sou · GQB391d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Detta förklarades i HT 16 på föl- jande sätt: I spaningsarbetet är det ofta nödvändigt att syste- matiskt bearbeta vissa företeelser, tips, iakttagelser och andra uppgifter. Arbetet underlättas och effekti- ofta, särskilt i större utredningar, genom att utredningsmannen kronologiskt gör vissa minnesan- teckningar eller för enklare kortregister. Sådana an- teckningar eller register är inte att jämställa med po- lisregister enligt polisregisterlagen och är inte heller underkastade bestämmelserna i personalkontroll- kungörelsen. De är i stället att betraktas som arbets- material. Sådant material skall enligt AF/SÄK p 9 för- störas så snart det inte längre behövs.213 I den utfärdade tjänsteföreskriften HT 19 kallades det mer in- formella registret arbetsanteckningar: För utredning huruvida förutsättningarna för anteck- ning av en person i säkerhetsavdelningens register fö- religger må arbetsanteckningar göras angående person beträffande vilken skälig anledning finns att anta att någon förutsättning för registrering är uppfylld. Se- dan utredning slutförts skall, därest förutsättning för registrering inte föreligger, arbetsanteckningarna förstöras.214 Med stöd av detta kunde alltså personer som inte bedömdes kunna registreras i CR registreras i annan ordning i form av arbetsanteck- ningar. Sådana arbetsanteckningar eller arbetsregister har förts både centralt i och lokalt ute på sektionerna. Utformningen av arbetsanteckningarna har varit skiftande. Påträffade handlingar upprättade vid säkerhetssektionen i visar att sektionen för sina arbetsanteckningar använde de HA 30- blanketter som använts . 213Anvisningar för den polisiära säkerhetstjänstens register, personalkontrollen m.m.(HT 16). Utfärdad av RPS 17/12 1970. 214Anvisningar för den särskilda polisverksamhetens register, personalkontrollen m.m.(HT 19). Utfärdad av RPS 3/7 1973. rasubversionsroteln i ett (eller möjligen flera) kortregis- ter som hade landsomfattande täckning. När det gäller politisk belastning var det framför allt två katego- rier som infördes i arbetsregister. Dels personer som inte kunde med säkerhet identifieras, dels personer där den aktivitet som note- rats inte ansågs tillräcklig för registrering i CR enligt de hemliga tjänsteföreskrifterna. Här infördes alltså personer som på något sätt hade anknytning till de vänsterorganisationer som fanns på lis- tan men också människor som bara ådagalagt åsikter som kunde uppfattas som vänsterextrema.215 Nedan presenteras några exempel på aktiviteter med anknytning till KFML som resulterade i anteck- ning i arbetsregistret. hölls ett opinionsmöte angående IB- affären på . Dagen efter skrev tidningen (s) om mötet och nämnde då vid namn två journalister som medverkat vid opinionsmötet. Säkerhetspolisen i identi- fierade de två journalisterna samt artikelförfattaren och konsta- terade att alla tre förekom i sektionens arbetsanteckningar. Artikel- författaren hade en gång förekommit i ett telefonsamtal som av- lyssnats där det sades att en förteckning över alla Oktoberboklådor skulle skickas hem till honom. En av journalisterna hade införts i arbetsregistret efter att 1969 från KFML beställt tre exemplar av förbundets studiecirkel. Den andre journalisten hade tidigare varit registrerad i centralregistret men gallrats 1972 (vilket tyder på att registreringen hade med FNL-aktivitet att göra). hade han dock införts i arbetsregistret efter att ha skrivit en insändare i Gnis- tan. Dessutom fanns antecknat att han i Clarté skrivit två dikter med radikal anknytning, bl.a. är omnämnd.216 I an- slutning till detta framgår också att sektionen hade arbetsanteck- ningar beträffande medarbetare vid i . I den första kvartalsrapporten från säkerhetspolisen i bifogades en lista med 37 namn i bokstavsordning kom- pletterade med personnummer och anställningar. Rubriken till list- an var verksamhet i bostadsområden, husagitation, celler/grupper i bostadsområdet. Listan, som kan sägas ha haft funktionen av ar- betsregister, innefattade personer vid , Väster- bottens , i , kommunalanställda samt 215Se t.ex. rapport från källa --- ang situationen på . Akt 15:4/1 löpnr 9. 