sou · GQB343d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Med förberedande insatser avses individuellt anpas- sade arbetsmarknadspolitiska insatser av bl.a. vägledande karaktär för den som särskilt behöver förbereda sig för ett annat arbets- marknadspolitiskt program eller arbete. Insatserna kan bl.a. bestå av aktiviteter inom ramen för vägledning. Det kan t.ex. vara fråga om s.k. jobbsökarkurser eller yrkesvalskurser. En anvisning till förberedande insatser får göras för den som är , är eller riskerar att bli arbetslös och söker arbete genom den offentliga arbetsförmedlingen. Anvisning får även i vissa fall göras för den som är t.ex. någon som hänförs till kategorin unga handikappade (8 och 9 §§ förordningen om arbetsmarknadspolitiska program). Frågor om anvisningar till förberedande insatser prövas av arbetsförmedlingen/länsarbetsnämnden eller på det sätt som () bestämmer. Såvitt känt finns det inte några beslut från AMS som anger att annan än länsarbetsnämnden får anvisa någon till ett arbetsmarknadspolitiskt program. Beslut att anvisa någon – eller att inte anvisa någon – får inte överklagas. skall dock ompröva ett beslut att inte anvisa någon ett program om den som inte anvisats begär det (39 § förordningen om arbetsmarknadspolitiska program). skall även under vissa förutsättningar återkalla en anvisning. Ett sådant beslut får överklagas till AMS av den som beslutet rör. AMS beslut får inte överklagas. Yrkesvägledning har traditionellt varit en offentlig tjänst inom ramen för det offentliga utbildningsväsendet och den arbetsmark- nadspolitiska verksamheten. Privat yrkesvägledning har emellertid ökat i omfattning och bedrivs framförallt inom ramen för olika slags tjänsteföretag. Förbud mot diskriminering med anknytning till arbetslivet Karriärvägledning eller karriärrådgivning kan utgöra en förmån som arbetstagarorganisationer och yrkesorganisationer tillhanda- håller sina medlemmar (jfr avsnitt 7.9). Det är enligt vår mening naturligt att se den sortens medlemsservice som en form av yrkesvägledning. Yrkesvägledning kan även förekomma inom ramen för ett anställningsförhållande. Den utgör då en förmån som arbetsgivaren tillhandahåller de anställda. erbjuds karriärplanering individuellt eller i grupp. TRR är en stiftelse som är resultatet av samarbete mellan Föreningen och Privattjänstemanna- kartellen (PTK). Ca 30 000 företag med över 600 000 anställda i det privata näringslivet är anslutna till TRR. Inom ramen för TRR:s arbete med s.k. omställningsstöd kan enskilda arbetstagare vars anställningar sagts upp eller löper risk att sägas upp ges personlig rådgivning, stöd och vägledning mot nytt arbete. Kunskapsbygget – det livslånga lärandet (SOU 2000:28) I betänkandet Kunskapsbygget – det livslånga lärandet (SOU 2000:28 s. 306) föreslår att regeringen i förordning skall reglera kommunernas skyldighet att erbjuda alla intresserade rätt till kontinuerlig vägledning och rätt till validering. Förslaget har såvitt känt inte lett till någon reglering i förordning. karriärvägledning.se.nu (SOU 2001:45) I betänkandet karriärvägledning.se.nu (SOU 2001:45) betonar en särskild utredare att vägledningen måste ses i ett större samman- hang än det snävare skolperspektivet och att individens behov av Förbud mot diskriminering med anknytning till arbetslivet vägledning är både växande och återkommande under olika perio- der i livet. Det sägs vidare att benämningen studie- och yrkes- vägledning är för snäv och att man i stället bör använda begreppet karriärvägledning. I betänkandet föreslås att det skall införas en lag om främjande av karriärvägledning. 