sou · GQB390d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Det var alltså denna organisation, KMK, som T-kontorets man i med täcknamnet Kandidaten hade kommit i kontakt med. Enligt brev hade två av KMK:s med- lemmar - B och X - på egen hand i bedrivit säkerhets- underrättelsetjänst i syfte att avslöja den kommunistiska verksam- heten inom universitetslivet i staden. Dessa två har tagit som sin uppgift, dels att söka avslöja kommunist- infiltration inom sitt eget förbund, dels inom alla andra grenar av det akademiska livet i . Så har man t ex lyckats få med en repre- sentant till Rostock-veckan som tolk. En per- son har på ett mycket diskret sätt planterats i Clarté. På i fanns också en representant. Samtliga dessa stå helt utanför och kontakterna med dessa sköts enligt upp- gift mycket diskret. På detta sätt har insamlats rätt omfattande listor på kommunistsympati- sörer som man studerar metodiken för infiltration inom olika föreningar etcMan undviker konsekvent medverkan från högerradikalt håll för att ej misskreditera 619 PM av , UD pol avd, 3/12 1963. För kännedom från byrådirektör till den 6/12 1963. HK 174/1963. ansåg det värdefullt om de uppgifter som de konservativa studenterna samlade in även kunde komma T-kontoret till del samt om man även kunde utöva viss styrning av verksamheten. För detta såg tre möjliga vägar att gå. Antingen kunde T-kontoret stå i direkt förbindelse med den konservativa gruppen i , eller så kunde man genom kontakt Kandidaten, låta förstå att en kanal fanns till den svenska underrättelsetjänsten. Den tredje möjligheten var att Kandidaten på egen hand försökte få ut så mycket som möjligt av sina konservativa kontakter, vilket enligt redan fungerade de facto.621 Efter vilken linje kontakterna mellan T-kontoret och de konser- vativa studenterna i utvecklades är inte helt klarlagt. Enligt vad X uppgivit i samtal med funge- rade samarbetet med T-kontoret så att han vid möten under kon- spirativa former var eller ensidigt lämnade uppgif- ter till . Uppgifterna handlade om vänstern i och be- stod kanske mest av skvaller. Det förekom också att kom med frågor som X sökte besvara. X uppger vidare att bad om att få ta del av KMK/Informs register vilket han dock inte fick.622 Registret ska ha bestått av kortfattade notiser om vänstersympatisörer och omfattat några tusen personer. Enligt uppgift ska T-kontoret inte ha betalat för de upplysningar som er- hölls annat än ersättning för utlägg. Sannolikt var det som ett mer etablerat samarbete mellan T-kontoret och KMK/Inform kom till stånd. Detta år fick T-kontoret nämligen del av KMK/Informs rapport från Östersjö- veckan 1963. Även 1964 lyckades KMK/Inform infiltrera Östersjö- veckan vilket resulterade i en 30-sidig rapport som även delgavs sä- kerhetspolisen.623 Vad som ytterligare talar för att ett mer utvecklat samarbete kom till stånd omkring 1964 är en rapport från T- kontoret till säkerhetspolisen daterad . I rappor- ten, som uppenbarligen var baserad på uppgifter från Kandidaten, betecknades Clarté, och som mycket kraftigt kommunistinfiltrerade. Vidare berättades i T-kontorets rapport att Kandidaten tillsammans med 620Bo Anstrin till 21/11 1963. (KrA). 622Hjort, : PM inför förhör med . 623Rapporterna finns i akt 5:73/277. medhjälpare till honom försökt skugga en person som brukade besöka föredrag arrangerade av den konser-vativa studentförening- en i Lund.624 Möjligen var de medhjälpare som nämns knutna till KMK/Inform. X har dock i samtal med Säkerhetstjänstkommis- sionen sagt sig inte ha något minne av Kandidaten. slogs T-kontoret och Grupp B inom försvarsstaben ihop under ledning av . Den nya organisationen fick namnet IB. De förtroliga meddelare som tidigare sam- arbetat med T-kontoret följde nu med in i den nya sammanslagna organisationen vilket inte torde ha inneburit några förändringar av vikt. Kandidaten fortsatte därmed att rapportera som tidigare till . I återfinns dock rapporterna under Grupp B:s källbeteckning, dvs. arrangerade