sou · GQB377 · 2003-01-01 00:00:00 — Överklagandet skall ha kommit in till i det län där har sitt säte valåret. Anmärkning mot röstlängden prövas vid offentligt samman- träde hos eller om denna dag är eller söndag, närmast . beslut över anmärkning mot röstlängd får inte överklagas. I denna paragraf finns flera ändringar införda. Den huvudsakliga förändringen är att vi föreslår utökade möjligheter att överklaga den preliminära röstlängden. kunde denna bara överklagas av den som anmält sig, men inte upptagits. skall den därutöver även kunna överklagas av var och en under påstående att någon annan felaktigt tagits upp. Skälet för det finns redovisat under 9.3.2 Sådan klagorätt bör dock bara tillkomma den som är same, eftersom sametingsvalet endast angår samer. Vi har därför förslagit att endast den som är upptagen på den preliminära röstlängden kan klaga över att annan upptagits. Det är då den aktuella preliminära röstlängden som avses. Denna ändring medför ett behov av att var och en kan ta del av den preliminära röstlängden. Vi har därför föreslagit att den skall hållas tillgänglig för granskning. Det skall ankomma på i samråd med att besluta var och när denna röstlängd skall hållas tillgänglig. För att en sådan granskning skall vara meningsfull måste redan den preliminära röstlängden inte bara uppta de nya tillkommande samerna utan även uppta de personer som varit upptagna i den slutliga röstlängden i tidigare val. Utredningens mål med vårt förslag är ju att få till stånd en omprövning av valnämndens beslut i tidigare val om att föra upp personer på röstlängden utan egentligt lagstöd. Av nuvarande 3 kap. 5 och 6 §§ sametingslagen följer att den preliminära röstlängden bara skall innehålla namn på dem som anmält sig till årets val och att först den slutliga röstlängden även skall uppta de samer som varit upptagna i sameröstlängd om de fortfarande uppfyller villkoren. Vi föreslår nu alltså att redan den preliminära röstlängden skall vara komplett, för att möjliggöra att en överklagan till . beslut om var och den preliminära röstlängden skall hållas tillgänglig för granskning skall kungöras i . Därutöver finns även i denna paragraf ändrade tidpunkter, det är en följd av att som ovan nämnts tidsfristerna för sametingsvalet utökas. Den preliminära röstlängden skall nu enligt vårt förslag vara upprättad året före valåret och inte valåret. Anmärkning mot röstlängden skall prövas och inte . De utsträckta tiderna medför att får på sig att handlägga ärendena som rör den preliminära röstlängden. Detta är nödvändigt för att skall ha möjlighet att inhämta yttranden från valnämnden och den som utpekats som obehörig på röstlängden och dessutom sedan hinna kommunicera dessa yttranden med klaganden. 3 kap 6 § Efter det att förekommande överklaganden har avgjorts av läns- styrelsen skall valnämnden valåret upprätta en slutlig sameröstlängd som skall uppta samer som på grund av valnämndens eller beslut skall tas upp i röstlängd. Den slutliga röstlängden skall vara upprättad och inte . Skälet för ändringen är som tidigare anförts den utsträckta tiden. Därutöver finns i denna paragrafen en följdändring. Punkten 2 faller bort, eftersom redan den preliminära röstlängden skall uppta samer som varit upptagna i sameröstlängd. Denna kategori kommer därmed att innefattas i formuleringen samer som på grund av valnämndens eller beslut skall tas upp i röstlängd. 3 kap. 7 § Den som är upptagen i sameröstlängd skall genom den centrala valmyndighetens försorg erhålla ett röstkort i form av ett ytter- kuvert samt ett valkuvert och ett omslagskuvert. Röstkorten och kuverten skall sändas till de röstberättigade senast före valdagen. Om en röstberättigad har förlorat sitt röstkort/ ytterkuvert eller om röstkortet/ ytterkuvertet inte har kommit honom tillhanda, är han berättigad efter framställning till den centrala valmyndigheten få ett duplettröstkort/ duplettytterkuvert. Sådant kort skall vara tydligt märkt som duplettröstkort. Jämför kommentaren under 2 kap 5 §. 