2 § i lagen föreslås ha följande lydelse. Med vägledning till studier och arbete, här kallat karriär- vägledning, avses i denna lag att varje kommuninnevånare skall ha tillgång till verktyg och metoder för att söka information och kunskap samt orientera sig om utbildningar, praktik och arbets- marknad, att identifiera och formulera sina behov, intressen och förutsättningar, att göra ett urval av relevanta åtgärder, att kunna ta ansvar för sin egen karriärprocess, att se möjligheterna till att för- verkliga sina idéer och tillgodose sina behov. Karriärvägledningen föreslås vara avgiftsfri och varje kommun skall ansvara för att alla som stadigvarande vistas i kommunen har tillgång till karriärväg- ledning. Betänkandet bereds i . I budgetpropositionen har regeringen uttalat att man kommer att presentera en proposition om vägledning med anledning av betänkandet.37 Behöver åtgärder vidtas för att direktiven skall anses genomförda? Genom lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i hög- skolan finns visst skydd mot diskriminering inom det som avses med högskolan och som tar sikte på bl.a. tillträde till högskole- utbildning. Lagen innehåller dock inte något förbud mot diskrimi- nering vad gäller tillträde till yrkesvägledning. Ett visst skydd mot diskriminering kan sägas finnas genom be- stämmelsen i 1 kap. 9 § regeringsformen om att bl.a. förvaltnings- myndigheter och andra som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen i sin verksamhet skall beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. Vidare kan bestämmelsen i 16 kap. 9 § om olaga diskriminering ge skydd mot diskriminering. De bestämmelser som nämnts är inte tillräckliga för att direktivens krav på skydd mot diskriminering skall anses uppfyllda. 2001/02:1 Bilaga 21 s. 75 Förbud mot diskriminering med anknytning till arbetslivet Det krävs därför nya regler med förbud mot diskriminering i fråga om yrkesvägledning. Hur förbudet skall utformas Enligt direktiven skall förbudet mot diskriminering vid yrkes- vägledning gälla i fråga om tillträde till yrkesvägledningen. Detta kan läsas som att skyddet skulle omfatta endast rätten att påbörja yrkesvägledning. Enligt vår mening finns det dock skäl för att skyddet – på samma sätt som i fråga om yrkesutbildning, se avsnitt 7.5 – omfattar även skedet efter själva uttagningen till yrkesvägled- ning. Det sakliga behovet av ett diskrimineringsförbud får antas bestå efter att någon tagits ut till yrkesvägledningen. Vi föreslår alltså att en rätt införs att påbörja, delta i och fullfölja yrkesvägled- ning utan att diskrimineras. Även ett beslut som innebär att den enskilde måste avbryta påbörjad yrkesvägledning bör omfattas av regeln. Vi har ovan konstaterat att yrkesvägledning i förekom- mer på i huvudsak fem områden – inom utbildningsväsendet, hos arbetsförmedlingen/länsarbetsnämnden inom ramen för den ar- betsmarknadspolitiska verksamheten, som en tjänst som köps av ett tjänsteföretag, som en förmån eller service från arbets- tagarorganisationer och yrkesorganisationer samt som en förmån i ett anställningsförhållande. Förbudsregler skall gälla inom samtliga dessa områden. Det går dock inte att säga att yrkesvägledning förekommer endast på dessa områden. En utgångspunkt för våra överväganden är att de områden vi specifikt anger är de viktigaste, men inte de enda där karriärvägledning och studie- eller yrkesvägledning före- kommer. Vi menar därför att förbudsbestämmelserna bör utformas så att de täcker all yrkesvägledning. Inom utbildningsväsendet skall förbudet rikta sig mot den som be- driver utbildning eller mot annan som har rätt att besluta om en sökandes eller studerandes möjlighet att ta del av studie- och yrkes- vägledning. Förbud mot diskriminering med anknytning till arbetslivet Vi föreslår att förbudet skall gälla när den som bedriver ut- bildning etc. beslutar om eller vidtar någon annan åtgärd som kan ha betydelse för en sökandes eller studerandes möjlighet att ta del av studie- och yrkesvägledning. I detta ryms inte endast hur någon bemöts i det enskilda fallet utan också t.ex. hur studie- och yrkes- vägledningen organiseras i stort. Förbudet skall även gälla när den som bedriver utbildning etc. underlåter att vidta åtgärder. Detta behöver dock inte komma till uttryck i lagtexten. Det skall även göras ett tillägg i lagen (2001:1286) om lika- behandling av studenter i högskolan