sou · GQB336 · 2003-01-01 00:00:00 — I praktiken förefaller dock de flesta företag ännu inte övervägt, eller åtminstone inte vidtagit, åtgärder för att begränsa denna risk. Det bör dock bland dem finnas skäl att valutasäkra stödutbetalningarna. Att valutasäkring inte före- kommit i någon större utsträckning, kan bero på att det funnits en försäkring mot sjunkande stöd genom kompensations- stödet och att förflutit sedan det avskaffats. Direktstöd i form av arealstöd och djurbidrag utgör en väsentlig del av jordbruksföretagens intäkter. Utifrån statistik från bedömer utredningen att direktstödens andel av ett jordbruksföretags totala intäkter i allmänhet uppgår till emellan . För enskilda grödor kan arealstödets andel av intäkterna, beroende på var företaget ligger, överstiga . En förändring av stöden med exempelvis , vilket förekommit till följd av valutaförändringarna , har därför en märkbar påverkan på jordbruksföretagens marginaler. Möjligheten att säkra sig emot risken för så pass stora negativa inkomsteffekter borde vara intressant för jordbruksföretagen. Nyttan av jordbruksstöd i euro Tabell: antal stödmottagare fördelat på de olika formerna av direktstöd, preliminärt utbetalda belopp , samt genomsnittlig utbetalning per stöd och stödmottagare (ungefärliga uppgifter) (milj. kr) (ca kr) ett eller flera direktstöd Källa: samt egna beräkningar När det gäller livsmedelsindustrin och handelsföretagen rör det sig om en betydligt snävare krets stödmottagare. Exportbidragen är den mest betydande stödformen på marknadssidan. Det finns 110 företag registrerade som mottagare av exportbidrag för obearbetade produkter och 130 företag för bearbetade (sammansatta) varor. Totalt betalades ut 885 milj. kr i marknadsstöd, varav exportbidragen stod för 577 milj. kr. Branschföreträdarna menar att det finns ett tydligt intresse att få exportbidragen i euro, särskilt bland de exporterande livsmedelsföretagen. Utredningen har gjort en rundringning till större jordbruksföretag, för att efterhöra om de ser några fördelar med att få jordbruksstöd utbetalda i euro. Flertalet av de företag som fick 1,5 milj. kr eller mer i arealstöd har kontaktats. Anledningen till att arealstöd valdes är att det är den stödform som innebär flest utbetalningar och de största enskilda utbetalningarna. Antagandet bakom detta är att de största företagen i högre grad bör ha intresse av eurobetalningar, eftersom de dels utsätts för de Nyttan av jordbruksstöd i euro största valutariskerna och därmed har mest att tjäna, dels kan förmodas ha affärer med utlandet. Detta antagande bekräftas också av bankernas bedömning. Resultatet av undersökningen är att flertalet företag inte ser något större behov av utbetalningar i euro, med motivet att de endast har kostnader i kronor. Dessa företag har ingen erfarenhet av valutasäkring och har uppenbarligen inte övervägt att valutasäkra sina stöd. Vissa jordbruk ingår i större företag med annan verksamhet; där finns ett klart intresse, eftersom företagen redan har affärer med utlandet. Euroinkomsterna kan användas för att matcha utgifter i samma valuta. Några jordbruksföretag uttryckte att de vill ha valmöjligheten, eftersom de ser en nytta växa fram. Om större enheter samarbetar med inköp och försäljning, kan de vara stora nog att ha betydande affärer med utlandet. En del företag använder sig redan av valutasäkring, eller har åtminstone diskuterat möjligheten med sin bank. Flera uttryckte en allmänt positiv inställning till att ha valmöjligheten att få stöden i euro, bland annat för att kunna ta lån eller valutasäkra sig. Utredningen har varit i kontakt med valutaexperter på två banker. De menar att det, under rådande valutaförhållanden, borde vara mycket intressant, åtminstone för större företag, att få sina stöd i euro. Det skulle förbättra möjligheten att säkra sig emot kursförändringar, eftersom det är både enklare och säkrare att valutasäkra ett stödbelopp i euro, än dagens utbetalningar i kronor. Den enda bank som har en aktiv