tillsammans med den Socialdemokratiska och Clarté debatt i Akademiska Föreningens konsertsal. Under rubriken för- svaret freden? drabbade statssekreteraren och le- daren för Demokratisk Ungdom, samman. Vid debatten var också Kandidaten närvarande vilket resulterade i en rapport om debatten. I slutet av rapporten framgår att han i sam- band med debattkvällen anmälde sig som prenumerant och medlem i Clarté. Från denna stund måste Kandidaten anses vara en in- filtratör av studentvänstern i Lund.625 skulle till IB och därifrån vidare till inflyta en mängd rapporter om olika vänsteraktiviteter i . Av rapporterna att döma blev IB:s infiltratör medlem i, för- utom Clarté, även , Lunds Socialdemokra- tiska , samt Föreningen . I rapporterna varvades uppgifter om olika organisa- tioners inre liv med tämligen närgångna personkarakteristiker. I samband med en resa med en av vänsterorganisationerna rap- porterade IB:s man och beskrev en av de namngivna deltagarna som en bohemnatur, som kan karakteriseras degenererad över- klasstyp. Två andra begåvades med epiteten sannolikt av judisk 624Rapport 3086, 16/3 1964. Akt 5:73/277. 625Som ett kuriosum kan noteras att när första gången för- hörde (2/10 2000) om Kandidaten förnekade att denne kunde jämfö- ras med som infiltrerade Göteborgsvänstern. Efter att vid det sista förhöret förevisats dokumentation i stor mängd menade nu att Kandidaten utgjorde ett exakt parallellfall till . menar att och Kandidatens infiltrationsverksamhet var ämnad att stärka deras vänsteridentitet och inte i första hand att skaffa upplysningar om de vänstergrupper de gick in i. Se anteckningar från förhör med 20/9 2001. börd respektive möjligen av judisk börd. Det kan ifrågasättas varför det var intressant att notera någons judiska bakgrund. Möjli- gen var dessa kommentarer av intresse för . En rapport som av säkerhetspolisen gavs påskriften innehållet känsligt gäller ett möte med föredrag av utrikesminister arrangerat av den socialdemokratiska studentklubben och Lunds FCO . Kandidaten var på plats och förvånades över utrikesministerns ganska skarpa uttalanden mot . Att IB på detta sätt skrev rapport angående utrikes- ministerns uttalanden om uppfattades tydligen som mycket känsligt inom säkerhetspolisen som inte önskade några re- gistreringar från eller hänvisningar till denna handling. Längst ned på rapporten skrev chefen för säkerhetsavdelningen, , att den bör behandlas med varsamhet.626 Kandidaten lämnade rap- porter om vänsterorganisationerna i varefter han troligen fick andra arbetsuppgifter. KMK lär ha avvecklat sin verksamhet omkring 1967. Åtmin- stone en del av medlemmarna torde dock ha fortsatt i fritt som bildades av konservativa och USA-vänliga kretsar som en motvikt till den svenska FNL-rörelsen. förekom ett flertal demonstrationer i mot värn- plikten men den verkliga urladdningen kom 1968 då ett antal större incidenter ägde rum. firade och till säkerhetspolisens sektion i hade inkommit kon- fidentiella och okontrollerade uppgifter om att vänster- element på något sätt skulle störa firandet. Som tänkbara objekt framstod i första hand ambassadör men även de franska och tyska ambassadörerna. Från den danska säkerhetstjänsten, PET, inkom uppgifter om danska medborgare med namn och bakgrund, vilka befann sig i . Till sektionerna i , , och gick frågor om eventuella resor till . Genom telefonav- lyssningen mot kretsarna inom FNL-rörelsen och KFML i kunde uppgifter inhämtas som tydde på att man höll på att dra samman folk till . Dessutom skulle förstärkningar komma från sades det. 626 Betr utrikesminister framträdande i den 7/12 1966. Källa 5:73/264 löpnr 35. pågick en cykelmarsch mellan och i Vänsterns ungdomsförbunds regi med deltagande från bl.a. ledaren vid kårhusockupationen i , . deltagande intresserade i hög grad polisen som under cy- kelmarschens gång begärde in löpande rapporter om dennes posi- tion. Exempelvis kunde sektionen i meddela att fortfarande fanns med då