sou · GQB360d4 · 2003-01-01 00:00:00 — Där det finns ett behov av harmoni- sering av nummerresurserna i gemenskapen för att stödja ut- vecklingen av alleuropeiska tjänster, får kommissionen vidta 13 Se s. 1 i detta nummer av EGT. tekniska genomförandeåtgärder genom utövande av dess verkställande befogenheter. Där det är lämpligt för att säker- ställa full global driftskompatibilitet mellan tjänster skall medlemsstaterna samordna sina nationella ståndpunkter, i enlighet med fördraget, inom de internationella organisa- tioner och forum där nummerbesluten fattas. Bestämmel- serna i detta direktiv fastställer inga nya ansvarsområden för de nationella regleringsmyndigheterna på området för Internetnamn och Internetadresser. (21)Medlemsstaterna får vid tilldelningen av radiofrekvenser och nummer med exceptionellt ekonomiskt värde bland annat använda urvalsförfaranden som bygger på konkurrens eller jämförelse. Vid förvaltningen av sådana system bör de natio- nella regleringsmyndigheterna ta hänsyn till bestämmelserna i artikel 8. (22)Det bör säkerställas att det finns förfaranden för beviljande av rättigheter att installera faciliteter som är lägliga, icke- diskriminerande och öppet redovisade, så att förutsättningar skapas för en sund och effektiv konkurrens. Detta direktiv påverkar inte tillämpningen av nationella bestämmelser om expropriering eller användning av egendom, normalt ut- övande av egendomsrättigheter, normal användning av offentlig egendom eller tillämpning av neutralitetsprincipen med avseende på medlemsstaternas regler om egendoms- ordning. (23)Gemensamt utnyttjande av faciliteter kan vara till nytta av skäl som rör stadsplanering, folkhälsa eller miljö och bör främjas av nationella regleringsmyndigheter på grundval av frivilliga överenskommelser. När företag saknar tillgång till genomförbara alternativ, kan obligatoriskt gemensamt ut- nyttjande av faciliteter eller egendom vara lämpligt. Det om- fattar bland annat fysisk samlokalisering och gemensamt ut- nyttjande av ledningar, byggnader, , antenner eller antennsystem. Obligatoriskt gemensamt utnyttjande av faciliteter eller egendom bör endast åläggas företagen efter ingående offentligt samråd. (24)Om mobiloperatörer är tvungna att gemensamt utnyttja torn eller av miljöskäl, kan sådant föreskrivet gemensamt utnyttjande leda till en minskning av de högsta nivåer för överförd energi som av folkhälsoskäl är tillåtna för varje operatör, och detta i sin tur kan leda till krav på operatörerna att installera fler överföringsplatser för att säkerställa natio- nell täckning. (25)Det finns ett behov av förhandsskyldigheter under vissa om- ständigheter i syfte att säkerställa framväxten av en konkur- renskraftig marknad. Definitionen av betydande inflytande på marknaden i och rådets direktiv /33/EG av om samtrafik inom tele- kommunikation i syfte att säkerställa samhällsomfattande tjänster och samverkan genom tillämpning av principerna om tillhandahållande av öppna nät (14) har visat sig fungera väl under de inledande skedena av den process då marknaden öppnas som tröskelnivå för förhandsskyldigheter, men definitionen behöver nu anpassas för att passa mer komplexa och dynamiska marknader. Av detta skäl är definitionen i detta direktiv likvärdig med begreppet dominerande ställning som det definieras i rättspraxis från Europeiska gemen- skapernas domstol och förstainstansrätt. (26)Två eller flera företag kan anses ha en gemensam domine- rande ställning på marknaden inte endast om de har struktu- rella eller andra förbindelser gemensamma, men också om den relevanta marknadens struktur gynnar samordnade effekter, det vill säga att den främjar att företagen bedriver parallell eller anpassad verksamhet på marknaden som mot- verkar konkurrens. (27)Det är väsentligt att reglerade förhandsskyldigheter endast införs där konkurrensen inte är effektiv, dvs. på marknader där det finns ett eller flera företag med betydande inflytande på marknaden, och