sou · GQB389 · 2003-01-01 00:00:00 — hade regeringen utfärdat regler om att sä- kerhetspolisen på eget initiativ skulle lämna ut nytillkomna regis- teruppgifter om personer som varit föremål för personal- kontroll och värnpliktiga.471 I personalkontrollkungörelsens urspr- ungliga lydelse saknades instruktioner om dylikt spont- ant uppgiftsutlämnande. Detta förhållande förändrades 1976 då regeln om spontanutlämnande av registeruppgifter i personalkont- rollen återinfördes.472 regleras utlämnandet av spon- 468SFS 1996:627 med de ändringar som genomfördes i SFS 1998:625. 469I dessa fall får utlämnandet omfatta alla uppgifter om den kontrollerade som finns i eller annars behandlas hos samt de uppgifter om den kon- trollerade som finns i belastningsregistret och i misstankeregistret om dom eller misstanke om brott som avses i 3 kap. 1, 2, 5 och 6 §§ (om brott mot liv och hälsa), 4 kap. 1-6 och 8-9 a §§ (om brott mot frihet och frid), 6 kap. 1 och 2 §§ (våldtäkt och sexuellt tvång), 8 kap. 4-6 §§ (om grov stöld och rån), 9 kap. 3 och 4 §§ (grovt bedrägeri och ut- pressning), 12 kap. 3 § (grov skadegörelse), 13 kap. 1-5 b och 7 §§ (om allmänfarliga brott), 1-3, 5, 6 och 8 §§ (om brott mot allmän ordning), 17 kap. 1 § (våld eller hot mot tjänsteman), 18 kap. 1 och 3-5 §§ (om högmålsbrott), 19 kap. (om brott mot rikets säkerhet) samt 1 och 3 §§ narkotikastrafflagen (SFS 1968:64), och 9 kap. 1 § vapenlagen (SFS 1996:67). Även uppgift om försök och förberedelse till dessa gärningar får lämnas ut. 470SFS 1969:446, 20 och 23 §§ (se även SFS 1976:110 § 21-23) och säkerhetsskyddslag, SFS 1996:627, 27 och 28 §§. I personalkontrollkungörelsen ålades myndigheterna att till rikspo- lisstyrelsen anmäla vad den beslutat i ärenden som föranlett utlämnande av uppgifter från polisens register. finns endast föreskrifter om att myndigheten skall dokumente- ra resultat av säkerhetsprövning när det gäller en person som bedömts vara pålitlig ur säker- hetssynpunkt. SFS 1969:446, 22 § och SFS 1996:633, 38 §. 471Eliasson, : Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969. (SOU 2002:88). 472Förordning om ändring i personalkontrollkungörelsen (1969:446), SFS 1976:110, 7 §. Se även SFS 1983:764, 7 §. Paragrafen - som gällde båda skyddsklasserna - föreskrev att ny prövning skulle ske då nya registeruppgifter. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 tanuppgifter säkerhetsskyddsförordning.473 I detta sam- manhang skall också nämnas föreskriften om att anställda i skyddsklass 1 (motsvarande skyddsklasserna 1 A och 1 B under pe- rioden och säkerhetsklass 1 och 2) skall vara föremål för ny registerkontroll minst . Ny kontroll skall annars genomföras när det finns särskild anledning till det.474 Spontanutlämnande av registeruppgifter angående män i värn- pliktig ålder pågick i stor omfattning fram - då skyddsklassindelningen inom försvaret var genomförd.475 utlämnades det i 284 fall spontant uppgifter om personer som var registrerade på grund av anknytning till någon samhälls- omstörtande organisation. Samtliga fall utom ett handlade om tjänstgöring inom försvaret. uppgick antalet spontanutlämnade uppgifter till försvaret till 208 respektive 177.476 utlämnades inga spontanuppgifter från . regelförändring återupptogs för- farandet i mindre omfattning. var - enligt säkerhetspolisens statistik - uppgifter om sammanlagt knappt tjugo personer föremål för spontanutlämning. I denna totalsiffra ingår ärenden som innehöll uppgifter såväl i säkerhetspolisens centralre- gister (inklusive ickepolitiska uppgifter) som i polis- och belast- ningsregistret (PBR). Därefter har antalet spontanutlämningar ökat men består endast till liten del av politiska uppgifter.477 473SFS 1996:633, 29 §. 474SFS 1969:446, 6 § och SFS 1996:633, 25 §. 475Jfr plenumprotokoll 1971-1972. Remisskrivelse med anledning av förslag till skrivelse angående lämnande av spontanuppgifter beträffande militär personal. O Frånstedt den 15/12 1971 (JWK 5:9/4a, löpnr 2a, s. 14/79. Skyddsklass 2-befattningar för värnpliktiga fastställdes den 10/9 1971 (för föränd- ringarna se JWK 5:9/4a, löpnr 2a, s. 14/206. 