sou · GQB395d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Han tillade att han först fått klart för sig att justitieministern haft en annan uppfattning än styrelsen rörande registreringen och undrade ska vi fortsätta som förr?. deklarerade att vi måste fortsätta och om JO kom till annan uppfatt- ning skulle man skriva till regeringen. På frågan till ledamöterna om man kunde vara överens om detta kom ett jakande svar. Se Protokoll från plenum . Förvaras i Hand- lingar tillhörande Bc A (Hans Wermdalen), serie F VI volym 4. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 (SOU 2002:89). När det gäller debatten om åsiktsregistrering kan man göra på det sättet att blir delgiven inom hela polisverksamheten. Den utredningen kommer att vara upplysande i alla de här kontroversiella frågorna. Det är ett alternativ att få ut information.56 Det är oklart vad grundade denna säk- ra hållning på. Också hade förväntat sig ett positivt utfall. Han sade, efter det att ut- redningen publicerats, att han hyst oro för att skulle presenteras under semestertid och inte få den publicitet som var eftersträvansvärd.57 56Protokoll från sektions- och rotelchefskonferens i 16 – . Ingår i sakakt 5:720/6, löpnummer 3. 57PM från Regionsträff i 6 – . Förvaras i 5:720/6, löpnummer 3. JO lade fram sin utredning Säkerhetspolisen och värnpliktskonferensen i m.m. . I sin be- dömning konstaterar han inledningsvis att han är övertygad om att säkerhetspolisen är ett oumbärligt instrument till skydd för lan- dets yttre och inre säkerhet. Han understryker att de extremor- ganisationer som finns både till höger och vänster inte f n är av den storleken att de utgör något hot mot vårt samhällsskick men kun- de inte förbise risken att de växer i en omfattning som kan bli be- svärande för samhället. JO framhåller också den parlamentariska kontrollen och insynen i genom lekmannarepresentanterna i styrelsen, vederbörande riksdagsutskott samt JK och JO. Rörande registreringen anförde JO: tillämpning av reglerna i personalkontrollkungörelsen på sätt de ovan återgivna tjänsteföreskrifterna (HT 16) ger vid handen står i god överensstämmelse med före- skrifterna i kungörelsen och ger ej heller eljest anledning till någon erinran. Med detta är ock- så sagt att någon politisk åsiktsregistrering inte förekommer. Påståenden härom saknar fog. Den registrering, som i massmedia uppfattas som åsiktsregistrering, är som framgår av den redogörelsen grundad på andra skäl än enbart politisk uppfattning. JO uttalade att han ej funnit påkallat att från min sida föreslå nya eller ändrade föreskrifter för verksamheten och att jag ej heller funnit anledning till erinran mot tillämpning av gällande föreskrifter... JO fann vidare att påståenden om att den militära säkerhetstjänsten ägnade sig åt åsiktsregistrering och också förfogade över personregister saknade fog. Rörande värnpliktskonferensen riktade JO kritik på flera punk- ter. Han påpekade att dessa konferenser tillkommit i syfte att vara ett forum för ett fritt åsiktsutbyte rörande frågor om försvaret mellan valda ombud för de värnpliktiga och ledningen för krigs- Även om inte säkerhetstjänstens närvaro syftade till åsiktsregistrering ter det sig inte så lite stötande att konferensen och deltagarna däri bevakas av säkerhetstjänsten. Att den militära säkerhetsavdelningen dessutom tog hjälp av säkerhetspolisen i övervakningsarbetet ökar betänkligheterna mot avdelningens be- vakning av konferensen. JO uttryckte också mycket ringa förstå- else för själva tillvägagångssättet vid övervakningen och ansvaret för detta placerade han på den militära sidan. JO kritiserade också för att denne inledningsvis dolde det för honom kända faktumet att två av de närvarande säkerhetsmännen kom från sä- kerhetspolisen: Uttalandet blev därigenom vilseledande och när det rätta förhållandet sedan blev känt på annat sätt skapade uttalandet ett intryck av att man inte ville uppriktigt redovisa vad som fö- rekommit. Om anledningen till att lämnade