marknadsföring av valuta- säkring av jordbruksstöd är . Det gäller främst optioner, eftersom banken bedömer att dagens system gör att terminerna inte erbjuder en tillräcklig säkerhet. Lantbruksansvariga har utvecklat ett koncept tillsammans med bankens valutaavdelning, där man erbjuder kunderna möjligheten att köpa en del av en samlingsoption. Det är svårt att ännu bedöma marknaden, men flera jordbruks- företag har redan utnyttjat erbjudandet. Banken antar att möjligheten är intressant för de större företagen, med stöd åtminstone , dvs. företrädelsevis företag med stora arealstöd. Banken menar att intresset ökar. Jordbruksföretagen har inte haft tid eller orsak att sätta sig in problematiken tidigare, men Nyttan av jordbruksstöd i euro när banken informerar om riskerna och möjligheterna möts den av intresse. är positivt till att lantbrukarna ges en möjlighet att erhålla stödbetalningar i euro. LRF har inte gjort någon undersökning av efterfrågan, främst därför att man menar att frågan för lantbrukarna troligen framstår som alltför komplicerad och abstrakt. Det är först då möjligheten finns, som lantbrukarna har anledning att verkligen sätta sig in i för- och nackdelar. Därför anser LRF att ett ställningstagande till att införa en sådan möjlighet i första hand bör grundas på teoretiska analyser. Eftersom fördelarna kommer att variera mellan lantbrukarna beroende på deras situation, har själva valmöjligheten ett värde i sig. När denna finns, kommer de lantbrukare som har tillräckligt stora fördelar att utnyttja den. Svensk handel menar att utbetalning av stöd i euro i och för sig inte är någon avgörande fråga för de företag som handlar med livsmedel. Den bedöms inte ha några större ekonomiska följder. Det huvudsakliga intresset gäller exportbidragen, eftersom interventionsåtgärderna är av mindre betydelse i . Här är euro rent generellt att föredra, inte minst därför att euro alltmer blir faktureringsvaluta trots att ännu inte är anslutet till EMU. Svensk handels grundinställning är att jordbruksnäringen skall likställas med andra näringsgrenar. Det innebär exempelvis att valutarisker skall behandlas på samma sätt inom jordbruksnäringen som inom annan näringsverksamhet. Det bör gälla även för stödsystemet. Handeln ser inga principiella eller avgörande praktiska skäl att inte ge möjlighet till utbetalning i euro, tvärtom ser man övervägande fördelar. Eventuella valutarisker mellan euro och nationell valuta bör näringsidkaren hantera som andra valutarisker. Det innebär att samma villkor bör gälla bidrag till jordbrukarna resp. handel och industri. Livsmedelsföretagen bedömer att exportbidragen är intressanta för medlemsföretagen att få utbetalda i euro. Betydelsen av bidragen varierar emellan företagen. Om det gäller mindre exportaffärer kan kostnader för att söka överstiga bidraget, varför man försöker att lägga samman flera sändningar i en ansökan. Nyttan av jordbruksstöd i euro större kvantiteter söker företagen regelmässigt exportbidrag. För de flesta rör det sig om bidrag för export av sammansatta livsmedel, medan ett mindre antal, som Arla/, exporterar livsmedelsråvaror. Bland de stora livsmedelsföretagen finns ett klart intresse för att få stöden utbetalda i euro. Företagen hanterar euro och har kostnader i den valutan. Flertalet har redan eurokonto, där in- och utbetalningar kan matchas och transaktionskostnader därmed undvikas. De flesta livsmedelsföretag skulle således ha nytta av inkomster i euro. Vad gäller fiskerinäringen framgick av remiss att det då inte fanns något intresse för stöd i euro från producentorganisationerna. Utredningen bedömer, efter kontakt med , att det utifrån stödens natur och omfattning är rimligt att anta att det fortfarande inte finns någon grund för intresse. 