sou · GQB329d1 · 2003-01-01 00:00:00 — N Ledarskapet har en avgörande betydelse för att de äldres kom- petens tas tillvara och att arbetsförutsättningarna anpassas uti- från individens arbetsförmåga. Det är viktigt att chefer på alla nivåer har kunskaper om hur arbetsförmågan påverkas av åld- randet. N Arbetsmiljöåtgärder är ofta lönsamma. Personalekonomiska analyser bör därför vara ett redskap för att bedöma värdet av investeringar i personalen. SENIOR 2005 konstaterar: Av hälsoskäl är en del förhindrade att arbeta heltid. Andra värderar fritiden högt och upplever en konflikt mellan arbetsliv och familje- liv. Deltidslösningar kan därför vara ett sätt att göra det möjligt och intressant för många som annars hade slutat helt att vara kvar i arbetslivet ytterligare . För den som vill minska sin arbetstid är det både en ekonomisk fråga och en fråga om att få tillgång till deltidsanställning. allmänna pensionssystemet ger stora möjligheter att kombinera förvärvsarbete och pension efter för dem som har haft inkomst under ett långt yrkesliv. För bl.a. många kvinnor är de ekonomiska förutsättningarna dock annorlunda. Förutsättningen är att den enskilde vet vilka regler som gäller och vilka effekter olika handlingsalternativ får. Rätten till deltidstjänst är inte själv- klar och kan därmed vara ett hinder för de som vill gå ner i arbets- tid under slutet av yrkeslivet. SENIOR 2005 anser: N Den äldre arbetskraften måste ges möjlighet till flexibla arbetstider och stimuleras till deltidsarbete i stället för att sluta helt. Den ålder då man kan börja ta ut pension är olika i olika pensionssystem. I den allmänna pensionen kan man börja ta ut pension och den lägsta åldern för att ta ut tjänstepensioner och privata pensioner är . Det allmänna pensionssystemet ger stora möjligheter att kombinera förvärvs- arbete och pension efter . Insatser bör göras för att informera om de möjligheter som pensionssystemen ger till flexibla arbetstider och vilka de samlade ekonomiska effekterna blir för den enskilde. N Hur den äldre arbetskraftens rätt till deltidsarbete kan förbättras bör undersökas. Reglerna i gällande lagstiftning bör ses över i detta avseende. SENIOR 2005 konstaterar: Många anställda arbetar i ett annat yrke än det som han eller hon önskar. Denna grupp, de inlåsta, rapporterar trötthet, håglöshet och huvudvärk i större utsträckning än övriga grupper. Att kunna behålla anställningstryggheten och ha tillgång till kompetens- utveckling är två viktiga förutsättningar för att den äldre arbets- kraften ska kunna och vilja söka en ny anställning. Det gäller både för dem som på grund av uppsägning tvingas lämna sin anställning och för dem som är inlåsta i arbeten som de varken vill eller kan vara kvar i. Det livslånga lärandet bygger på principen att det vid varje tid- punkt i individens livscykel ska finnas utbildnings- och lärande- möjligheter som är anpassade till individens behov, bakgrund och kompetens. Det saknas studiestödssystem för den äldre arbetskraften. För den som fyllt är möjligheterna att få studiemedel via det statliga studiemedelssystemet begränsade. I förslaget om indivi- duella kompetenskonton finns inga åldersgränser för vem som är berättigad till studiestöd. Enligt förslaget ska systemet vara skattesubventionerat och insättningar på kontot ska kunna göras av både den enskilde och av arbetsgivaren. SENIOR 2005 anser: N Åtgärder måste vidtas för att förhindra att människor blir inlåsta i yrken och på arbetsplatser som de inte vill vara kvar i och som de inte mår bra av. Därför behövs ökade möjligheter för att kunna byta yrke, anställning eller starta eget. Ut- maningen är att förena individens behov av trygghet i anställ- ningen med arbetsgivarens vilja att anställa. Detta bör utredas vidare. N Den erfarenhet som förvärvats under ett långt arbetsliv är en viktig del av den äldre arbetskraftens samlade kompetens. Den kompetensen måste synliggöras och utvecklas. Värdet av erfa- renhet och kunskaper som förvärvats utanför