sou · GQB3114 · 2003-01-01 00:00:00 — Vid två anbudsprogram anmälde företag över hela världen sitt intresse för projekt för utsläppsreduktioner med gemensamt genomförande (programmet ERUPT) och Mekanismen för ren utveckling (programmet CERUPT). Inom ERUPT väljs sex projekt i fem länder med en sammanlagd besparingspotential på koldioxidekvivalenter till ett genomsnittspris på /ton. Inom CERUPT väljs 26 projekt med en sammanlagd besparingspotential på koldioxidekvivalenter till ett genomsnittspris på /ton. Projekten skall utvecklas vidare och slutgiltiga kontrakt tecknas (2002). Den nederländska regeringen ingick en överenskommelse med IFC (tillhörande Världsbanksgruppen) om förvärv av krediter för Mekanismen för ren utveckling (certifierade utsläppsreduktioner) för 40 miljoner US- dollar. Vidare har regeringen ingått en överenskommelse med om att investera i projekt inom Mekanismen för ren utveckling , vilket antas leda till en total utsläppsreduktion på koldioxidekvivalenter. Slutligen undertecknade avsiktsförklaringar med fem sydafrikanska regeringar för en total överföring av koldioxidekvivalenter. Fler anbud planeras. Än så länge verkar tillämpa projekt inom Mekanismen för ren utveckling i högre utsträckning än projekt för gemensamt genomförande, meddelade planer på att uppnå koldioxidekvivalenter av målet för utsläppsreduktioner på 17 miljoner genom förvärv av krediter för projekt för gemensamt genomförande och Mekanismen för ren utveckling, med hjälp av ett liknande angreppssätt som de Nederländska anbudsprogrammen. De antar ett pris på runt /ton koldioxidekvivalenter (2002), Statssekreteraren för energi (Secretary of State of Energy) meddelade att landet avser att förvärva utsläppsrätter (AAU) från för att täcka det förväntade gapet på runt CO2 mellan prognostiserade utsläpp av växthusgaser och Kyotomålet. Priset förväntas bli /ton (2002), har undertecknat en avsiktsförklaring att erhålla koldioxidekvivalenter från ett projekt för kombinerad kraft- och värmeproduktion i . Detta är den japanska regeringens första direkta användning av de flexibla mekanismerna, som man avser att tillämpa för att nå över (2002), Regeringen har åtagit sig att investera 17,7 miljoner US- dollar i projekt för gemensamt genomförande (2002). Mekanismerna förväntas spela en central roll för att uppfylla åtagandena, håller på att införa en ny strategi för klimatförändringar som även innehåller förutsättningar för projekt (2002). Dessutom investerar flera fonder och företag aktivt i gemensamt genomförande och Mekanismen för ren utveckling. Sju nya koldioxidfonder har startats enligt (2002). 4.7Beräknade kostnader för att uppfylla åtaganden I flera undersökningar har uppskattningar gjorts av kostnaden för att uppfylla åtaganden enligt Kyotoprotokollet. I Hagem and Holtsmark (2002) bedöms att kostnaden för att uppfylla åtagandena kommer att minska /ton CO2, på grund av att inte kommer att ratificera protokollet. Detta kommer att leda till en minskad efterfrågan på utsläppsrätter och krediter för Mekanismen för ren utveckling och gemensamt genomförande. De tar inte med den ökade mängden sänkrätter i sin analys. (2002) hänvisar till uppskattningar på 3-4 US- dollar/ton CO2 för den första åtagandeperioden. Böhringer (2002) presenterar en omfattande analys av kostnaden under olika antaganden om deltagande och handel med utsläppsrätter för att uppfylla åtaganden enligt Kyotoprotokollet. Enligt denna analys reduceras Kyotoprotokollets miljömässiga verkan till praktiskt taget noll av att inte uppfyller några åtaganden, om det inte finns några restriktioner för handel med hot air. I detta fall är efterfrågan på utsläppsrätter från övriga bilaga I-länder så liten att priset på utsläppsrätterna pressas ned nära noll. Om Kyotomålen dessutom uppdateras med de nya sänkrätterna kommer priset på utsläppsrätter att vara noll enligt denna analys. Böhringer (2002) drar