där åtgärder i nationell konkurrenslag- stiftning och gemenskapskonkurrenslagstiftning inte räcker för att lösa problemet. Kommissionen måste därför ta fram riktlinjer på gemenskapsnivå i enlighet med principerna i konkurrenslagstiftningen vilka nationella regleringsmyndig- heter skall följa när de bedömer dels huruvida konkurrensen är effektiv på en viss marknad, dels huruvida ett företag har ett betydande inflytande på marknaden. De nationella regleringsmyndigheterna bör analysera huruvida kon- kurrensen på en viss produkt- eller tjänstemarknad är effektiv i ett visst geografiskt område, vilket kan utgöras av hela eller en del av en berörd medlemsstats territorium eller 14 EGT L 199, 26.7.1997, s. 32. Direktivet ändrat genom direktiv /61/EG (EGT L 268, 3.10.1998, s. 37). angränsande delar av medlemsstaters territorium betraktade som helhet. En analys av den effektiva konkurrensen bör in- begripa en analys av huruvida man kan få konkurrens på marknaden , och alltså huruvida bristen på kon- kurrens är bestående. Dessa riktlinjer kommer också att omfatta frågan om nya, framväxande marknader, där det marknadsledande företaget faktiskt kan ha betydande marknadsandel men inte bör åläggas olämpliga skyldigheter. Kommissionen bör se över riktlinjerna regelbundet för att säkerställa att de alltid är aktuella på en snabbt föränderlig marknad. De nationella regleringsmyndigheterna kommer att behöva samarbeta med varandra i de fall då den aktuella marknaden befinns vara gränsöverskridande. (28)Vid bedömningen av huruvida ett företag har betydande inflytande på en viss marknad, bör de nationella reglerings- myndigheterna handla i enlighet med gemenskapslagstift- ningen och ta synnerlig hänsyn till kommissionens riktlinjer. (29)Gemenskapen och medlemsstaterna har inom ramen för gjort åtaganden i fråga om standarder och regelverket för telenät och teletjänster. (30)Standardisering bör förbli en i första hand marknadsdriven process. Det kan dock fortfarande förekomma situationer där det är lämpligt att på gemenskapsnivå kräva att vissa be- stämda standarder måste följas i syfte att åstadkomma drifts- kompatibilitet inom den inre marknaden. På nationell nivå omfattas medlemsstaterna av bestämmelserna i direktiv /34/EG. I och rådets direktiv /47/EG av om tillämpning av standarder för sändning av televisionssignaler (15) föreskrivs inte något särskilt överföringssystem för digital-tv och inte heller något särskilt tjänstekrav. Genom gruppen för sändning av digital video (Digital Video ) har aktörerna på den europeiska marknaden utvecklat en grupp av system för sändning av televisions- signaler. Dessa system har standardiserats av Europeiska () och utfärdats som rekommendationer av Internationella teleunionen (ITU). Alla beslut om obligatorisk tillämpning av sådana standarder bör fattas efter ingående offentliga samråd. 15 EGT L 281, 23.11.1995, s. 51. ringsförfarandena enligt detta direktiv påverkar inte tillämpningen av bestämmelserna i direktiv /5/EG, rådets direktiv /23/EG av om harmo- nisering av medlemsstaternas lagar om elektrisk utrustning avsedd för användning inom vissa spänningsgränser (16) och rådets direktiv /336/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om elektro- magnetisk kompatibilitet. (31)Samverkan mellan digitala interaktiva televisionstjänster och förbättrad digital televisionsutrustning på konsumentnivå bör uppmuntras så att fritt informationsflöde, mediemång- fald och kulturell mångfald kan säkerställas. Det är önskvärt att konsumenterna har möjlighet att motta samtliga digitala interaktiva televisionstjänster, oavsett sändningsteknik, med beaktande av teknisk neutralitet, framtida tekniska framsteg, nödvändigheten av att främja införandet av digital television och konkurrenssituationen på marknaderna för digitala tele- visionstjänster. De som driver digitala interaktiva tele- visionsplattformar bör sträva efter att införa ett öppet gräns- snitt för tillämpningsprogram (API) som överensstämmer med standarder eller specifikationer som antagits av ett europeiskt standardiseringsorgan. Övergången från exister- ande API till nya öppna API bör uppmuntras och organiseras genom t.ex. samförståndsavtal mellan alla berörda marknads- aktörer. Öppna API underlättar samverkan, dvs. möjlighet att flytta interaktivt innehåll mellan olika distributionssystem och att få samma innehåll att fungera fullständigt i förbättrad digital televisionsutrustning. Det bör emellertid beaktas att det är nödvändigt att mottagarutrustningen inte hindras från att fungera och att den skyddas från uppsåtliga angrepp av t.ex. virus. (32)Om en tvist uppstår mellan företag i en och samma medlemsstat inom ett område som omfattas av detta direktiv eller av särdirektiven, t.ex. om skyldigheter i samband med tillträde och samtrafik eller metoderna för att överföra abonnentförteckningar, bör en förfördelad part som har förhandlat i god tro, men misslyckats med att nå en överens- kommelse, kunna vända sig till den nationella reglerings- myndigheten för att lösa tvisten. 16EGT L 77, 26.3.1973, s. 29. 17EGT L 139, 23.5.1989, s. 19. ( 4 ) EGT L 117, , s. 15. myndigheterna bör kunna förelägga parterna en lösning. När den nationella regleringsmyndigheten ingriper i lösningen av tvister mellan företag som tillhandahåller elektroniska kom- munikationsnät eller kommunikationstjänster i en medlems- stat, bör den sträva efter att säkerställa att de skyldigheter som uppstår genom detta direktiv eller särdirektiven upp- fylls. (33)Utöver den rätt till åtgärder som ges i nationell lagstiftning eller gemenskapslagstiftning finns ett behov av ett enkelt förfarande som kan inledas på begäran av någon av parterna i tvisten för att lösa gränsöverskridande tvister som ligger utanför de enskilda nationella regleringsmyndigheternas be- hörighet. (34)En enda kommitté bör ersätta kommittén för tillhanda- hållande av öppna nät (), som inrättades enligt artikel 9 i direktiv /387/EEG, och tillstånds- kommittén, som inrättades enligt artikel 14 i Europa- parlamentets och rådets direktiv /13/EG av om gemensamma ramar för allmän auktorisation och individuella tillstånd på teletjänstområdet (18). (35)Nationella regleringsmyndigheter och nationella konkurrens- myndigheter bör förse varandra med den information som krävs för tillämpningen av bestämmelserna i detta direktiv och i särdirektiven, så att de får möjlighet att samarbeta fullt ut. När det gäller den information som utbyts bör den mot- tagande myndigheten säkerställa samma grad av sekretess som den myndighet som lämnar informationen. (36)Kommissionen har meddelat sin avsikt att inrätta en europeisk regleringsgrupp för elektroniska kommunika- tionsnät och kommunikationstjänster, som skulle vara en lämplig mekanism för att främja samarbete och samordning mellan nationella regleringsmyndigheter i syfte att främja ut- vecklingen av den inre marknaden för elektroniska kom- munikationsnät och kommunikationstjänster, samt för att försöka få till stånd en konsekvent tillämpning i alla medlemsstater av de bestämmelser som fastställs i detta direktiv och i särdirektiven, särskilt på områden där nationell lagstiftning som genomför gemenskapslagstiftning till- erkänner nationella regleringsmyndigheter ett utrymme för 18 EGT L 117, , s. 15. skönsmässig bedömning vid tillämpningen av relevanta bestämmelser. (37)Det bör krävas att de nationella regleringsmyndigheterna samarbetar med varandra och med kommissionen på ett öppet sätt för att garantera konsekvent tillämpning i alla medlemsstaterna av bestämmelserna i detta direktiv och i särdirektiven. Detta samarbete skulle bland annat kunna äga rum i kommunikationskommittén eller i en grupp inne- fattande europeiska regleringsmyndigheter. Medlemsstaterna bör bestämma vilka organ som skall vara nationella regler- ingsmyndigheter i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv och särdirektiven. (38)Åtgärder som skulle