476Personalkontrollstatistik i SAK , löpnr 1 och 2. Enligt en samman- ställning av ang personalkontrollhandläggning handlade 110 spontanupp- gifter (av det totala antalet 284) om medlemskap och 174 uppgifter om medlemskap + aktivitet i någon form (PM ang tillämpningen av personalkontrollkungörelsen m.m. den 17/10 1972 av (sign H.H.) den 17/10 1972. , F I vol. SAK , vol. Till följd av ändring i 7 § personalkontrollkungörelsen (1976:110) om utlämnande av spontanuppgifter för personal som placerats i skyddsklass 2-tjänster sammanställdes mikrofiche över dessa personer. Upp- datering skulle ske . Sökningar skulle vara möjliga för personalkontroller som skett (Nya frågemöjligheter för skyddsklass 2-registrerade. PM den 6/12 1976. SH 1593/76. JWK 5:770, löpnr 7, s. 229. Enligt beräkningar omfattade - - fichen 375 000 personer (PM den 9/3 1977. JWK 5:770, löpnr 7, s. 230. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 Den parlamentariska kontrollen i Innan registeruppgifter från säkerhetspolisen fick lämnas ut för personalkontroll skulle - - ärendet prövas av särskilt utsedda parlamentariker. Fram till förstatligandet av polis- väsendet gick denna grupp av riksdagsledamöter under benäm- ningen samrådsnämnden. tog dessa plats som lekmanna- representanter i . krävdes att minst två av dessa var närvarande och att båda dessa lämnat sitt samtycke för att uppgifter skulle få lämnas ut för personalkontroll. personalkontrollkungörelse föreskrevs att minst tre lek- mannaledamöter måste vara närvarande för att skulle kunna besluta om frågor om utlämnande av registeruppgifter för personalkontroll. För beslut om utlämnande av uppgift krävdes att samtliga närvarande lekmannaledamöter var överens. I annat fall kunde rikspolischefen underställa regeringen ärendet. Detta kunde också ske om en enskild lekmannarepresentant begärde detta.478 prövas utlämnandefrågor av den då inrättade myndig- heten . För att , som skall bestå av högst åtta av regeringen utsedda ledamöter, skall kunna besluta i registerkontrollärenden krävs att minst fyra ledamöter (inklusive ordföranden) är närvarande och eniga om beslutet. Om det råder oenighet i ett ärende kan ordföranden - om han anser att den aktu- ella uppgiften bör lämnas ut - hänskjuta ärendet till regeringen för avgörande.479 Att någon av lekmannaledamöterna i avgav en an- nan mening än sina kolleger i en fråga rörande utlämnande av poli- tiska registeruppgifter för personalkontrollen torde ha varit mycket ovanligt. När en sådan situation uppstod om- nämndes det aktuella sammanträdet - vid ett ledningsmöte - av by- råchefen som ett på sitt sätt historiskt plenum i då han kunde konstatera att kunde parlamentarikerna inte ena sig i ett personalkontroll- ärende.480 Det aktuella ärendet handlade om en person som sökt tjänst som polissekreterare och som enligt säkerhetspolisens regis- teranteckningar varit värd för Nordiska kamratmöte och som även innehaft en le- dande ställning inom partiet. Efter det att ärendet hänskjutits till 478Personalkontrollkungörelsen, SFS 1969:446, 11 §. 479Förordning med instruktion för , SFS 1996:730, 2, 8 och 9 §§. 480Protokoll från ledningsmöte den 6/12 1979. RPS/Säk:s arkiv, A I, vol. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 regeringen beslutades att de aktuella uppgifterna skulle få lämnas ut, vilket resulterade i att personen inte antogs för den aktuella tjänsten.481 I tidigare kapitel återfinns beskrivningar för hur parlamentari- kerna kunde verka återhållande på säkerhetspolisens registrerings- verksamhet. Att dessa i vissa fall kunde besluta om att de av säker- hetspolisen föredragna registeruppgifterna inte skulle lämnas ut i personalkontrollen visas nedan. I viss mån hade parlamentarikerna även insyn i säkerhetspolisens inhämtande verksamhet. I de personalkontrollpromemorior som föredrogs för parlamentarikerna i angavs ibland hur informationen rörande de