utbildningssyste- met kan synliggöras genom validering och vägledning. Valide- ringen kan också vara ett sätt att ge behörighet till utbildning eller till ett annat yrke. N Det är angeläget att de äldres möjlighet att studera förbättras. Det kan ske antingen genom förändringar i det statliga studie- medelssystemet eller via individuella kompetenskonton eller andra studiefinansieringssystem SENIOR 2005 anser: N En naturlig och önskvärd utveckling av arbetslivet är att både arbetsgivare och arbetstagare inser värdet av att fler personer förenar pension med förvärvsarbete. Lagar och avtal som för- hindrar, försvårar eller gör det ekonomiskt ointressant för per- soner som vill kombinera förvärvsarbete med pension måste identifieras och undanröjas. N Vilka förändringar som kan göras i arbetsrätten och skatte- lagstiftningen för att stimulera arbetsgivarna att anställa redan pensionerade personer måste undersökas. N Former för hur kompetens kan överföras från de äldre personer som lämnar arbetslivet till de yngre som påbörjar sitt yrkesliv måste utvecklas. SENIOR 2005 konstaterar: En ny, samlad syn på demokrati och medborgarskap har börjat ta form. Där ger deltagande i politiska aktiviteter, kulturliv, livslångt lärande och social ekonomi mervärden för såväl individ som samhälle. Denna syn har dock på många sätt varit åldersblind. Närmast i förbifarten har statliga utredningar noterat att det finns en tydlig övre åldersgräns för inflytande och del- aktighet. I takt med att åldrandet individualiseras behöver äldre per- soner ses som individer i samhällslivet och inte som en enhetlig grupp. Det behövs också större uppmärksamhet på vad ökande skillnader i bl.a. tillgång till ekonomiska resurser inom och mellan olika åldersgrupper betyder för möjligheterna till inflytande och delaktighet i samhällslivet. Många parter har ansvar för att bidra till en ändrad syn på äldre personers inflytande och delaktighet. Enskilda människor har själva ett ansvar att engagera sig. Det handlar både om att ges möjlighet till delaktighet och inflytande, och att aktivt vilja använda dessa möjligheter. Föreningar, politiska partier, trossamfund, myndig- heter och företag kan på olika sätt möjliggöra deras engagemang. SENIOR 2005 anser: N I arbetet med att förnya demokrati och medborgarroll får förnyelse inte bli liktydigt med föryngring. Frågor om äldre människors inflytande och delaktighet måste därför bli själv- klara delar av arbetet med att utveckla demokratins och med- borgarrollens olika dimensioner inom bl.a. politik, kultur och social ekonomi. N Genom förnyelsearbetet bör de åldersnormer som begrän- sar inflytande och delaktighet i samhällslivet synliggöras och omprövas. Ett konkret mål bör vara att öka deltagandet i olika beslutsprocesser bland personer , som är underrepresenterade i bl.a. valda församlingar. SENIOR 2005 konstaterar: Alla ska, oavsett ålder, kunna och vilja påverka samhällsutveck- lingen och känna ansvar för den. Det gäller såväl den egna livs- situationen som samhällsutvecklingen i stort. En viktig del i detta är att utveckla möjligheter till inflytande och delaktighet i lokalsamhället. Det handlar både om möjligheten att påverka politiska processer och att politiska organ lämnar över makt till enskilda människor eller lokala råd och liknande. På många håll pågår nu sådana insatser, men ofta med tydlig inriktning på personer i lägre åldrar. Det finns flera skäl att sträva efter en god social representativitet vid nomineringar till offentliga uppdrag. Olika grupper har olika kunskaper och erfarenheter och de kan ha olika politiska intressen. Rättvisan kräver att alla grupper är representerade. Dessutom ford- rar ett effektivt samspel mellan väljare att alla samhällsgrupper är representerade bland de förtroendevalda. För äldre personer har den fysiska tillgängligheten till mötes- lokaler m.m. ofta avgörande betydelse för möjligheterna att delta i politiskt arbete. I den nationella handlingsplanen för handikappoli- tik anges