man passerade . En annan vänsterle- dare, i , skuggades efter en sammankomst på Ateneum i . ge- nomsöktes efter att uppgifter fö- rekommit om bombhot. Den rapport säkerhetspolisen i se- dermera skickade till är mycket detaljerad och vi kan där följa de agerande, säkerhetspolisen, festdeltagarna samt demon- stranterna, nästan minut för minut. Till exempel inkom nya uppgifter från telefonavlyssningen i då sektionen där meddelade att FNL-gruppen i begärt förstärkning för en de- monstration . Dock hade man fått nej från dels med hänvisning till pågående slut-tentamina, dels med hänvisning till den hårda polisbevakningen. Ungefär konstaterades att fortfarande var med i cykellop- pet. Rapporten fortsätter sedan i samma stil med uppgifter om oli- ka personer och händelser med angivande av klockslag.627 Några större kravaller synes det emellertid inte ha blivit och de rykten som florerade om tillresta aktivister från hela landet tycks heller inte ha varit riktiga. Veterligen höll sig också kvar i sitt cykellopp och nådde aldrig under de kritiska dagarna . Det går däremot inte att ta fel på att säkerhets- och ordningspolisen tog hoten på allvar. Hundratals poliser kalla- des in och helikoptrar användes för att övervaka från luften. I boken framförs uppgiften att vänster- studenterna nöjt förklarat att de själva satt igång ryktes- spridningen.628 Ett avlyssnat telefonsamtal , dvs. kvällen innan festligheterna inleddes på allvar, ger också stöd för tanken att hotbilden delvis var ett medvetet verk av vissa vänsterkretsar. Sam- talet, som rapporterades till säkerhetspolisen i , utspelades mellan två ledande FNL-are i : H: Är du pigg på att åka till 627Rps/Säk, till 18/7 1968. Akt 250:09/12 löpnummer 1/2. 628Blomqvist, : som oroscentrum, i , och , Gö- ran (red) Det röda . Lunds Universitetshistoriska sällskap årsbok 1998, s. 26. L: Hur skall jag kunna göra det, jag jobbar. H: Dom skall slå ihjäl då nämli- gen. L: Skall han komma dit ner? H: Ja, dom har lovat dom skall slå ihjäl honom. ska du se att får fart på [sic]. L: Var har du läst det? H: Jag har fått informationer från allde- les . Om vi hade möjlighet att skicka folk dit ner, skulle vi göra det. Det är svårt att skicka folk . L: Det blir nog fruktansvärt rigorösa säker- hetsåtgärder därnere. H: Just det. Det får man räkna med.629 Inte ens när man läser utskriften, utan att höra de skiftningar i ton- fall man annars kan höra i ett samtal, framstår hotet mot som särskilt allvarligt menat. Referensen till som ska få fart antyder att avsikten med det uttalade hotet kan ha varit att sätta i arbete. Som framhållits i kapitlet om Vietnamrörelsen var man inom FNL-rörelsen medveten om att telefonerna sanno- likt var avlyssnade. Detta hade bland annat framhållits i en rapport från säkerhetspolisen i rapporte- rade samtalet till framhölls också att det av tonfallen vid samtalet framgått att ihjälslagningen inte skulle tagas allt för bok- stavligt.631 Detta innebar naturligtvis inte att hotet kunde ignore- ras. De nya uppgifterna rapporterades genast till polis-ledningen som beslutade sätta in mer personal som bevakning längs färdvä- gen. Särskild övervakning tillsattes också riktad mot en person som sektionen i ansåg våldsbenägen och som möjligen kunde vara en potentiell bombkastare. Mannen greps senare innanför avspärrningarna till . I sin medförda väska hade han dock inte en bomb, utan en amerikansk flagga med ett påmålat hakkors.632 var det återigen dags för stora demonstrationer i nu i samband med att lasarettet firade den 21-27 sep- tember 1968. Firandets höjdpunkt skulle äga rum då statsminister skulle vara på plats för att inviga la- 629Rps/Säk, till 18/7 1968. Akt 250:09/12 löpnummer 1/2. 630Betr FNL i . Källa 5:73/307 löpnr 2. 