216Bilaga 3 till SKP - Partiverksamhet (D län - 1:a kvart. DE-SH 53-74, 15/3 1974. Akt 15:4/5a löpnr 21. folk vid olika företag. Några närmare uppgifter om vad som föran- lett att de hamnat på denna lista bifogades ej.217 Att arbets- anteckningar på detta sätt skickades till var inget ovan- ligt, så skedde ofta . för registrering i arbetsanteckningar kunde också vara att fungera som kontaktman för Fib/Kulturfront.218 registre- rades en person i arbetsregistret efter att ha efterfrågat adressen till bokhandeln i . kunde sektionen i foga ytterligare en uppgift. I en lokaltidning hade man- nen skrivit en artikel där han benämneralla läsare för klantskal- lar för att de ej kommit och lyssnat till en popgrupp, som kallas Mobben.219 Anknytning till den progressiva musikrörelsen kunde leda till anteckning i arbetsregistret. Efter en artikel i angående distributionsbolaget upprättades arbetsanteck- ning på en man som var anställd vid företaget samt kontaktman för Rädda Radion.220 registrerades en polisman, , i kontrasubversions- rotelns arbetsanteckningar. Bakgrunden var att en okänd person ringt från bokhandeln i till polis- distrikt och frågat efter X. Den okände meddelade vidare att han lämnat in dennes bilnycklar men glömt att tala om var han ställt bi- len. Säkerhetspolisen gjorde nu en slagning på polismannen och kunde utan problem identifiera densamme. På den PM som upprättades finns följande kommentar skriven: Enligt beslut av AC skall X icke registreras i data utan föras upp i rotel[rotelbeteckning bort- tagen] utredningsanteckningar, där således uppgifter- na skall finnas tillgängliga vid en ev slagning i detta arbetsregister.221 I efterhand har någon strukit de två sista orden och i dessas ställe skrivit dessa arbetsanteckningar. Uppgifter i arbetsregistret kunde sparas . Att exempelvis uppgifter plockades fram när en person blev aktuell synes inte ha varit ovanligt. Som ett extremfall kan nämnas en per- 217ACU SH 147-74, 1/4 1974. Akt 15:4/5a löpnr 21. 218Se SK-SH 131-74. Akt 15:4/5a löpnr 22. 219Redogörelse för SKP:s verksamhet . FJ-SH 289-77, 2/1 1977. Akt 15:4/5a löpnr 32. 220Se handlingar i akt 250:0191 löpnr 9. 221PM 6/5 1975 i akt 5:73/337 löpnr 2. son som blev aktuell för registrering efter att ha förekommit på en valsedel för KFML val. Sektionen i konstate- rade att mannen inte tidigare var känd och alltså inte fanns i sektio- nens arbetsregister. Däremot förekom mannen hos sektionen i Fa- lun i icke registreringsbart belastande sammanhang från 40- talet.222 Uppgiften visar att över uppgifter kunde spa- ras och aktualiseras trots att uppgifterna i sig inte kunde leda till registrering i centralregistret. Vad som avsågs med icke registre- ringsbart belastande sammanhang har inte gått att utreda. Möjli- gen handlade det om uppgifter med anknytning till det gamla SKP (som hette VPK) vilka inte längre fick registreras i centralregist- ret men som naturligtvis ändå kunde sparas i form av arbetsanteck- ningar. 2.7KFML/SKP som hotbild I de direktiv som legat till grund för arbete framgår att en viktig uppgift för kommissionen är bl.a. att värdera de hotbildsanalyser som legat till grund för regeringarnas och säkerhetstjänsternas ställningstaganden.223 Att värdera hot- bildsanalyserna är emellertid inte någon alldeles lätt uppgift av det enkla skälet att det som framför allt saknas i säkerhetspolisens be- varade handlingar är just hotbildsanalyser. Säkerhetspolisen har samlat in uppgifter, ordnat dem tematiskt och efter person, bedrivit förundersökningar samt delgivit andra myndigheter uppgifter i samband med personalkontroll. Däremot har uppgifter som bearbetning och analys av hotbilder varit efter- satta och förefaller stundom inte alls ha utförts. Detta gör uppgif- ten att granska