sou · GQB343d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Nuvarande regler dis- krimineringslag skall därför föras över till den nya lagen i huvudsak utan ändringar i sak och DO-lag skall vara kvar. 4Arbetsmarknadsutskottets betänkande 1998/99:AU4 s. 74 f.; rskr. 1985/86:98 s. 52 och s. 61 DO-lagen behöver nu inte ändras på annat sätt än att den anpassas så att den återspeglar även DO:s arbete med frågor som rör diskri- mineringsgrunderna religion och övertygelse och att DO utövar tillsyn över den nya lagen mot diskriminering. På en punkt vill vi dock förenkla regleringen och i ett avseende bör den nya lagens utökade tillämpningsområde få vissa konsekvenser. Frågan om konsekvenser av den nya lagens utökade tillämp- ningsområde gäller uppgiftsskyldigheten enligt nuvarande 24 § lag. Hittillsvarande 24 § anger att en arbetsgivare är skyl- dig att på uppmaning av DO lämna de uppgifter om förhållandena i arbetsgivarens verksamhet som kan vara av betydelse för ombuds- mannens tillsyn. En arbetsgivare är vidare skyldig att lämna upp- gifter när ombudsmannen biträder en begäran av en enskild arbets- sökande eller arbetstagare om att få del av uppgifter om andra arbetssökandes meriter. Arbetsgivare får inte betungas onödigt genom uppgiftsskyldigheten. Finns särskilda skäl är arbetsgivaren inte skyldig att lämna ut uppgifter. Denna regel bör överflyttas till den nya lagen. Det finns dock ingen anledning att behålla begränsningen till endast arbetsgivares förhållanden. DO får enligt den nya lagen tillsyn över flera nya samhällsområden. När nu tillsynen i stort breddas är det naturligt att även uppgiftsskyldigheten breddas till att gälla även för den som bedriver utbildning, den som bedriver handel med varor och tjäns- ter etc. Vi föreslår därför att den som omfattas av lagens diskrimine- ringsförbud skall vara skyldig att på uppmaning av ombudsmannen lämna de uppgifter om förhållandena i sin verksamhet som kan vara av betydelse för ombudsmannens tillsynsarbete. En arbetsgivare skall vidare vara skyldig att lämna uppgifter om vilken utbildning, yrkeserfarenhet och andra meriter den har som fått ett visst arbete eller en utbildnings- eller praktikplats. Denna skyldighet skall lik- som enligt lag gälla när ombudsmannen biträder en begä- ran av en enskild arbetssökande eller arbetstagare. Den förenkling vi föreslår anknyter till samma bestämmelse. Som framgått får arbetsgivaren enligt lag inte betungas onödigt genom uppgiftsskyldigheten. Att arbetsgivaren inte skall betungas onödigt är en regel som ur- sprungligen härrör års lag mot etnisk diskriminering (SFS 1986:442). Den lagen var på viktiga punkter helt annorlunda än lag och den nya lag vi föreslår. Ombudsmannen hade då inte tillsynsuppgifter i den mening som ordet numera har i diskri- mineringslagstiftningen. DO hade inte rätt att föra talan i domstol utan skulle genom rådgivning, överläggningar, information och lik- nande verka för att etnisk diskriminering inte förekom. Regeln om att inte i onödan betunga arbetsgivare ansågs ha betydelse för att ge ombudsmannen underlag för åtgärder av generell betydelse.6 En liknande bestämmelser finns i 33 § jämställdhetslagen. En arbetsgivare är skyldig bl.a. att på uppmaning av Jämställdhetsom- budsmannen lämna de uppgifter om förhållandena i arbetsgivarens verksamhet som kan vara av betydelse för ombudsmannens tillsyn. I den regeln saknas ledet onödigt betungas. Vi menar att ledet onödigt betungas kan tas bort. har DO längre gående uppgifter än vad som gällde både enligt 1986 och lagar och detta bör avspeglas också i de regler som styr hur tillsynen skall gå till. Dessutom har synen på vilka förhållanden arbetsgivaren har att ansvara för förskjutits. Enligt lagar skall ju arbetsgivare bl.a. utreda och vidta åtgärder mot trakasserier arbetstagare emellan och våra förslag går än längre i den riktningen. Ett ytterligare skäl för att ta bort regeln är att den formulering som valdes lag knappast kan sägas vara klar och entydig. Frågan om vilka krav som kan sägas vara onödigt betungande får sägas erbjuda vissa tolkningssvårigheter. Enligt 9 kap. 21 § sekretesslagen (1980:100) gäller sekretess hos bl.a. DO i ärenden enligt lag om diskriminering i arbets- livet för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhål- landen om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs. Bestämmelsen bör nu ändras på så sätt att hänvis- ning i stället görs till ärenden enligt den nya lagen. 