631Rps/Säk, till 18/7 1968. Akt 250:09/12 löpnummer 1/2. sarettets nya centralblock. Den här gången torde hela ha varit förberett på aktioner från studenthåll och lokaltidningarna skrev om vilka organisationer som tänkte demonstrera och vilka som inte tänkte göra det. med firandet av 200-årsjubiléet pågick inskrivning av värnpliktiga i Folkets Hus vilket öppnade för nya demonstrationsmöjligheter. som inskrivningarna började, , inkom anmälningar till polisen att flyg- blad med värnpliktsvägrarpropaganda delades ut utanför . Då polis kom till platsen kunde dock inga utdelare påträffas. fortsatte utdelningen av flygblad och kunde tre per- soner med anknytning till gripas misstänkta för uppvigling. skulle temperaturen skruvas upp ytterligare. kom larm från polisen i till larmcentral att mellan 50 och 100 personer hade ockuperat inskriv- ningslokalen i . Lundapolisen behövde nu assistans med att avhysa ockupanterna. Efter det att demon-stranterna fått hjälp med att lämna Folkets Hus förekom mindre demonstratio- ner utanför sjukhuset. riktades blickarna åter mot utanför vilket en större folkmassa samlats. För att hindra demonstranterna att ånyo tränga sig in och störa inskriv- ningen bildade polisen kedja utanför. Då trycket från demonstran- terna ökade kallades åtta polisryttare in varvid samman-stötningar kom till stånd mellan polis och demonstranter med gripanden som följd. Ett gift par som misstänktes för våld mot tjänsteman anhölls medan övriga fick lämna polisstationen. höll demonstranterna möte i Akademiska Före- ningens lokaler. Med på mötet hade säkerhetspolisen i en tidigare känd och absolut pålitlig upplysare som kunde meddela att studenterna beslutat ockupera polishuset i . Förstärkning tillkallades från och när demonstrant- erna, nu cirka 400 till antalet, nådde polishuset var polisen för- beredd. Demonstranterna krävde att de två anhållna skulle släppas samt att man fick tala med polismästaren och länsåklagaren. De två företrädarna för lag och ordning vägrade dock komma ut. Läns- åklagaren motiverade sitt beslut med att med lagbrytare förhand- lar man icke, mot dem ingriper man.633 Efter diverse överläggningar beslöt demonstranterna att istället rikta sina ansträngningar mot den politiska makten i form av stats- 633 Rps/Säk, till Rps/Säk, 4/11 1968. Akt 3:904/4a, löpnr 6. som deltog i en bankett i Akademiska Föreningens festsal ställdes nu inför samma krav som länsåklagaren och polismästaren, dvs. att de anhållna måste släppas. Statsministern framträdde senare inför 2 000 församlade studenter i Ateneum och förklarade att han inget kunde göra åt saken. Enligt Sydsvenska Dagbladets reportage tillfrågades om sin per- sonliga uppfattning om texten på de uppviglande flygblad som de- lats ut med uppmaning till värnpliktsvägran. Enligt tidningens refe- rat av mötet pressades statsministern hårt i frågan varefter han medgav att orden vägra döda, vägra värnplikt i hans ögon var ofarliga.634 Då statsminister lämnade Akademiska Fö- reningens lokaler bedömde polisen situationen så hotande att åtta polismän utsågs till livvakt. Vidare fick Statsministern lämna loka- len bakvägen, åka polisbil istället för som tänkt med landshöv-d- ingen samt ett stycke ut på motorvägen mot slutligen byta fordon. Försiktighetsåtgärderna motiverades i rapporten från sä- kerhetspolisen i med att det kommit till polisens känne- dom, att man i vissa demonstrationskretsar hade för avsikt att kvarhålla statsministern.635 Någon källa till denna uppgift anges inte och hotbilden är svår att värdera.636 634SDS 27/9 1968. Klipp i akt 3:904/4a löpnr. 635Rps/Säk, till Rps/Säk, 4/11 1968. Akt 3:904/4a, löpnr 6. 