kunna påverka handeln mellan medlemsstater är åtgärder som direkt eller indirekt, faktiskt eller potentiellt, skulle kunna påverka handelsmönstren mellan medlemsstater på sådant sätt att det skulle kunna utgöra ett hinder för den inre marknaden. Det rör sig om åtgärder som har omfattande konsekvenser för operatörer eller användare i andra medlemsstater, bland annat åtgärder som påverkar priserna för användare i andra medlemsstater, åtgärder som inverkar på ett i en annan medlemsstat etablerat företags möjligheter att tillhandahålla elektroniska kom- munikationstjänster och, i synnerhet, åtgärder som inverkar på möjligheterna att tillhandahålla tjänster på gränsöver- skridande basis samt åtgärder som påverkar marknads- strukturen eller tillträdet till marknaden och som har konse- kvenser för företag i andra medlemsstater. (39)Bestämmelserna i detta direktiv bör ses över med jämna mellanrum, främst i syfte att avgöra behovet av modifieringar med hänsyn till den tekniska utvecklingen eller ändrade marknadsvillkor. (40)De åtgärder som krävs för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut /468/EG av om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (19). (41)Eftersom målen för den föreslagna åtgärden, nämligen att åstadkomma ett harmoniserat regelverk för elektroniska kommunikationstjänster, elektroniska kommunikationsnät, 19 EGT L 184, , s. 23. tillhörande faciliteter och tillhörande tjänster, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför på grund av åtgärdens omfattning och verkningar bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. (42)Vissa direktiv och beslut på detta område bör upphävas. (43)Kommissionen bör övervaka övergången från nuvarande regelverk till det nya regelverket och kan i synnerhet, vid lämpligt tillfälle, lägga fram ett förslag om upphävande av och rådets förordning (EG) nr 2887/2000 av om tillträde till access- nät. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. TILLÄMPNINGSOMRÅDE, SYFTE OCH DEFINITIONER 1.Genom detta direktiv inrättas ett harmoniserat regelverk för elektroniska kommunikationstjänster, elektroniska kom- munikationsnät, tillhörande faciliteter och tillhörande tjänster. I detta direktiv fastställs uppgifter för nationella reglerings- myndigheter och inrättas en rad förfaranden som syftar till att åstadkomma en harmoniserad tillämpning av regelverket inom hela gemenskapen. 2.Detta direktiv och särdirektiven påverkar inte de skyldigheter som anges i nationell lagstiftning i överensstämmelse med gemenskapslagstiftningen, eller direkt i gemenskapslagstiftningen, 20 EGT L 336, 30.12.2000, s. 4. med avseende på sådana tjänster som tillhandahålls med hjälp av elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster. 3.Detta direktiv och särdirektiven påverkar inte de åtgärder som i enlighet med gemenskapslagstiftningen vidtagits på gemen- skapsnivå eller nationell nivå för att arbeta för mål som avser allmänintresset, särskilt när det gäller reglering av innehåll och audiovisuell politik. 4.Detta direktiv och särdirektiven påverkar inte tillämpningen av bestämmelserna i direktiv /5/EG. I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges: a)elektroniskt kommunikationsnät: system för överföring och i tillämpliga fall utrustning för koppling eller dirigering samt andra resurser som medger överföring av signaler via tråd, via radio, på optisk väg eller via andra elektromagnetiska över- föringsmedier, däribland satellitnät, fasta nät (kretskopplade och paketkopplade, inbegripet Internet) och markbundna mobilnät, elnätsystem i den utsträckning dessa används för signalöverföring, rundradionät samt kabel-tv-nät, oberoende av vilken typ av information som överförs. b)gränsöverskridande marknader: de marknader som fastställs i enlighet med artikel 15.4 och som omfattar gemenskapen eller en betydande del därav. c)elektronisk kommunikationstjänst: en tjänst som vanligen tillhandahålls mot ersättning och som helt eller