sou · GQB384 · 2003-01-01 00:00:00 — 1994/95:24). Kan ett offentligrättsligt samarbetsorgan inrättas utan en grundlagsändring? 10 kap. 5 § fjärde stycket RF innehåller tre olika delar eller moment: Rättskipnings- eller förvaltningsuppgift som ej direkt grundar sig på denna regeringsform kan, i annat fall än som avses i första stycket, genom beslut av överlåtas till annan stat, till mellanfolklig organisation eller till utländsk eller internationell inrättning eller samfällighet. får också i lag bemyndiga regeringen eller annan myndighet att i särskilda fall besluta om sådan överlåtelse. Innefattar uppgiften myndighetsutövning, skall förordnande ske genom ett beslut, varom minst tre fjärdedelar av de röstande förenar sig. beslut i fråga om sådan överlåtelse kan också fattas i den ordning som gäller för stiftande av grundlag. Enligt första momentet i fjärde stycket kan således rättskipnings- och förvaltningsuppgifter som inte direkt grundar sig på RF överlåtas till icke-svenska organ. Bestämmelsen behandlar över- låtelse av beslutanderätt i enskilda ärenden. Den syftar alltså, liksom när det gäller överlåtelse av normgivningskompetens enligt paragrafens andra stycke, på en överlåtelse av rätten att fatta beslut som direkt och utan mellankommande svensk rättsakt blir gällande här i landet (SOU 1993:14 s. 135). När det i fjärde stycket gäller överlåtelse av rättskipnings- och förvaltningsuppgifter är kretsen av mottagare inte lika snävt avgränsad som i andra stycket. Sådana funktioner kan överlåtas till en annan stat, till en mellanfolklig organisation (som inte behöver vara ansluten till) eller till en utländsk eller internationell inrättning eller samfällighet. Anslutningen till den mellanfolkliga organisationen kan ske i form av fullt medlemskap eller i annan form för medverkan däri (prop. 1964:140 s. 133), t.ex. associering (/Stjernqvist s. 352). I det tredje momentet föreskrivs en särskild beslutsordning; om uppgiften innefattar myndighetsutövning, skall för- ordnande ske genom ett beslut, varom minst tre fjärdedelar av de röstande förenar sig. beslut i fråga om sådan överlåtelse Kan ett offentligrättsligt samarbetsorgan inrättas utan en grundlagsändring? kan också fattas i den ordning som gäller för stiftande av grundlag. Utmärkande för myndighetsutövning brukar anses vara att det rör sig om beslut eller andra åtgärder som ytterst är uttryck för samhällets maktbefogenheter. Åtgärderna skall komma till stånd och få sina rättsverkningar mot den enskilde med stöd av offentligrättsliga regler. En åtgärd skall vidare beslutas ensidigt av det allmännas företrädare och av ett rättssubjekt som intar en monopolställning på så sätt att ingen enskild kan vidta samma åtgärd med motsvarande verkan. Det kan t.ex. vara fråga om att bestämma om förmån, rättighet, skyldighet, disciplinär bestraffning eller annat jämförbart förhållande (se SOU 1972:15 s. 123, prop. 1973:90 s. 397 och /Stjernqvist s. 377). Rätt- skipningsuppgifter innefattar generellt sett myndighetsutövning (prop. 1984/85:61 s. 30). RF använder termen myndighet för att beteckna samtliga statliga och kommunala organ utom riksdag och de beslutande kommunala församlingarna. Regeringen och domstolarna är alltså myndigheter. Andra myndigheter än dessa betecknas förvaltningsmyndigheter. Privaträttsliga rättssubjekt är inte myndigheter även om de enligt 11 kap. 6 § tredje stycket RF anförtrotts förvaltningsuppgifter (Karnov 1 s. 4). Enligt det fjärde styckets andra moment får i lag bemyndiga regeringen eller annan myndighet att i särskilda fall besluta om överlåtelse av rättskipnings- eller förvaltningsuppgift. Enligt Utredningen med uppdrag att göra en översyn av 10 kap. 5 § RF (SOU 1984:14) bör inte krävas att tar ställning till varje konkret uppgiftsöverföring. En sådan behöver inte nödvändigtvis ske direkt genom beslut. måste vara oförhindrad att i lag - som skedde i ärendet angående övervakningskonventionen - uppdra åt regeringen eller annan myndighet att besluta om överlåtelse i det enskilda fallet (a. a. s. 94). Departementschefen ansåg att möjligheten behövdes framför allt i sådana fall då det är fråga inte om ett generellt beslut om överlåtelse av uppgifter av en viss typ utan beslut om överlåtelse av rättskipnings- eller förvaltningsuppgifter i särskilda fall (prop. 1984/85:61 s. 17). Kan ett offentligrättsligt samarbetsorgan inrättas utan en grundlagsändring? 