verksamheten svårare i denna del. Först på 1990- talet inrättas en analysenhet inom författningsskyddet och det är från och med som det utan problem går att hitta do- kument som kan sägas vara hotbildsanalyser. Detta betyder dock inte att hotbilden inte går att diskutera, det gäller bara att använda andra dokument än rena hotbildsanalyser. De kvartalsöversikter som framställdes i var dels ett ut- tryckt för den bild som den samlade rapporteringen från hela lan- det visade, dels vad kontrasubversionsroteln ansåg vara viktigt att meddela sektionerna. Detta gör kvartalsöversikterna mycket an- 222Begärda uppgifter rörande KFML:s agerande vid val i Z län. 13/11 1970. Akt 15:4/5a löpnr 9. vändbara för att rekonstruera säkerhetspolisens hotbild. Värdering- ar och kommentarer skymtar ibland i vanliga promemorior med spaningsuppgifter. har sammanställningar gjorts av ett visst ärende varvid en form av hotbildsanalys har ingått. Goda källor är ofta de PM som legat till grund för framställan om telefonavlyss- ning. Detta eftersom det i hög grad varit organisationen som sådan säkerhetspolisen önskat kartlägga, snarare än att utreda visst brott knutet till specifik person. Ytterligare källor är de konferenser som hållits på chefsnivå inom säkerhetspolisen samt de sammanställ- ningar som legat till grund för förändringar av de hemliga tjänstefö- reskrifterna. När det gäller studiet av hotbilder kan det finnas anledning att göra åtskillnad mellan föregiven hotbild och faktisk hotbild. Med fö- regiven hotbild avses här hotbilden som den kommer till uttryck framför allt i korrespondens med myndigheter och organ utanför säkerhetstjänsterna, t.ex. i en föredragning för regeringen eller i en PM till åklagaren med begäran om telefonavlyssning. Detta är alltså den hotbild som den militära eller polisiära säkerhetstjänsten upp- ger sig ha. Med faktisk hotbild avses naturligtvis den hotbild som säkerhetstjänsten verkligen har. Dessa två hotbilder kan, men be- höver inte, vara sammanfallande. Det är inte svårt att föreställa sig lägen där en säkerhetstjänst kan ha intresse av att framställa hotbil- den som mera alarmerande än man i själva verket anser den vara, t.ex. i anslutning till anslagsäskanden eller i samband med ett tele- fonavlyssningsärende. I praktiken är det dock svårt att i efterhand fastställa att så har skett och jag har valt att i texten behandla dessa, teoretiskt sett åtskilda, hotbilder som sammanfallande. 2.7.1Hotbildens förändring över tid Bedömningen av KFML/SKP:s farlighet kom att variera kraftigt . Perioden bedömdes förbundet som ett stort hot, framför allt i kraft av dess inflytande över FNL-rörelsen. minskade hotbildens intensitet och 1972 fanns tanke- gångar om att KFML skulle försvinna från listan över organisatio- ner som skulle övervakas. Förslaget väckte dock kraftig intern op- position och realiserades aldrig.224 bedömdes SKP ånyo av säkerhetspolisen vara landets farligaste vänsterorganisation. Detta motiverades med att partiet var störst av de revolutionära vänster- 224 Protokoll fört vid konferens i 3- 5/10 1972 angående uppföljning av samhällsomstör- tande verksamhet i . Akt 5:720/6 löpnr 3. grupperna samt genom den infiltration som skett i bl.a. massme- dia, olika myndigheter, företag och fackföreningar. Därtill ansågs SKP ha goda utländska kontakter. Det faktum att SKP inte läng- re framstod som en militant organisation utan mera arbetade i stil med VPK gjorde partiet ännu farligare enligt säkerhetspolisens bedömning. Detta eftersom partiets grundinställning att man är beredd gripa till våld vid övergången till ett socialistiskt samhälle var oförändrad. Det ansågs inte vara otänkbart att SKP i samarbete med MLK skulle kunna klara fyraprocentspärren och ta sig in i riksdagen.225 var SKP fortfarande den inrikes hotbild som säker- hetspolisen ägnade mest uppmärksamhet. Framför allt var det upp- gifterna från källa C33 som styrde hotbilden. Vid en konferens med sektions- och rotelchefer vid säkerhets- polisen