sou · GQB3115d1 · 2003-01-01 00:00:00 — primära uppgift är att fungera som kontaktorgan för intressenterna i bygg- och fastighetssektorn gentemot myndig- heter, i första hand Miljövårdsberedningen och . lade Byggsektorns Kretsloppsråd fram en handlings- plan för ett frivilligt miljöansvar för byggvaror inom ett krets- loppstänkande. Modellen är ett alternativ till producentansvar för byggvaror och innebär att sektorns alla aktörer gemensamt åtar sig att samverka och ansvara för att verksamheten blir kretslopps- anpassad och effektiv. De övergripande målen är att utveckla och använda byggvaror, byggsystem och byggmetoder som begränsar negativ miljöpåverkan och främjar långsiktig hushållning med natur- resurser. Handlingsplanen avser perioden –2000 och är nu föremål för en översyn. Viktiga underlag för detta arbete är bl.a. bygg- sektorns miljöutredning – Byggsektorns betydande miljöaspekter samt erfarenheterna av det första handlingsprogram- met. har utförts enligt miljöledningsprinciperna i miljöstandarden ISO 14 000-serien och skall ligga till grund för byggsektorns fortsatta frivilliga arbete. skickade Byggsektorns Kretsloppsråd ut ett förslag till ny handlingsplan kallad Byggsektorns Miljöprogram på remiss till ca 300 olika representanter för byggsektorn, myndigheter m fl. förhoppning är att det nya Miljöpro- grammet skall kunna träda i kraft . 37 Av en totala energianvändning från uppförande till rivning används under förvaltningsfasen. I syfte att sprida miljöarbetet på det lokala planet har också lokala kretsloppsråd bildats. De lokala råden skall sprida information om åtagandet enligt handlingsplanen och utgöra en länk mellan det centrala kretsloppsrådet och aktörerna på lokal nivå. De lokala kretsloppsråden är uppbyggda på samma sätt som det centrala kretsloppsrådet. Medlemmarna tillhör lokala organisationer eller lokalt verkande företag med huvudsaklig verksamhet knuten till byggande eller förvaltning av fastigheter. De lokala kretsloppsråden fungerar också som kontaktorgan mellan sektorns aktörer och kommunernas Agenda 21-samordnare. Regeringen har uppdragit åt Miljövårdsberedningen att ta fram strategier för utvecklingen av ett ekologiskt hållbart näringsliv. Beredningen skall också föreslå hur en sådan utveckling kan stödjas och drivas på i . I uppdraget ingår att redogöra för hinder och möjligheter för en ekologiskt hållbar utveckling i näringslivet samt att föreslå fortsatta strategier.38 Miljövårdsberedningen har genomfört dialoger med företrädare för bygg- och fastighetssektorn och med företag inom dagligvaru- handeln. Resultatet har redovisats i rapporterna Tänk nytt, tänk hållbart! – att bygga och förvalta för framtiden och Tänk nytt, tänk hållbart! – en dagligvarukedja för framtiden. Rapporterna, som också utgör särtryckta bilagor till kommitténs betänkande, överlämnades till regeringen . Miljövårdsberedningen överläm- nade sitt betänkande Tänk nytt, tänk hållbart! – dialog och samverkan för hållbar utveckling i mars år 2001.39 En grundläggande förutsättning för att nå målen för Bygga Bo- dialogen är att spelreglerna för miljö-, energi- och skattefrågor är långsiktiga, stabila och tydliga. Det är viktigt att genom olika incitament stimulera aktörerna att vidta åtgärder som leder till en 38Jo 1968:A, Dir. 1998:65. effektiv energianvändning, en hälsosam inomhusmiljö och en effek- tiv resursanvändning. Bygga, Bo och Förvalta för Framtiden som inleddes manifesterades i en deklaration . I syfte att analysera hinder och möjligheter för att driva ut- vecklingen i hållbar riktning har projektets deltagare därefter arbetat vidare inom sju prioriterade åtgärdsområden. Arbetet har utmynnat i ett antal rapporter som skall läggas till grund för undertecknandet av en överenskommelse mellan de med- verkande företagen och kommunerna och regeringen om konkreta åtaganden och åtgärder för att nå de mål för en hållbar samhälls- utveckling avseende bygg- och fastighetssektorn som definierats i projektet.40 Parterna skall även underteckna en förklaring att verka för att genomföra åtagandena. Andra parter, som genom (häng- avtal) förklarat sig arbeta mot samma mål, ges också möjlighet att delta i satsningen. Arbetet med att fastställa innehållet i överenskommelsen samt det slutliga undertecknandet har ännu inte avslutats då detta skrivs . 