3.1.3Begreppen rättskipning och förvaltning Redovisningen i föregående avsnitt gör att det kan finnas anledning att kort belysa begreppen rättskipning och förvaltning samt dra en gräns mellan dem. I 1 kap. 8 § RF föreskrivs att det för rättskipningen finns domstolar och för den offentliga förvaltningen statliga och kommunala förvaltningsmyndigheter. I bestämmelsen har rätt- skipningen och förvaltningen framställts som två parallella former av offentlig verksamhet, skilda åt genom sina olika arbetsuppgifter. Frågan är då vad de båda begreppen rättskipning och förvaltning egentligen betyder. Grundlagberedningen hade föreslagit en annan lydelse som avsåg att närmare beskriva vad domstolar respektive förvaltningsmyndigheter hade för uppgifter: Domstolarna avgör rättstvister, tillämpar strafflag och prövar eljest rättsfrågor [....] Statliga och kommunala förvaltningsmyndigheter verkställer de beslutande organens föreskrifter (se förslaget till 1 kap. 7 § RF i SOU 1972:15 s. 17). Föredragande statsrådet anförde i denna del (prop. 1973:90 s. 233): Enligt gängse terminologi benämns domstolarnas dömande verksamhet rättskipning medan förvaltningsmyndigheternas uppgifter brukar anges vara förvaltning. Det är enligt min uppfattning inte meningsfullt att i RF:s inledningskapitel söka ge en närmare karakteristik av den roll som dessa olika samhällsorgan spelar. Över huvud taget torde det inte vara möjligt att i några korta satser ge en rättvisande beskrivning av de likheter och olikheter som finns mellan domstolarnas och förvaltningsmyndigheternas verksamhet. Jag föreslår därför att i förevarande paragraf endast slås fast att för rättskipningen finns domstolar och för den offentliga förvaltningen statliga och kommunala förvaltningsmyndigheter. Även om det alltså inte finns någon definition av begreppen rättskipning och förvaltning i RF kan de båda uttalandena tjäna som beskrivning av vad som avses. I en kommentar till RF sägs att verksamhetens uppdelning i rättskipning och förvaltning är av rent formell art; ombesörjs verksamheten av domstol kallas den rättskipning, handhas den av förvaltningsmyndighet utgör den förvaltning (/Ragnemalm s. 34). Utgångspunkten är således vad domstolarna respektive förvaltningsmyndigheterna faktiskt har för uppgifter (se även SOU 1991:106 Del A, s. 45 ff.). Oavsett hur en verksamhets materiella Kan ett offentligrättsligt samarbetsorgan inrättas utan en grundlagsändring? innehåll gestaltar sig synes det främmande för RF:s terminologi att beteckna den som rättskipning om den ombesörjs av annat organ än sådant som enligt 1 kap. 8 § RF inrättats för just rättskipning, dvs. 3.1.4Exempel på samarbete med tillämpning av 10 kap.5 § RF Europeiska organisationen för säkrare flygtrafiktjänst (Euro- control) skapades genom den internationella Eurocontrol- konventionen om samarbete för luftfartens säkerhet och den multilaterala överenskommelsen om s.k. undervägsavgifter. Eurocontrol meddelar föreskrifter om samt påför och driver in undervägsavgifter. Vid tillträde till överenskommelserna uppkom frågan om det var konstitutionellt möjligt att överlåta dessa uppgifter till Eurocontrol. I propositionen om tillträde framhölls att direkt på RF grundade konstitutionella befogenhet att genom lag meddela föreskrifter om bl.a. avgifter till staten föll inom ramen för 10 kap. 5 § första stycket (nuvarande andra stycket) (prop 1993/94:104 s. 35 f.). möjlig- gjorde därför överförandet av de befogenheter som tillkom att meddela föreskrifter om undervägsavgifter till Eurocontrol. Detta krävde dock att beslutade i frågan i