6 Jfr prop. 1985/86:98 s. 72 Vad skall ombudsmannen kallas? En fråga för sig är ombudsmannens titel eller benämning. Beteck- ningen Ombudsmannen mot etnisk diskriminering är inte fullt ut rättvisande, eftersom DO:s tillsyn omfattar också tros- bekännelse. Om genomför vårt förslag utökas ombuds- mannens ansvarsområde till att omfatta även frågor om övertygelse. Emellertid är det nuvarande namnet vedertaget och kanske kom- mer det till följd av den kommande parlamentariska kommitténs arbete att genomföras ytterligare förändringar som får betydelse för frågan. Vi konstaterar att den vanliga kortformen DO fungerar väl och lämnar nu inget förslag i namnfrågan. bör behålla sina uppgifter Enligt lag om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbets- livet skall det, vid sidan av DO, finnas en ring. Den utses av regeringen och är avsedd att bestå av elva leda- möter. En av nämndens ledamöter är ordförande. Bland ledamö- terna är både arbetsgivarsidan och arbetstagarsidan samt berörda intressegrupper representerade. har nämnden för- utom ordföranden tio ledamöter som sammanträder i olika kon- stellationer. Ledamöterna representerar , , , , , , , tigande RFSL, samarbetsorgan och Reger- ingens råd för etnisk jämlikhet och integration. Föreningen har inte utsett någon att vara ledamot i nämnden. Nämndens uppgifter är enligt lag om etnisk diskrimi- nering att besluta om vitesförelägganden och att pröva överklagan- den av ombudsmannens beslut om vitesföreläggande i frågor om arbetsgivares uppgiftsskyldighet. Enligt förordningen (1999:171) med instruktion för har nämnden vidare till uppgift att pröva över- klaganden enligt hittillsvarande 20 § lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering i arbetslivet av personer med funktionshinder och 19 § lagen (1999:133) om förbud mot diskriminering i arbets- livet på grund av sexuell läggning. Nämnden skall också ge DO råd i principiellt viktiga frågor om tillämpningen av lagen (1999:131) om Ombudsmannen mot etnisk diskriminering och hos regeringen föreslå de författningsändringar eller andra åtgärder som är ägnade att motverka etnisk diskrimine- ring. Regeringen har i de beslutade kommittédirektiven En sammanhållen diskrimineringslagstiftning gett kommittén i uppdrag att se över nämndens uppgifter och formerna för dess verksamhet (Dir. 2002:11). Bl.a. av det skälet lämnar vi nu inte några förslag till förändringar av nämnden eller dess verksamhet. De nuvarande lag- bestämmelserna om nämnden bör alltså utan ändring i sak föras över till den nya lagen. Vi lämnar inte heller förslag till ändringar i nämndens instruktion, även om följdändringar i den blir nödvän- diga om våra lagförslag genomförs. Några andra statliga insatser mot etnisk diskriminering Vi vill i sammanhanget nämna något även om andra statliga aktö- rers arbete i frågor om lika rättigheter och möjligheter oavsett etnisk tillhörighet. , Regeringens råd för etnisk jämlikhet och integration eller kan inte sägas vara sådana organ för tillsyn som avses i direktivet mot etnisk diskriminering men följande information kan ändå vara av intresse. är central förvaltningsmyndighet för integra- tionsfrågor. Verket har ett övergripande ansvar för att integra- tionspolitiska mål och synsätt får genomslag på olika samhällsom- råden och skall aktivt stimulera integrationsprocesserna i samhället. Enligt förordningen (1998:201) med instruktion för Integra- tionsverket skall särskilt bl.a. N främja lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oav- sett etnisk och kulturell bakgrund, N förebygga och motverka främlingsfientlighet, rasism och etnisk diskriminering i den mån dessa frågor inte skall handläggas av annan myndighet, och N främja etnisk och kulturell mångfald inom olika delar av sam- hällslivet. arbetar dock inte med frågor som rör nationella minoriteter. Regeringens råd för etnisk jämlikhet och integration inrättades 1997. Rådet är ett rådgivande organ för frågor som rör etnisk jäm- likhet och integration. Rådet är ett forum där regeringen kan ut- byta erfarenheter och idéer med företrädare för organisationer som representerar den svenska mångfalden eller som engagerar sig i frå- gor som rör etnisk jämlikhet och integration. Rådet kan initiera frågor om etnisk jämlikhet och integration att diskutera med regeringen. Ledamöterna i rådet representerar etniska riksorganisationer, andra frivilligorganisationer, trossamfund och arbetsmarknadens parter. Regeringen företräds av integrationsministern. Rådets arbetsformer är konferenser med hela rådet tre–, ibland i kombination med kontakt med grupper av ledamöter beroende på vilka frågor regeringen önskar diskutera. Rådet är representerat i . () har regeringens uppdrag att vidta särskilda åtgärder för att motverka diskriminering i arbetsförmed- lingarnas verksamhet. Åtgärderna skall i första hand ta sikte på dis- kriminering på grund av etnisk tillhörighet, funktionshinder och sexuell läggning. AMS skall bl.a. analysera och bedöma riskerna för att diskrimi- nering förekommer i olika delar av arbetsförmedlingens verksam- het och uppmärksamma regeringen på eventuella behov av åtgärder. Vidare skall AMS se till att det vid samtliga länsarbetsnämnder finns sakkunniga i diskrimineringsfrågor, att det inte förekommer att arbetsförmedlingar tillmötesgår uppmaningar till diskriminering från arbetsgivare som efterfrågar förmedlingarnas tjänster och att det inte förekommer att arbetssökande nekas inskrivning på arbetsförmedlingen på grund av bristande kunskaper i svenska språket eller det förhållande att godkänd sfi-nivå inte uppnåtts. Genomförandet av uppdraget skall i relevanta delar samordnas med pågående aktiviteter inom ramen för AMS utbildningssamar- bete med DO. AMS skall i arbetet även samråda med HomO och HO samt vid behov med JämO. AMS skall redovisa uppdraget . 14.2Diskriminering på grund av funktionshinder och sexuell läggning – hur skall tillsynen organiseras? De båda EG-direktiven har som framgått inga regler som gäller hur tillsynen över diskrimineringsförbuden som gäller funktionshinder och sexuell läggning skall organiseras i medlemsstaterna. Det innebär att direktiven för dessa diskrimineringsgrunder inte ställer upp några krav på att oberoende organ upprättas. För Sveri- ges del finns dock redan () och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO) med uppgifter som till stor del motsvarar DO:s. Vi menar att det är givet att HO och HomO skall ha motsvarande till- synsuppgifter som DO. De skall alltså se till att de nya lagarna följs. Som framgår av avsnitt 15.2 föreslår vi också att de på samma sätt som DO skall ha rätt att föra talan i domstol på sina respektive områden. Vi redogör i det följande kort för ombudsmännen och deras verksamhet enligt nu gällande regler. () är en statlig myndighet som bil- dades 1994. Ombudsmannen utses av regeringen i taget och är rapporteringsskyldig till regeringen. Myndigheten har 18 anställda varav åtta är jurister. HO:s medelstilldelning fastslås av på förslag av regeringen. Bestämmelser om HO finns framför allt i lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering i arbetslivet av personer med funk- tionshinder, lagen (1994:749) om och förordningen (1994:949) med instruktion för Handikappombuds- mannen. Dessutom innehåller lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan vissa bestämmelser som rör HO. Enligt lag mot diskriminering i arbetslivet skall HO se till att lagen följs. Ombudsmannen