uppgiften har han hänvisat till att han ville skydda den civila säkerhetstjänsten som inte hade något ansvar för det inträffade. Wes- tin borde naturligen inte ha uttalat sig så som han gjorde. JO ville dock med hänsyn till omständigheterna låta detta bero. Sammanfattningsvis konstaterade JO att det kunde ifrågasättas om säkerhetsavdelningens närvaro vid konferensen över huvud var påkallad och att, om avdelningen ansetts böra ha observatörer ,dessa bort framträda helt öppet och icke som skedde. Han av- slutade: Jag räknar med att överbefälhavaren inför framtida konferenser överväger frågan om sä- kerhetsavdelningens närvaro. Polis bör för framtiden inte närvara om det ej erfordras av polisiära skäl. JO fick snart kritik för sin utredning. Journalisten påpekar i boken land att JO helt okritiskt accepte- rat och anammat uttolkning av personalkontroll- kungörelsens paragrafer för införande i och utlämnande ur regist- ret. noterade också att RPS hade gått tillbaka till den av regeringen i detta avseende ratade rapport , då man författade delar av HT 16. En mening var för öv- rigt ordagrant hämtad därifrån.58 Det skulle dock dröja ända till 1998 innan någon officiell kritik riktades mot JO för detta. Det skedde då i sin rapport tog upp bl.a. HT 16. återgav några meningar ur JO:s Bedömning vilka också citerats här ovan. ansåg sig inte kunna dela JO:s mening att tillämpning av reglerna i PkK står i god överensstämmelse med föreskrifterna i kungörelsen. Skälet var enligt att JO:s uttryck (d)ärest detta står klart skall han inte registreras enligt nämnden innebär en slags omvänd bevisbörda. Detta har i sin tur att göra med hur man tolkar begreppet enbart i PkK:s andra paragraf där det föreskrevs att anteckning i register inte fick göras en- bart av det skälet att någon genom tillhörighet till organisation eller eljest hade gett uttryck för politisk uppfattning. menade att ordet enbart inte kunde tolkas så att det för att slippa registrering måste står klart att någon inte är beredd att deltaga i samhällsfarlig verksamhet: I själva verket är det tvärtom. Ordet enbart måste tolkas så att det av någon vid registre- ringstillfället förekommande omständighet måste framgå att vederbörande är beredd att delta i sådan verksamhet. konstaterat därför att innehållet i HT 16 kunde leda till icke tillåtna förstagångsregistreringar i register. Personalkontrollkungörelsens andra paragraf är mycket klar och lämnar till synes inget utrymme för reservationer. Följaktligen upp- levdes lydelsen som ett förbud mot åsiktsregistrering vilket säkerli- gen var grunden för påståenden om sådan i samband med värn- pliktskonferensen. Det var ju inte heller ens i känt att , inklusive lekmannaledamöterna, gjort den tolkning som kom till uttryck i HT 16. Kunskapen i departe- mentet om innebörden av den föregående föreskriften, HT 15, tycks ha försvunnit i och med avgång från justitie- ministerposten . Först i samband med mötet på ju- stitiedepartementet med bl.a. , 58 (1973) s 153 – 160. skriver i sitt betänkande Hand- läggningen av säkerhetsfrågor (SOU 1968:4) på s 65: Grunden för registrering ligger dock ej i den politiska uppfattningen som sådan utan är och bör förbli risken för samhällsfarlig verk- samhet. Denna mening återfinns sedan i HT 16. och , fick den politiska ledningen kunskap om hur tolkade personalkontrollkungörelsen. Enligt PkK:s andra paragraf förbjöds anteckning i säkerhetspol- isens register om grunden enbart är vederbörandes politiska upp- fattning så som sådan kan manifesteras genom antingen tillhörighet till politisk organisation eller på annat sätt (eljest). Att kalla detta ett förbud mot åsiktsregistrering är således inte ogrundat. Mer pro- blematisk är den paragraf – PkK 9 § - som styr vad som får utläm- nas ur register i personalkontrollsammanhang. Den lyder tappning: Uppgift får lämnas ut ur register om den som 1.dömts eller är misstänkt för vissa närmare angiv- na brott, sabotage, spioneri, olovlig underrättel- severksamhet m fl. 