som ett mål att alla lokaler som allmänheten har tillträde till ska vara tillgängliga för personer med funktionshinder . SENIOR 2005 anser: N Människor i alla åldrar måste omfattas av arbetet med att utveckla inflytande och delaktighet i lokalsamhället. Staten har ansvar för att främja och underlätta utvecklingen i hela landet. har landsting och kommuner nyckelroller för att driva detta arbete vidare utifrån regionala och lokala förutsättningar. N Att undanröja de hinder som finns för äldre personers del- tagande i beslutande församlingar handlar därför inte bara om att öka deras egna möjligheter till inflytande. Ytterst är det också fråga om att stärka den representativa demokratin, bl.a. inför de utmaningar som en åldrande befolkning ställer oss inför. N De politiska partierna har ett betydande ansvar för att i större utsträckning försöka ändra attityden att äldre är för gamla för att åta sig förtroendeuppdrag såväl hos äldre personer som hos övriga medlemmar och väljare. Vi vill dock understryka att vi inte ser ytterligare kvoteringar som en väg att pröva i detta sammanhang. N Det är angeläget att partierna breddar representationen så att fler äldre på förtroendeposter inte bara innebär att fler personer behåller sina uppdrag . Det bör också vara självklart att äldre personer arbetar med politiska frågor inom olika verksamhetsområden och inte bara sådana som gäller äldre personers förhållanden. N Staten bör arbeta för att fler personer får upp- drag i kommittéer och myndighetsstyrelser. SENIOR 2005 konstaterar: För institutioner, organisationer och företag inom kulturlivet är det en viktig utmaning att möta och ta till vara det ökande intresset för olika kulturaktiviteter bland äldre personer. I detta ingår bl.a. att alla måste kunna ta del av den offentligt finansierade kulturen oavsett funktionsförmåga. Det arbete som be- driver för ökad tillgänglighet fyller en mycket viktig uppgift. Kulturupplevelser och deltagande i kulturaktiviteter har en viktig roll för att stärka gemenskap och hälsa bland äldre personer. Del- tagande i kulturaktiviteter gör det bl.a. möjligt att träffa människor som man kan dela minnen och erfarenheter med. För många äldre som kommit till från andra länder är dessutom möjligheten att bevara banden med kulturen i det land eller område som man har lämnat särskilt viktig. Biblioteken har visat sig vara viktiga samlings- punkter för människor i olika åldrar och med intresse av olika aktiviteter. Kulturlivet ger många äldre möjligheter att möta ny teknik. Ny teknik och nya massmedier introduceras ofta genom kulturlivet. Aktuella exempel är IT, Internet, digitalisering av radio- och tv- sändningar samt inläsning av talböcker på . I flera av dessa fall har biblioteken en nyckelroll för att ge äldre personer kunskaper om och möjligheter att använda ny teknik. Kulturlivet ger många möjligheter till möten över generations- gränser och en fördjupad syn på ålder och generationstillhörighet. I har det dock nästan helt saknats ansatser att ge det gene- rationsöverskridande arbetet en bas och ett långsiktigt genomslag i kulturlivet. SENIOR 2005 anser: N Aktörer inom kulturlivet, inklusive frågor om lärande och fri- tidsverksamhet, måste beakta personer i alla åldrar vid priorite- ringar samt vid studier av kulturvanor och kulturintressen. Möjligheterna till livslångt lärande bör tas till vara inom alla delar av kulturlivet. N Kulturupplevelser och deltagande i kulturverksamhet har en viktig roll i det samlade förebyggande hälsoarbetet för äldre per- soner och bör utvecklas. Det är också angeläget att bibliotekens uppsökande arbete o.d. kan drivas vidare, liksom att folkbild- ningen även fortsättningsvis har möjligheter att nå personer utan studievana. N De möjligheter som kulturlivet ger människor i högre åldrar att möta ny teknik måste tas till vara och utvecklas. N Det är angeläget att utveckla metoder och arbetsformer för att ta till vara kulturlivets möjligheter till möten över generations- gränser