den ordning som gäller för stiftande av grundlag (se bet. 1993/94:TU19 och 1994/95:TU1). Tillträde till den multilaterala överenskommelsen innebar att även annan hantering av undervägsavgifterna än som avser fastställande av avgifternas storlek överfördes till Eurocontrol, exempelvis påförande av en avgift för en viss flygning eller fakturering. Detta ansågs vara sådana förvaltningsuppgifter som enligt 10 kap. 5 § tredje stycket (nuvarande fjärde stycket) RF kan överlåtas till bl.a. mellanfolklig organisation. Några konstitutionella hinder mot att överföra uppgifter som visserligen inte innebär normgivning men som rör avgiftshanteringen i övrigt till Euro- control fanns således inte. Kan ett offentligrättsligt samarbetsorgan inrättas utan en grundlagsändring? Lagen (1997:201) om befogenhet att besluta om fisket inom älvs fiskeområde För Torneälvsområdet finns en gränsälvsöverenskommelse mellan . Genom överenskommelsen har staterna gemensamt inrättat en ständig kommission, Finsk-svenska gränsälvskommissionen (). Enligt lagen (1971:850) med anledning av gränsälvsöverenskommelsen mellan och skall denna överenskommelse gälla som svensk lag. I en bilaga till överens- kommelsen finns en stadga för fisket inom älvs fiskeområde. Denna stadga har genomförts i svensk rätt genom inkorporation. I kungörelsen (1971:1018) om tillämpning av stadgan för fisket inom älvs fiskeområde föreskrivs att stadgan skall gälla i så länge gränsälvsöverenskommelsen är i kraft. Kungörelsen har ändrats , och , på grund av nya överenskommelser mellan länderna. Ändringen av kungörelsen (SFS 1987:976) innebar bl.a. att regeringen överlät till att i ökad utsträckning besluta om föreskrifter för fisket. har i NJA 1996 s. 370 konstaterat att regeringens överlåtelse av befogenhet till en mellanfolklig organisation att meddela före- skrifter strider mot den i RF angivna ordningen, som kräver beslut av . Med anledning av domen från infördes lagen (1997:201) om befogenhet att besluta om fisket inom älvs fiskeområde. Lagen innebär att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer bemyndigas att meddela sådana föreskrifter om fisket inom älvs fiskeområde som behövs för att uppfylla gränsälvsöverenskommelsen och sådana ändringar i stadgan för fisket som och kommer överens om. I lagen föreskrivs också att regeringen får överlämna till Gräns- älvskommissionen att i särskilda fall besluta i frågor om fisket inom fiskeområdet. För att bl.a. ge de beslutsbefogenheter som förutsätts i gränsälvsöverenskommelsen krävdes dels att uppgifter som innebär myndighetsutövning skulle överlämnas till kommissionen, dels att gav kommissionen befogenhet att meddela föreskrifter om fisket i älven. Detta anfördes i propositionen till lagen (prop. 1996/97:94 s. 4 f.). Regeringen ansåg dock att lagstiftningsärendet borde begränsas till vad som var oundgängligen nödvändigt och föreslog därför bl.a. en rätt för Kan ett offentligrättsligt samarbetsorgan inrättas utan en grundlagsändring? regeringen att med stöd av 10 kap. 5 § fjärde stycket RF överlämna åt att besluta i särskilda fall i fråga om fisket. Någon befogenhet för kommissionen att meddela före- skrifter föreslogs således inte. Eftersom överlåtelsen avsåg förvalt- ningsuppgifter som innefattade myndighetsutövning krävdes riksdagsbeslut med kvalificerad majoritet. Med stöd av det ovan nämnda bemyndigandet har regeringen utfärdat en förordning med de fiskebestämmelser som har överenskommits med . Förordningen om fisket i älvs fiskeområde är publicerad i (FIFS 1997:12) och kompletterar kungörelsen (1971:1018) om tillämpning av stadgan för fisket inom älvs fiskeområde. I förordningen lämnas inte annat bemyndigande till Gränsälvs- kommissionen än att handlägga ärenden om dispensgivning från föreskrifterna. har i betänkandet Det finsk-svenska gränsälvssamarbetet (SOU 1998:39) sett över den gällande gränsälvsöverenskommelsen och har bl.a. ansett att det inte är ändamålsenligt att föreskriftsrätt i frågor av övergripande