kontrollerade inhämtats. kunde källnamnen - såväl för telefonkontrollöver- skottet som förtroliga meddelare - återfinnas i den löpande tex- ten.482 förekommer i re- gel inte några källnamn i föredragningspromemoriorna. När infor- mationen kommit från öppna källor (t.ex. tidningar) har det emel- lertid ofta angivits. Även därefter har överskottsuppgifter från telefonkontrollen ut- lämnats i personalkontrollen (bl.a. i Leanderfallet).483 Att telefon- kontrollöverskott utlämnades i personalkontrollen uppmärksam- mades av 1970-talets whistleblower kommissarien vid säker- hetspolisen i en anmälan till justitiekanslern () . Berntler anmärkte då att det vid säkerhetspolisen tillämpades ett system med utnyttjande av uppgifter, som erhållits genom telefonavlyssning och att detta uppenbart stred mot be- stämmelserna i som - beträffande sparande av uppteckningar från telefonkontroll - stadgade följande: I den mån uppteckningen innehåller något, som ej är av betydelse för utredningen, skall den efter granskningen förstöras.484 Berntlers anmälan resulterade i ett yttrande av justitiekanslern i de- cember 1978. I yttrandet sade sig JK inte funnit någon grund för 481Se plenumprotokoll den 5/12 1979 (SAK . ) samt personalkontrollpromemorian i JWK 5:9/4d, vol. 2, s. 315. 482För exempel se , : Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969. (SOU 2002:88). 483Lampers, : Säkerhetspolisens användning av s.k. överskottsinformation från tele- fonkontrollen. 484RB 27:16, tredje stycket. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 att kritisera säkerhetspolisens sätt att hantera de uppgifter som in- hämtats genom telefonkontroll. Det faktum att säkerhetspolisen lämnade ut dessa uppgifter i personalkontrollen möttes av en för- stående attityd av JK. Vid telefonavlyssning erhållna uppgifter som inte förstörts är - från säkerhetsavdelningens synpunkt - inte överskottsinformation utan uppgifter som är av betydelse för utredningen i det ärende som föranlett telefonavlyssningen. Som jag redan har framhållit möter det inga hinder att sådana uppgifter utlämnas om förut- sättningar för ett utlämnande i övrigt förelig- ger.485 Dock ifrågasatte han om inte ledamöterna i regel- mässigt borde informeras om de fall då uppgifter inhämtats genom telefonavlyssning.486 JK:s yttrande resulterade i att det i flera personalkontrollpro- memorior särskilt angavs vilka uppgifter som in- hämtats genom telefonkontroll. Här skall nämnas ett par exempel. Vid ett sammanträde föredrog byråchefen ett personalkontrollärende som innehöll uppgifter om att personen varit kandidat för kårpartiet Clarté vid 1968 och 1969. Efter detta konstaterande angav prome- särskilt att övriga uppgifter som var kända om X var in- hämtade genom telefonavlyssning. Därutöver har i telefonkontrollsammanhang följande uppgifter framkommit, 1969 i okt. framkom att X sökt inträde i KFML och att han skulle kallas till ett styrelsemöte för intern information. Han bedömdes som lämplig le- dare för en av KFML planerad lokalgrupp i [--- 1970 i okt. framkom att X tillhörde styrelsen för KFML:s stockholmsavdelning. 485Ang utnyttjande av material från telefonavlyssning, m.m. Yttrande av JK den 24/11 1978 (JK:s Dnr ). SAK , löpnr 2, s. 213. 486Ibid, s. 210. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 1972 i febr framkom att en grupp från KFMLr i skulle besöka kinesiska ambassa- den, där de skulle berätta om den bokhandel som KFMLr öppnat i och redogöra för sin politiska linje. Genom spaning kunde fastställas att X ingick i den grupp från KFMLr som besökte ambassaden. Något ytterligare har därefter icke blivit känt om X.487 Dessa uppgifter lämnades ut till postens försvarssektion och enligt en därefter gjord notering antogs X inte för postens värnpliktiga driftvärn.488 föredrog en annan prome- moria där det särskilt angavs att uppgifterna i 1:a och 3:e stycket var Tk-uppgifter: -1972 fick Y i uppgift av KFML att göra en broschyr om KFMLr. Y berättade, något se- nare , att han skrivit en kritisk