huvudsakligen utgörs av överföring av signaler i elektroniska kommunika- tionsnät, däribland teletjänster och överföringstjänster i nät som används för rundradio, men inte tjänster i form av tillhandahållande av innehåll som överförts med hjälp av elek- troniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster eller utövande av redaktionellt ansvar över detta innehåll. Den om- fattar inte de av informationssamhällets tjänster enligt defini- tionen i artikel 1 i direktiv /34/EG som inte helt eller huvud- sakligen utgörs av överföring av signaler i elektroniska kom- munikationsnät. d)allmänt kommunikationsnät: elektroniskt kommunikationsnät som helt eller huvudsakligen används för att tillhandahålla all- mänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster. e)tillhörande faciliteter: de faciliteter i samband med ett elektro- niskt kommunikationsnät och/eller en elektronisk kommuni- kationstjänst som möjliggör och/eller stöder tillhandahållande av tjänster via det nätet och/eller den tjänsten. Den inbegriper system för villkorad tillgång och elektroniska programguider (EPG). f)system för villkorad tillgång: tekniska åtgärder och/eller arrange- mang som medger tillträde till en skyddad radio- eller tele- visionssändningstjänst i tolkningsbar form endast efter abonnemang eller annan form av på förhand utfärdat enskilt tillstånd. g)nationell regleringsmyndighet: ett eller flera organ som av en medlemsstat har fått i uppdrag att utföra någon av de regleringsuppgifter som fastställs i detta direktiv och i särdirektiven. h)användare: en fysisk eller juridisk person som använder eller efterfrågar en allmänt tillgänglig elektronisk kommunikations- tjänst. i)konsument: varje fysisk person som använder eller efterfrågar en allmänt tillgänglig elektronisk kommunikationstjänst för ändamål som ligger utanför dennes affärs- eller yrkesverksam- het. j)samhällsomfattande tjänster: det minimiutbud av tjänster, definierade i direktiv /22/EG (direktiv om samhällsom- fattande tjänster), av viss angiven kvalitet vilka är tillgängliga för alla användare oavsett var de befinner sig och till ett över- komligt pris med hänsyn till de speciella nationella förhållan- dena. k)abonnent: varje fysisk eller juridisk person som har ingått avtal med en leverantör av allmänt tillgängliga elektroniska kommu- nikationstjänster om tillhandahållande av sådana tjänster. l)särdirektiv: direktiv /20/EG (auktorisationsdirektiv), direktiv /19/EG (tillträdesdirektiv), direktiv /22/EG (direktiv om samhällsomfattande tjänster) och direktiv /66/EG. m)tillhandahållande av ett elektroniskt kommunikationsnät: etable- ring, drift, kontroll eller tillgängliggörande av ett sådant nät. n)slutanvändare: en användare som inte tillhandahåller allmänna kommunikationsnät eller allmänt tillgängliga elektroniska kom- munikationstjänster. o)förbättrad digital televisionsutrustning: digitalboxar som är av- sedda att anslutas till televisionsapparater eller integrerade digitala televisionsapparater och som kan ta emot digitala inter- aktiva televisionstjänster. p)gränssnitt för tillämpningsprogram (API): gränssnitt mellan tillämpningsprogram, som tillhandahålls av sändningsföretag eller tjänsteleverantörer, samt resurser i den förbättrade digitala televisionsutrustningen för digitala televisions- och radiotjäns- ter. 1.Medlemsstaterna skall säkerställa att alla uppgifter som åvilar de nationella regleringsmyndigheterna enligt detta direktiv och enligt särdirektiven fullgörs av ett behörigt organ. 2.Medlemsstaterna skall garantera sina respektive nationella regleringsmyndigheters oberoende genom att säkerställa att de är rättsligt åtskilda från och verksamhetsmässigt oberoende av alla organisationer som tillhandahåller nät, utrustning eller tjänster för elektronisk kommunikation. Medlemsstater som behåller äganderätten till eller kontrollen över företag som till handahåller elektroniska kommunikationsnät och/eller kom munikations- tjänster skall säkerställa att en faktisk organisatorisk åtskillnad görs mellan regleringsverksamheten och sådan verksamhet som har samband med ägande eller kontroll. 