2.eljest dömts för eller är misstänkt för sådan hand- ling eller försök därtill som innefattar brott mot rikets säkerhet eller som är ägnad att undergräva det demokratiska statsskickets bestånd eller ri- kets ställning som oberoende stat eller 3.genom sin verksamhet eller eljest kan befaras vara beredd att deltaga i sådan handling som avses un- der 1 och 2. JO noterade i sin utredning att inte bara 2 § var vägledande för vad som fick införas i register: Ytterligare upplysningar i saken kan emellertid inhämtas genom föreskrifterna om vad som får lämnas ut ur registret i personalkontrollären- den. Får en uppgift lämnas ut måste den rimli- gen också ha fått föras in. Det är här som JO helt accepterat tolkning av PkK. Vid JO:s besök hos den 24 – hade nämligen yttrat följande: Vad som får införas i registret framgår av 2 § och 9 § personalkontrollkungörelsen lästa till- sammans. Det är förutsatt att i registret skall antecknas inte blott den som beslås med brott eller stämplingar mot riket utan också den som genom sin verksamhet eller eljest kan befaras vara beredd att deltaga i utförande av vissa an- givna brottsliga handlingar eller i handlande som är ägnat att undergräva det demokratiska statsskickets bestånd eller rikets ställning som oberoende stat. Att den befarade benägenheten för ett sådant brottsligt handlande kan återfö- ras på en politisk uppfattning kan inte rimligen ha avsetts skola fritaga vederbörande från regi- strering. Bestämmelsen i 2 § att politisk tillhö- righet icke får föranleda registrering kan endast gälla sådana fall då vederbörande inte redan av de förut angivna skälen måste anses som sä- kerhetsrisk.59 Slutsatsen av resonemang är att vissa politiska uppfatt- ningar i sig kan kopplas till ett brottsligt handlande. Detta består då i deltagande i sabotage, spioneri, olovlig underrättelseverksamhet eller, som väl här avses, handlingar som är ägnade att under- gräva det demokratiska statsskickets bestånd eller rikets ställning som oberoende stat. Enligt PkK 9 § fick säkerhetspolisen alltså lämna ut uppgift om en person som genom sin verksamhet eller eljest kan befaras vara beredd att delta i sådana handlingar. Då beskrev detta för JO ingick bl.a. KFML och KFML(r) bland de organisationer som man inom säkerhetspolisen ansåg propagerade för sådana politiska åsikter som var ägnade att undergräva demokratin. Om en person ingick i KFML eller KFML(r) kunde denne alltså befaras vara be- redd att inte bara ansluta sig till dessa åsikter utan också omsätta dem i praktiken. Förhållandet mellan teori och praktik skulle här således vara mycket konkret. Det har inte gått att få en förklaring till hur den bristande överensstämmelsen mellan PkK 2 och 9 §§ kunde uppstå. Den enda tolkningen som levererats är av Hans He- derberg som uppger att (t)abben kan förmodligen förklaras med att politikerna var intensivt upptagna med `tvåan´ och lät Kansli- husets juridiska tjänstemän sköta resten.60 59Anteckningar från inspektion av den 24 – . Dnr 957/72. 60Hederberg (1973) s 158. För en utförlig redovisning av registreringsprinciper m.m. se : Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 (SOU 2002:89). 5Register och personuppgifter förstörs Som nämnts förnekades i samband med värnpliktskonferensen att det fördes åsiktsregister eller personregister inom Fst/Säk. Här är ett antal uppgifter som lämnades till JO un- der dennes utredning: Avdelningen (Fst/Säk) har inte något person- register som säkerhetsav- delning. (5 och ): ville särskilt framhålla följande. Försvars- stabens säkerhetsavdelning sysslar inte med personregistrering utan med kartläggning av subversiva organisationers arbetsmetodik. Försvarsstaben har ingen personregistrering. Det har man haft tidigare. Stommen i dessa ti- digare personregister var de uppgifter man vid personalkontroll fått från polisen. fanns dessa personregister kvar. De var illa förda och kunde knappast vara av något värde för försvarsstaben. På föranstaltande hade de blivit förstörda. Den