skall i första hand försöka få arbetsgivare att frivilligt följa lagen. En arbetsgivare är skyldig att på uppmaning av HO lämna de uppgifter om förhållandena i arbetsgivarens verksamhet som kan vara av betydelse för ombudsmannens tillsyn. Uppgiftsskyldighe- ten gäller också när HO biträder en begäran om uppgifter om meriter som framställts av en enskild arbetssökande eller arbets- Om arbetsgivaren inte rättar sig efter en uppmaning att lämna sådana uppgifter får ombudsmannen vid vite förelägga arbetsgivaren att fullgöra sin skyldighet. På samma sätt som gäller för DO får dock arbetsgivaren inte betungas onödigt genom upp- giftsskyldigheten. I en tvist om diskriminering eller repressalier får HO föra talan för en enskild arbetstagare eller arbetssökande, om den enskilde medger det och om ombudsmannen finner att en dom i tvisten är betydelsefull för rättstillämpningen eller det annars finns särskilda skäl för det. En sådan talan förs vid Arbetsdomstolen. Talerätten är subsidiär i förhållande till den fackliga talerätten. Enligt lag om HO gäller bl.a. följande. Handikappom- budsmannen har till uppgift att bevaka frågor som angår funk- tionshindrade personers rättigheter och intressen. Målet för om- budsmannens verksamhet skall vara att personer med funktions- hinder ges full delaktighet i samhällslivet och jämlikhet i levnads- villkor. verksamhet skall avse uppfölj- ning och utvärdering i sådana frågor. HO skall vidare verka för att brister i lagar och andra författ- ningar i fråga om personer med funktionshinder avhjälps. Om- budsmannen skall vidare när det behövs ta initiativ till överlägg- ningar med myndigheter, företag, organisationer och andra i syfte att motverka att personer missgynnas eller på annat sätt utsätts för orättvis eller kränkande behandling på grund av funktionshinder. skall även genom informationsverk- samhet och på annat liknande sätt verka för att ingen missgynnas eller på annat sätt utsätts för orättvis eller kränkande behandling på grund av funktionshinder. Myndigheter, kommuner, landsting och andra som har skyldig- het eller anförtrotts att fullgöra uppgifter som rör personer med funktionshinder skall på begäran lämna uppgifter till HO om sin verksamhet och på uppmaning komma till överläggningar med HO. I lagen erinras också om att HO enligt lagen (1999:132) om för- bud mot diskriminering i arbetslivet av personer med funktions- hinder och lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan skall se till att lagarna följs och även äger rätt att för en enskild arbetssökande eller arbetstagare eller en student eller sökande föra talan i tvister angående tillämpningen av lagarna. Av lag framgår slutligen att HO biträds av ett särskilt råd. Ombudsmannen är rådets ordförande och leder dess verksam- Regeringen utser ombudsmannen och rådets övriga ledamöter för en bestämd tid. Även enligt lagen om likabehandling av studenter i högskolan skall HO se till att lagen följs. Högskolan är också skyldig att lämna HO uppgifter om meriter. Ombudsmannen får föra talan i domstol för den student eller sökande som medger det. Enligt HO:s instruktion skall ombudsmannen svara för bl.a. följande. har de uppgifter som anges i lagen (1994:749) om . Handikappom- budsmannen skall särskilt verka för att funktionshindrade personer tillförsäkras självbestämmande samt inflytande och delaktighet i samhällslivet, samt att åtgärder för att förbättra funktionshindrade personers villkor präglas av kontinuitet och helhetssyn. HO skall vidare i sin verksamhet bl.a. upprätthålla kontakter med funktionshindrade personer samt med organisationer, företag, universitet, högskolor, landsting, kommuner, länshandikappråd, kommunala handikappråd och liknande regionala och lokala samar- betsorgan, med övriga ombudsmän mot diskriminering och organi- sationer på arbetsmarknaden samt med andra myndigheter och andra aktörer vars verksamhet rör personer med funktionshinder, följa forsknings- och utvecklingsarbete som berör