hållen framhöll chefen för kontrasubversions- roteln att roteln f.n. huvudsakligen sysslar med spaning och uppföljning av SKP och kretsarna kring detta par- ti. Samarbetet mellan och den kine- siske militärattachén är alarmerande...226 började säkerhetspolisen anse att SKP:s stjärna var i da- lande. I en årsöversikt daterad gjordes följande bedömning av SKP: I tidigare sammanställningar har hävdats att SKP varit ett parti på tillbakagång. Det har inte inträffat någon- ting som tyder på att denna slutsats är fel- aktig.227 Liknande bedömningar gjordes 1978 och 1979.228 Kring 1980 rap- porterade flertalet av säkerhetspolisens sektioner att SKP:s verk- samhet var på en låg nivå.229 Från sektionen i talades 1980 om att propagandainslagen tangerat nollpunkten. 225Protokoll från arbetsmöte rörande uppföljning av politiska ytterlighetspartiernas verksamhet 10/12 - 12/12 1974. AS-SH 2332-74, 8/1 1975. Akt 5:720/6 löpnr 6. 226Protokoll (sammandrag av minnesanteckningar och bandupptagningar) från sektions och ro- telchefskonferensen i . AS-SH 640-76, 30/7 1976. Akt 5:720/6 löpnr SH 741-78, 10/3 1978. Akt 5:721d 1-28, löpnr 16. 228Kvartalsöversikt nr 2/78. Akt 5:721d 1-28, löpnr 16. 229Se handlingar i akt 15:4/5a löpnr 38. rapporterade att partiet gör ett kraftlöst intryck. Detta hindrade dock inte säkerhetspolisen från att i en sammanställning överskatta SKP:s styrka och hävda att partiet var landets största marxist-leninistiska organisation med ca 3 000 medlemmar. En mer sannolik uppskattning hade legat på omkring hälften så många och vid det här laget var KPML(r) troli- gen större och utan tvekan organisatoriskt mycket starkare. Som visats ovan antog SKP ett program som på flera punkter markerade ett brott mot den tidigare linjen. Bl.a. togs begreppet proletariatets diktatur bort liksom tanken på författningsmässigt ledande roll. SKP anslöt sig nu till flerpartisystemet och kritiserade VPK för att vackla i frågor om demokratins ställning sedan socialismen genomförts.230 Det finns dock inget som tyder på att säkerhetspolisen tog någon större notis om detta. Säkerhetspolisens samlade bedömning var att partiet lider av en viss handlingsförlamning på grund av inre stridigheter och uteslutningar av partimedlemmar. Partiapparaten ansågs genom de inre striderna ha fått obotliga skador. Säkerhetspolisen gjorde i samband med detta den, som det skulle visa sig, i stort riktiga förutsägelsen att partiet knappast skul- le kunna hålla samman längre än till.231 gjordes ånyo en sammanställning över SKP. Det kon- staterades då att partiet var starkt splittrat och hotades av upplös- ning. I sammanställningen framhölls också de konspirativa dragen i SKP:s verksamhet med täcknamn och andra säkerhetsåtgärder. SKP:s försvarsvänlighet framställdes som övervägande taktisk – ett framgångsrikt försvarskrig skulle övergå i en socialistisk revolution menade säkerhetspolisen.232 Om det senare förelåg förmodligen delade meningar inom SKP. Inblick i den interna dis- kussionen fick säkerhetspolisen genom att gå igenom kvarglömda sopsäckar efter sommarlägret i . Deltagarna i som- marlägret hade delats in i grupper vars diskussioner sedan redovisa- des. Grupp 1 hade som tema fredsfrågan och tog upp att SKP:s tro- värdighet var ifrågasatt när det gällde försvarsfrågan. Grupp 1 redovisade också att oenighet fanns inom gruppen: 230Ang kritik mot VPK:s demokratisyn se broschyren Den nödvändiga demokratin. En kom- munistisk syn på demokrati. 231Kvartalsöversikt nr 4/80. Akt 5:721d 1-28 löpnr 19. 