4Kostnaden för att införa eurobetalningar Förutom den resursåtgång som det blir fråga om vad gäller administrativa förändringar, kan inte utredningen se några avgörande samhällsekonomiska kostnader. Andra aktörer än berörs inte, annat än marginellt, av eurobetal- ningar. (Se även resonemang i problemavgränsningen). Den utgift som staten skulle kunna få för valutaförluster, är att betrakta som en transferering. Det staten förlorar, vinner någon annan. Transfereringar är inte en samhällsekonomisk kostnad, utan endast en överföring av resurser från en samhällssektor till en annan. Valutarisken för staten skulle dessutom bli förhållandevis liten, varför den kostnad, som själva osäkerheten kan anses utgöra, är försumbar. Utredningen har analyserat om samhällsekonomiska kostnader kan identifieras hos berörda företag eller inom andra sektorer. Möjligen kan det tänkas att en kostnad för kunskapsuppbyggnad skulle uppstå hos jordbruksföretagen för att kunna utnyttja fördelarna med eurobetalningar. Här finns dock möjlighet för vilket bankkontor som helst att erbjuda lämpliga tjänster. Att i bokföringen hantera två valutor, kan säkerligen ge upphov till vissa ytterligare kostnader för jordbruksföretagen. Berörda livsmedels- och handelsföretag har lång erfarenhet av detta, varför det inte bör innebära något problem för dem. I detta kapitel beskrivs följderna för jordbruksadministrationen, särskilt problematiken kring s.k. kvittningar som visat sig vara den främsta stötestenen. uppskattning av kostnaderna för dessa förändringar redovisas tillsammans med utredningens bedömning. Slutligen redovisas andra berörda myndigheters bedömningar samt beskrivs valutariskerna för staten. Kostnaden för att införa eurobetalningar Jordbruksstöden hanteras i särskilda handläggnings-, utbetalnings- och redovisningssystem. Dessa har byggts upp för att svara emot EG-kraven (se beskrivning i bilaga 5). Utbetalningen av jordbruksstöd i euro måste ske inom ramen för den ordinarie handläggningen för att garantera likabehandling. Nedan beskrivs hur system skulle påverkas av utbetalningar i euro och vilka frågeställningar som uppkommer. (En beskrivning av IT-systemen finns i bilaga 6). Handläggningssystem för de stöd som skall kunna betalas ut i euro, måste byggas om, för att skapa utrymme för två valutor. Kostnaden varierar avsevärt från system till system. Direktstöd- systemen är enklare att förändra än de system som hanterar marknadsstöden. Oavsett för vilka stöd, och oavsett för hur många av dem, som man skulle införa en möjlighet att betala ut i euro, påverkas utbetal- ningssystemet på samma sätt. Alla betalningar sker med hjälp av det systemet; handläggningssystemen rapporterar dit när beslut om stöd fattats. Systemet måste förändras om eurobetalningar införs. Förändringarna blir densamma om ett, flera, eller alla eurostöd skall betalas i euro. Den statliga redovisningen måste alltid ske i kronor. I myndig- hetens ordinarie redovisning (i ekonomisystemet Agresso) behöver därmed inga förändringar genomföras. Vad som kommer att uppstå är ökad hantering av kursskillnader och en mer komplicerad avstämning gentemot redovisningen till EU. Alla kursvinster och kursförluster skall redovisas emot ett anslag på statsbudgeten (se mer om dessa frågor i bilagorna 4 och 5 med analys dels av svenska regler, dels av EG-regler för utbetalningar). Enligt regelverket finns en möjlighet att fortsätta med att göra all rapportering i svenska kronor till . Förutsätt- ningen för detta är att kursen på utbetalningsdagen, även vad gäller återkrav, används i redovisningen. Om denna möjlighet utnyttjas, krävs inga ändringar av systemet för redovisning till EG- kommissionen. Då blir det även möjligt att direkt stämma av utgifterna mot anslagsbelastningen i statsredovisningen. Emellertid måste även kursskillnader kunna hanteras i avstämningen med statsredovisningen. Kostnaden för att införa eurobetalningar För alla stödformer som sätts i euro, såväl marknadsstöden som de av EU helfinansierade direktstöden, krävs förändringar av de IT- system där handläggningen av ärendena hanteras. Vad som i princip skiljer emellan kategorierna är periodiciteten; ansökan om direktstöd kan bara ske en gång , marknadsstöden kan