nationell eller internationell natur skall ligga hos en organisation av regional karaktär. Utredningen har därför föreslagit att återstående norm- givningsrätt hos bör tas bort. Sådan rätt finns vad avser bestämmelser om fasta fiskeredskap (kapitel 5, artikel 2) och upplåtande av fiskerätt genom fiskekort (kapitel 5, artikel 7). Utredningen har vidare föreslagit en alternativ form för gränsälvssamarbetet, som bl.a. går ut på att bestämmelserna om byggande i vatten och vattenföroreningar i den svenska och finska lagstiftningen, på respektive lands sida i gränsälvsområdet, bör kunna ersätta huvuddelen av bestämmelserna i den nuvarande gränsälvsöverenskommelsen. Betänkandet bereds inom . Lagen (1986:1283) om suveränitetsholmarna i , Muonio och Könkämä älvar Genom freden i mellan och kom bl.a. , Muonio och Könkämä älvar att utgöra gräns mellan och . I älvarna skulle i princip holmarna öster om strömfåran tillhöra , medan holmarna väster därom skulle tillhöra . De hemman som låg längs gräns- Kan ett offentligrättsligt samarbetsorgan inrättas utan en grundlagsändring? älvarna hade i stor utsträckning ägor på båda sidor om älvarna samt på holmarna i dessa. I fredsfördraget stadgades att invånarna i gränstrakterna genom ägoutbyten skulle samla sina ägor i något av länderna. I syfte att precisera gräns- dragningen och villkoren för det åsyftade ägoutbytet träffades senare en gränsregleringstraktat. Denna innefattade inte något krav på att ägoutbytet skulle omfatta holmarna. I stället stadgades att de tidigare ägarna för alltid skulle vara tillförsäkrade åtnjutandet av ägor på holmarna, även om holmarna genom gränslinjen skulle komma att tillhöra det andra landet. föreskrevs att holmarna skulle skiftas så att ägoblandningen upphörde så långt som möjligt. För kvarvarande skulle gränsregleringstraktaten gälla. Suveränitetsholmarna har i fastighetsrättsligt hänseende behand- lats olika i och . Genom en överenskommelse med bekräftades att konstruktionen med suveränitetsholmarna skulle bestå. Vidare preciserades rättsläget på punkter där tidigare överenskommelser var ofullständiga och otydliga. Överenskommelsen bygger på principen att den territoriella rättsordningen skall gälla på suveränitetsholmarna med undantag för frågor av fastighetsrättslig karaktär. Detta innebär att finsk fastighetsrätt gäller på de finska holmarna i och vice versa. Beträffande det undantagna rättsområdet gäller vidare att domstolar och myndigheter i det land vars rätt skall tillämpas är behöriga att handlägga ärenden om sådana frågor. 1986/87:38 s. 4 ff.) Enligt lagen (1986:1283) om suveränitetsholmarna i , Muonio och Könkämä älvar skall överenskommelsen gälla som svensk lag. Propositionen om godkännande av överenskommelsen (prop. 1986/87:38) innehöll inte någon redovisning av bestämmelserna i 10 kap. 5 § RF. (LU 1986/87:9 s. 4 f.) inhämtade yttrande från i frågan, som hänvisade till stadgandet i 10 kap. 5 § tredje stycket (nuvarande fjärde stycket) RF som medger att rättskipnings- eller förvaltningsuppgift genom beslut av kan överlåtas till bl.a. annan stat. Utskottet pekade på att om uppgiften innefattar myndighetsutövning skall förordnande ske genom ett beslut varom minst tre fjärdedelar av de röstande förenar sig. instämde i bedömningen att 10 kap. 5 § tredje stycket RF var tillämpligt. Kan ett offentligrättsligt samarbetsorgan inrättas utan en grundlagsändring? 