger mellan olika arbetsplatser. Skillnaderna framkommer även inom olika storleksklasser, olika branscher och regioner. HpH redovisar i följande diagram uppgifter rörande närmare 3 000 arbetsställen med fler än 100 anställda inom den privata sektorn. Sjukfrånvaro på arbetsplatser med fler än 100 anställda, privat sektor, . Sjukkvot = andel sjukfrånvarande i procent av anställda. Sjukkvoten är i genomsnitt och varierar På eller nära 200 av arbetsställena överstiger 800 eller av arbetsplatserna har en sjukkvot som är lägre än . Källa: HpH Bearbetning av SCB:s kortperiodiska sysselsättningsstatistik Nya fakta och fakta i ny belysning Sjukfrånvaro på arbetsplatser med fler än 100 anställda, privat sektor . Andel sjukfrånvarande i procent av anställda. Arbetsplatserna har rangordnats efter kvinnors, mäns och totalt anställdas sjukfrånvaro och delats upp fyra lika stora grupper, vars medelvärden beräknats. Grupp 1 har lägst sjukfrånvaro. Källa: HpH. Bearbetning av SCB:s kortperiodiska sysselsättningsstatistik. Totalt sett svarar de (grupp 4) av arbetsplatserna med den högsta sjukfrånvaron för närmare hälften av den totala sjuk- frånvaron inom den privata sektorn. Denna grupp arbetsställen har 7 gånger så hög frånvaro både för kvinnor män jämfört med gruppen med den lägsta frånvaron. Kvinnornas tal ligger i alla grupper på en högre nivå än männens. 3.2.8Regionala och lokala skillnader Underlaget för följande redovisning är hämtat från den under- sökning som redovisas i bilaga 2:4, Långtidssjukskrivna, förtids- pensionärer, långtidsarbetslösa och långtidsfriska. I undersökningen redovisas bl.a. hemortskommuner för de fler än 90 000 personer som var sjukskrivna . Redo- visningen görs som jämförelse mellan den faktiska helårssjukfrån- varon och den förväntade sjukfrånvaron med hänsyn till befolk- ningens storlek. innebär således att den faktiska sjuk- frånvaron är lika stor som den förväntade. Mätt på detta sätt varie- Nya fakta och fakta i ny belysning rar helårssjukfrånvaron från av förväntad nivå. Sjukfrånvaron varierar således mellan olika kommuner med relatio- nen 1 till 7. HpH finner skillnaderna anmärkningsvärda. Skillnaderna är så stora att de inte kan förklaras genom modeller som enbart vill se sjukfrånvaron som något som orsakas genom individers olika sjuk- domsbenägenhet. De regionala skillnaderna låter sig heller inte för- genom skillnader i ålder eller näringsstruktur. Sjukförsäk- ringsutredningen konstaterade i sin genomgång av de regionala skillnaderna att de stora variationerna kvarstod även efter hän- synstagande till invånarnas ålder och kön, näringslivets struktur och arbetslöshetens utveckling. Den förklaring HpH finner sannolik är att tradition och inställ- ning till sjukskrivning som ett försörjningsmedel bland medbor- gare, läkare och försäkringskassor varierar över landet. HpH anser att det ligger på RFV:s och på lokal nivå i synnerhet på den regio- nala ansvar att genom information, diskussion och benchmarking uppmärksamma dessa skillnader. En sådan uppmärksamhet ger på lång sikt resultat och skapar med all sanno- likhet bättre förutsättningar att genom aktiva åtgärder ge alternativ till en passiviserande långtidssjukskrivning. Därtill kommer att sjukförsäkringens regelverk måste tolkas och tillämpas på ett enty- digt sätt över hela landet. HpH redovisar i nedanstående diagram helårssjukfrånvaron i kommunerna ordnade länsvis. Nya fakta och fakta i ny belysning Helårssjukfrånvaro fördelad på län och kommun. Avvikelse från förväntade värden i procentenheter. Siff- rorna anger talen för kommun med lägsta respektive högsta sjuk- frånvaro. Negativa tal innebär att den faktiska sjukfrånvaron är lägre än den förväntade. – 45 betyder således av förvän- tad sjukfrånvaro. –45; 149 -24; 176 –57; 214 -13; 81 -26; 58 –22; 77 –38; 57 –43; 109 –53; 99 –53; 96 –42 ;-18 –35; 90 –18; 31 (–16) –34; 41 –46; 5 –57; 35 –33; 101 –20; 8 2; 50 –40; 47 Nya fakta och fakta i ny belysning I nästan alla län varierar helårssjukfrånvaron markant mellan länets olika kommuner. I har samtliga kommuner bättre tal än förväntat. Endast i län avviker alla kommuner negativt. Uppgifter om de enskilda kommunerna redovisas i bilaga 2:4. 3.2.9Sammanfattande analys av sjukfrånvaron HpH:s uppdatering av tidigare presenterade basfakta om och analyser av sjukfrånvaron visar att sjukfrånvaron fortsätter att öka och att ohälsa och därmed sammanhängande utstötning från arbetslivet blivit ett mycket allvarligt problem för allt fler människor. Vid utgången av beräknas antalet personer som varit sjukskrivna längre än till 120 000, nästan en tredubbling jämfört med . Även antalet förtidspensionerade fortsätter att öka. Antalet förtidspensionerade och sjukskrivna sammantaget uppgick /2002 till av befolkningen i arbetsför ålder. Den mycket kraftiga negativa utvecklingen av sjukfrånvaron fortsätter. Antalet sjukpenningdagar har ökat med 56 miljoner . Relativt sett är ökningen . HpH uppskattar att den totala sjukfrånvaron, inklusive karens- dagar och frånvaro , uppgår till ca 150 miljoner dagar, vilket motsvarar mer än 400 000 års- arbeten. Till detta kan adderas förtidspensionärernas helårsfrånvaro som beräknas till 400 000. Sammantaget innebär detta att den korta, långa och permanenta sjukfrånvaron motsvarar 800 000 års- arbeten. HpH:s uppdatering av tidigare presenterat material visar med full tydlighet att den förändring som pågår inte är generell. Hur än analysen görs framträder stora skillnader. Kvinnors sjukfrånvaro ökar väsentligt mer än mäns. Analyseras kvinnors sjukfrånvaro ytterligare visar det sig att utvecklingen inom vissa yrkesområden är väsentligt sämre än inom andra. Särskilt höga sjuktal redovisas inom kommunala arbetsområden – vård, skola och omsorg. Men också på denna nivå framträder stora skillnader mellan enskilda kommuner och landsting och mellan olika arbetsplatser inom samma kommun. På samma sätt framträder stora skillnader inom den privata sektorn – mellan branscher, inom branscher och inom det enskilda företaget. Små arbetsplatser/företag har en väsentligt lägre sjuk- Nya fakta och fakta i ny belysning frånvaro än större. De undersökningar HpH låtit genomföra visar att medarbetarnas upplevda möjlighet till kontroll och eget hand- lingsutrymme är av stor betydelse för sjukfrånvaron.