bro- schyr om KFMLr. -Y var uppsatt som nionde namn på Clartés valsedel till kårfullmäktigevalet vid [---] uni- versitet . Clarté fick 7 mandat. -Y ingick i styrelsen för bokhandeln AB i [---] under . Han innehade posten som styrelseordförande.489 Av promemorian framgår det att Y inte blev godkänd för ett skyddsklassat forskningsarbete.490 487JWK 5:9/4d, löpnr 3, s. 639. Uppgifterna från 1969-1970 har tillförts personakten från tk-överskottskällan . Av andra uppgifter i akten framgår det att X varit registrerad hos säkerhetspolisen , då han som 11-åring vunnit pris i en juniortävling för sin flitiga försäljning av en till Svenska fredskommittén knuten tidskrift. Se p-akt X. . 489Ibid, s. 651. Enligt uppgifter som lämnats av till in- formerades om att personalkontrollpromemoriorna innehöll uppgifter från telefonkontrollen. Detta skedde såväl under som under tid som rikspolischef. Samtalsanteckning från förhör av den 14/2 2002. Band F 42/02. tillträdde 1976 som chef för /Säk byrå A (säkerhetsskydd). Jfr Justitiekanslerns yttrande 1978 om känne- dom om förekomsten av tk-uppgifter i personalkontrollpromemoriorna: upplysningar av denna innebörd ges ibland men ibland inte. Ang utnyttjande av material från telefonavlyss- ning, m.m. Yttrande av JK den 24/11 1978 (JK:s Dnr ). SAK , löpnr 2, s. 210. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 Att ovanstående uppgifter var överskottsinformation från tele- fonkontrollen råder det inget tvivel om. Om säkerhetspolisen för- fogade över annan information om att de kontrollerade personerna hade varit föremål för brottsutredning eller hade kontakter med personer som var misstänkta för brott skulle dessa uppgifter varit omnämnda i promemorian. De presenterade uppgifterna hade såle- des inget samband med någon tidigare eller pågående förundersök- ning. Antingen har parlamentarikerna varit medvetna om att denna hantering av telefonkontrolluppgifter varit tvivelaktig men trots detta valt att godkänna den. Eller också har de varit osäkra om lag- stiftningen rörande telefonkontroll och på grund av detta inte uppmärksammat att uppgifter - som egentligen borde ha förstörts - regelmässigt lämnades ut i personalkontrollen. övertog kontrollfunktion från har uppmärksamheten på detta område skärpts. tog upp problemen med säkerhetspolisens hantering av överskottsinformation vid ett sammanträde med bl.a. justitiemi- nistern . Vid ett informellt samtal mel- lan en tjänsteman vid och en företrädare för Säkerhetspolisen diskuterades frågan om eventuella möjligheter till lagstiftning som medgav hemlig telefonavlyssning som under- rättelsemetod i preventivt syfte. Tjänstemannen skall då ha sagt att ett sådant förslag troligen inte är politiskt genomförbart.491 Enligt personalkontrollbestämmelser skulle represen- tanter från LO, TCO och SAF kunna medverka i samrådsnämn- dens sammanträden då det uppkom frågor om omplacering eller avskedande av befattningshavare som betraktades som opålitliga.492 Bakgrunden till denna regel återfinns industriskydds- kommittés PM ang. personalkontroll m.m. Där framhölls vikten av att utlämnandebeslut som kunde förväntas resultera i omplacering eller avsked först skulle förankras hos de stora arbetsmark- nadsorganisationerna för att undvika att den berörda arbetstagaren skulle få fackligt stöd i en eventuell process i arbetsdomstolen.493 I personalkontrollkungörelsens 12 § föreskrevs att dylika ären- den skulle vara föremål för överläggningar mellan av regeringen förordnade arbetsmarknadsrepresentanter som var direkt berörda av frågan och rikspolischefen eller chefen för säkerhetsavdel- 491Information till justitieministern - registreringsfrågor. PM den 5/11 2000. SAK 001308- 2235, löpnr 4. 492Eliasson, : Politisk övervakning och personalkontroll 1945-1969. (SOU 2002:88). Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 ningen.494 Denna regel kom att tillämpas ytterst sparsamt. Enligt uppgifter i avhandling hölls ett sammanträde med arbetsmarknadsrepresentanterna . föredrogs två ärenden som vid utlämnande antogs kunna föranleda att de berörda personerna avskedades. De då närvarande representanterna (var ej närvarande) fram- förde inga invändningar mot att uppgifterna lämnades ut.495 Detta var det enda tillfälle då representanterna kallades till möte under perioden 1969-1983.496 Bestämmelsen omformulerades 1983 då det slogs fast att dessa frågor skulle avgöras i förhandlingar mellan den personalkontrolle- rande myndigheten och företrädare för den berörda organisatio- nen.497 säkerhetsskyddslag och säkerhetsskyddsförord- ning återfinns inga formuleringar om arbetsmarknadsorganisatio- nernas inflytande över omplacerings- eller avskedandefrågor som kan aktualiseras vid säkerhetsprövning av anställda. Om det vid en statlig myndighet framkommer att en redan anställd måste anses olämplig från säkerhetssynpunkt för sin befattning åligger det, en- ligt säkerhetsskyddsförordningen, myndigheten att anmäla detta till regeringen.498 Trots de ambitioner som låg till grund för personalkontrollkungö- relsens regler om att begränsa antalet skyddsklassade tjänster kom antalet personalkontrollförfrågningar till säkerhetspolisen inte att minska i omfattning. och in har an- talet förfrågningar som framställts till säkerhetspolisen uppgått till mellan 100 000 och 200 000 . Huvuddelen av dessa har gällt skyddsklass 2-befattningar och inkommit till säkerhetspolisen från de militära myndigheterna.499 Endast en liten del av förfrågningarna resulterade i att politiska uppgifter lämnades ut till de kontrolle- rande myndigheterna. 494SFS 1969:446, 12 §. 495Töllborg, : Personalkontroll - en ideologikritisk studie kring den svenska personal- kontrollkungörelsen. (/1986), s. 337-338. Se även JO-beslut den 20/2 1984 (Dnr 684/83) i , löpnr 1 (S1). 497SFS 1983:764, 21 §. 498SFS 1996:633, 49 §. 499Som exempel kan nämnas att av de närmare 130 000 personalkontroller som genomfördes gällde drygt 123 000 skyddsklass 2. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 Personalkontrollkungörelsen kom - enligt säkerhetspolisens sta- tistik - att resultera i en minskning av antalet utlämnade politiska personuppgifter från säkerhetspolisens register. hade 1500 personalkontrollärenden resulterat i att uppgifter om anknytning till kommunismen lämnades ut till den kontrollerande myndighe- ten. I 57 personalkontrollfall utlämnades uppgifter om kopplingar till organisationer på högerkanten. Motsvarande siffror för uppgick till 262 (v) respektive 5 (h) och till 376 (v) och 3 (h). resulterade mellan 110 och 160 personalkontrollfall i att uppgifter om anknytning till vänsterrevo- lutionära organisationer utlämnades. Motsvarande siffror varierade från 32 (1989) till 190 (1986) och under 1990- talets första hälft mellan 9 (1993/1994) och 17 (1992). Medan siff- rorna rörande vänstersidan känneteck- nas av en sjunkande trend (ang. toppnotering se not ned- an) ligger antalet utlämnade fall beträffande högersidan på en kon- stant låg nivå. De årliga siffrorna beträffande utlämning av upp- gifter rörande högerextremism låg mellan 1 (1991) och 14 (1975).500 Då det saknas statistiska uppgifter går det inte ange någon exakt siffra på hur många vänster- respektive högerärenden som blev föremål för utlämnande under åren 1970- 1996. I runda tal torde det emellertid röra sig om ungefär 2 500 vänsterärenden och ungefär 150 högerärenden. Av dessa ären- den har 680 st. varit föremål för granskning i ut- redningar. Resultat av sammanträden och 1987 Som nämnts ovan har viktiga frågor rörande handläggningen av personalkontrollen redan varit föremål för två grundliga och till stora delar öppet redovisande undersökningar genomförda av . undersökningar behandlar främst de uppgifter som blev föremål för utlämnande och som resulterade i att den kontrollerades anställningssituation påverkades på ett negativt sätt. Den har endast i viss mån behandlat frågan om i vilken mån ärenden som föredrogs i inte lämnades ut för perso- nalkontroll eller om personer - om vilka registeruppgifter lämnades ut - godkänts för uppdrag eller anställning som tillhörde någon 500 Se bilaga 3. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 har heller inte behandlat värnplikts- ärenden. För att komplettera utredningar i dessa frågor skall det i följande avsnitt redovisas samtliga återfunna på politiska registreringar grundade föredragningspromemorior från två sammanträden i . Det ena sammanträdet ägde rum och det andra . Vid sammanträdet föredrogs närmare 50 politiska personalkon- trollärenden för beslut om eventuellt utlämnande. Icke godkända för krigsplacering i skyddsklass 2 Flertalet av personalkontrollförfrågningarna vid detta sammanträde handlade om krigsplacering av värnpliktiga i skyddsklass 2-tjänster. I ungefär fyrtio fall resulterade utlämnandet av uppgifter i att den kontrollerade personen inte godkändes av försvaret för den avsedda krigsplaceringen. Åtskilliga av dessa bedömdes som potentiella sä- kerhetsrisker på grund av att de varit uppsatta som kandidater (i ett fall som femtonde namn) för någon HT 19-grup- pering vid val till olika politiska församlingar (kårfullmäktige, riks- dagen, eller kommunalfullmäktige). Dessa uppgifter som var inhämtade med hjälp av öppna källor som tidningar och valsedlar kunde exempelvis resultera i att personer inte godkändes för krigsplacering som radiostationsgruppchef, bilförare eller skyt- tegruppchef. I några fall utlämnades - förutom valkandidats- uppgifter - även annan information om de kontrollerade. En person hade t.ex. deltagit i flera KFML(r)-demonstrationer och förmoda- des ha ingått i KFML(r):s militärutskott. En annan hade varit KFML(r):s kontaktman för en soldatklubb och i ett fall utlämnades uppgifter om att en person varit en av ledarna för den s.k. rebellrö- relsen och misstänkts för kontakter med terroristmisstänkta pales- tinier. Det utlämnades också uppgifter om att personer t.ex. varit medlemmar i eller kontaktmän för KFML(r), medverkat i någon av KFML(r):s driftceller inom privata företag, ingått i redaktionen för () tidning . I ett fall utlämnades närmare uppgifter rörande en 501 Samtliga sakuppgifter i detta avsnitt är hämtade ur de PM som föredrogs vid rikspolissty- relsens sammanträde i plenum den 16/11 1977 och som förvaras i JWK 5:9/4 d, vol. 2, s. 356- 406. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 person som 1962 och 1963 varit kontaktman och kretsstämmoom- bud för Nysvenska Rörelsen. Även i följande fall var uppgifterna präglade av viss inaktualitet: * M som varit aktiv i VPK hade blivit medlem i KFML i . Uppgifterna uppges ha styrkts . Då några ytterli- gare uppgifter om M därefter icke inkommit har sektion BDL [Lu- leå] vid förfrågan uppgivit, att trots att M med jämna mellanrum hållits under uppsikt har han inte vid något till- fälle utåt visat sin politiska tillhörighet. I ett par fall utlämnades mer detaljerade uppgifter om personers politiska aktiviteter. En person hade deltagit i och gjort debattin- lägg vid Nysvenska Rörelsens riksstämmor men sedan - enligt en tidningsuppgift - utträtt ur rörelsen då han ogillade riksorganisationens flirt med socialdemokratins vänster och andra marxistiska grupper. En annan person som kandiderat vid kårfullmäktigeval för RMF hade, enligt säkerhetspolisens noteringar, som han sympatiserade med RMF innehaft ett kommunalt uppdrag för socialdemokra- terna. En tredje person (X) medverkade i soldattidningarna datmullvaden och Röd Soldat 1973 och 1974 i . Tid- ningarna ansågs vara uppviglande och beslagtogs enligt justitiemi- nisterns beslut. X var dessutom - enligt promemorian - namngiven under , som fanns i en bostad med anknytning till RMF i . Icke godkända för hemvärnet (skyddsklass 2) Två utlämnandefall resulterade i att personer inte antogs till hem- värnet. Den ena av dessa hade enligt säkerhetspolisens registeran- teckningar varit aktiv inom KFML/SKP som arrangör av valmöten (1970 och 1976), bokhandelsansvarig (1974), bande- rollbärare vid demonstration (1976) och mötesdeltagare (1976).