service som man numera kan få från polisen gör det onödigt för försvarsstaben att föra något som motsvarar polisregister. Enligt skulle registren ha förstörts efter hans tillträde som chef för försvarsstabens sektion II . I skenet av vad vi vet är detta uttalande inte mycket värt. , alltså efter att JO offentligt för- klarat att han avsåg utreda händelserna i , förstördes en stor mängd persondokument vid Fst/Säk. hade Fst/Säk samlat kopior av de personal- kontrollutlåtanden som kom från Statspolisen/Rps. Sammanlagt rörde det sig om ca 20 volymer som gallrades – hur många person- kort detta innebar är svårt att uttala sig om. över- sändes till en förstörelserapport där man kort och gott angav att (s)amtliga PM rörande personalkontroll erhållna från Rps (Statspolisen) – 30.9.1969 har förstörts. trädde personalkontrollkungörelsen i kraft vilket förklarar varför man anger att man inte samlat några personalkontroll-PM därefter. Dock förstördes också handlingar med arkiv- rubriken 1968 – 1971. Någon förstörelserapport rörande dessa handlingar har dock inte sänts till Rps. Inför JO hävdade följande: Fst bevarar inga uppgifter om vad som fram- kommit vid personalkontrollärende. Uppgif- terna från återställs dit när ärendet slutbehandlats. I regel sker återsänd- andet . Före det personalkon- trollkungörelsen trädde i kraft behöll man uppgifterna från . Dessa äldre uppgifter är förstörda. Då sa detta hade dessa äldre uppgifter som [är] förstörda varit gallrade ! Detta register var dock inte det enda som förstördes inom Fst/Säk . En person, som här kallas , var vid tiden för värnpliktskon- ferensen verksam inom Utredningsdetaljen, en enhet in Fst/Säk 1. kallades in till och samtalet rörde det s.k. beredskapsregister som se- dan flera decennier förts inom avdelningen. beordrade nu att tillsammans med en kollega vid personalkon- trollenheten göra en utredning av beredskapsregistret inför JO:s förestående besök vid avdelningen en månad . arbetade med uppgiften i , varefter ställföreträdande av- delningschefen, tillika dåvarande detaljchef, major , efter inhämtande av avdelningschefens medgivan- de beordrade att återgå till brådskande arbetsuppgifter vid utredningsdetaljen. känner därför inte till vad som hände med registret. hade han dock frågat avdelningens ex- peditionsofficer , och då fått försäkran om att mate- rialet brändes på Lövsta soptipp, där avdelningens sekretessbelagda handlingar brukade brännas under kontroll av honom eller hans assistent.61 Förstörandet av registren inom Fst/Säk upphörde dock inte hel- ler med detta. Trots alla försäkringar om motsatsen förde ett personregister vid sin enhet, analysde- taljen, inom Fst/Säk. I samtal med kommissionen har beskri- vit detta. Registret omfattade ett par tusen namn, varav dock en- dast ungefär hälften var fullständigt identifierade. Detta arbetsre- gister hänvisade till akter med kronologiskt gjorda anteckningar om observationer. hade gärna velat samverka med personal- kontrolldetaljen för att söka identifiera personer som man bara kände namnet på. Chefen för denna detalj vägrade dock att sam- verka, vilket enligt i och för sig var korrekt av honom. I stället sökte via få fram uppgifter om vederböran- de. De hade ju ofta ansökt om vapenfri tjänst. Nämnden kunde därför ofta lämna besked om vederbörandes födelsenummer och även om de skäl som åberopats för ansökan. Registret var enligt fruktansvärt brett. Det upptog pacifister och andra som i föredrag eller artiklar gjort försvarsnegativa uttalanden, miljövän- ner som pläderat för att försvarsanslagen kunde användas till be- tydligt mer angelägna ändamål, misstänkta sabotörer etc. Mest in- tressanta var de som låg långt ut på vänsterkanten, t.ex. KFML(r), Clarté och SKP (vars medlemmar enligt under grundutbild- ningen försökte visa sig duktiga och vinna kamraternas förtroen- de), men det fanns underliga grifflar också på högerkanten som exempelvis inom EAP. På registerkorten fanns i övre hörnet en cirkel som fyllde i med