sökas löpande. Det ger en resp. två utbetalningsomgångar (innebär i praktiken flera utbetalningstillfällen) med en stor mängd ärenden för arealstöd och djurbidrag och ett mängd utbetalningar spridda över året i det senare fallet. Enligt är direktstöds- systemen enklare att anpassa än marknadsstödsystemen. För att undvika s.k. systematiska fördelar, måste valet av valuta ske innan omräkningskursen för stödet fastställs (den s.k. avgörande händelsen). En utförlig förklaring av begreppen finns i bilagan om EG-regleringen. I korthet avses en situation där mottagaren vet vilket alternativ, utbetalning i kronor eller euro, som är mest fördelaktigt och fortfarande kan välja valuta. För arealstöden är det lämpligt att mottagaren gör valet i själva ansökan, eftersom kursen fastställs och ansökan skall normalt ske senast . För djur- bidragen måste valet ske , eftersom omräkningskursen fastställs den dagen, även om ansökan sker som för arealstöden. Valutavalet måste således registreras i förväg för djur- bidragen, medan det för arealstöden kan registreras som ansökan i handläggningssystemet. För marknadsstöden är det enligt lämpligt att valutavalet i stället sker i taget. En möjlighet för företagen att välja valuta per ansökan skulle vara alltför tidskrävande och dessutom svårhanterligt i samband med att säkerheter måste ställas. Verket rekommenderar ett årligt val per företag eller per företag och stödform. Systemmässigt skulle ett årligt valutaval gå att lösa genom en markering i de centrala företagsregistret. Den brittiska erfarenheten visar att ett val per stödform och år är att föredra såväl från IT-synpunkt som ur företagens synvinkel. I måste företag som vill ha marknadsstöd (exportbidrag och interventionsåtgärder) i euro binda sig för att få ett och samma stöd i euro . I princip påverkas inte handläggningen av ett ärende av att euro används som kronor. För eurostöden utgår man alltid från belopp som fastställts i gemenskapslagstiftningen i euro. Kostnaden för att införa eurobetalningar varje ärende finns en omräkningskurs definierad som förblir densamma under handläggningen. Val av valuta bör dock göras i början av handläggningsprocessen, eller så snart ett belopp skall hanteras, för att förenkla systemlösningen. De förändringar som krävs är enligt inte särskilt komplicerade, men det handlar om att skapa utrymme i IT-systemet, formulär, rapporter, databaser m.m., för att kunna hantera två valutor . En med ärendena i kronor parallell hantering av euro måste byggas in i utbetalningssystemet (BETAL) om eurobelopp enligt skall kunna betalas ut. Utbetalningar konteras i de enskilda handläggningssystemen, varefter uppgifterna överförs till utbetalningssystemet. Den kontosträng som används innehåller både konteringen enligt kontoplanen för EU:s jordbruksbudget och konteringen enligt den statliga kontoplanen (bl.a. anslags- belastning). Även om skall betala ut stöd i euro, är det inte nödvändigt att verket har ett konto i euro. Det kan, liksom ha tillgodohavanden endast i kronor och låta utbetalande bank sköta växlingen. Om EU ersätter statsverket i kronor för dessa betalningar, uppstår ingen kursdifferens. Alternativet att öppna valutakonto skulle vara befogat, om hade både utbetalningar och inbetalningar (återflöde från EU-budgeten) i euro. Eftersom det dels innebär att kursskillnader undviks, dels en enklare hantering, bör dock återflödet vara i kronor. Av dessa skäl är utredningens slutsats att varken bör eller behöver ha ett eurokonto. När utbetalning av belopp i utländsk valuta sker från ett konto i kronor, lämnas betalningsordern till betalningsförmedlaren (banken), som utför uppdraget till den kurs som gäller på betalningsdagen. Först i efterhand kommer således Jordbruks- verket att kunna veta vilket belopp i kronor kommer att motsvara de stödbelopp som betalas ut i euro. Utbetalningssystemet, liksom det kvittningsregister som ingår i systemet, berörs även av rutinerna för återkrav. Om återkrav ställs rörande eurobelopp enligt