och en fördjupad syn på ålder och generationstillhörig- het. SENIOR 2005 konstaterar: Den sociala ekonomins betydelse och utvecklingsmöjligheter be- höver uppmärksammas mer utifrån effekterna av en åldrande be- folkning. De samhällsekonomiska analyser som vi presenterar i detta betänkande omfattar inte de värden som skapas genom t.ex. frivilligt arbete. Äldre och medelålders personer har en stark ställning i föreningslivet, men det aktiva medlemskapet i föreningslivet minskar även bland dessa. Aktiviteten inom den sociala ekonomin förefaller också koncentreras alltmer till dem som redan deltar i föreningslivet eller det frivilliga arbetet. Det offentliga stödet till föreningsliv och kulturliv, inklusive tillgång till lokaler, har stor betydelse för möjligheterna att driva verksamheter som främjar delaktighet och gemenskap mellan män- niskor. SENIOR 2005 anser: N Det är angeläget att de olika aktörerna inom den sociala eko- nomin prövar nya vägar för att vidga deltagandet bland äldre personer i föreningsliv och frivilligt arbete. N Även offentliga aktörer, bl.a. kommuner, bör stödja utveck- lingen av den sociala ekonomin, inte minst inom egna verksam- hetsområden som t.ex. skola och lokalt säkerhetsarbete. N Även inom den sociala ekonomin bör metoder och arbetsformer utvecklas för ett mer systematiskt generationsöverskridande arbete. SENIOR 2005 konstaterar: Äldre personers hälsa, boende och närmiljö samt tillgång till han- del, service och trafiklösningar är huvudfrågor även inför fram- tiden. Detta vardagsliv ger förutsättningar för deltagande i andra livsområden under livsloppet, för bevarat oberoende och gemen- skap och för vård och omsorg i hemmet. Trygghet är ett nyckelbegrepp i vardagslivet. Aspekterna på trygghet är dock många. Det handlar om lust och sinnlighet, men också om att känna ekonomisk trygghet. Det handlar både om oberoende och gemenskap. Och det handlar om att våga röra sig inomhus och utomhus utan risk för skador eller rädsla för överfall. Kunskaper om åldrande och äldre personer saknas inom många områden. Och de kunskaper som finns används i många fall inte. Åldrandet är individuellt. Den enskildes kunskaper, insikter och beslut har avgörande betydelse för ett aktivt åldrandet. SENIOR 2005 anser: N Statliga myndigheter, kommuner och landsting behöver sam- manställa och analysera uppgifter om bl.a. hälsoutvecklingen hos personer som inte behöver vård och omsorg, var och hur personer i olika åldrar bor och hur detta påverkar möjligheterna till kvarboende i hög ålder. N Forskningen om åldrande och äldre personer behöver breddas och fördjupas. De kunskaper som finns om t.ex. funktions- nedsättningar under åldrandet behöver tas till vara och användas överallt i samhället. Ökade kunskaper om åldrandet behövs hos många olika aktörer, bl.a. hos bostadsbolag, produktutvecklare, affärer, restauranger och nöjesarrangörer. N En åldrande befolkning innebär nya utmaningar för samhälls- planeringen. Planering för ett aktivt åldrande förutsätter tidiga och återkommande samråd mellan aktörer inom olika områden. Det måste finnas former för att systematiskt prioritera, kva- litetssäkra och följa upp olika insatser. Formerna för de berörda personernas och gruppernas inflytande är centrala. N Alla aktörer måste ta ansvar för att så långt som möjligt erbjuda lösningar anpassade efter åldrandet inom de generella formerna för t.ex. handel, kollektivtrafik och post- och teletjänster. Genom partnerskap kan representanter för t.ex. kommuner, bostadsbolag och lokala företag gemensamt urskilja problem och arbeta för möjliga lösningar på dessa. 