232PM ang SKP upprättad inom kontrasubversionsroteln, RPS/säk 6/7 1982. Akt 802006- 0276, löpnr 1. Vi var också oeniga om hur vi kommunister bör agera i ett läge där fienden är utslängd. Ska vi då, om det finns läge för det, med vapen i hand fortsätta kampen för ett socialistiskt land, eller ska det kapitalistiska samhället upprättas, så att det blir möjligt att åter hål- la t.ex. fria val.233 Vid SKP:s femte kongress som hölls i ändrades parti- namnet till Solidaritetspartiet varvid även ett nytt partiprogram an- togs och ny partistyrelse valdes. För de flesta torde det ha varit up- penbart att Solidaritetspartiet inte hade mycket gemensamt med det gamla SKP, vare sig programmatiskt eller vad gäller person- sammansättningen i styrelsen. Förnyelsen var emellertid inte till- räcklig för att säkerhetspolisen skulle avskriva partiet som ett hot mot rikets säkerhet. I en halvårsrapport daterad anförde kontrasubversionsroteln följande: Klart är att Solidaritetspartiet inte i likhet med tidiga- re Clarté tagit klart avstånd från kommunismen. Man säger sig arbeta för en demokratisk revolution, i kamp både mot det kapitalistiska barbariet, mot Moskva- kommunismens diktatoriska urartning och mot soci- aldemokratins förvridning av begreppen socialism och demokrati. Solidaritetspartiet säger sig stå på de förtrycktas sida mot överheten. Man stöder kampen för högre löner och kortare arbetstid på vinsternas bekostnad och för de arbetandes makt över arbetet. Fackföreningarna måste göras till kamp- organisationer. Vidare stöds kampen mot kvinno- förtryck och för jämställdhet mellan könen. Natur- ligtvis har man också freds- och miljösträvanden med i sitt program. Partiet har ett stort utbud som vänder sig till de flesta missnöjda eller på olika sätt engagera- de t.ex. ut ur eller ut ur Ni- caragua, bort med kärnkraften etc. Vi får nog räkna med att ännu ett tag rikta våra blickar mot Solidari- tetspartiet och dess verksamhet, som det eventuellt kommer att uppstå ett nytt parti med ut- brytare.234 233SKP:s sommarläger i . SK-SH 139-81, 21/8 1981. Akt 15:4/5d löpnr 4. 234Subversion 1/4 1986 – 30/9 1986. Akt , löpnr 2. Citatet är belysande på många sätt. Säkerhetspolisen resonerade alltså som så, att det krävdes ett klart avståndstagande från kom- munismen för att en organisation skulle kunna avföras som ett hot mot rikets säkerhet. Detta visar att säkerhetspolisen, åtminstone för tillfället, glömt bort att grunden för att en viss organisation skulle övervakas inte var att den var kommunistisk utan att den kunde tänkas med våld, hot eller tvång verka för att omstörta det demokratiska samhället eller påverka rikets ställning som obero- ende stat.235 Dessutom framgår att polisen missförstått den förändring som Clarté genomgått . Förändringen innebar inte ett avståndstagande från kommunismen som sådan utan från tan- ken att Clarté skulle vara en programmatisk kommunistisk stu- dentorganisation ansluten till visst parti. Det citerade avsnittet ty- der också på att säkerhetspolisen missat att de utbrytningar som skulle ske ur SKP redan hade ägt rum i form av SKA, KPS och flera mindre grupper. Kvar fanns ett par hundra idealister inställda på att arbeta för en demokratisk revolution genom majoritetsbeslut. Även inom säkerhetspolisen var dock en ny bild av SKP/SOL på väg. beslutades internt inom säkerhetspolisen att i av- vaktan på slutgiltig bedömning skulle aktivitet inom Solidaritets- partiet inte längre registreras enligt de gamla reglerna. De organisa- tioner som var upptagna i de hemliga tjänsteföreskrifterna kodades inom säkerhetspolisen såsom 3005-organisationer. Solidaritetspar- tiets aktioner skulle nu registreras under vilket innebar subversiv verksamhet utom 3005. , presenterade säkerhetspolisen en ny och betydligt bättre analys av SKP:s utveck- ling : SKP arbetar, från , för att aktivera, medvetandegöra och demokratiskt skola det svenska folket för att uppnå ett socialistiskt styre av vårt land genom an- vändandet av demokratiska metoder och inom ramen för de regler som gäller för vårt demokratiska stats- skick.236 235Citerat ur öppna regeringsbrev det s.k. septemberbrevet den 22/9 1972. 