EU:s förordningar, kommer staten att få stå kursrisken. Kursdifferenser uppstår till följd av att växling först sker från kronor till euro på utbetalningsdagen och sedan från euro Kostnaden för att införa eurobetalningar till kronor på återbetalningsdagen. I bilagorna 4 och 5 om de svenska och europeiska regelverken beskrivs hur återkrav skall gå till. Där framgår att den återbetalningsskyldige kan välja emellan att betala skulden i euro eller i kronor till växelkursen på återbetal- ningsdagen. För att kunna hantera redovisningen av utbetalda respektive återkrävda belopp behöver utbetalningssystemet tillföras en funktion som omvandlar eurobelopp till kronor med relevant eurokurs. Uppgift om eurokursen erhålls av utbetalande (växlande) bank. Detta torde ske med någon dags försening eftersom betalningsuppdrag skickas dagen före utbetalning. Först därefter kan redovisning ske i myndighetens ekonomisystem. I dras stödmottagarnas förfallna skulder av från stödbeloppen, innan de betalas ut. Dessutom har stödmottagaren rätt att överlåta stödet på någon annan, exempelvis en leverantör, eller att ge någon annan fullmakt att ta emot stödet. Tekniskt går alla dessa operationer till på samma sätt, eftersom det är fråga om att styra om en del av, eller hela, stödbeloppet till någon annans bankkonto. Därför används allmänt begreppet kvittningar, oavsett om det rör sig om överlåtelser och fullmakter eller att förfallna skulder dras ifrån stödbeloppet innan det betalas ut (jfr beskrivning i bilaga 6 om handläggningen av stöden). Beroende på vilken valuta som används vid överlåtelse och full- makt, kan det finnas en risk för att en s.k. systematisk fördel upp- står. Det är samma situation som gäller det ursprungliga valet av valuta, en situation där mottagaren vet vilket alternativ, kronor eller euro, som är mest fördelaktigt och fortfarande kan välja valuta. Det kan tänkas att en stödmottagare angivit att han vill ha sitt stöd i euro och kronan sedan stärkts. Innan stödet betalas ut, ser mottagaren att euron nu sjunkit i värde gentemot euron. Det eurobelopp som han skall få vid utbetalningen motsvarar därför i det läget ett mindre antal kronor, än det kronbelopp han skulle fått om han inte begärt euro. Om belopp som överlåtits eller betalas till befullmäktigad alltid skulle betalas i kronor enligt den kurs som gäller för övriga stöd, kunde mottagaren i det läget helt enkelt göra en överlåtelse eller ge någon närstående en fullmakt och därmed få Kostnaden för att införa eurobetalningar den valutavinst som han eller hon egentligen avstått ifrån genom att välja utbetalning i euro. Enligt bedömning är möjligheten att överlåta sitt stöd en civilrättslig rättighet. Att, för att undvika systematiska fördelar, helt förbjuda överlåtelser av stöd som sökts i euro är därför inte möjligt med gällande rätt. Utredningen menar att frågan bör kunna lösas genom att en stödmottagare som begär att få stöd i euro måste medge att eventuella överlåtelser endast får ske i euro. Fordran är i euro och det bör den förbli även när den överlåts. Detta bör kunna regleras genom avtal eller lagstiftning. Därmed uppkommer ingen systematisk fördel och eurobetalningar är möjliga, även om mottagaren har rätt att överlåta sitt stöd. När stödbeloppet sedan betalas ut, kommer den självfallet att växlas om till kronor enligt gällande dagskurs om mottagaren inte har ett eurokonto. När det gäller kvittning av förfallna skulder, kan inte mottagaren på samma sätt direkt påverka att de genomförs. Utredningen bedömer därför att de inte bör ge upphov till systematiska fördelar. Ett möjligt kryphål skulle vara skulder till för veterinärräkningar: Om stödmottagaren underlåter att betala dessa, går ärendet till kvittning. Det förutsätter dock att mottagaren från början bestämt sig för att spekulera och därmed inte valutasäkrat sig. Möjligen blir det ändå nödvändigt att finna en lösning för att täppa till kryphålet. Det får kontakterna med kommissionen utvisa. Enligt skulle det innebära