636Dagen efter ska enligt samma rapport ett flygblad ha delats ut som gav visst fog för det berättigade i dessa farhågor. som sades komma från Sektionen LSS (Lunds so- cialistiska studenter), en del av kårpartiet Studerande för ett Demokratiskt Samhälle, inne- höll ett hårt angrepp på den mera fredliga delen av studenterna. I flygbladet förklarades att hade Lunds studenter en reell möjlighet att ta upp kampen mot den fascism som gör sig allt bredare i landet. Sektionen LSS fortsatte i flygbladet: När studenterna efter att ha uttalat sin avsky för den fascistiska polisen samlades på AF för att avkräva statsministern ett ställningstagande mot förtryck och brutalitet fanns alla möjligheter att verkligen få något uträttat. Vad hände då och vilka tog ledningen av kam- pen? En liten klick, som innefattade ökända kårfifflare, infiltrerade av småborgerligt tänkan- de, ledde, trots publikens öppet uttalade missnöje, mötet på ett sätt som endast tjänade fien- dens syfte. I ett läge då det enda rimliga varit att kvarhålla tills han givit ett godtag- bart besked och därefter ockupera AF till de fängslade kamraterna frigivits, upplöste självs- våldigt dessa papperstigrar mötet och förklarade att det skulle återupptas . Vi krä- ver: Bort med hejdukar från studentleden, fram för aktiv handling. Ockupera AF och tills kamraterna frigivits med ursäkter. Hur ska då den analys av hot- bilden som polisen gjorde i värderas? Frågan är inte alldeles lätt att besvara eftersom det inte har påträffats några uppgifter om hur polisen reso- nerade eller vilka informationer som fanns till hands. Det påträffade flygbladet är i sig en märklig historia. Den organisation som uppges ligga bakom flygbladet har inte hörts av vare sig förr eller . som var aktiv i Lundavänstern har i telefonsamtal med författaren uppgivit att han aldrig hört talas om LSS och inte heller om något rykte att kvarhålla statsministern. Språkbruket i flygbladet låter dock maoistiskt och kanske hade kretsar inom Rebellrörelsen med detta att göra menar . Noterbart är också att flygbladet dök upp först dagen efter möte med studenterna samt att torsdag (dvs. ) i flygbladet blivit onsdag. Med allt detta i åtanke kan man förmodli- Dagen efter framträdande fortsatte inskrivningen av värnpliktiga liksom demonstrationerna, nu med ett nytt inslag. Demonstranterna bildade kö för att hos polisbefälet anmäla sig själva för uppvigling. Eftersom polisen inte hann med att skriva upp alla fick de själva anteckna namn och adress direkt på det upp- viglande flygbladet. Efter beslut av länsåklagaren blev de som på detta sätt angivit sig själva ej föremål för vidare utredning såvitt inte andra omständigheter visade att personen ifråga verkligen delat ut flygblad.637 I och med denna dag var inskrivningarna i över och där- med möjligheterna till spektakulära demonstrationer i samband med detta. hölls protestmöte riktat mot polisens ingripanden mot demonstranter men i övrigt var slaget om över för den här gången. Drygt tre veckor sena- re var det dags för nästa aktion. firade Lunds civil- försvarsförening med föredrag av arméchefen . Tillställningen övervakades av två poliser från säkerhets- polisens sektion i eftersom den kunde tänkas bli föremål för demonstrationer från vänsterextremisternas sida. Mycket rik- tigt förekom också demonstrationer bl.a. med en banderoll med texten Vägra döda, vägra värnplikt.638 De organisationer som säkerhetspolisen och försvarsstaben ansåg mest involverade i den försvarsfientliga och mot värnplikten inrik- tade verksamheten i var och för ett Demo- kratiskt Samhälle (SDS). leder sitt ursprung tillbaka till som bildades . Från mitten av 1960- talet breddades engagemanget till att omfatta en mer allmänt paci- gen tänka sig tre olika förklaringar till flygbladet. För det första kan det ha varit en liten re- volutionär grupp som menade allvar och kunde tänka sig att kvarhålla statsministern för att få igenom sina krav. För det andra kan det inte uteslutas att flygbladet var en provokation från någon högergrupp i som önskade misskreditera vänstern och ställa till med förvir- ring. En tredje möjlighet är att flygbladet snarare var ett skämt och kanske mest avsett att hålla polisen i arbete. Polisens försiktighetsåtgärder, med hänseende på statsministerns sä- kerhet, förefaller dock knappast ha varit överdrivna. finns i akt 3:904/4a löpnr. 637Rps/Säk, till Rps/Säk, 4/11 1968. Akt 3:904/4a, löpnr 6. 