också slutsatsen att ett monopolistiskt utbud av utsläppsrätter från , och övriga kommer att förhindra att den miljömässiga verkan blir noll. Analysen täcker endast och tar därför inte hänsyn till möjliga effekter av att utsläppsrätter sparas till följande perioder. Vidare omfattar den endast CO2 av växthusgaserna. I Economics (2002) analyseras Kyotoprotokollets effekter på priset på utsläppsrätter internationellt. De ursprungliga åtaganden antogs leda till priser på utsläppsrätter på runt /ton CO2 (runt /ton). tillbakadragande borde leda till en prissänkning mellan () och /ton CO2 om man beaktar möjligheten att utsläppsrätter sparas. Vad vi kan se inkluderar dessa bedömningar inte effekten av de ytterligare sänkrätter som beviljades bilaga I-länderna. Enligt vår åsikt verkar det troligt att kostnaden för att uppfylla åtaganden kommer att vara ganska låg såsom förutsättningarna ser ut . och spelar en nyckelroll på den framtida marknaden för utsläppsrätter, och kan komma att samarbeta för att pressa upp priserna. Som dock påpekas i Grütter (2001) är det svårt att förverkliga en monopollösning när stora mängder utsläppsrätter från hot air till ingen kostnad finns tillgängliga för fri handel och det också är ett troligt utbud av ganska billiga krediter för Mekanismen för ren utveckling från icke bilaga I-länder. Om priset på utsläppsrätter från hot air sätts för högt kommer köpare att istället välja Mekanismen för ren utveckling (och gemensamt genomförande). Det är därför troligt att priset på utsläppsrätter kommer att avgöras av de billigaste alternativen för utsläppsbegränsningar. Sparande kan pressa upp priserna, men kan begränsas av osäkerheten om det blir fler åtagandeperioder och om vad priset blir. Detta indikerar att kostnaden för att uppfylla åtaganden skulle vara runt /ton CO2, och sannolikt inte högre än 10 US- dollar/ton CO2 Osäkerheten kring dessa bedömningar är dock avsevärd. 4.8Det potentiella utbudet av projekt för gemensamt genomförande Kostnader för utsläppsbegränsningar och potentialen för utsläppsreduktioner För de flesta länder kan den totala tekniska potentialen för utsläppsreduktioner inom de olika sektorerna endast uppskattas grovt. I tabell 4.2 anges potentialen enligt följande kriterier: liten (0–CO2), medelstor (1–CO2) och stor (CO2). Klassificeringen är osäker men ger en viss fingervisning om potentialen. Kostnader för utsläppsbegränsningar har för vissa sektorer och länder angetts som låg (negativ–/ton CO2) och medel (/ton CO2). Även denna klassificering är naturligtvis osäker. I den redovisade potentialen är den potentiella effekten av EU-medlemskapet inkluderat.. Av tabellen framgår att alla länder har vissa möjligheter för investeringar i gemensamt genomförande inom nästan alla sektorer med åtgärdskostnader som skulle vara konkurrenskraftiga enligt uppskattningar av priserna på en framtida marknad för CO2- utsläppsrätter (0–/ton CO2). Av länderna har och de överlägset största potentialerna och lägsta kostnaderna för att minska utsläppen. I övriga länder kan förhandlingar om EU-anslutning minska potentialen för gemensamt genomförande, medan det verkar osannolikt att potentialen för gemensamt genomförande i och kommer att minska i någon nämnvärd omfattning . Många projekt i de sistnämnda länderna är stora på grund av de stora enheterna medan andelen stora projekt i de andra länderna är mycket mindre. Detta gör det betydligt lättare att genomföra projekt för gemensamt genomförande i och . Det kan dock finnas andra hinder för projekten för gemensamt genomförande i dessa länder (brist på lagstiftning, ogynnsamt affärsklimat etc.) som kan försvåra genomförandet. Sammanfattning av de tekniska potentialerna för gemensamt genomförande (Pot.) och uppskattade kostnader för utsläppsreduktion. Miljoner ton och US-dollar/ton Bland sektorerna verkar fjärrvärme och avfallsdeponier ha potential för