2.4.4Nya samhällskrav på byggandet och det redan byggda Det som byggs nytt utgör knappt en procent av de bygg- nader som är i bruk. Att säkerställa kvaliteten på nya byggnader är därför en nödvändig men inte tillräcklig förutsättning för en god inomhusmiljö för befolkningen. Byggnader används för nya behov och av brukare med nya vanor. Det som en gång var ändamålsenliga lokaler och bostäder används på ett sätt som inte var förutsett när de uppfördes, vilket medför risker för brister i funktion och kom- fort. Exempel på detta kan vara att ny teknik införs i befintliga byggnader, men också att människors livsmönster, t.ex. fördel- ningen mellan arbete och fritid, förändras. Ett annat exempel är ändrade hygienvanor. Ökat duschande och att allt fler tvättar och torkar tvätt i bostaden leder till en ökad fuktbelastning. Mot bakgrund av detta står samhället inför två utmaningar när det gäller att vidmakthålla en god inomhusmiljö. Den första utma- ningen är att nya byggnader skall planeras och uppföras med sådan bl.a. rapporterna Systemval och upphandling med livscykelperspektiv och helhetssyn, Kvalitet och effektivitet i bygg- och förvaltningsprocessen samt Klassning av bostäder och lokaler – energi, miljö och hälsa. omsorg att problem med inomhusmiljön förebyggs. Viktiga instru- ment är plan- och bygglagstiftningen och den tillsyn som olika samhällsorgan har att utöva för att säkra lagtillämpningen. Mot- svarande gäller även vid mer omfattande ändringar av byggnader. Den andra och betydligt större utmaningen vad gäller inomhus- miljön är att förmå byggnadsägare att över tiden minst bibehålla egenskaperna hos de byggnader de förvaltar, förutsatt oförändrad användning. I regeringens proposition (2001/02:128) Vissa inomhusmiljö- frågor föreslås flera åtgärder i syfte att säkerställa en god inomhus- miljö. I propositionen föreslås att miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö skall kompletteras med ett delmål för inomhusmiljön. Delmålet skall vara uppnått och innebär att byggnader och deras egenskaper inte skall påverka hälsan negativt. Delmålet skall utgöra ett led i att uppnå även andra miljökvalitetsmål, såsom Giftfri miljö och Begränsad klimatpåverkan. Bl.a. skall effektiv energianvändning i byggnader eftersträvas. Regeringen preciserar i propositionen hur delmålet skall säker- ställas avseende radon och ventilation, faktorer som är centrala i arbetet med att nå delmålet. Andra väsentliga faktorer som buller och fukt- och mögelskador övervägs ytterligare inom ramen för det samlade miljömålsarbetet. kommer plan- och bygglag- stiftningen och dess relation till att ses över inom ramen för det arbete som skall utföras av den tillsatta av plan- och bygglagstiftningen (M 2002:05). Åtgärder vidtas på radonområdet för att förbättra utbildning och förstärka effekten av befintliga bidragssystem. Regeringen ser byggnadsdeklarationer som ett viktigt verktyg för att göra alla berörda parter uppmärksamma på inomhusmiljöfrå- gorna. behöver kommunerna enligt regeringens bedöm- ning få en stabilare grund för tillsyn med stöd av hälsoskyddsbestämmelser. Den närmare utformningen av ett sådant system skall dock utredas vidare. Regeringen fattade beslut om att i detta syfte tillsätta en särskild utredare för att allsidigt belysa frågor om byggnadsdeklarationer och ev. införande av ett byggnadsregister samt att se över systemet med byggfelsförsäkring enligt lagen (1993:320) om byggfelsförsäkring.41 41 Kommittédirektiv 2002:93, Frågor om byggnadsdeklarationer, byggnadsregister och bygg- felsförsäkringar. 