av innebörd att diskriminering skall vara förbjuden när en högskola beslutar om eller vidtar någon annan åtgärd som kan ha betydelse för en sökandes eller students möjlighet att ta del av studie- och yrkesvägledning. Förbudet skall även gälla när högskolan underlåter att vidta åtgärder. Detta behöver dock inte komma till uttryck i lagtexten. Det är länsarbetsnämnden som prövar om den som är arbets- sökande vid den offentliga arbetsförmedlingen skall få ta del av vägledning. Detta gäller oavsett om det är fråga om den självständiga form av vägledning som är att se som en sorts service till arbetssökande eller om det gäller vägledning inom ramen för det arbetsmarknadspolitiska programmet förberedande insatser. kan även besluta att en arbetssökande inte längre skall få gå på förberedande insatser (återkallelse av anvis- ningen). Förbudet skall alltså riktas i första hand mot länsarbets- nämnden. Den arbetsmarknadspolitiska verksamheten bedrivs också av (). Därmed bör bestämmelsen ut- formas så att den täcker även arbetsmarknadspolitisk verksamhet hos AMS. Reglerna om innehållet i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten och hur den organiseras skiftar dessutom från tid till annan. Vi vill därför formulera förbudet så att det gäller när läns- arbetsnämnden, AMS eller annan än länsarbetsnämnden som getts rätt av AMS att pröva frågor om anvisningar till arbetsmarknads- politiska program, prövar eller på annat sätt handlägger ärenden om vägledning eller anvisningar av arbetssökande till vägledning inom ramen för arbetsmarknadspolitiska program eller annan arbets- marknadspolitisk verksamhet. Förbudet skall även gälla när läns- Förbud mot diskriminering med anknytning till arbetslivet arbetsnämnden etc. underlåter att vidta sådana åtgärder. Detta be- höver inte komma till uttryck i lagtexten. Med uttrycket på annat sätt handlägger vill vi träffa det hand- havande av frågor om vägledning som kan förekomma hos läns- arbetsnämnden etc. och som ligger utanför formligt beslutsfattande eller ärendehandläggning mot enskilda i vanlig mening. Ett exempel är faktiskt handlande i förhållande till en enskild arbetssökande som inte manifesteras i ett formligt beslut. Ett annat exempel kan vara att vägledningen inte får organiseras eller utformas så att den diskriminerar människor med viss etnisk tillhörighet, viss religion eller övertygelse, visst funktionshinder eller viss sexuell läggning. Förbudet skall träffa företag som yrkesmässigt erbjuder yrkes- vägledning som en tjänst. Förbudet skall gälla när företaget lämnar yrkesvägledning åt en enskild. I lagtexten menar vi att förbudet i fråga om yrkesvägledning om- fattas av den bestämmelse som vi föreslår skall gälla i fråga om till- gång till varor och tjänster (jfr kapitel 10). Vi föreslår att förbudet skall träffa arbetstagarorganisationer och yrkesorganisationer och gälla när en sådan organisation beslutar om eller vidtar någon annan åtgärd i fråga om en medlems möjlighet att ta del av yrkesvägledning (karriärvägledning eller karriärrådgiv- ning). Förbudet skall även gälla när en arbetstagarorganisation eller yrkesorganisation underlåter att vidta åtgärder. I lagtexten menar vi att förbudet i fråga om yrkesvägledning omfattas av den bestämmelse som vi föreslår skall gälla för beslut i fråga om förmåner som organisationen tillhandahåller den som är medlem (jfr avsnitt 7.9). Förbud mot diskriminering med anknytning till arbetslivet Förbudet skall träffa arbetsgivaren. Diskriminering skall vara för- bjuden när arbetsgivaren beslutar om en arbetstagares deltagande i yrkesvägledning eller vidtar någon annan åtgärd som kan ha betydelse för en sådan fråga. Ett beslut om arbetstagares deltagande i yrkesvägledning får an- ses utgöra ett arbetsledningsbeslut som omfattas av det skydd som finns diskrimineringslagar. Ett beslut om att en arbetstagare inte längre skall få ta del av yrkesvägledning kan möjligen innefattas i det skydd som finns diskrimineringslagar och som gäller när