färg, t.ex. rött för kommunister, gult för maoister och grönt för pacifister. hävdar att han var väldigt försiktig med att lämna ut uppgifter om personer som bedömdes som säkerhetsrisker. Det förekom att förbandschefer ville ha upp- gifter om nyinryckta värnpliktiga från analysenheten, men sådana uppgifter lämnades med enstaka undantag inte ut. nämnde vid en föredragning inför förbandschefer från Östra militärområdet att en nyinryckt, som tidigare vägrats vapenfri 61 PM av den [datum utelämnat], inlämnad till SÄKO . tjänst, skrivit till och hotat med att hämnas. Han uppgav den värnpliktiges namn och det förband till vilket denne skulle rycka in. , uppger , besöktes han av en parlamenta- risk kommission, kanske försvarsutskott, som tittade på hans register. Någon av ledamöterna reagerade på att hade ett fack för socialdemokrater. förklarade att där placerade han sådana vänsteraktivister som inte längre kunde antas vara kommu- nister. Han hade en särskild pärm med organisationer som SAP, SSU, FPU och MUF. förlägger inledningsvis tiden för denna inspektion men gör sedan gällande att den troligen skett före förstöringen av registerkorten. Enligt måste för i jösse namn ha orienterat om analysdetaljens verksamhet.62 hävdar att han inför JO:s förestående gransk- ning inte fick några särskilda order om hur han skulle uppträda. efter konferensen hade emellertid expeditionsoffice- ren beordrat att allt Falks arbetsmaterial skulle tug- gas. Materialet förvarades då i ett rum där ena långväggen bestod av plåtskåp med utdragbara lådor. Omkring hälften av skåpen upp- tog uppgifter om försvarsfientliga organisationer medan den andra hälften innehöll persondata. var själv med och bar iväg mate- rialet till ett särskilt rum men han deltog inte i själva förstöringen. Efter detta var det ingen större idé att bedriva något liknande arbe- te och fick också order om att analysdetaljen skulle läggas ned.63 Ett register som överlevde en fullständig gallring är det som byggdes upp inom Fst/Säk:s kontraspionagedetalj . Registret omfattade 1969 omkring 10.000 namn och innehöll uppgifter om främst utländsk beskickningspersonal och svenska kommunister. I någon utsträckning fanns även viss pers- onal inom försvaret med. På korten ifylldes en kort hänvisning till de grundhandlingar i Fst/Säk:s arkiv där uppgifter om personen ifråga förekom. Registret filmades av registratorn och dennes med- hjälpare, troligen - 1975. Filmen påträffades av MUST 1999 och har ställts till kommissionens för- fogande. Registret gallrades inte - 1981 med undantag för att avlidna avfördes. Det överlämnades av registratorn till dennes efterträdare . Korten fortsatte föras av en konto- rist – som skött dem alltsedan tidiga - då hon gick i pension. , som vid den aktuella tidpunkten var detaljgruppchef inom kontraspionagedetaljen, berättar för SÄKO att detta register gallrades på order av avdelningschefen . menar att detta förmodligen skedde inför en förestående granskning, kanske den som föranleddes av händelserna vid värnpliktskonferens. En grupp bestående av och ytterligare några personer, gick igenom registret och försökte klara ut vad som skulle rensas ut.64 Det förefaller otroligt att en person som skulle varit ovetande om det- ta register. Anteckningar från vid Fst/Säk : Hos försvarsstabens säkerhetsavdelning upp- lägges för personalkontrollerade personer, om vilka uppgifter erhållits från , ett kort i ett kortregister och på kortet anges, förutom vissa personuppgifter, personal- kontrollärendets diarienummer och Rps´ akt- nummer så att man snabbt kan få fram akten vid behov. Anteckningar göres inte om inne- hållet i personakten. 64 Samtal med . 