3 Konkurrensen i byggandet På en marknad med fungerande konkurrens finns generellt sett många företag av varierande storlek. De söker på olika sätt värva nya kunder i syfte att expandera och de strävar efter att minimera sina kostnader genom ett effektivt resursutnyttjande. Nya produk- ter, arbetsmetoder och kanaler för att tillgodose företagens egna behov av varor och tjänster utvecklas fortlöpande. En marknad med fungerande konkurrens kännetecknas av dynamik. Konkur- rensen leder också till att företagens vinstnivåer pressas ned efter- hand. En viktig drivkraft för konkurrensen är kunder, i marknadens alla led, som aktivt söker tillgodose sina behov utifrån två huvud- aspekter vägda mot varandra. Den ena är priset för varan eller tjänsten. Den andra är kvalitet i en mycket vid bemärkelse. Dess- utom krävs att kunderna har faktiska möjligheter att göra sådana val. Hinder och svårigheter av olika slag får inte motverkar kunder- nas strävanden. Hur skall byggandet ses i ett sådant perspektiv? Byggsektorns värdekedja från grus till hus ger vid handen att mycket speciella produktionsförutsättningar råder, som inte enkelt låter sig jämföras med dem som gäller inom andra områden av ekonomin.1 Byggandet präglas av en mängd delmarknader, ofta med inbördes olika struk- turer och marknadsförhållanden, men också av ett stort antal aktörer av skilda slag, vars medverkan är nödvändig för att bygg- andet skall vara möjligt. Byggsektorns branscher återfinns inom olika led av värdekedjan från planering och projektering, betongråvara eller timmer, bygg- material och installationer till färdig byggnad. Marknaderna för fönster och dörrar utgör exempelvis två separata produktmark- 1 Begreppet Värdekedja beskrivs närmare i Byggkostnadsdelegationens betänkande SOU 2000:44, sid. 195 ff. nader, eftersom dessa båda komponenter bara i undantagsfall är ut- bytbara. En marknad kan också vara geografiskt begränsad be- roende på transportkostnader eller varans särskilda egenskaper så- som beträffande fabriksbetong eller asfalt. Många av byggsektorns problem, inte minst när det gäller bristande konkurrens, kan antas sammanhänga med de många ofta inbördes olika marknadsstrukturer som råder på sektorns produktmark- nader. De sätt på vilka de många aktörer som deltar i byggproces- sen samverkar, kan också ge effekter på konkurrensen. Det finns därför anledning att se närmare på de strukturella förhållandena så- som antal företag, företagsstorlekar, materialdistribution och ägar- förhållanden. Det är knappast möjligt eller ändamålsenligt att söka beskriva alla eller ens ett flertal av de branscher och produktmark- nader som förekommer i byggsektorn. I det följande behandlas därför några av de mer betydelsefulla delmarknaderna i sina huvud- drag. Framställningen är i första hand avsedd att belysa de föränd- ringar som skett sedan Byggkostnadsdelegationen lämnade sitt be- tänkande och utgöra ett underlag för kommissionens analys.2 I syfte att så långt möjligt redovisa aktuella data har Kommissionen uppdragit åt att ta fram ett under- lag för beskrivning av strukturen i 17 olika branscher som bedömts betydelsefulla. Underlaget har i första hand insamlats genom tele- fonintervjuer och skriftliga kontakter med branschföreningar och större företag. Datafångsten har skett och avser förhållandena , som är senaste i sin helhet tillgängliga data. Branscherna har identifierats utifrån SCB:s system för Svensk näringslivsindelning (SNI). SNI-koderna är emellertid inte alltid ändamålsenliga att använda när det gäller att utifrån ett konkur- rensperspektiv identifiera branscher eller enskilda produktmark- nader. För att i möjligaste mån eliminera osäkerhetsfaktorer har därför vissa justeringar gjorts. Sålunda har exempelvis branscher inom el- och vvs-sektorn redovisats exklusive industriinstallationer och produkter för sådana installationer. Uppdraget till Industri- fakta AB har också omfattat en kartläggning av ägarstrukturen i de 2 För en mer detaljerad beskrivning av byggsektorns struktur, se bilaga 3 till byggkostnads- delegationens slutbetänkande (SOU 2000:44). Se även (2002:4) Konkurrensen