arbetsgivaren vidtar annan ingripande åtgärd mot arbetstagaren. Det bör dock för tydlighets skull uttryckligen framgå av lagtexten att diskriminering är för- bjuden i fråga om arbetsgivares beslut om arbetstagares deltagande i yrkesvägledning. Vi föreslår att förbudet anges i den bestämmelse som gäller i arbetslivet och som innefattar alla förbud mot diskriminering från arbetsgivare. TRR verksamhet anknyter till anställningsför- hållandet och relationen mellan ett företag och den fackliga organi- sationen. Förbudet bör gälla även i fråga om den rådgivning och yrkesvägledning som TRR lämnar. Trakasserier och order eller instruktion att diskriminera Trakasserier och order eller instruktion att diskriminera behandlas i avsnitten 7.10 och 7.11. Förbud mot diskriminering med anknytning till arbetslivet 7.5Tillträde till yrkesutbildning och högre yrkesutbild- ning Vårt förslag: Direkt och indirekt diskriminering skall vara för- bjuden när en arbetsgivare beslutar om en arbetstagares deltagande i ut- bildning eller vidtar någon annan åtgärd som kan ha be- tydelse för en sådan fråga, länsarbetsnämnden, eller annan än länsarbetsnämnden som getts rätt av Arbetsmarknads- styrelsen att pröva frågor om anvisningar till arbetsmark- nadspolitiska program, prövar eller på annat sätt handlägger ärenden om anvisningar av arbetssökande till utbildning inom ramen för arbetsmarknadspolitiska program eller annan arbetsmarknadspolitisk verksamhet. Förslag till förbud mot diskriminering i fråga om annan yrkesut- bildning behandlas i kapitel 9. Av artikel 2.1 och artikel 3.1 b i både direktivet mot etnisk diskri- minering och i arbetslivsdirektivet framgår att direkt och indirekt diskriminering är förbjuden i fråga om tillträde till alla typer och alla nivåer av yrkesutbildning och högre yrkesutbildning. EG-rättens definition av begreppen yrkesutbildning och högre yrkesutbildning I direktiven finns ingen definition av vad som avses med yrkes- utbildning och högre yrkesutbildning. I motiveringen till förslaget till direktivet mot etnisk diskriminering38 anger kommissionen att identiska ordalydelser avseende tillämpningsområdet återfinns i rådets direktiv /207/EEG, likabehandlingsdirektivet. Begreppen yrkesutbildning och högre yrkesutbildning förekommer där i arti- kel 4, dock utan att definieras. Av artikel 150 (tidigare artikel 127) i EG-fördraget framgår att gemenskapen skall genomföra en yrkes- utbildningspolitik som skall understödja och komplettera med- lemsstaternas insatser, som gemenskapen fullt ut skall respektera medlemsstaternas ansvar för yrkesutbildningens innehåll 38 KOM (1999) 566 slutlig s. 7 Förbud mot diskriminering med anknytning till arbetslivet Målet för gemenskapens insatser skall vara bl.a. att underlätta tillträde till yrkesutbildning. har i flera avgöranden, bl.a. Gravier-målet, som handlar om diskrimine- ring på grund av nationalitet, konstaterat att tillträde till yrkes- utbildning faller inom EG-fördragets tillämpningsområde. I det ovan nämnda Gravier-målet39 har definierat begreppet yrkesutbildning. Domstolen uttalade där att yrkesutbild- ning utgörs av varje form av utbildning som leder till behörighet för ett visst yrke, en viss sysselsättning eller anställning, eller som ger särskild kompetens för att utöva ett sådant yrke, sysselsättning eller anställning, oberoende av elevernas eller de studerandes ålder eller tidigare utbildning och även om utbildningsprogrammet inne- håller en del allmänbildande undervisning. Domstolen ansåg mot bakgrund därav att undervisning i konsten att teckna serier som gavs vid en konsthögskola utgjorde yrkesutbildning. I Blaizot-målet40 kom fram till att universitets- utbildning i veterinärmedicin utgjorde yrkesutbildning. Domstolen konstaterade att universitetsutbildning i allmänhet kunde leda till behörighet för ett visst yrke eller en viss sysselsättning eller ge särskild kompetens för att utöva ett sådant yrke eller en sådan sysselsättning. Enligt domstolen gällde detta inte enbart för det fall slutexamen gav omedelbar behörighet för att utöva ett bestämt yrke eller en bestämd sysselsättning där en sådan examen var en förutsättning utan även i den mån som studierna gav en särskild kompetens som den studerande behövde för att kunna utöva ett yrke eller en viss sysselsättning även om det inte i lag eller i annan författning ställdes krav på sådana särskilda kunskaper för ut- övandet av yrket. De enda undantagen kunde enligt domstolen ut- göras av vissa särskilda studiegångar som på grund av sin särskilda karaktär riktade sig till personer som önskade fördjupa sina all- männa kunskaper snarare än att få tillträde till arbetslivet. Rådet har med stöd av bl.a. artikel 150 (tidigare artikel 127) i EG-fördraget inrättat ett åtgärdsprogram för genomförande av gemenskapens yrkesutbildningspolitik som heter (rådets beslut 94/819/EG av och rådets beslut /382/EG av ). 39Mål 293/83 mot Ville de , 1985, s. 71 i svensk specialutgåva 40Mål 24/86 Blaizot mot m.fl., 1988, s. 335 i svensk specialutgåva Förbud mot diskriminering med anknytning till arbetslivet Något om yrkesutbildning och högre yrkesutbildning i och dåvarande Arbetsmarknadsdeparte- mentet har i en rapport till Europeiska kommissionen (Genomförande av yrkesutbildningsprogrammet i ) gjort en avgränsning av olika former av yrkes- utbildning i . I rapporten anges att det inte finns någon klar och given avgränsning av vad som avses med yrkesutbildning efter- som den till stor del utgör en integrerad del av det svenska utbild- ningsväsendet. I rapporten görs följande avgränsning av yrkes- utbildning. Inom det allmänna utbildningsväsendet bör de yrkes- inriktade programmen på gymnasieskolan (eller program med yrkesämnen som är den moderna benämningen) samt de utbild- ningar som leder till yrkesexamina på högskolan hänföras till yrkes- utbildning. Dessutom bör vissa utbildningar på eftergymnasial nivå utanför den reguljära högskoleutbildningen definieras som yrkes- utbildning. Vidare bör viss utbildning inom den kommunala vuxen- utbildningen, personalutbildning inom företag samt arbetsmarknads- utbildning betecknas som yrkesutbildningar. Vi går i detta avsnitt igenom de typer av yrkesutbildning som nämnts. Avsnittet avslutas med en redogörelse för kvalificerad yrkesutbildning, för yrkesutbildningsbegreppet inom ramen för efter- gymnasial utbildning enligt Ds 2000:33 och för utredningen om kortare yrkesutbildning inom högskolan. Vi gör inte anspråk på att här lämna en uttömmande redogörelse för vad som kan anses ut- göra yrkesutbildning eller högre yrkesutbildning i . De yrkesinriktade programmen på gymnasieskolan (program med yrkesämnen) Utbildningen i gymnasieskolan skall utgöras av utbildning på nationella program, specialutformade program och individuella pro- gram (5 kap. 3 § skollagen (1985:1100). De nationella programmen skall vara grund för fortsatt utbild- ning på högskolenivå och för yrkesverksamhet (5 kap. 4 § skol- lagen). Det finns 17 nationella program. Dessa är barn- och fritidsprogrammet, byggprogrammet, elprogrammet, energiprogrammet, estetiska programmet, fordonsprogrammet, handels- och administrationsprogrammet, hantverksprogrammet, Förbud mot diskriminering med anknytning till arbetslivet hotell- och restaurangprogrammet, industriprogrammet, livs- medelsprogrammet, medieprogrammet, naturbruksprogrammet, naturvetenskapsprogrammet, omvårdnadsprogrammet, samhälls- vetenskapsprogrammet och teknikprogrammet (5 kap. 4 § skol- lagen samt bilaga 1 till skollagen). Ett specialutformat program skall i fråga om utbildningens nivå motsvara ett nationellt program och därmed kunna ligga till grund för fortsatt utbildning på högskolenivå eller för yrkesverksamhet (5 kap. 4 a § skollagen). Ett individuellt program skall först och främst förbereda eleven för studier på ett nationellt program eller ett specialutformat pro- gram. Ett individuellt program kan bl.a. göra det möjligt för ungdomar att genom lärlingsutbildning förena en anställning som syftar till yrkesutbildning