3.2Uttrycket mellanfolklig organisation eller internationell inrättning eller samfällighet i 10 kap. 5 § fjärde stycket RF Om ett offentligrättsligt samarbetsorgan skall inrättas med stöd av en överenskommelse mellan uppkommer frågan om ett sådant förbund är en mellanfolklig organisation eller en internationell inrättning eller samfällighet enligt 10 kap. 5 § fjärde stycket RF. regeringsform föreskrevs : Grundlagarna skola efter deras ordalydelse i varje särskilt fall tillämpas (84 §). När bestämmelsen tillkom (då i 83 §) var syftet att förhindra tidigare godtyckliga tolkningar av grundlagen. (FU) ansåg att paragrafen inte borde få någon motsvarighet i en ny regeringsform. FU framhöll att föreskriften hade tolkats på olika sätt och att dess vanliga roll hade varit att åberopas som ett ytterligare belägg för att den tolkning av ett grundlagsstadgande som man av andra skäl förordat var den rätta. Givetvis, fortsatte FU, förutsattes att grundlag liksom annan lag skulle noggrant följas. Någon särskild regel för tolkning av grundlag varken kunde eller borde uppställas; det var enligt FU naturligt att grundlag tolkas enligt samma grunder som gäller för lagtolkning i allmänhet. Någon närmare utläggning om vad som avsågs med dessa grunder gjordes dock inte (SOU 1963:17 s. 513, se även s. 69). Grundlagberedningen upprepade FU:s yttrande (SOU 1972:15 s. 319) och 1973 (nr 90) föreslogs inte någon föreskrift om grundlagstolkning. Även i doktrinen är den allmänt vedertagna uppfattningen att grundlagstolkning skall ske enligt samma principer som lagtolkning i allmänhet (se t.ex. /Stjernquist s. 19 ff.). Tolkning av allmän lag skall primärt grundas på regelns ordalydelse även om det i dess förarbeten har gjorts uttalanden som tyder på att avsikten med regeln har varit en annan (se t.ex. lagrådet i prop. 1997/98:45 Del 2, s. 513 ff.). Även om det är svårt att urskilja några särskilda principer för tolkning av grundlag talar legalitetsskäl för en strikt grundlagstolkning (a. prop. Del 1, s. 560 f., se även bet. 1997/98:KU8y). För det fall en bokstavstolkning leder till en slutsats i strid med ändamålet med bestämmelsen och resultatet Kan ett offentligrättsligt samarbetsorgan inrättas utan en grundlagsändring? framstår som direkt stötande för allmän rättsuppfattning och får orimliga praktiska eller rättsliga konsekvenser, har det inte ansetts vara möjligt att hävda en ren bokstavstolkning (se a. KU- betänkande, se även SOU 2001:19 s. 101 f.). En jämförelse kan göras med om traktat- rätten (SÖ 1975:1) enligt vilken (art. 31.1) en traktat skall tolkas ärligt i överensstämmelse med den gängse meningen av traktatens uttryck sedda i sitt sammanhang och mot bakgrunden av traktatens ändamål och syfte. Några av de traditionella tolkningsförfarandena är -logisk-grammatisk (inkl. lexikal) tolkning -subjektiv och objektiv tolkning Den nedan gjorda tolkningen av det aktuella uttrycket i 10 kap. 5 § fjärde stycket RF begränsar sig i princip till en lexikal analys och en tolkning utifrån förarbetena till bestämmelsen och ändamålet med regeln. En lexikal analys av uttrycket mellanfolklig organisation ger följande. mellanfolklig - internationell (Sv. ), som avser relationer mellan folken i olika länder (). organisation - allmänt om något som är organiserat så att det fungerar på ett ändamålsenligt sätt; inrättning, ordnande, ordning; särskilt om anordning varigenom arbete fördelas på lämpligaste sätt och samarbete åstadkoms för uppnående av visst syfte; även något konkretare om det sätt varpå något är organiserat; även för visst ändamål organiserad sammanslutning av personer, företag, föreningar o. d. ), upprättande av system (för något) genom planering och ordnande, även större samordnad grupp med viss målsättning (). Förarbetena till bestämmelsen i RF ger inte någon närmare vägledning om hur uttrycket mellanfolklig organisation skall tolkas. Så långt torde vara klart att som mellanfolkliga organisationer i RF:s mening endast betraktas organisationer som är rättssubjekt enligt folkrätten. Så är fallet huvudsakligen med organisationer som är sammanslutningar av stater (/Stjernquist s. 345). Vid sidan av de mellanstatliga organisationerna finns t.ex. av enskilda stater upprättade institutioner med multinationella uppgifter. Kan ett offentligrättsligt samarbetsorgan inrättas utan en grundlagsändring? Också privata internationella sammanslutningar har tillkommit för skilda ändamål. Dessa går under den internationella beteckningen NGO:s (). Det förekommer även att vissa internationella organisationer är blandade i det att medlemmarna är såväl stater eller statliga myndigheter som enskilda fysiska eller juridiska personer (Eek m.fl. s. 111). Ett organ för samarbete mellan kommuner passar dåligt in i beskrivningen av en mellanfolklig organisation. Även om det inte är självklart hur man folkrättsligt i skilda situationer skall betrakta en kommun som avtalspart i ett internationellt förhållande är så mycket klart att en kommuns samarbete med en grannkommun på andra sidan av en nationsgräns inte betraktas som en överenskommelse med en annan stat (/Stjernquist s. 345). 