7.2Förebyggande hälsoarbete och stöd i särskilda situationer SENIOR 2005 konstaterar: Med en åldrande befolkning är framgångsrika insatser för att främja hälsa under åldrandet och bland äldre personer en hörnsten i det fortsatta folkhälsoarbetet i . Detta arbete behöver omfatta insatser inom många olika områden för att främja oberoende, in- flytande, delaktighet och aktivitet. Det handlar både om före- byggande arbete bland äldre personer och långsiktiga insatser ur ett livsloppsperspektiv. Våld mot äldre kvinnor och män förekommer i en sådan om- fattning och medför sådana konsekvenser att det är ett allvarligt problem. I synnerhet måste övergrepp mot äldre kvinnor synlig- göras och dessa kvinnor få mycket bättre stöd. Det är också viktigt att förebygga övergrepp tidigare i livet som kan leda till trauman och bestående rädsla bland äldre personer. Det omfattande arbetet med uppsökande verksamhet och anhörigstöd ger nytt underlag för förebyggande hälsoarbete bland äldre personer. tyder erfarenheterna bl.a. på att situationen för många äldre invandrare kräver särskild uppmärksamhet i folkhälsoarbetet. SENIOR 2005 anser: N Det förebyggande hälsoarbetet under åldrandet bör organiseras så att det lokalt omfattar insatser inom bl.a. samhällsplanering, socialtjänst och kultur- och fritidsverksamhet. Förebyggande hälsoarbete bland äldre personer utan behov av vård- och omsorgsinsatser bör integreras i det generella folkhälsoarbetet, där formerna för samordning och prioritering kan utvecklas. Det engagemang och de särskilda förutsättningar att ge t.ex. medmänskligt stöd som intresse- och frivilligorganisationer har bör också tas till vara genom olika former av samverkan. N Situationen för äldre brottsoffer bör uppmärksammas mer. Det är angeläget att de förslag till stöd och hjälp åt äldre brottsoffer som presenterat leder till konkreta för- bättringar. N Regering och riksdag bör bidra till att skapa strukturella förut- sättningar för att ta till vara erfarenheterna från det omfattande arbetet med uppsökande verksamhet och anhörigstöd. SENIOR 2005 konstaterar: Även om många personer i 50- och 60-årsåldrarna gör en realistisk bedömning av vad som krävs av deras boende är det få som aktivt planerar eller gör några förändringar. visar forsk- ning att boendet ofta sätter de fysiska gränserna för olika aktivi- teter under åldrandet. Det är vanligt att äldre personer anpassar sin aktivitet efter dessa begränsningar istället för att vidga ramarna och använda den egna funktionsförmågan fullt ut. En mer aktiv egen planering av boendet inför åldrandet förut- sätter fler alternativ som svarar mot människors önskemål, boende- erfarenhet och ekonomiska förutsättningar. har intresset för äldre personers ordinära boende dock varit svagt hos såväl staten som hos kommuner, byggherrar, förvaltare, orga- nisationer och äldre personer själva. För möjligheterna till ett aktivt åldrande och ett tryggt kvar- boende har fastighetsägares och fastighetsförvaltares medvetenhet och kunskaper om boendets betydelse under åldrandet stor bety- delse. I det sammanhanget är det viktigt att komma ihåg att de flesta äldre och medelålders personer bor i småhus som de själva äger. För dessa saknas information om hur de själva kan planera för ett aktivt åldrande. De framtida utmaningarna omfattar både småhusområden och stora delar av beståndet av flerfamiljshus. Viktiga delar av dessa utmaningar är den fysiska tillgängligheten och utvecklingen av ett kvarboende med både oberoende och gemenskap. I många äldre flerfamiljshus är bristande tillgång till hiss ett problem. Underlaget för att bedöma omfattningen av detta problem, och konsekvensen av olika lösningar, är dock påfallande dåligt. SENIOR 2005 anser: N En bred diskussion om hur olika aktörer kan bidra till mer aktiv boendeplanering hos dagens och morgondagens äldre är nöd- vändig för att möta önskemål och behov hos en åldrande be- folkning. N Kommunernas boendeplanering bör kunna bidra till utveck- lingen av äldre personers ordinära boende genom analyser av lokala förhållanden och lokala lösningar. N Det behövs en samlad analys av hur statens styrmedel och insatser inom boendet kan främja ett aktivt åldrande. Analysen bör bl.a. mynna ut i förslag som ökar möjligheterna att förbättra tillgängligheten i och omkring bostaden innan det uppstår sådana problem att bostadsanpassningar blir nödvändiga. Inom