med studier av vissa ämnen i gymnasie- skolan (5 kap. 4 b § skollagen). Utbildningen i särskolan syftar till att ge utvecklingsstörda barn och ungdomar en till varje elevs förutsättningar anpassad utbild- ning som så långt det är möjligt motsvarar den som ges i bl.a. gym- nasieskolan (6 kap. 1 § skollagen). Särskolan omfattar bl.a. gymnasiesärskolan med nationella, specialutformade och individuella program (6 kap. 3 § skollagen). Det finns åtta nationella program. Inom det individuella program- met får eleverna antingen yrkesträning eller verksamhetsträning. avgör om en elev skall gå på ett nationellt, specialutformat eller individuellt program. En parlamentariskt sammansatt kommitté skall se över utbildningen för barn, ungdomar och vuxna med utvecklingsstörning. Kommittén skall bl.a. ta ställning till om särskolan skall kvarstå eller upphöra som egen skolform.41 2000 (U 2000:06) är en parlamentariskt sammansatt kommitté som har i uppdrag att utreda och lämna förslag till en framtida utformning av gymnasieskolans studievägs- utbud (jfr direktiv 2000:35). Kommittén skall även bl.a. föreslå hur samverkan mellan skola och arbetsliv kan utvecklas samt hur ett ökat inslag av lärande i arbetslivet i gymnasieskolan bör utformas och pröva förutsättningarna för att en gymnasieexamen skall kunna införas i gymnasieskolan (jfr tilläggsdirektiv 2001:8 och 2002:8). Kommittén skall redovisa sitt uppdrag . 41 av utbildning för barn, ungdomar och vuxna med utvecklings- störning (U 2002:01) Förbud mot diskriminering med anknytning till arbetslivet Utbildningar som leder till yrkesexamina på högskolan Vad gäller utbildningar som leder till yrkesexamina på högskolan har man i rapporten som yrkesutbildningar betecknat endast sådana examina som formellt betecknas som yrkesutbildningar enligt högskoleförordningen (1993:100) och enligt förordningen (1993:221) för . I rapporten påpekas att denna indelning inte utesluter att man i andra sammanhang kan göra vidare eller snävare definitioner av vad som utgör yrkesutbild- ning inom högskolan. Enligt bilaga 1 till högskoleförordningen räknas som yrkes- examina N apotekarexamen, arbetsterapeutexamen, arkitektexamen, audio- nomexamen, N barnmorskeexamen, biomedicinsk analytikerexamen, brand- ingenjörsexamen, N civilingenjörsexamen, N dietistexamen, N flyglärarexamen, folkhögskollärarexamen, N högskoleingenjörsexamen, N juris kandidatexamen, N konstnärlig högskoleexamen i dans, i konst och design, i musik och i scen och medier, N logopedexamen, läkarexamen, lärarexamen, N optikerexamen, organistexamen, ortopedingenjörsexamen, N psykologexamen, psykoterapeutexamen, N receptarieexamen, röntgensjuksköterskeexamen, N sjukgymnastexamen, sjukhusfysikerexamen, sjuksköterske- examen, sjöingenjörs- och maskinteknikerexamen, sjökaptens- och styrmansexamen, social omsorgsexamen, socionomexamen, specialistsjuksköterskeexamen, specialpedagogexamen, studie- och yrkesvägledarexamen, N tandhygienistexamen, tandläkarexamen, tandteknikerexamen, teologie kandidatexamen och N yrkesteknisk examen. Enligt bilaga till förordningen för räknas som yrkesexamina agronomexamen, hippologexamen, djur- sjukvårdarexamen, hortonomexamen, ingenjörsexamen, jägmästar- examen, landskapsarkitektexamen, landskapsingenjörsexamen, Förbud mot diskriminering med anknytning till arbetslivet lantmätarexamen, skogsmästarexamen, skogsteknikerexamen, träd- gårdsingenjörsexamen och veterinärexamen. Vissa utbildningar på eftergymnasial nivå utanför den reguljära högskoleutbildningen Enligt rapporten bör vissa utbildningar på eftergymnasial nivå utan- för den reguljära högskoleutbildningen definieras som yrkesutbild- ning. Man har till denna kategori räknat sådana eftergymnasiala yrkesutbildningar där eleverna har rätt till studiemedel. Av 2 kap. 2 § och 3 kap. 2 § studiestödslagen (1999:1395) och 1 kap. 2 § studiestödsförordningen (2000:655) framgår att det är regeringen som bestämmer vid vilka läroanstalter och utbildningar som studerande kan få studiestöd.