konkurrenskraftiga projekt för gemensamt genomförande i alla länder. Emellertid kommer många av dessa projekt troligen att vara ganska små och därför kan transaktionskostnaderna bli höga. Potentialen för projekt för gemensamt genomförande inom kraftproduktionen är relativt låg i de flesta länder, på grund av överskottskapacitet och tillgänglig finansiering från andra källor. Kostnaderna antas vara betydligt lägre än de flesta åtgärdskostnaderna i och övriga länder i . Kostnaderna för att minska utsläppen av deponigaser i de nordiska länderna kan vara lika låga som i de flesta länder som analyserats i denna studie, dvs. 4–/tonCO2–ekvivalenter. I uppskattas i SOU (2000:54) möjligheterna inom energisektorn och fjärrvärme att ligga på en nivå på /ton koldioxidekvivalenter och högre. 1Förutsatt att inte stängs helt. Om stängs kan viss potential för gemensamt genomförande förekomma 2The potential could amount to several million depending on the extent and timing of nuclear power plant closure vindkraft i stället för ny kraft baserat på naturgas och övergång från olja som spetslast till biomassa i fjärrvärmenäten. Uppgifter från och tyder också på att åtgärder inom de flesta sektorer skulle kosta betydligt mer än de i tabellen. Beräkningar från ECON (2002 d) visar att en skatt på koldioxidutsläpp på per ton () från nordisk energiproduktion kommer att minska de totala utsläppen i med ca . Endast av dessa minskningar kommer dock att ske i , medan de största minskningarna kommer att ske i . Den angivna kostnaden indikerar att utsläppsreduktioner i de nordiska länderna kommer att vara dyrare än minskningar som uppnås med hjälp av gemensamt genomförande (eller Mekanismen för ren utveckling). Vad kan priset på krediter för gemensamt genomförande bli? Ovan har vi gjort en uppskattning av åtgärdskostnader för potentiella projekt för gemensamt genomförande i några värdländer. Priset på krediterna från dessa projekt kan dock avvika från kostnaderna. Priset måste förhandlas mellan säljare och köpare med hänsyn till projektets åtgärdskostnader, transaktionskostnader, osäkerhet, projektens lokala nytta och priset på krediter för konkurrerande projekt inom Mekanismen för ren utveckling och utsläppsrätter. Priset kan därför vara såväl högre som lägre än de uppskattade åtgärdskostnaderna. Säljaren av krediter kommer att försöka få ett högt pris för sina krediter. Om projektet genererar stora lokala fördelar såsom minskning av lokala föroreningar kan säljaren vara beredd att minska priset något. Samma sak är fallet om det finns liten eller ingen efterfrågan på dessa krediter från andra köpare. Om efterfrågan är stor och kostnader för andra utsläppsbegränsande åtgärder är höga har säljarna en starkare ställning. Säljare kan också välja att ta de största riskerna med investeringen för att få ut ett högre pris. De flesta säljare är sannolikt företag, affärsverk och lokala ägare av fjärrvärmesystem, avfallsdeponier osv., men det kan också hända att värdländernas regeringar önskar delta och införa restriktioner för möjliga projekt som kan godkännas. Detta kan höja priset på krediterna. Köpare, som sannolikt är företag och andra i bilaga B-länder som behöver krediter för att uppnå överensstämmelse med sina utsläppsåtaganden, kommer att välja det billigaste alternativet bland projekt för gemensamt genomförande och Mekanismen för ren utveckling och köp av utsläppsrätter, med hänsyn till de olika riskaspekterna (projektrisker, politisk risk osv.). De flesta köpare skulle värdesätta åtgärder från säljarnas sida för att begränsa riskerna, särskilt i länder där riskerna är stora, och kan vara beredda att betala en premie för detta om priset är konkurrenskraftigt jämfört med andra alternativ. Det är därför svårt att uppskatta de möjliga priserna i varje land och sektor. I vissa projekt för gemensamt genomförda åtgärder (AIJ) som genomförs av Globala miljöfonden och