i , kapitel 8. aktuella branscherna i syfte att samla ett underlag för bedömning av graden av vertikal integration och korsvis ägande. Datakällorna utgörs här av senast tillgängliga offentliga årsredovisningar (för ) och telefonintervjuer med koncernföreträdare. Inom bygg- och anläggningsverksamhet spelar projekteringen en betydelsefull roll. Med projektering avses den planeringsprocess som föregår byggandet i tekniska och estetiska avseenden. Pro- jekteringen utförs av arkitekter och av konsulter inom diverse om- råden på uppdrag av en byggherre eller en entreprenör. Konsulternas uppgift i projekteringen är att ta fram beräkningar och tekniska beskrivningar, som sedan utgör underlag för hur byggnader och anläggningar skall utföras. Arkitekter svarar huvud- sakligen för byggnadens estetiska och funktionella utformning. Det är dock inte ovanligt att arkitektkontoren också erbjuder ett flertal konsulttjänster. Exempel på byggkonsulter är geotekniker, som utför markundersökningar och tar fram förslag på lämpliga grundläggningsmetoder, markkonsulter, som föreslår hur spräng- ningsarbeten eller mark- och schaktarbeten bör utföras, byggnads- konstruktörer, som bl.a. dimensionerar en byggnad eller anläggning för olika slag av påfrestning samt el- och vvs-konsulter, som ut- formar och dimensionerar försörjningssystem för el, ventilation, värme och sanitet utifrån olika önskemål och påfrestning. Arkitekterna kan i stor utsträckning påverka byggkostnaderna. Det kan ske genom byggnadens utformning, konstruktion och materialval, men arkitekterna, och i viss mån konsulterna, specifi- cerar också vilka fabrikat och modeller som skall användas. Arki- tekter och byggkonsulterna brukar kallas föreskrivande led. De kan genom att föreskriva, eller föreslå, alternativa produkter eller mate- rial i hela byggnaden på ett påtagligt sätt bidra till att produktions- kostnaderna minskar eller ökar. En betydande del av byggmaterial- branschens marknadsföring riktar sig därför till arkitekter. Även om det inte finns några tydliga tecken på konkur- rensbegränsande beteenden på marknaden för arkitekt- och konsulttjänster, har projekteringsarbetet en stor inverkan på kon- kurrensen i senare led av byggprocessen. Projekteringens betydelse för den slutliga byggkostnaden bör därför vara betydligt större än dess nominella andel av denna. På marknaden finns ett stort antal små företag, inte sällan en- eller fåmansföretag. Det största företaget är med en marknadsandel om . finns bl.a. VBB-Viak, verksamt främst inom bygg- och anläggningsteknik samt miljökonsultbranschen, och FFNS arkitektkontor. De fyra största företagen, efter , har marknadsandelar om 2–6 pro- cent. Marknaden är således inte koncentrerad. Den viktigaste faktorn att framhålla från ett konkurrensperspektiv torde vara arki- tekters och konsulters föreskrivande roll när det gäller val av mate- rial och produkter. Genom en aktiv medverkan från beställarens sida kan emellertid sådana val påverkas i stor utsträckning. Byggentreprenören svarar för den övergripande färdigställningen av byggnaden eller anläggningen utifrån kontraktshandlingarna. Bygg- entreprenören utför i regel sin tjänst på uppdrag av byggherren. Inom bostadsbyggandet förekommer också att byggentreprenören bygger i egen regi för senare överlåtelse till de boende genom en bostadsrättsförening. I varierande grad anlitas särskilda entrepre- nörer för olika slag av specialiserade tjänster, såsom el- eller vvs- installationer eller mark- och maskinentreprenörer. Dessa verkar vid delade entreprenader på uppdrag av byggherren eller, vid total- eller utförandelentreprenader, som underentreprenörer till bygg- entreprenören. Liksom på byggkonsultmarknaden finns på mark- naden för byggentreprenörer ett mycket stort antal små företag. Att bedöma marknadsandelar på marknaden för byggentreprena- der är inte okomplicerat. Det beror i första hand på att det är svårt att avgränsa marknaden på ett sätt som är relevant vid en bedöm- ning av