236Sveriges Kommunistiska Parti:s (SKP) förvandling från ett väpnat revolutionärt parti till ett Solidaritetsparti. PM 18/11 1987. Akt , löpnr 1. Grunden för bedömningen var partiprogrammet samt tillägget i form av nio punkter 1984. Även ombildningen till Solida- ritetspartiet 1986 vägdes in i bedömningen. Säkerhetspolisen kon- staterade därmed att SKP/Solidaritetspartiet inte längre kunde räk- nas in bland de organisationer som omfattades av regeringens s.k. septemberbrev 1972.237 Trots att detta skrevs dröjde det till innan fattade beslut om att SKP inte längre borde finnas med på hemliga listan. I skri- velsen till regeringen anförde RPS följande: Av den undersökning och bearbetning som säkerhets- avdelningen gjort av det nybildade Solidaritetspartiet framgår att detta inte bedriver politisk verksamhet som innebär att våld, hot eller tvång utnyttjas eller kan komma att utnyttjas som medel för att uppnå po- litiska syften.238 utfärdade regeringen nya hemliga tjänsteföre- skrifter varvid SKP avfördes från listan. En fråga man bör ställa sig här är om det var rimligt att SKP fanns med på hemliga listan så långt fram i tiden som . hemliga brev med föreskrifter rörande vilka grupper som ska övervakades fanns en bestämmelse om att RPS skulle anmäla till regeringen om man an- såg att ytterligare någon organisation borde upp på listan över sär- skilt övervakningsvärda politiska organisationer. Men hur skulle RPS agera om någon organisation inte längre kunde sägas vara en sådan organisation som omfattas av öppna brev? I samma öppna brev fanns följande formulering: Om vid den särskilda polisverksamheten framkom- mer omständigheter som kan föranleda ändring av de föreskrifter som Kungl. Maj:t har meddelat skall riks- polisstyrelsen avge förslag till sådana ändringar.239 237Förändring av Kommunistiska Parti:s (SKP) inriktning som kommunistiskt revolu- tionärt parti till ett mera demokratisk Solidaritetsparti (SOL). PM 18/11 1987. Akt 802006- 0276, löpnr 1. 238Begäran om förändring i förordningen av med vissa bestämmelser om verksamheten vid . SK 22-88, 7/10 1988. Akt 701391- 0117, vol 65. 239Ang säkerhetsavdelningens verksamhet. 22/9 1972. Akt vol 5. Av detta följer att vid en väsentlig förändring av en övervakad or- ganisations inställning till användningen av våld, hot eller tvång för att nå politiska mål skulle säkerhetspolisen anmäla detta till ju- stitiedepartementet. Däremot innehöll inte öppna brev el- ler någon av de senare föreskrifterna något om att detta skulle ske eller utan dröjsmål. Som nämnts ovan anmäldes att Clarté inte längre var utan återigen en oberoende socialistisk sammanslutning. Rimligen kun- de och borde säkerhetspolisen genom en analys av SKP:s partiprogram, partiets utveckling och historia ha kommit fram till att partiet inte längre kunde sägas omfattas av bestämmel- serna öppna brev. Det faktum att denna slutsats lät vänta på sig till samt att säkerhetspolisen menade att Solidaritetspartiet skulle övervakas eftersom det inte tagit klart avstånd från kommunismen tyder på att bearbet- ningen och analysen var eftersatt inom kontrasubversionsroteln . När RPS meddelade regeringen att Soli- daritetspartiet inte kunde anses vara ett parti som bedrev politisk verksamhet med våld, hot eller tvång var detta ett faktum . KFML:s framträdande på den politiska scenen sammanfaller med att det gamla , SKP/VPK, suc- cessivt faller bort som hotbild. fanns inom säkerhetstjänsterna och förmodligen också inom gans- ka breda lager av befolkningen en inarbetad bild av hur revolutionä- ra kommunistiska organisationer fungerade. Denna hotbild, med inslag som en våldsam revolution och beroende av främmande makt, fanns i princip färdig att kliva in i, för den organisation som var beredd att axla manteln som revolutionens avantgarde i . Det är alltså inte på något sätt ägnat att förvåna att det är dessa komponenter som när det gäller KFML utgör hotbildens mest framträdande element. Att KFML dessutom utövade ett mycket stort inflytande över FNL-rörelsen stärkte säkerhetstjänsternas bild av ett potentiellt kommunistiskt hot mot rikets säkerhet. I en PM uttrycktes hotbilden på följande sätt: Efter hand har säkerhetsavdelningen på olika sätt till- förts uppgifter, vilka sammantagna bedömas utvisa att