3 kap 9 § Kandidater till skall anmälas till den centrala valmyndigheten valåret. Av anmälan skall framgå vilken grupp, vilket parti eller liknande sammanslutning som kandidaterna tillhör. Anmälan skall också innehålla uppgift på namn på minst tre kandidater i bestämd ordningsföljd. Till anmälan skall fogas skriftlig förklaring från varje kandidat att han givit sitt tillstånd att anmäla honom. Därutöver gäller för grupper, partier eller liknande sammanslutningar som inte har mandat i att anmälan skall ha ett dokumenterat stöd av minst 50 personer. Dessa personer skall vara upptagna på den slutliga röstlängden för det kommande valet. Den centrala valmyndigheten beslutar om registrering av grupper, partier eller liknande sammanslutningar och kandidater. Myndighetens beslut får inte överklagas. Andra än kandidater för registrerade grupper, partier eller liknande sammanslutningar är inte valbara. I denna paragraf finns förslag till fyra förändringar. Dels skall kandidater anmälas till den centrala valmyndigheten och inte till valnämnden och det är myndigheten och inte nämnden som beslutar om registrering. Dessa förändringar beror förstås på den ändrade ansvarsfördelningen som framkommit tidigare. Vidare skall på grund av de ändrade tidsfristerna anmälan kommit in och inte . Därutöver har dock utredningen som framgår av 10.4.3 föreslagit ett skärpt registreringskrav. För att ett parti skall kunna registreras krävs det att det även fortsättningsvis har stöd av tre kandidater. Dessutom skall det ha stöd av sammanlagt 50 personer som är upptagna på röstlängden. Innebörden i förslaget är att antalet kandidater kan ingå i de 50 personer som ett parti eller motsvarande skall ha stöd av. Med formulering att det gäller det parti eller motsvarande som inte har mandat i menar utredningen att det skärpta registreringskravet inte skall drabba dem som har mandat, eftersom det är lämpligt att de partier som är representerade ställs under väljarnas bedömning i valet. Om partiet skulle misslyckas med att mandat i det påföljande valet skall dock det skärpta registreringskravet omfatta det partiet i nästa val. 3 kap. 10 § Den centrala valmyndigheten utfärdar valsedlar. På valsedel skall anges grupp, parti eller liknande sammanslutning samt minst tre kandidater för gruppen, partiet eller sammanslutningen. Kandidatnamnen skall förses med nummer och tas upp i nummerordning under varandra. Intill varje kandidatnamn skall det finnas ett markerat utrymme där väljarna kan lämna en särskild personröst genom en markering. För en registrerad grupp, ett parti eller en sammanslutning får finnas valsedlar med olika kombinationer av kandidater. Lag (2000:1214). Den enda förändring som finns i denna paragraf har sin grund i den tidigare redovisade förändringen av ansvarsfördelningen. 3 kap. 12 § Varje registrerad grupp, parti eller sammanslutning tilldelas valsedlar till det antal den centrala valmyndigheten beslutar, lika för alla. Finns det olika valsedlar för samma grupp, parti eller sammanslutning, gäller detta varje sådan variant av valsedeln. Valsedlar till större antal tillhandahålles av den centrala val- myndigheten om beställaren betalar valsedlarna i förskott Även förändringen i denna paragraf beror på den ändrade ansvars- fördelningen 3 kap. 13 § Den som har rösträtt till får rösta antingen i vallokal eller genom att sända sin valsedel till i det län har sitt säte med posten (brevröstning). Valförrättaren skall omgående sända de mottagna förslutna ytterkuvertet till i det län har sitt säte tillsammans med förteckningen över de väljare som röstat i vallokalen. Försändelsen skall sändas som värdepost. 