3.2.3Begreppet internationell inrättning eller samfällighet Frågan är då vad som inryms i uttrycket internationell inrättning eller samfällighet. En lexikal analys av uttrycket ger följande bild. internationell - något som är gemensamt för eller gäller eller används av eller har avseende på flera (eller alla) nationer; som omfattar eller sträcker sig till (medlemmar av) flera (eller alla) nationer; mellanfolklig, mellanstatlig; världsomfattande (Sv. ), som berör flera (ofta många) länder, jfr mellanfolklig, mellanstatlig (= som rör relationerna mellan stater, jfr internationell, mellanfolklig) () inrättning - något som är inrättat eller grundat eller stiftat; en institution; konkret; offentlig institution eller institut eller anstalt (Sv. ), (del av) organisation som (i fasta lokaler) utför viss typ av tjänster åt allmänheten (mest om samhälleliga organisationer) () samfällighet - abstr. om förhållandet att två eller flera äger/nyttjar något gemensamt eller utför vissa arbeten gemensamt och delar avkastningen; även juridiskt om något som ägs eller nyttjas av två eller flera gemensamt, t.ex. samfälld egendom; även sammanfattande om två eller flera personer eller hemman eller organisationer o. d. som äger eller nyttjar något gemensamt eller som sammanslutit sig för gemensam verksamhet eller står i nära förbindelse med varandra; Kan ett offentligrättsligt samarbetsorgan inrättas utan en grundlagsändring? särskilt om kommun o. d. ), organisation som sam- ordnar viss verksamhet () En jämförelse kan göras med den översättning av uttrycket som återfinns i s. 38; international institution or community. Uttrycket institution motsvarar inrättning medan community är en allmän beskrivning av en gemenskap, dvs. En tolkning utifrån det sammanhang bestämmelsen i RF återfinns i, dvs. i första hand det aktuella kapitlet och i andra hand den aktuella grundlagen, ger följande. Bestämmelsen (10 kap. 5 § fjärde stycket) återfinns i det kapitel i RF som reglerar förhållandet till andra stater. Bestämmelsen bör tolkas i ljuset därav. kan rubriken inte tolkas för bokstavligt eftersom det materiella innehållet i kapitlet uppenbart reglerar även förhållandet till internationell inrättning eller samfällighet, dvs. annat än andra stater. Denna omständighet gör att uttrycket andra stater bör tolkas förhållandevis extensivt (se även SOU 1972:15 s. 181; organisationer med statsrättsliga befogenheter.). En anledning till att man valt att ange fler kategorier än mellanfolkliga organisationer är att det internationella samarbetet, då som , inte i alla avseenden kan karaktäriseras som samarbete mellan stater. Det bör också noteras att regeringen i prop. 2001/02:72 har föreslagit att rubriken till 10 kap. skall ändras till Förhållandet till andra stater och mellanfolkliga organisationer. Förslaget har antagits som vilande av (bet. 2001/02:KU18). Uttrycket inrättning används i RF endast i den aktuella bestämmelsen. Någon ytterligare ledning av det sammanhang i vilket det förekommer ges därför inte. Uttrycket samfällighet förekommer - förutom i 10 kap. 5 § fjärde stycket - även i 8 kap. 2 § och 11 kap. 6 §. I båda bestämmelserna används uttrycket som en allmän beskrivning av enskilda sammanslutningar (jfr prop. 301m och 396ö och Grundlagberedningens förslag /SOU 1972:15/ dels till 7 kap. 1 § och andra enskilda sammanslutningar, dels till 10 kap. 4 § andra stycket bolag, förening, stiftelse eller annan sådan samfällighet).