konkurrensförhållandena. Klart är att den totala mark- nadsvolymen för byggande och underhåll, uppgick till ca , varav ca 108 miljarder avsåg bygg- och an- läggningsentreprenader i nyproduktion, 98 miljarder underhåll och reparationer och 15 miljarder offentliga arbeten i egen regi. Till viss del ingår här delmarknader som el- och VVS-entreprenader, efter- som de ibland utförs i byggentreprenörernas egen regi. Detta leder till en dubbelredovisning, varför man får nalkas uppgifterna om marknadsandelar med viss försiktighet. Marknaden för bygg- och anläggningsentreprenader har i det följande skattats utifrån den totala omsättningen i branschen bygg- och anläggningsarbeten enligt SNI-kod 452 () med tillägg av konkurrensutsatta entreprenader hos och (), varifrån dragits koncerninterna entreprenader hos de större byggföretagen (). Detta ger en totalmarknad med en ungefärlig storlek om . De största företagen på markanden för bygg- och anlägg- ningsentreprenader, enligt den beskrivna definitionen, är och , med marknadsandelar om vardera . De fyra största företagen omfattar även av markanden och som har en marknadsandel om fyra pro- cent. Det femte största företaget är , som är verksamt inom anläggningssektorn huvudsakligen med vägbygg- nad. hade en marknadsandel om av den totala bygg- och anläggningsmarknaden enligt ovan. Totalt finns drygt 12 000 företag verksamma på marknaden. Mer än hälften av dessa är enmansföretag utan anställda och är företag med mellan en och fyra anställda. Ett tiotal företag har mer än tvåhundra anställda. Antalet medelstora företag har minskat betydligt genom konkurser eller genom uppköp. Sålunda har t.ex. , , , , , ByggPaul, Constructa och upphört som självständiga aktörer. Om marknaden avgränsas till byggprojekt som är typiska på bostadsmarknaden, ca 80–100 lägenheter eller normalstora bygg- projekt i övrigt t.ex. kontors- och industrifastigheter, väg- eller järnvägsbyggen, framträder en helt annan bild. Vid en sådan avgränsning är de tre eller fyra största företagen helt dominerande. De tre största företagen har såväl rikstäckande som internationell verksamhet. och är stora aktörer också i ett euro- peiskt perspektiv. är en av världens största byggentre- prenörer. De största företagen är också vertikalt integrerade och verksamma på marknaderna för insatsvaror såsom asfalt, ballast och betong och har en i allt väsentligt rikstäckande försörjningsorgani- sation för sådana produkter. Också i fråga om anläggningsarbeten, där väginvesteringar utgör en framträdande del, är och störst med en mark- nadsandel om vardera ca 20–. Båda företagen förfogar över produktionsresurser för insatsvaror såsom ballast, asfalt och betong från råvara till färdig produkt. Exempelvis finns betongtill- verkning, asfaltproduktion och bergtäkter inom respektive koncern. Det gäller också produktion och . Övriga aktörer såsom PNB och är i allt väsentligt beroende av de större företagen för sin försörjning av insatsvaror, främst ballast. Med installationer avses de tekniska anordningar som svarar för byggnadens försörjning av el, telefon, datatrafik, värme, vatten och avlopp, ventilation och kyla. Till installationer hör också apparatur och utrustning med fast anslutning till dessa försörjningssystem såsom vitvaror, sanitetsutrustning, hissar, värmekällor, styr- och reglersystem etc. Leden i värdekedjan utgörs av tillverkare av ma- terial och apparatur, grossister och byggvaruhandel samt installa- törer. Det finns ett mycket stort antal produktmarknader inom installationssektorn. Det är knappast ändamålsenligt att beskriva flera av dem. Dessutom möter betydande problem att avgränsa de olika marknaderna, som delvis går i varandra. I det följande be- handlas därför främst marknaden för sanitetsporslin. Inte heller denna marknad är helt lätt att avgränsa. Till marknaden hör t.ex. armaturer av olika slag, som i viss utsträckning utgörs av industri- produkter. I tillverkningsledet för sanitetsporslin råder en betydande före- tagskoncentration. Marknaderna