6.1Varför skulle konferensen övervakas? Ett framträdande militärt önskemål inför konferensen hade enligt Frånstedts uppgifter till JO 1972 varit att få hjälp med identifie- ring av kända orosstiftare65 vilket låter en smula ologiskt. Troligen menar att dessa kända orosstiftare dittills endast varit kända av (och inte av Fst/Säk) och att de var vänsterextre- mister, vilket ju var de utlovade säpomännens specialområde. Från- stedt var dock den ende som inför JO gick så långt som att nämna identifiering som en av säkerhetsmännens arbetsuppgifter. Wes- tin, som enligt egen uppgift inte var informerad om att godkänt samarbete med , förklarade för JO att direktiven till säkerhetsmännen varit allmänna; de skulle följa för avdelningen särskilt intressanta frågor såsom de om rättsvård, klädsel, ordning och krigslydnad. Det var vidare – (m)ed hänsyn till den subversi- va propagandan och de från bl.a. KFML(r) uttalade avsikterna att verka för väpnat uppror och andra brottsliga gärningar klart att avdelningens representanter skulle vara uppmärksamma på utslag av sådan propaganda samt agerande efter de linjer som man visste anbefallts av exempelvis KFML(r). menade att försvars- staben här kunde stödja sig direkt på bestämmelserna om säker- hetstjänst i tjänstereglementet för krigsmakten.66 häv- dade i JO-förhör att det fanns stor anledning att tro att utslag av särskilt försvarsfientlig propaganda skulle komma fram vid konfe- rensen. Han ansåg det därför följa direkt av hans tjänsteplikt som ansvarig för säkerhetstjänsten vid krigsmakten att närvara vid kon- ferensen.67 uppgav i JO-förhör att syftet med bevakningen av kon- ferensen var bl.a. att följa strömningar och utvecklingar i olika frå- gor. Försvarsstabens säkerhetsavdelning kunde enligt inte 65JO:s förhör med . Dnr 914/72. 66JO:s förhör med . Dnr 914/72. 67JO:s förhör med . Dnr 914/72. avdela tillräckligt med personal för att uppgiften skulle kunna full- göras på ett tillfredsställande sätt. Han menade att det då var na- turligt att söka samarbete med den civila säkerhetstjänsten. Han framhöll att Fst/Säk inte sysslar med personregistrering utan med kartläggning av subversiva organisationers arbetsmetodik. Det var i det arbetet i och för sig ointressant vilka personerna är och var de har sitt politiska hemvist. Det enda som var av intresse var vad de gör mot krigsmakten.68 har i två samtal med SÄKO lämnat en del ytterligare upplysningar: Vid värnpliktskonferensen var uppgiften att ta reda på om det bland ombuden fanns personer som förfäktade åsikter som var skad- liga, fientliga eller farliga för försvaret. För Falks vidkommande var det likgiltigt om såda- na personer tillhörde särskilda politiska organi- sationer - det var personen och åsikten som var det centrala.69 Uppdraget var diffust men Falks befattning gjorde att det var naturligt att han kollade negativa stämningar. hade förkla- rat att skulle få hjälp av två säkerhets- poliser, tror att hade uttryckt öns- kemål om att få delta för att få tillfälle att iden- tifiera olika personer. Polisernas deltagande var till nytta även för Fst/säk, eftersom också för- svaret hade intresse av att veta vad det var för knickedicker.70 Då hördes av JO sade han att de två SÄPO-männen helt stod under försvarsstabens befäl och att de under konferensen inte hade något uppdrag för räkning. Detta hindrade dem inte från att senare redovisa sina erfarenheter till avdelningen men så har emellertid inte skett.71 uppgav för JO att han uppfattade att knappast skulle ha varit med vid konfe- rensen om det inte varit för Fst/Säk:s begäran om assistans. Kvällen före konferensens början sammanträffade han med och i och hade då sagt att han ville ha hjälp med 68JO:s förhör med . Dnr 914/72. 71JO:s förhör med . Dnr 914/72. att studera hur vissa frågor behandlades vid konferensen.72 I en in- tern PM om händelserna (som också lämnades till JO) var han mer utförlig. hade påpekat att KFML(r) inför konferensen hårt satsat på att deras värnpliktiga skulle väljas till ombud. De hade dock misslyckats med detta. visste att ca fyra ombud till- hörde KFML(r) och att det kunde befaras att dessa skulle göra allt för att störa konferensen och skapa kaos. uppgift var att lägga märke till förberedelser för en eventuell aktion från dessa och andra KFML(r):ares sida.73 Inför kommissionen har hävdat: