sou · GQB395d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Vänsterns politiska stöd åt den palestinska saken Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen var starkt och det uttrycktes på flera håll förståelse för de pales- tinska aktionerna, utan att det innebar ett uttalat stöd åt dem. Dessutom fanns risken att palestinska organisationer skulle angripa israeliska mål i . Däremot är det svårt att inte vara kritisk mot frånvaron i hotbil- den av risken för att enskilda palestinier i skulle utsättas för attentat, oavsett om angreppet skulle komma från eller från palestinier. Det är också olyckligt att den politiska ensidigheten i det material som legat till grund för säkerhetstjänstens analyser var så stark. Åtminstone borde man ha varit medveten om ensidigheten i materialet och någonstans markerat denna medvetenhet. Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen utgjorde aldrig något dominerande inslag i IB:s eller totala verksamhet. Skälet är att den svenska Palestinarörelsen, som framgick av kapitel fem, aldrig växte sig särskilt stark och att de enskilda aktivisterna var relativt få. Å andra sidan gjorde aktivisternas begränsade antal det enklare för IB och att hålla sig informerade om vad som försiggick i de olika Palestinagrupperna. IB och skilde sig åt med avseende på vilka metoder som användes för övervakningen av Palestinarörelsen. Medan i huvudsak använde sig av traditionella övervakningsmetoder (inrap- portering från demonstrationer, bevakning, direktkontakt med ak- tivister, post- och telefonkontroll) använde sig IB mera av oorto- doxa och kontroversiella tillvägagångssätt (infiltration, inbrott eller inbrottsliknande metoder etc). verksamhet som IB-agent och infiltratör utgör det absolut mest dominerande inslaget i IB:s verksamhet gentemot den svenska Palestinarörelsen. De officiella motiven till in- filtration av Palestinarörelsen var att IB på så sätt ville skaffa sig in- formationer om eventuellt samröre mellan enskilda Palestina- aktivister och palestinska terroristorganisationer.32 hade knutits till IB redan före Palestinarörelsens tillkomst, då med den officiella uppgiften att undersöka huruvida de svenska vänsterrörel- serna var utlandsfinansierade. Men faktiska verksamhet i Palestinarörelsen gick långt utöver att hålla sig informerad om ett eventuellt samröre mellan enskilda Palestina-aktivister och palestinska terroristorganisationer. De rapporter han sände vidare till sina kontaktpersoner inom IB - och som kommenteras längre fram i detta kapitel - är oerhört de- taljrika och redovisar uppgifter som ligger mycket långt från even- tuellt samarbete eller stöd åt terrorister. En särskild kontroversiell uppgift som förekom i samband med IB-affären är att själv skulle ha uppmanat enskilda Palestina-aktivister att begå olagliga handlingar och att agera politiskt på ett sätt som skulle desavouera 32 Se t.ex. förhör med kontaktman samt med själv . Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen rörelsen inför den svenska allmänheten. har förnekat att han skulle ha ägnat sig åt en sådan verksamhet. Men i en rapport, rubricerad Om mötet med den blivande , Stu- dentkåren den 18/1 1969, skriver själv att han skall försöka få den svenska Palestinarörelsen så impopulär hos den breda all- mänheten som möjligt: kommer att få en smärtsam födelse. Tror nog att jag skall göra allt för att den skall få vind i seglen så att den så snart så (sic) möjligt går ut och gör så grova propaganda- nummer som möjligt (helst flaggbränning). På så vis kommer den säkert att bli impopulär hos den breda allmänheten som jag inte tror har glömt antisemitismen . Det skall bli intressant att se vad som kommer att hända under israeliska veckan33 skickade endast sina rapporter till sin kontaktman inom IB.Han hade inga egna kontakter med i Göte- borg.34 Kontaktmannen sorterade material, och skickade det sedan vidare till IB:s centrala sektioner i som bl.a. vidarebefordrade det till , där det redigerades till s.k. Ada- rapporter. Dessa