domineras av med en marknadsandel om . Företaget har kon- cerngemenskap med , som har en marknadsandel om . tillgodoser av marknadens behov. En viss import av sanitetsporslin sker från genom , men de tre största företagen har alltså en sammantagen marknadsandel om . och IFÖ dominerar helt produktmarknaden för badkar med vardera. Övriga sanitetsprodukter utgörs i huvudsak av kranar och andra armaturer, där en stor del utgörs av industri- armaturer, som inte kan betecknas som byggprodukter i egentlig På denna marknad är klart dominerande följd av , som ägs av Fram ägdes IFÖ och av den finska koncernen genom . Sanitec gick samman med den holländska , som är ledande tillverkare av sanitetsporslin. För att ett samgående skulle medges krävde att Sphinx skulle avyttra . förvärvades som en följd härav av . VVS-fabrikanternas produkter distribueras nästan uteslutande till rörgrossistföretagen. har dock viss, men på det hela taget ganska obetydlig, direktförsäljning av sanitetsporslin till bl.a. Comfort-kedjans butiker i detaljistledet. Antalet artiklar inom installationsbranscherna är mycket stort. Sammanlagt förekommer på vvs-marknaden ca 35 000–40 000 olika artiklar och på marknaden för elinstallationer över 100 000 artiklar. Såväl fabrikanters som generalagenters utbud av el- och vvs-pro- dukter kanaliseras huvudsakligen genom ett led av grossister. På den svenska marknaden verkar ett tiotal rörgrossister och ungefär hälften så många elgrossister. Två företag, Ahlsell och Onninen, är verksamma på båda marknaderna. Marknaden för grossistförsäljning av vvs-produkter är mycket koncentrerad. De största företagen är och . De är representerade över hela landet och har tillsammans en marknadsandel om . De tre största grossistföretagen på denna marknad innefattar även och har sammantaget av marknaden. De två största elgrossisterna är och . De har tillsammans en marknadsandel om . De fyra största företagen, där också och ingår, svarar tillsammans för av marknadens behov. Ytterligare fyra företag finns på marknaden och har tillsammans en marknadsandel om . 3 Källa: VVS-Fabrikanternas Råd Merparten av exempelvis rörgrossisternas kunder, omkring 70 pro- cent, utgörs av installationsföretag. Resterande andel fördelar sig ungefär lika på industri, offentlig sektor och byggvaruhandeln. I installatörsledet finns drygt 4 000 vvs-installatörsföretag med knappt 4 500 arbetsställen. Ungefär hälften av företagen är enmans- företag utan anställda. Ungefär en tredjedel av företagen har 1–4 anställda. Ett fåtal installationsföretag är mycket stora med över 500 anställda. Strukturen på marknaden för elinstallationer är likar- tad, men antalet företag är större.4 Markanden för el- och vvs-installationer är i sig inte koncentre- rad. Det största installationsföretaget inom vvs-sektorn är NVS Nordiska Värme med en marknadsandel om . är näst störst av marknaden. Tre företag har marknadsandelar mellan och av marknadens behov tillgodoses av företag med marknadsandelar om . Förhållandena är likartade på marknaden för elinstallationer där är störst med en marknadsandel om . En byggnad består, enkelt uttryckt, av stommaterial såsom stål- konstruktioner, betong, träkonstruktioner eller murverk av t.ex. lättbetong, stomkompletteringsmaterial såsom isoleringsmaterial, skivor och fönsterglas, inredningsmaterial t.ex. snickerier och yt- skikt på golv, väggar och tak, installationsvaror som utgörs av bl.a. sanitetsporslin, vitvaror, vatten- och avloppsledningar, elektriska installationer, värme- och ventilationsanläggningar och slutligen förbrukningsmaterial såsom färg, lack, lim, puts m.m. Sammantaget består en byggnad av många tusen produkter av olika slag. Dessa skall finnas tillhands i rätt sort, rätt mängd och vid rätt tillfälle under byggprocessen. I det följande redogörs kortfattat för mark- nadsförhållandena beträffande några av de viktigare byggmate- rialen. 4 Källa: SCB Betong används huvudsakligen i stommar och bottenplattor i byggnader och anläggningar.