3 kap 19 § Vid brevröstning lägger väljaren själv in sin valsedel i ett valkuvert och tillsluter det. I närvaro av två vittnen lägger väljaren sedan valkuvertet i det ytterkuvert som också är röst- kort och tillsluter det. Därefter skriver väljaren på ytterkuvertet en försäkran på heder och samvete att han gjort på detta sätt. Vittnena intygar skriftligen att väljaren egenhändigt under- tecknat försäkran och att de inte känner till något förhållande som strider mot de uppgifter väljaren lämnat på ytterkuvertet. Vittnenas adresser anges på ytterkuvertet. Vittnena skall ha fyllt . Väljarens make eller barn får inte vara vittne. Sedan brevröstningsförsändelsen har gjorts i ordning enligt första stycket lägger väljaren in försändelsen i ett omslagskuvert och tillsluter detta. Därefter lämnas försändelsen för postbe- fordran till i det län har sitt säte. En väljare som på grund av kroppsligt fel inte kan avge sin röst i föreskriven ordning får vid röstningen anlita biträde som han utsett. Lag (2000:1214) 3 kap 21 § då brevröstningsförsändelser kommer in till skall antalet antecknas i ett särskilt protokoll. I väntan på den slutliga sammanräkningen och mandatfördel- ningen skall försändelserna förvaras på ett betryggande sätt. 3 kap 22 § Vid en offentlig förrättning, som skall påbörjas så snart det kan ske förflutit från valdagen skall granska och räkna de avgivna rösterna. Vid sammanräkningen prövar valsedlarnas giltig- het och meddelar de beslut som denna prövning föranleder. Härvid gäller i tillämpliga delar 18 kap. 9 och 10 §§ samt 11 § första stycket 1, andra och tredje styckena vallagen (1997:157). Vidare gäller att ett namn som skrivits till på en valsedel skall anses obefintligt. Vid förrättning skall protokoll föras. 3 kap. 26 § Sedan rösterna från vallokalerna har behandlats enligt 23-25 §§, fortsätter granskningen med de röster som har avgivits genom brevröstning och som kommit in till före för- rättningens början. Brevröster som kommer in efter förrättningens början läggs utan vidare åtgärd åt sidan. 3 kap. 32 § Vid mandatfördelningen mellan grupper, partier och liknande sammanslutningar skall mandaten fördelas proportionellt på grundval av valresultatet. Härvid tilldelas mandaten, ett efter annat den grupp, det parti eller motsvarande som för varje gång uppvisar det största jämförelsetalet. Jämförelsetalet beräknas så länge gruppen, partiet eller den liknande sammanslutningen ännu inte tilldelats något mandat genom att röstetalet delas med 1,4. Därefter beräknas jämförelsetalet genom att röstetalet delas med det tal som är ett högre än det dubbla antalet mandat som redan tilldelats gruppen, partiet eller sammanslutningen. För varje mandat som en grupp, ett parti eller en liknande sammanslutning har fått skall en ledamot utses. När en ledamot utses skall reglerna i 18 kap. 38-39 §§ vallagen (1997:157) om val till tillämpas. För att personligt röstetal skall fastställas för en kandidat måste han dssutom ha fått lägst 25 särskilda personröster. Sedan fördelat mandaten i skall resul- tatet av valet offentliggöras genom kungörelse i Post- och . skall utan dröjsmål till och regeringen redovisa resultatet av valet samt utfärda bevis till valda ledamöter och ersättare. I denna paragraf finns det två förändringar som beror på det ändrade ansvaret. Därutöver finns ett förslag om att 1,4 används som förste divisorn vid sametingsvalet. Förslaget finns presenterat i 10.4.3. Lagtexten är utformad med 20 kap. 1 § vallagen (1997:157) som förebild. 3 kap. 33 § beslut enligt 22 och 32 §§ samt valnämndens beslut enligt 32 a § får överklagas hos . Ett beslut får överklagas av den som enligt röstlängden var röstberättigad vid valet. Det får också överklagas av en grupp, ett parti eller en liknande sammanslutning som har deltagit i valet. Överklagandet skall ges in till och vara nämnden till handa tidigast dagen efter valdagen och senast efter det att resultatet av valet offentliggjorts enligt 32 eller 32 a §. Vid Valprövningsnämndens prövning av överklaganden som avses i denna paragraf får nämnden upphäva valet eller för- anstalta om andra mindre ingripande åtgärder enligt de grunder som anges i 19 kap. 18 eller 19 §§ vallagen (1997:157). Ändringarna i denna paragraf beror på den ändrade ansvars- fördelningen. 