3.Medlemsstaterna skall säkerställa att de nationella reglerings- myndigheterna utövar sina befogenheter på ett sätt som är opartiskt och öppet redovisat. 4.Medlemsstaterna skall säkerställa att de uppgifter som skall utföras av de nationella regleringsmyndigheterna offentliggörs i lätt åtkomlig form, i synnerhet när sådana uppgifter ges till fler än ett organ. Medlemsstaterna skall i förekommande fall säkerställa samråd och samarbete mellan sådana myndigheter, och mellan sådana myndigheter och de nationella myndigheter som har ansvaret för tillämpningen av konkurrenslagstiftningen och de nationella myndigheter som har ansvaret för tillämpningen av konsumentlagstiftningen, i frågor som är av gemensamt intresse. Om mer än en myndighet har behörighet i sådana ärenden, skall medlemsstaterna säkerställa att varje myndighets respektive uppgifter offentliggörs i lätt åtkomlig form. 5.De nationella regleringsmyndigheterna och de nationella konkurrensmyndigheterna skall förse varandra med den infor- mation som krävs för tillämpningen av bestämmelserna i detta direktiv och i särdirektiven. När det gäller den information som utbyts skall den mottagande myndigheten säkerställa samma grad av sekretess som den myndighet som lämnar informationen. 6.Medlemsstaterna skall till kommissionen anmäla alla nationella regleringsmyndigheter som tilldelas uppgifter enligt detta direktiv och särdirektiven samt deras respektive ansvars områden. Medlemsstaterna skall säkerställa att det på nationell nivå finns fungerande system enligt vilka varje användare eller företag som tillhandahåller elektroniska kommunikationsnät och/eller kommunikationstjänster, som berörs av ett beslut av en nationell regleringsmyndighet, har rätt att överklaga beslutet till en instans som är oberoende av de inblandade parterna. Denna instans, som kan vara en domstol, skall ha tillgång till den kompetens som är nödvändig för att den skall kunna utföra sina uppgifter. Medlemsstaterna skall säkerställa att vederbörlig hänsyn tas till ärendet i sak och att det finns ett effektivt förfarande för överklagande. I väntan på utgången av ett sådant överklagande skall den nationella regleringsmyndighetens beslut fortsätta att gälla, såvida inte överklagandeinstansen beslutar annorlunda. Om den instans som avses i punkt 1 inte har domstolskaraktär, skall den alltid lämna en skriftlig motivering till sitt beslut. I sådana fall skall dess beslut dessutom kunna prövas av en sådan domstol i en medlemsstat som avses i artikel 234 i fördraget. 1.Medlemsstaterna skall säkerställa att företag som tillhandahåller elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster tillhandahåller all den information, även ekonomisk information, som är nödvändig för att de nationella regleringsmyndigheterna skall kunna säkerställa att bestämmelserna i eller de beslut som fattas enligt detta direktiv och särdirektiven följs. Företagen skall på begäran tillhandahålla sådan information snabbt och enligt den tidsskala och med den detaljeringsgrad som den nationella regleringsmyndigheten kräver. Den information som den nationella regleringsmyndigheten begär skall stå i proportion till genomförandet av uppgiften. Den nationella reglerings- myndigheten skall motivera sin begäran om information. 2.Medlemsstaterna skall säkerställa att de nationella reglerings- myndigheterna på motiverad begäran tillhandahåller kommissionen den information som är nödvändig för att den skall kunna fullgöra sina uppgifter enligt fördraget. Den information som kommissionen begär skall vara anpassad till vad som behövs för att den skall kunna fullgöra sina uppgifter. Om den information som ges hänför sig till information som tidigare lämnats av företagen på begäran av den nationella regleringsmyndigheten, skall de företagen informeras om detta.