Ada-rapporter innehöll också annat material än rapportering. Vid sidan av sin verksamhet som rapportör och eventuellt pro- vokatör medverkade också vid inbrott i enskilda palestini- ers bostäder och vid enskilda tillfällen vid buggningsaktioner. Ek- berg reste i egenskap av Palestina-aktivist också till och deltog bl.a. i militär träning med palestinsk gerilla i palestinska flyktingläger. Några av de mest uppmärksam- made och diskuterade inslagen i verksamhet granskas in- gående i kapitel nio. Vid sidan av agentverksamhet kom det in tips och upplysningar till IB och om verksamheten bland Pales- tina-aktivister och om palestinska påstådda terrorister som uppe- höll sig i . En del av dessa uppgifter kom från enskilda per- soner som rörde sig i de palestinska nätverken i . Andra uppgifter - ofta fantasifulla - tycks vara överlämnade i syfte att misskreditera den svenska Palestinarörelsen. Uppgiftslämnarna har inte gått att spåra i materialet. I de fall där syftet varit att misskredi- tera tycks emellertid uppgifterna ibland ha kommit från enskilda 33Rps/Säk, 5:73/307, Meddelare , Lnr 3. 34Säkerhetstjänstkommissionens förhör med kontaktman. Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen individer i , ibland från utländsk underrättelsetjänst och då sannolikt . I några fall förefaller det som om samma uppgiftslämnare inom de palestinska nätverken återkommer . Däremot tycks det inte ha funnits någon ytterligare infiltratör av samma omfattning och målmedvetenhet som . verksamhet i förhållande till den svenska Palestinarörel- sen var betydligt mer traditionell. Demonstrationer och möten be- vakades och i några enskilda fall genomfördes post- och telefon- kontroll. (Post- och telefonkontrollen uppmärksammas särskilt i kapitel åtta.) Den enskilde polisman på som hade ansvar för verksamheten gentemot Palestinarörelsen var . Han hade ett öppet arbetssätt och sökte gärna kon- takt med olika palestinska och arabiska grupper. Axman menar själv att syftet med hans öppenhet var att grupperna skulle veta att de var observerade och på så sätt avskräckas från att planera terror- dåd. Enligt Axmans egen uppfattning fungerade det hela bra och hans arbetssätt hade positiva effekter.35 Hur det hela gick till fram- går bl.a. av ett PM av Axman från : Kontakt har tagits med företrädare för Al och Arabiska klubben. Det har härvid med särskild skärpa beto- nats den stora vikt svenska myndigheter fäster vid att lugn och ordning råder, att lagar och demokratiska regler följas och att man över huvud helt avhåller sig från alla ytterlighetsriktningar. Det har vidare framhållits att man från svensk sida inte på något sätt kommer att tolerera någon form av våld från arabiska ex- tremister. Dessa synpunkter har helt accepterats och man har från arabiskt håll framhållit vikten av att god kontakt upprätt- hålles med myndigheterna. De flesta i landet boende araberna torde vara angelägna om att få behålla sina anställningar och man är vidare medveten om att varje våldsyttring skulle innebä- ra en avsevärd negativ belastning.36 syn på IB:s informationer om den svenska Palesti- narörelsen framgår av en handanteckning på ett PM från om palestinsk terrorverksamhet i , där polisinten- dent i kanten skrivit att enligt Axman innehåller IB:s rapportering beträffande palestinsk verksamhet sällan någon form av sanning.37 I förhör med minns inte om han haft någon särskild uppfattning 35Säkerhetstjänstkommissionens förhör med . 36Kampen mellan araber och judar i , 250:08/6, 3A/45. 37Dokumentet återfunnet i personakt Aa 1 s 79. Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen om kvaliteten på IB:s rapportering om den svenska Palestinarörel- sen. Vilken typ av person- och sakuppgifter var det då som inrappor- terades och registrerades? I rapportering - som till sin kvantitet är mycket omfattande - har det egentligen inte gjorts någon sovring alls. rapporterar ingående om det mesta som sägs på det möten han deltar i, om enskilda medlemmars uppfatt- ning i olika sakfrågor, planerad politisk verksamhet samt om mot- sättningar på såväl det politiska som personliga planet inom organi- sationen. Mängden inrapporterat material var inte helt uppskattat av kontaktman, som i förhör med Säkerhetstjänstkommis- sionen menade att mycket av den information som levere- rade var värdelös. Vid sidan av sina rapporter skickade också över en mängd olika tidskrifter och bulletiner.38 Vid sidan av omfattande rapportering består det inkom- na materialet i och i stor utsträckning av uppgifter om arabers in- och utresor i , om personkontakter mellan svenska Palestina-aktivister och påstådda eller misstänkta terrorister, om svenska Palestina-aktivisters resor till eller till olika Palestinakonferenser på olika håll i världen samt om olika påstådda planer på attentat och sabotage mot israeliska och judiska mål i . Vanliga förekommande teman är t.ex. att svenska medborgare skall fungera som kurirer för att smuggla va- pen och sprängämnen åt palestinska terrorister eller ge bort sina pass att användas av palestinier som reser under falsk identitet. I kapitel nio ges flera konkreta exempel på denna typ av material och på hur ärendena hanterats av och av IB. Det är svårt att av materialet urskilja i vilken utsträckning upp- gifter om svenska medborgare lämnats ut till främmande makt. In- formationsöverföring mellan säkerhetstjänster tecknas inte ned på papper för att registreras. Bland det inkommande materialet om händelser i förekommer ofta formuleringen Efter vad som inhämtats, vilket av innehållet i materialet att döma tyder på att de kommit från området. Uppgifterna kan t.ex. avse det poli- tiska läget i området eller uppgifter om palestinska terrorhot och planerade palestinska aktioner. De som av hörts i saken menar att var utomordentligt restriktivt när det gällde att ge informa- tion om enskilda svenska medborgare. menar att var ett mottagarland gentemot de andra underrättelse- 38 förhör med kontaktman. Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen tjänsterna och lämnade i princip inte någon information tillbaka om svenska medborgare.39 - som var och viktigaste källa under IB-affären - betonar också restriktiviteten, men menar också att namn ibland lämnades ut: Principiellt var man mycket restriktiv när det gällde utlämnan- det av namn till utländska underrättelseorganisationer. Dock, när det fanns ett legitimt gemensamt intresse lämnades uppgif- ter ut. Det gällde personer tillhörande Palestinarörelsen, om vilka uppgifter utlämnades till Israel.40 namnger i samtalet med Säkerhetstjänstkommissio- nen två personer om vilka uppgifter lämnats ut till - och utredning om IB-affären av bekräftar IB:s chef att uppgifter om lämnats ut: Principiellt lämnade IB inte uppgifter om svenska medborgare till utländska tjänster. Å andra sidan kan naturligen ha inträffat att IB tillhandagått med identifikationsuppgifter och liknande rörande svenska medborgare i samband med operationer som berört svenska säkerhetsintressen. Så torde ha varit fallet då det gäller . Det är inte möjligt att på ett mer generellt plan fastställa i vilken utsträckning och IB lämnat ut uppgifter om svenska med- borgare till utländska säkerhetstjänster. Saken diskuteras ytterligare i kapitel nio, i samband med granskningen av några enskilda och kontroversiella händelser. Vi har här enbart diskuterat utlämnande av uppgifter om svenska medborgare. Det förefaller sannolikt att de svenska säkerhetstjäns- terna varit mer beredvilliga att lämna ut uppgifter rörande palesti- 39Säkerhetstjänstkommissionens förhör med . 40Säkerhetstjänstkommissionens samtal med . 41Bakgrunden till utlämnandet av uppgifter om står sannolikt att finna i ett påstående om att det var som tillsammans med för räk- ning mätt avståndet mellan vissa pelare på Lodflygplatsen i , som det hette i den sista av 38 punkter om viktiga informationer om Palestinarörelsens verksam- het som påstods ha levererat. Namngivandet av och gjordes av förre IB-rapportören i boken - i vems intres- se? som kom ut . I sak förefaller uppgiften om och pelarmätning utomordentligt osannolik och det finns inga spår av den i det genomgångna materialet. Win- qvists anklagelser blev föremål för ett tryckfrihetsåtal, där friades. Se (1996) kapitel 13. Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen nier vistandes eller boendes i , men utan svenskt medborgar- skap. Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen 8Post- och telefonkontroll av svenska Palestina-aktivister använde säkerhetspolisen post- och telefonkontroll mot svenska medborgare aktiva i Palesti- narörelsen. Vid fyra av de fem tillfällen jag undersökt uppvisar det beslutsunderlag som säkerhetspolisen anförde inför domstolen av- sevärda brister. Dels innehöll säkerhetspolisens ansökningar om post- och telefonkontroll uppgifter som var grovt felaktiga. Dels var ansökningarna vinklade på ett sådant sätt att domstolarna miss- leddes och att domstolarnas möjlighet att på saklig grund fatta be- slut om post- och telefonkontroll avsevärt försvårades. Jag skall i det följande ge några exempel på dessa brister. Låt oss först konstatera att antalet ansökningar från säkerhetspo- lisen om post- och telefonkontroll mot medlemmar av den svenska Palestinarörelsen endast uppgick till ett fåtal. Den kritik som jag riktar mot säkerhetspolisens agerande gäller således inte post- och telefonkontrollens omfattning, utan endast säkerhetspolisens agerande vid de tillfällen då sådana ansök- ningar verkligen lämnades in till domstolen. Skälen till post- och telefonkontrollens begränsade omfattning mot Palestina-aktivisterna är bl.a. att antalet aktivister - som tidiga- re påpekats - var relativt litet. Palestinarörelsen blev i aldrig den massrörelse som t.ex. FNL-rörelsen var. Flera av Palestina-aktivisterna misstänkte också att de var avlyssna- de, vilket medförde att de oftast undvek att tala om känsliga saker på telefon. I det följande skall jag redogöra för fem fall där säkerhetspolisen genomförde post- och telefonkontroll av enskilda svenska medbor- gare som var aktiva i Palestinarörelsen. Dessa fem fall avser kon- troller som pågick och där misstankarna mot de kontrollerade varierade mellan spioneri, förberedelse för spioneri, medhjälp till förberedelse för spioneri, förberedelse för sabotage samt förberedelse till allmänfarlig ödeläggelse. Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen Det första fallet avser post- och telefonkontroll mot som i slutet av 1960- och arbetade inom i . Han misstänktes för spione- ri och hans telefon avlyssnades och hans post kontrollerades under nära , från till . I säkerhetspolisens begäran om post- och telefonkontroll mot redogörs först för hans politiska verksamhet inom Palestinarörelsen i allmänna drag. Därefter uppges att un- der en flygresa mellan och gör () observationer av militära anläggningar i förhållande till tiden för start och land- ning (uppgiften baseras på en rapport av som reste tillsammans med vid det aktuella tillfället). I Egyp- ten sägs också ha fotograferat en bro vid , vilket lett till att han gripits av civilklädda polismän. Han släpptes dock om- gående. I begäran läggs också vikt vid teknikintresse. Det anförs t.ex. att han är intresserad av raketuppskjutningar och att han visar ett påtagligt intresse för elektroniska avlyssningsap- parater. Han påstås ha ett säkerhetstänkande som tar sig uttryck i att hans telefon står ständigt kopplad till en bandspelare och att han har ett telefonabonnemang med hemligt telefonnummer vid si- dan av sin ordinarie telefon. Vid en resa i upptäckte han sä- kerhetspoliser som skuggade honom, varpå han fotograferade dem. har också föreslagit att i skulle hyra lokal under täcknamn samt att man skulle försöka av- lyssna KFML(r):s möteslokaler. (KFML(r) uppfattades vid det till- fället som en politisk konkurrent till .) Den mest graverande uppgiften för är att han indirekt knyts till den s.k. Björnidet-affären. (Historien kring Björnidet re- fereras mer utförligt i kapitel nio.) I korthet handlade Björnidet om att ledande personer i den svenska Palestinarörelsen skulle ha suttit på en restaurang i och gjort upp planer för ett träningsläger för svenskar och araber med utbildning i sabo- tage mot judiska institutioner i . Träningslägret skulle för- läggas till ordföranden i sommarställe Björnidet i . Bland de tänkbara judiska insti- tutioner som sabotagen skulle riktas mot nämns en rekreations- plats för judiska barn, synagogor och judiska församlingen i . Säkerhetspolisen tog hotet på allvar och övervakade Oreds- 42 Fingerat namn. Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen sons sommarställe, utan att finna något som helst tecken på aktivi- tet. Björnidet-historien var en uppenbar skröna. Det som gör den re- levant för post- och telefonkontrollen av är inte att han skulle ha påståtts funnits med bland de personer som gjorde upp planen. I stället skriver säkerhetspolisen - som motiv för en förlängning av tillståndet att kontrollera Bloms post och telefon - att hans roll i dessa planer är obekant men hans nära anknytning till flera av mötesdeltagarna är väl dokumenterad. Det används alltså som argument för telefonavlyssning och postkontroll av att han var bekant med personer som på en Stockholmsre- staurang skulle ha gjort upp fantasifulla planer på samarbete med nynazister och attentat mot judiska barn. Till saken hör att ingen av dessa personer själva stod under telefon- eller postkontroll, vil- ket de förstås skulle ha gjort om säkerhetspolisen tagit uppgifterna om det påstådda samtalet på allvar. Varför skulle Bloms telefon avlyssnas, om inte de direkt inblandade personernas telefoner av- lyssnades? Till misstankarna läggs också att säkerhetspolisen tycker att har för god ekonomi. I begäran om post- och tele- fonkontroll skriver säkerhetspolisen att de finner det anmärk- ningsvärt att , som varit tjänstledig för studier, innehar bil, en 18 m fiskebåt, har inköpt dyrbar elektronisk utrust- ning (TV, bandspelare, stereohögtalare, radio - olika modeller m.m.) och att hans ekonomi ändå räcker till en hel del resor. Det är svårt att se logiken i misstankarna mot för spio- neri. Gällde misstankarna de påstådda planerna att avlyssna KFML(r):s möteslokaler? Eller var det Bloms intresse för militä- ra anläggningar och broar i ? Och om hans ekonomi var orimligt god - vem finansierade i så fall hans verksamhet och var- för? Säkerhetspolisen preciserar i sin begäran aldrig anklagelserna, utan låter dem obe- stämt sväva i luften. Post- och telefonkontrollen av ger inga resultat. Fiskebåten visar sig inte vara Bloms. Däremot inköpte en ministyrradiosändare vilket fick säkerhetspolisen att inköpa en li- kadan och bygga ihop den för att se hur den fungerade. Ingenting framkommer som har någon beröring med kriminell verksamhet, allra minst spioneri. Ändå förnyas tillståndet till post- och telefonkontroll närmast rutinartat under nära . Till slut ger säkerhetspolisen upp och skriver till domstolen Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen att det under utredningen ej har framkommit något som styrker misstanken mot om spioneri, varför ärendet har avskrivits. Det allvarliga i historien om post- och telefonkontrollen av är dels insinuationerna om hans delaktighet i den s.k. Björnidet-planen, dels bristen på precision i anklagelserna om spioneri. Enligt min uppfattning bör ansvaret för det inträffade i detta fall läggas både på säkerhetspolisen som presenterar ett miss- ledande och undermåligt underlag och på domstolen som låter sig nöja med en sådan bristande precision i anklagelserna och närmast rutinartat förlänger tillståndet under så , trots en up- penbar brist på resultat. Nästa fall avser post- och telefonkontroll av sjuksköterskan vars post och telefon kontrollerades under två perioder, från till , samt från och , då J.S. lämnade landet. Misstanken rubri- cerades som förberedelse till spionage. Vid det första övervakningstillfället hade J.S. just åter- kommit till i . Hon lämnade tillfälligt i samband med inbördeskriget och den kaotiska situation som då rådde.44 En stor del av säkerhetstjänstens argumentation i sin begäran om post- och telefonkontroll handlar om J.S:s politiska aktiviteter och påstådda samröre med terrorister. I samband med Carlos-affären (se kap. nio) påstods att J.S. haft kontakt med chefen för legala operationer i , . Det påstods också att J.S. skulle ha forslat vinbuteljer, var och en innehållande plastiskt sprängämne till och till palestinier där. Vidare skulle J.S. ha svarat för alla förberedelser inför och japanska Röda Arméns aktion mot Shell-raffinaderiet i . J.S. nämndes även i samband med vissa förberedelser till kap- ningen av ett flygplan tillhörande . Det är således inga små saker som läggs J.S. till last. Bara miss- tanken om att J.S. varit ansvarig för dessa aktioner skulle vara skäl nog för post- och telefonkontroll. Men det anmärkningsvärda är hur säkerhetstjänsten i sin begäran till domstolen ger felaktiga upp- gifter om grunden för påståendena om J.S. 43Personen har förekommit i den allmänna debatten, men jag har ändå valt att inte skriva ut namnet. 44Det var i samband med detta krig som svenska sjuksköterskan under uppmärk- sammade former evakuerades från flyktinglägret el-Zaatar. miste under kriget om Tel el-Zaatar sin man, sitt ofödda barn och sin ena arm. Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen Anklagelserna mot J.S. om smuggling av sprängmedel i vinbuteljer, genomförandet av alla förberedelser inför och den japanska Röda Arméns attentat mot Shell-raffinaderiet i och in- blandning i kapningen av ett flygplan från här- stammar samtliga från en enda källa. Det är ett PM i samband med att säkerhetspolisen 1975 upprättar en personakt för J.S. I detta PM nämns alla de här uppräknade anklagelserna mot J.S. och tillskrivs en tämligen tillförlitlig källa som står nära. I underrättelse- kretsar är formuleringen tämligen tillförlitlig en av de svagare, medan formuleringar som säker eller mycket säker väger be- tydligt tyngre. Några andra belägg eller källuppgifter om J.S:s roll i de aktioner som nämnts ovan förekommer inte i materialet. Samma källuppgifter förvandlas i en promemoria av och i samband med den s.k. sjukhusaffären i till att det är känt för säkerhetsavdelningen att J.S. varit kurir för och att uppgifter finns om att hon begått de andra hand- lingarna.45 Och i säkerhetstjänstens begäran om post- och telefon- kontroll av J.S. sägs följande: Det bör här särskilt pekas på vad som framkommit beträffande J.S., som otvivelaktigt binder henne till brottslig handling ge- nom sin medverkan i av begångna terroraktioner.46 Samma källuppgift som ursprungligen betecknas som tämligen tillförlitlig blir således i promemoria att det är känt för säkerhetsavdelningen och i begäran om post- och tele- fonkontroll till något som otvivelaktigt binder J.S. till brottslig handling. Ingenting har därefter framkommit som stärker anklagel- serna mot J.S. på de ovan refererade punkterna. Samtliga anklagel- ser har sin grund i denna ursprungligen tillförlitliga källa. Begäran om post- och telefonkontroll utformades således på ett sätt som måste betraktas som grovt vilseledande. Post- och telefonkontrollen av J.S. ger inget resultat. Vid det första tillfället avbryts den . Enbart praktis- ka omständigheter anförs som skäl. Det faktum att ingenting av in- tresse framkommit efter tre månaders post- och telefonkontroll uppfattas således inte som att misstankarna mot J.S. försvagats.47 45Promemoria angående vissa händelser vid sjukvårdsförvaltningen och säkerhetsavdelnings sektion i m m. Av departementssekreterare , samt avdelningschef , (). 46Begäran om telefonkontroll av J.S. . 47PM angående J.S., Rps/Säk . Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen Kritiken mot säkerhetstjänstens agerande skall inte riktas mot att man begärde post- och telefonkontroll på J.S. Även om källan en- dast beskrevs som tämligen tillförlitlig var omständigheterna och anklagelsernas art sådana att en begäran kunde vara motiverad.