omfattande ingrepp i utbetalningssystemet att införa kvittningshantering avseende euro- belopp. Verket framhåller dock att det enligt lag är skyldigt att kvitta exempelvis skatteskulder emot stödutbetalningar. Det förefaller orimligt att staten skulle avstå från kvittningsmöjligheten helt och hållet. En lösning som förts fram av är att inte tillåta eurobetalningar i de ärenden där kvittningar av förfallna fordringar förekommer. I de fall där verket måste genomföra en sådan kvittning och stödmottagaren begärt att få stödet i euro, skulle beslutet i ärendet automatiskt göras om till kronor. Beloppet skulle bli detsamma i kronor som om mottagaren inte begärt utbetalning i euro. Fördelen med en sådan lösning är att förändringarna i utbetalningssystemet skulle minimeras och därmed ge upphov till en förhållandevis liten kostnad. En nackdel med denna lösning är att vissa företag riskerar att uteslutas från eurobetalningar. Dessutom kan en enskild Kostnaden för att införa eurobetalningar stödmottagare, som begärt att få sitt stöd i euro och valutasäkrat det beloppet, råka ut för en förlust genom att utbetalningen görs om till kronor till följd av en obetald fordran. Skuldens storlek spelar ingen roll; den kan vara obetydlig i sammanhanget. Å andra sidan kvittas inte fordringar förrän mottagaren underlåtit att betala dem efter upprepade påminnelser; ofta har ärendet redan överlämnats till kronofogden. Skillnaden i hur omfattande systemförändringar som krävs är så betydande, att detta alternativ att inte tillåta eurobetalning i ärenden med kvittningar förefaller vara enda möjligheten för att hålla kostnaden på en rimlig nivå. Faktaruta: kvittningsärendenas andel av utbetalningarna av alla arealstödsärenden berörs av s.k. kvitt- ningar i någon form. I den siffran ingår dock, utöver ärenden där en förfallen skuld dras av från stödbeloppet, även överlåtelser och fullmaktsärenden. Nästan hälften av ärendena, , gällde överlåtelser. Kvittningar, överlåtelser och fullmakter förekommer förhål- landevis ofta, även bland de större utbetalningarna. Av dem som fick i bidrag, gjordes avdrag till andra mottagare i 902 fall av totalt 10 500, en andel om . Avdraget belopp var totalt över 132,6 milj. kr. Motsvarande siffror för stödmottagare med i bidrag var 109 ärenden av 840, dvs. , och ett totalbelopp om 54,7 milj. kr. Källa: ; preliminära uppgifter om utbetalningen av arealstöd Om man inte vill utesluta en viss andel stödmottagare, de som har obetalda fordringar, ifrån att få stöd utbetalda i euro, måste kvittningar kunna göras i utbetalningssystemet för alla ärenden oavsett valuta. framhåller att det enligt EG- regleringen i princip är kursen på utbetalningsdagen som skall användas vid omräkning av ett stödbelopp i euro till kronor. Eftersom kvittningar av uppenbara skäl måste göras innan stöden Kostnaden för att införa eurobetalningar betalas ut, är den kursen inte känd. Utredningen menar dock att det bör gå att göra avsteg från dessa regler för att finna en rimlig lösning tillsammans med , vid utformningen av ett eventuellt system för utbetalningar i euro. Om exempelvis det kunde accepteras att den kurs som gäller ett visst antal dagar före utbetalningen fick användas vid kvittning, skulle hanteringen förenklas betydligt. Utredningens slutsats är att överlåtelser och fullmaktsbetal- ningar måste kunna göras av stödbelopp i euro. Utbetalningen till en annan mottagare bör utan problem kunna ske i euro. Kvittningar av förfallna skulder kan hanteras på två sätt. Antingen tillåts inte eurobetalningar om det finns skulder som skall dras av stödbeloppet, eller också måste utbetalningssystemet kunna hantera kvittningar av förfallna skulder emot eurobelopp. Det senare alternativet ger dock upphov till genomgripande system- förändringar. 4.2Kostnaden för att erbjuda jordbruksstöd i euro För utredningens räkning har gjort en analys av hur omfattande förändringar som krävs dels i handläggnings- systemen för de olika stöden, dels i utbetalningssystemet.