3 kap. 34 § Vid omval till skall den centrala valmyndigheten i samråd med i det län har sitt säte och bestämma valdag. 3 kap. 35 § Den slutliga röstlängd som upprättats för det ordinarie valet skall användas. 3 kap. 36 § I övrigt gäller i tillämpliga delar bestämmelserna i denna lag. Dessa tre paragrafer samt rubriken är nya. Bakgrunden till förslaget finns redovisat i 9.3.5. Som redan framgår där anser vi att det skall vara möjligt att använda samma röstlängd som vid det föregående ordinarie valet. Ett överklagande av ett sametingsval måste alltid ske inom en begränsad tid efter det ordinarie valet. Grunden för överklagandet kan aldrig utgöra den slutliga röstlängden, eftersom det är den preliminära röstlängden som kan överklagas. Därmed skulle det inte kunna utgöra ett problem att använda den tidigare röstlängden, eftersom den varken kan vara felaktig eller inaktuell. Paragraferna är i övrigt skrivna med den tillfälliga förordningen (2001:725) om valdag m.m. för omval till som förebild. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 2 kap. 2 § andra stycket och 2 kap. 4 § andra stycket i sin nya lydelse får dock bara tillämpas under den nuvarande mandatperioden i om uppdragen för ordförande eller vice ordförande i eller förtroendevalda i styrelse eller nämnd återkallats enligt 2 kap. 8 § i sin nya lydelse. Utredningen föreslår att lagen träder i kraft . Det är val i först . Innebörden blir att de nya bestäm- melserna börjar gälla före valet. Detta är viktigt, efter flera nya bestämmelser tar sikte på hanteringen av valfrågor, exempelvis skall anmälan till röstlängden ske året före valåret, vilket alltså skulle betyda . Regeringen har efter valet redan förordnat ordförande för . Med hänsyn härtill skall bestämmelsen i 2 kap 2 § om att det är som väljer ordförande börja gälla först efter nästa val. Samma synsätt bör även gälla för bestämmelsen i 2 kap. 4 § om proportionellt valsätt. Det finns redan en vald styrelse i . Om bestämmelsen om att val av styrelse skall vara proportionell skulle börja att gälla skulle det kunna medföra krav om nyval av styrelsen före nästa val, vilket vi bedömer som olämpligt. En fråga efter detta ställningstagandet är vad som skall gälla för de nya bestämmelserna om att såväl ordförande eller vice ordföranden som förtroendevalda i styrelse eller nämnd skall kunna återkallas om majoritetsförhållandena i plenum ändras. Utredningen anser att det är angeläget att denna bestämmelse börjar gälla så fort som möjligt, eftersom avsaknaden av denna regel för inte alltför länge sedan ställt till problem i . Vi föreslår därför att detta skall börja gälla under den nuvarande mandatperioden. Om dessa bestämmelser skulle aktualiseras uppstår dock ett naturligt behov om att på nytt välja ordförande, vice ordförande eller ledamot i styrelse eller nämnd. I detta fall anser vi att det skall vara naturligt att de nya bestämmelserna om val av presidium och förtroendevalda skall gälla, alltså att det är som väljer ordförande och vice ordföranden samt att val av ledamöter till styrelse och nämnder skall ske proportionellt. 13.2Lag om ändring i lagen (1992:339) om proportionella val Denna lag gäller proportionella val som förrättas av –styrelsen eller någon annan nämnd i en kommun, ett land- sting eller ett kommunalförbund, –förbundsfullmäktige eller förbundsdirektionen i –och kommunala indelningsdelegerade. Lag (1997:553) Denna lag träder i kraft . Syftet med förslaget är att det framgår att lagen om proportionellt val även skall omfatta och är alltså en följdreglering till förslaget i 2 kap 4 § sametingslagen. Med förstås i sammanhanget plenum. Som framgår av lagtexten kan för kommunernas del även val som förrättas av exempelvis styrelsen i en kommun i sin tur vara proportionella. För anser utredningen att ett sådant behov saknas. Särskilt yttrande av sakkunnige Inledningsvis vill jag framhålla att utredningens arbete präglats av stor öppenhet, lyhördhet och konstruktivt engagemang. Jag står bakom merparten av betänkandet, men