funktionshind- rade personer, följa tillämpningen av lagstiftning som kan ha bety- delse för funktionshindrade personer och hos regeringen föreslå de författningsändringar eller andra åtgärder som behövs för att funk- tionshindrades rättigheter och intressen skall tillgodoses, regelbun- det utvärdera de åtgärder som vidtas för att förverkliga standardregler om funktionshindrades rätt till full del- aktighet och jämlikhet, långsiktigt följa den internationella utveck- lingen inom ansvarsområdet och särskilt Europeiska unionens in- satser och dess konsekvenser för personer med funktionshinder, genom upplysnings- och informationsverksamhet eller andra opinionsbildande insatser förmedla den samlade kunskap ombuds- mannen får genom sitt bevaknings- och uppföljningsarbete, samt genom det nationella tillgänglighetscentret svara för uppbyggnad, utveckling och förmedling av kunskap, rådgivning och samverkan med berörda aktörer för att göra samhället tillgängligt för personer med funktionshinder. Ombudsmannen skall dessutom som ett led i sin verksamhet hålla regelbundna överläggningar med han- dikapporganisationer. HO har vidare genom det nationella s.k. Tillgänglighetscentret ett ansvar för att bygga upp, utveckla och förmedla kunskap om tillgänglighet för människor med funktionshinder. Tillgänglighets- centret har en informerande, pådrivande, rådgivande, samverkande och samordnande roll. Sammanfattningsvis har HO opinionsbildande, rådgivande och processförande uppgifter. Vi föreslår nu inga ändringar i denna ordning. På en punkt vill vi dock föreslå ändringar i regleringen. En arbets- givare är enligt lag skyldig att på uppmaning av ombuds- mannen lämna de uppgifter om förhållandena i arbetsgivarens verk- samhet som kan vara av betydelse för ombudsmannens tillsyn. En arbetsgivare är vidare skyldig att lämna uppgifter när ombudsman- nen biträder en begäran av en enskild arbetssökande eller arbets- tagare i frågor som rör meriterna hos den som fått ett arbete eller en utbildningsplats. Arbetsgivaren får inte betungas onödigt genom uppgiftsskyldigheten. Finns det särskilda skäl är arbetsgivaren inte skyldig att lämna ut uppgifter. På samma sätt som beträffande DO ovan bör regeln om upp- giftsskyldighet som rör ombudsmannens tillsyn i allmänhet över- flyttas till den nya lagen. Det finns med hänsyn till HO:s vidgade ansvarsområde för tillsynen ingen anledning att behålla begräns- ningen till endast arbetsgivares förhållanden. Vi föreslår därför att den som omfattas av lagens diskrimineringsförbud skall vara skyl- dig att på uppmaning av ombudsmannen lämna de uppgifter om förhållandena i sin verksamhet som kan vara av betydelse för om- budsmannens tillsynsarbete. En arbetsgivare skall vidare vara skyldig att lämna uppgifter om vilken utbildning, yrkeserfarenhet och andra meriter den har som fått ett visst arbete eller en utbildnings- eller praktikplats. Denna skyldighet skall liksom enligt lag gälla när ombudsmannen biträder en begäran av en enskild arbetssökande eller arbetstagare. Enligt lag får arbetsgivare inte betungas onödigt genom uppgiftsskyldigheten. På samma sätt som beträffande DO ovan menar vi att detta led i prövningen kan tas bort. Vi föreslår inga ändringar i sak lag om HO. Dock blir en följdändring i lagen nödvändig till följd av våra övriga förslag. Det behov av en närmare översyn av HO:s uppgifter och regler- ingen därav som kan finnas får tillgodoses av den kommande par- lamentariska kommittén. Enligt 9 kap. 21 § sekretesslagen gäller sekretess hos bl.a. HO i ärenden enligt lag om diskriminering i arbetslivet för upp- gift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs. Bestämmelsen bör nu ändras på så sätt att hänvisning i stället görs till ärenden enligt den nya lagen. Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO) är en statlig myndighet som inrättades 1999. Myndighe- ten har fem anställda. Det finns bestämmelser om HomO och verksamheten i lagen (1999:133) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning, lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan och i förordningen (1999:170) med instruktion för Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO). Enligt lag skall det finnas en ombudsman mot diskrimi- nering på grund av sexuell läggning för att se till att lagen följs. Ombudsmannen utses av regeringen. Ombudsmannen skall i första hand försöka få arbetsgivare att frivilligt följa föreskrifterna i lagen. Ombudsmannen får vid vite förelägga arbetsgivaren att fullgöra sin skyldighet i fråga om att lämna uppgifter som rör tillsynen eller enskildas rätt att ta del av merituppgifter. På samma sätt som gäller för DO får dock arbetsgivaren inte betungas onödigt genom upp- giftsskyldigheten. I en tvist enligt lagen får HomO föra talan för en enskild arbetstagare eller arbetssökande om den enskilde medger det och om ombudsmannen finner att en dom i tvisten är betydelsefull för rättstillämpningen eller det annars finns särskilda skäl för det. Om ombudsmannen finner det lämpligt får ombudsmannen i samma rättegång även föra annan talan som ombud för den enskilde. budsmannens talan förs vid Arbetsdomstolen. När en arbetstagar- organisation har rätt att föra talan för den enskilde enligt arbets- tvistlagen får ombudsmannen föra talan bara om organisationen inte gör det. Även enligt lagen om likabehandling av studenter i högskolan skall HomO se till att lagen följs. Högskolan är också skyldig att lämna HomO uppgifter om meriter. Ombudsmannen får föra talan i domstol för den student eller sökande som medger det. I förordningen med instruktion för HomO erinras om de upp- gifter som anges lag om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning och lagen om likabehand- ling av studenter i högskolan. Därutöver anger instruktionen följande. Ombudsmannen skall verka för att diskriminering på grund av sexuell läggning inte före- kommer på andra områden av samhällslivet. HomO skall genom rådgivning och på andra sätt medverka till att den som utsatts för diskriminering kan ta till vara sina rättigheter. Ombudsmannen skall föreslå regeringen författningsändringar och andra åtgärder som kan motverka diskriminering på grund av sexuell läggning. HomO skall vidare efter samråd med ta initiativ till eller medverka i upplysnings- och informationsverk- samhet samt andra opinionsbildande insatser som rör diskrimine- ring på grund av sexuell läggning och följa forsknings- och utveck- lingsarbete som avser sådan diskriminering. Härutöver skall om- budsmannen i sin verksamhet upprätthålla kontakter med organi- sationer vars verksamhet rör frågor om sexuell läggning, övriga ombudsmän mot diskriminering, universitet, högskolor och andra myndigheter samt med landsting, kommuner och organisationer på arbetsmarknaden. Ombudsmannen skall även följa den internationella utvecklingen inom ansvarsområdet, särskilt utvecklingen inom Europeiska unio- nen. Sammanfattningsvis har HomO opinionsbildande, rådgivande och processförande uppgifter. Vi föreslår nu inga ändringar i denna ordning. Det behov av en närmare översyn av HomO:s uppgifter och regleringen därav som kan finnas får tillgodoses av den kom- mande parlamentariska kommittén. På en punkt vill vi dock föreslå ändringar i regleringen. En arbets- givare är skyldig att på uppmaning av ombudsmannen lämna de uppgifter om förhållandena i arbetsgivarens verksamhet som kan vara av betydelse för ombudsmannens tillsyn. En arbetsgivare är vidare skyldig att lämna uppgifter när ombudsmannen biträder en begäran av en enskild arbetssökande eller arbetstagare i frågor som rör meriterna hos den som fått ett arbete eller en utbildningsplats. Arbetsgivaren får inte betungas onödigt genom uppgiftsskyldig- heten. Finns det särskilda skäl är arbetsgivaren inte skyldig att lämna ut uppgifter. På samma sätt som beträffande DO och HO ovan bör regeln om uppgiftsskyldighet som rör ombudsmannens tillsyn i allmänhet överflyttas till den nya lagen.