övriga har begreppet tillkommande kostnader använts för att bestämma priset eller det ekonomiska bidraget från de investerare som investerar i projektet för att erhålla CO2-krediter. Begreppet förutsätter att projekt är beroende av bidrag från investerare i gemensamt genomförande för att vara livskraftiga, antingen för att de inte är lönsamma utan detta bidrag, eller för att projekten skulle kunna utformas på ett annat sätt som ger en större minskning av CO2-utsläpp, och de ytterligare kostnader detta innebär skulle öka proportionellt. I de flesta projekt är dock sådana beaktanden inte aktuella och tillkommande kostnader kan inte tolkas på ett meningsfullt sätt. Sammanfattningsvis så tror vi att förhandlingar mellan köpare och säljare av krediter är det enda sättet att bestämma kreditpriserna. 4.9Effekter av anslutning till EU Förhandlingarna om anslutning till EU och ett eventuellt medlemskap i kan minska potentialen för projekt för gemensamt genomförande inom vissa sektorer för de aktuella länderna. Följande direktiv är viktigast i detta hänseende: Direktivet om stora förbränningsanläggningar (LCP), Direktivet om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (IPPC,) Direktivet om deponering av avfall. I Direktivet om stora förbränningsanläggningar begränsas utsläppen av SO2 och NOx för både nya och befintliga förbränningsanläggningar med en kapacitet över 50 MW. Om direktivet uppfylls genom att man använder sig av extern reningsutrustning utan att ändra bränslesammansättningen , kommer potentialen för gemensamt genomförande att inte ändras.. Om i stället övergång till annat bränsle är det alternativ som föredras kommer potentialen för projekt för gemensamt genomförande att minska markant för de stora förbränningsanläggningarna. I direktivet om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (IPPC) krävs att bästa tillgängliga teknik (BAT) används i industrianläggningar, inklusive förbränningsanläggningar över 50 MW. Generellt innebär direktivet att föråldrad teknik måste ersättas med det bästa alternativet som är lönsamt ur ekonomisk och teknisk synvinkel. Om ett bättre alternativ i denna mening finns tillgängligt och det leder till att utsläppsnivåerna för växthusgaserna minskar kommer detta att utgöra en del av referensen för projekt för gemensamt genomförande och minska antalet ytterligare utsläppsreduktionsenheter. Samma resultat kommer dock inte nödvändigtvis att krävas i alla länder, eftersom de nationella och till och med lokala förhållandena kan bestämma vad som är lönsamt ur teknisk och ekonomisk synvinkel. Direktivet kan därför ha en mindre inverkan beroende på den erforderliga tekniska prestation som fastställs för varje kandidatland. Direktivet om deponering av avfall kan också påverka potentialen för additionella utsläppsreduktioner. krävs enligt direktivet insamling av deponigas vid alla avfallsdeponier som är i bruk. Den insamlade gasen måste som ett minimum facklas. Direktivet kan därför begränsa potentialen för gemensamt genomförande till projekt för avfallsdeponier som tagits ur bruk och projekt där den insamlade gasen används för energiändamål i stället för att facklas. Dessa tre direktiv kan minska potentialen kraftigt för gemensamt genomförande i alla kandidatländerna som ingår i vår analys förutom potentialerna i och . I Nondek et al (2001) uppskattas ett EU-medlemskap reducera potentialen för gemensamt genomförande i till ca13 miljoner ton koldioxidekvivalenter . Dessutom anser man att potentialen främst består av mycket små projekt under koldioxidekvivalenter med höga transaktionskostnader, vilket ger en potentiell handelsvolym på endast koldixoidekvivalenter.. Direktiven kommer dock inte att ha samma verkan i alla kandidatländerna. och förväntas inte bli EU- medlemmar . Det är därför mindre troligt att kraven kommer att gälla hela perioden , vilket lämnar ett visst utrymme för gemensamt