ramen för en sådan samlad analys behöver också betydelsen av att gällande byggregler tillämpas vid ny- och ombyggnationer uppmärksammas. Bör t.ex. bostadsanpassningsbidrag ges för alla typer av anpassningar som är aktuella i bostadshus som byggs eller byggs om, eller bör bidraget i sådana hus från och med t.ex. förbehållas bostadsanpassningar som görs för att tillgodose omfattande individuella behov? N Erfarenheterna av tidigare och pågående utvecklingsarbeten bör analyseras och tas till vara. Det gäller bl.a. erfarenheterna från olika former av seniorboenden, som bör kunna användas inom det vanliga boendet, utan kategoriindelningar, där de flesta äldre och medelålders personer vill fortsätta bo. Former och metoder för utvecklingsarbete i bostadsområden bör också ges stor vikt. 7.4Teknik, handel och service SENIOR 2005 konstaterar: Tekniska lösningar kan ha stor betydelse för människors obe- roende och säkerhet, men de behöver utgå från vad människor i olika åldrar värderar i sitt vardagsliv. Äldre personers långa erfaren- het av olika former av ny teknik kan bidra till att öka kunskaperna om detta. Dagens omstrukturering inom handeln kan påverka möjligheter- na till ett aktivt och oberoende åldrande. Det gäller inte minst i innerstadsområden och i många områden omkring tätorterna. Många av de småhusområden där en stor del av morgondagens äldre bor ligger också relativt långt från affärer och serviceinrätt- ningar. Mest dramatisk är dock omstruktureringen i glesbygds- områden, där andelen äldre invånare ofta är relativt stor. En viktig förutsättning för kvarboende är att den äldres behov av service i hemmet kan ordnas. SENIOR 2005 anser: N För tillverkare och produktutvecklare innebär en åldrande be- folkning en stor utmaning att utforma vardagstekniken så att den blir tillgänglig för personer i alla åldrar och med olika förutsättningar, såväl när det gäller funktionsförmåga som eko- nomiska möjligheter. N Lokala strategier för att tillämpa behöver utvecklas så att tillgången till handel ses i ett helhetsperspektiv i relation till kommunernas boendeplanering och lokala och regionala trafiklösningar. N Staten måste ta ett ökat ansvar för att post- och teletjänster organiseras så att de personer som bor i landsbygds- och gles- bygdsområden får möjligheter att åldras med fortsatt oberoen- de. N Frågan om service i hemmet berör många områden. Vi avser att särskilt behandla frågan om bostadsanknuten service och det offentliga åtagandet för vård och omsorg i vårt slutbetänkande. SENIOR 2005 konstaterar: Aktivt åldrande förutsätter en väl fungerande närmiljö. Den fysiska tillgängligheten till närmiljön är viktig, liksom tryggheten när man rör sig i miljön. Tillgång till grönområden och motionsanläggningar har stor betydelse för möjligheterna till ett aktivt åldrande. Lokaler för gemensamma aktiviteter eller särskilda arrangemang i ett kvar- ter eller bostadsområde kan bidra till att upprätthålla nätverk högt upp . Utifrån den nationella handlingsplanen för handikappolitik pågår nu ett omfattande arbete för att öka den fysiska tillgängligheten till allmänna platser. Bland annat utvecklas formerna för samråd och inflytande i tillgänglighetsarbetet. Flera studier pekar på att samspelet mellan bilkörning, kollek- tivtrafik och färdtjänst kan utvecklas mer genom forskning, pro- duktutveckling samt samhälls- och boendeplanering. Flexlinjer och andra trafikformer med mindre bussar vars färdväg styrs av förhandsbokningar öppnar t.ex. nya möjligheter till attraktiva kol- lektivtrafiklösningar i bl.a. småhusområden och landsbygds- områden, där en väl fungerande kollektivtrafik ofta saknas. SENIOR 2005 anser: N Tillgången till en väl fungerande närmiljö bör ges särskild upp- märksamhet i samhällsplaneringen och i det brottsförebyggande och trygghetsskapande arbetet N Arbetet med den fysiska tillgängligheten till allmänna platser behöver vägledas av en vision om hundraprocentig tillgänglighet på allmänna platser en hundravision.