vill reservera mig på en punkt. Det gäller organisation. Utredningen/utredaren anser att den kommunala organisationen även fortsättningsvis bör utgöra en förebild för organisation, varför inom de områden där lagreglering krävs, ledning också framgent kan sökas i kommunallagen. Innan jag utvecklar mina skäl till min reservation vill jag göra en redogörelse i frågeställningarna om själv- bestämmande. I utredningen berörs dels frågeställningen om samernas rätt till självbestämmande och dels roll och status i den svenska folkstyrelsen. Rätten till självbestämmande har refererats till som den mest centrala av alla mänskliga rättigheter. Ett erkännande av rätten till självbestämmande utgör en förutsättning för uppfyllandet av övriga mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. Alla folks rätt till självbestämmande är en grundläggande folkrättslig princip som kommit till uttryck i bl.a. , i ett flertal av FN antagna resolutioner samt i de två mest centrala konventioner om mänskliga rättigheter som FN har antagit (Konventionen om Medborgerliga och Politiska Rättigheter respektive Konventionen om Ekonomiska, Sociala och Kulturella Rättigheter.) Beträffande vem som har rätt till självbestämmande anger dessa konventioner att detta är en rätt som tillkommer alla folk. Internationell rätt definierar inte uttrycket folk. Klart är dock att ett folk inte nödvändigtvis är detsamma som summan av invånarna i en stat. En stat kan inrymma mer än ett folk och ett folk kan bebo flera stater. Även om uttrycket folk inte har formellt definierats, används ibland vissa arbetsdefinitioner. Studerar man dessa närmare framgår att det inte förekommer någon egentlig skillnad mellan definitionen av folk och urfolk. Urfolk har i motsvarande utsträckning som icke-urfolk en gemensam historisk tradition, etnisk identitet, kultur, språk samt religion eller ideologi, samt anknytning till vissa landområden. Det föreligger inte någon skillnad mellan urfolk och andra folk i detta avseende, och internationell rätt gör inte heller någon åtskillnad mellan olika folk beträffande rätt till självbestämmande. Tvärtom är urfolkens rätt till självbestämmande klart fastslagen i internationell rätt, vilket också bekräftas av att en rad FN-organ har uttalat sig på ett sådan sätt att det framgår att rätten till självbestämmande tillkommer även urfolk. Alla försök att begränsa urfolkens rätt till självbestämmande är därför diskriminerande, och strider mot internationell rätt. Utredarens tolkning av självbestämmande begreppet, och hur detta förhåller sig till samerna är dynamiskt och stämmer väl överens med såväl den officiella norska och finska tolkningen och tillämpningen av begreppet som den samtida diskussionen i internationell rätt rörande självbestämmande. Mot bakgrund av principen om självbestämmande borde samerna själva få bestämma organisationsform för . I utredningen framhålls att den kommunala modellen utifrån olika utgångspunkter skulle vara den mest ändamålsenliga och ekonomiskt försvarbara. Utredningen slutsats att den statliga organisationen skulle vara allt för stor och kostsamt för är lite för generell och opreciserad. Erfarenheterna på norsk sida pekar i motsatt riktning. Den norska Sametings modellen överensstämmer i detta hänseende i alla relevanta delar med svenska modellen. En parlamentarisk styrelseform enligt den modell som gäller för riksdag, byggd på delaktighet, inflytande och öppenhet, är den modell som sett ur olika synvinklar skulle vara den mest ändamålsenliga, effektiva och legitima organisationsformen för . bör således själv få bestämma sin egen organisationsform. En särskild utredare tillkallas för att göra en översyn av Same- tingets organisation, sametingslagen (1992:1433) och förordningen (1993:327) med instruktion för . –om behov föreligger lämna förslag till ett tydliggörande av organisation, –utvärdera behovet av en tydligare reglering av tingets arbetsformer och om det behövs lämna förslag till en sådan