638Rps/Säk, , till Rps/säk, 28/10 1968. Akt 3:904/4a löpnr. antogs namnet och skedde anslutning till Svenska Freds- och . Parallellt med detta genomgick föreningen en radikalisering som innebar ett starkare intresse och stöd för befriel- serörelser som FNL.639 I samband med planeringen inför 300- årsjubileum fick polisen kontakt med en anställd på nationen som var orolig för aktioner från vänsterhåll. Källan trodde att sabo- tageaktioner främst diskuterades inom men uppgav också att det var svårt att få insyn där då man slutat med öppna mö- ten. Sina erfarenheter hade källan från ett möte då värnpliktsvägrare informerat om sina bevekelsegrunder. I samband med detta möte hade källan fört anteckningar som lämnades över till polisen.640 SDS bildades som ett radikalt kårparti med fäste framför allt i och . I en sammanställning framhöll säkerhetspolisen att SDS är en av de kanske intres- santaste sammanslutningar på den politiska vänsterflygeln som bil- dats . Impulserna kom enligt säkerhetspolisen från , och där liknande organisationer hade bildats. Vidare ansågs SDS ha antagit alltmer anarkistiska former och bl.a. varit initiativtagare till militanta uppträdanden utanför vis- sa militära inskrivningslokaler. Som exempel på rent revolutionär taktik framhölls ett uttalande i där ordföranden i Göteborgsavdelningen avvisade icke-våld som metod och istället förespråkade infiltration av krigsmakten. Som säkerhetspolisen konstaterade var detta helt motsatt de tankegångar som förekom inom VCO. Som framgått av kapitel 6 låg VCO:s radikalisering vid åtminstone framåt i tiden. SDS ägnade sig emellertid inte bara åt att angripa försvaret och ockupera inskrivningslokaler som i . I no- vember genomfördes liknande aktioner mot Enskilda Bankens och ASEA:s kontor i . Aktionerna var riktade mot ASEA:s verksamhet i Cabora Bassa i som ansågs utgöra ett stöd för den portugisiska kolonialmakten samt även för regimerna i och dåvarande . var säkerhetspolisens kunskap om SDS program och stadgar be- gränsad till ett förslag till stadgar för SDS i . Säker- hetspolisens uppfattning var dock att rörelsen borde ägnas stor 639Om se , , , och : Demonstranter. En sociologisk studie. /, 1970 s. 200-202. 640Rps/Säk, till Rps/säk 23/10 1968. Akt 3:904/4a löpnr. 5, s. 111. uppmärksamhet från säkerhetstjänstens sida.641 Några större över- vakningsinsatser synes dock inte ha gjorts beträffande SDS. Säker- hetspolisen samlade tidningsklipp, samt följde upp de aktioner som genomfördes. En del uppgifter inkom från Kan-didaten samt i form av överskottsinformation från avlyssningen av VUF.642 förekom mötesstörningar i samt även en aktion mot Svenska psykiatriska föreningens årsmöte i där diskussion hölls på temat Psykiatrin och landets försvar. Både (PAX-VCO i ) och SDS finns med på den lis- ta som fastställde över or- ganisationer som ansågs samhällsfarliga. Bakgrunden till detta var följande. diskuterades internt inom säker- hetspolisen vilka organisationer som borde inkluderas i en sådan lista. Detta mynnade ut i ett förslag av daterat som sedan gick ut på remiss till säkerhetspolisens sek- tioner.643 För säkerhetspolisen i var det tre organisa-tioner som fattades: SDS, PAX-VCO, samt kommunis- tiska arbetarekommun, dvs. VPK:s lokalavdelning i . Det senare motiverades med att avdelningen bedrev fraktionsverksam- het inom VPK med som förebild.644 Malmösektio- nens förslag godtogs i så måtto att SDS och PAX-VCO i togs upp i den slutgiltiga förteckningen (bilaga 1 till HT 16) som trädde i kraft . Däremot valde att inte inkludera VPK:s Malmöavdelning. För att det ska vara meningsfullt att övervaka organisationer och registrera deras medlemmar krävs dock att organisationerna verkli- gen existerar och bedriver verksamhet. När det gäller SDS är situa- tionen likartad den som har redogjorts för i ett tidigare kapitel gäl- lande Motståndsgruppen. SDS i synes ha bedrivit en ytterst sparsam verksamhet, om det över huvud taget existerat efter 1969. rapporterade tidningen att SDS inte skul- le ställa upp i det kommande kårvalet i Lunds studentkår. Detta ef- tersom kamplusten var borta.