reglering, –om behov föreligger lämna förslag till hur medverkan i samhällsplaneringen ytterligare kan förstärkas, –lämna förslag till ett förenklat röstningsförfarande i same- tingsvalen och se över tidpunkten för val, –om behov föreligger lämna förslag till indelning i valdistrikt, en procentspärr och en ökning av antalet personer som krävs för att registrera ett parti samt möjlighet till extra val, och –om behov föreligger lämna förslag till ändrade former för partistöd. lämnade sitt huvudbetänkande Samerätt och sameting (SOU 1989:41). I betänkandet behandlades bl.a. frågan om inrättandet av ett sameting. Utredningen fann att samerna behövde ett gemensamt organ för att kunna samordna olika yttringar av samiskt kultur- och samhällsliv. Man ansåg vidare att det fanns starka skäl för att låta ett för de svenska samerna gemensamt forum göra de övergripande bedömningarna av folkgruppens särskilda behov. Ett gemensamt samiskt organ som tog upp och behandlade olika frågor skulle därför, enligt utredningen, kunna bidra till en mer enhetlig samepolitik från samhällets sida. Utredningen diskuterade rättsliga status och föreslog att det skulle vara både en statlig myndighet och ett folkvalt organ representativt för hela den samiska befolkningen i . Utredningen ansåg att borde betraktas som en myndighet i regeringsformens bemärkelse. Detta mot bakgrund av olika kriterier för myndighetsbegreppet, bl.a. att organet skall bildas med stöd av lag, dess organisation och arbetsformer i väsentliga delar skall regleras i lag och förordning och att verksamheten skall bekostas av allmänna medel. Några remissinstanser avstyrkte eller var tveksamma till att borde betraktas som en myndighet. Bl.a. såg inte Justitiekanslern några hinder mot att likställa med en beslutande församling. ville att frågan skulle utredas ytterligare. Regeringen tog ställning till betänkande i propositionen 1992/93:32 Samerna och samisk kultur m.m. Där anförs bl.a. att samerna behöver ett instrument för att främja den samiska kulturens utveckling genom en särskild statlig myndighet med överblick över de samiska frågorna. Regeringen ansåg vidare att detta kunde bidra till att bättre hantera motsättningarna mellan olika samiska grupperingar. Man stannade sålunda för att Same- tinget skulle få offentligrättslig ställning som en statlig myndighet under regeringen, men ansåg dock att denna myndighet borde göras annorlunda än ett traditionellt statligt verk för att få ett verkligt engagemang från den samiska befolkningen. skulle organiseras som en vald ledamotsförsamling om 31 leda- möter som till sitt förfogande för den löpande verksamheten har en styrelse som tinget utser. Regeringen skulle förordna ordförande för tinget efter förslag från . utse en valnämnd och i övrigt besluta om de nämnder som behövs för beredning, förvaltning och verkställighet. godkände med vissa smärre avvikelser förslagen i propositionen (bet. 1992/93:KU17, rskr. 1992/93:114). Dess uppgifter framgår av 2 kap. 1 § sametingslagen (1992:1433). De består i att besluta om fördelning av statens bidrag till samisk kultur och samiska organisationer samt andra medel som ställs till samernas förfogande, att leda det samiska språkarbetet, att medverka i samhällsplaneringen och bevaka att samiska behov beaktas, däribland rennäringens intressen vid utnyttjande av mark och vatten, att informera om samiska förhållanden, att utse sameskolstyrelsen samt enligt 2 kap. 13 § sameskolförordningen (1995:205), efter förslag från sameskol- styrelsen, besluta om och anställa sameskolchefen. Det är som folkvalt organ som skall driva den same- politik som kommit till uttryck genom de allmänna val som före- skrivs i sametingslagen. Problem kan uppkomma i och med att är en statlig myndighet som skall verkställa den politik och de beslut som fattats av riksdag och regering. samepolitiska mål kan strida mot eller regeringens mål i olika avseenden. har ofta pekat på dessa dubbla roller och hävdat att de är svåra att förena.