genomförande. vidare kan kandidatländerna under anslutningsförhandlingarna beviljas övergångsperioder för genomförandet av kraven i direktiven. Förhandlingar pågår för och men har preliminärt avslutats för , , , och . Övergångsbestämmelser har beviljats, , och för IPPC-direktivet, , och för Direktivet om deponering av avfall, Det bör noteras l att värdländer som uppfyller kraven för att delta i det första spåret för gemensamt genomförande har möjlighet att godkänna projekt oavsett om de är additionella eller ej. Det bör också noteras att framtida EG-lagstiftning kan påverka potentialen för gemensamt genomförande. Ny EG-lagstiftning om främjande av förnyelsebar energi och kombinerad värme- och kraftproduktion kan få betydelse för bedömning om projekten är additionella eller ej. Detta gäller särskilt ifall överenskommelser om bindande mål träffas. Förslaget om ett handelssystem för utsläppsrätter i EU kan få en stor om än indirekt effekt på betydelsen av gemensamt genomförande. Kandidatländer som träder in i EU innan system för handel med utsläppsrätter införs förväntas omfattas av systemet. Regeringar och företag i kandidatländerna kan i detta fall anse att handeln med utsläppsrätter är mer lockande än gemensamt genomförande på grund av de transaktionskostnader som är förbundna med det gemensamma genomförandet. Utbudet på krediter för gemensamt genomförande från stora förbränningsanläggningar kommer i så fall att vara begränsat. Under antagandet att systemet i enlighet med förslaget tas i bruk kan man inte bortse från detta för länderna i första anslutningsomgången: , , , och . Böhringer (2002): Climate Politics from Kyoto to : Form to Nothing? 23 Number 2. Brodman (2002): A push for projects. . et al (2001): Complying with the Kyoto Protocol Requirements: Capacity Needs in Central and Eastern Europe, WRI, REC, 2001 Economics (2002): Kvotehandel og kvotepriser efter og . Rapport utarbeidet for Energistyrelsen, Økonomi- og . ECON (2000 b): Kyoto Mechanisms for Flaring Reductions. Global Initiative on Natural Gas Flaring Reductions. ECON- report 60/02. ECON (2002 c): Gas Flaring Reduction Initiative ECON (2002 d): Marginal elproduktion och CO2-utsläpp i . 19/02. (2002): Governments plan to boost emissions projects. . 2002 issue. FCCC (2000): 2000, FCCC/WEB//2000, FCCC (2001): 2001, FCCC/WEB//2001, FCCC (2002 a): The Accords, FCCC/CP/2001/13/Add.2 and Add.3, FCCC (2002 e): Kyoto Protocol – Status of ratification, 23 2002, FCCC (2002 f): Report of the individual review of greenhouse gas inventories of submitted in the year 2001, FCCC/WEB/(1)/2001/SVK FCCC (2002b): Status Reports for 1998 inventories, available for , , and , FCCC (2002c): Status Reports for 1999 inventories, available for , , and , FCCC (2002d): Status Reports for 2000 inventories, available for Estonia, , and , Grütter (2001): World Market for GHG Emission Reductions. An analysis of the World market for GHG abatement, factors and trends that influence it based on the CERT model. Prepared for the AIJ/JI/CDM Strategy Studies Program. Hagem and Holtsmark (2001): Kyotoavtale uten – liten effekt for miljøet. Økonomisk forum nr 5/2001, . (2002): Joint Implementation Quarterly. Magazine on the Kyoto Mechanisms. 2, Paterswolde, the . IEA (2001): - IEA Statistics, CO2 emissions from fuel combustion, 2001 Edition (2002): Capacity for Joint Implementation and in the EITs in the Baltic Sea Region, BASREC, 2002 82002): Tough sell for CDM. (2002): Crawling towards ratification. Nondek et al (2001): Joint Implementation in the Context of European Union Accession, The Case of the , PCFplus Report 7, . (1988): Council Directive 1988/609/EEC on the limitation of emissions of certain pollutants into the air from large combustion plants (1996): Council Directive 1996/61/EC concerning integrated pollution prevention and control (1999): Council Directive 1999/31/EC on the landfill of waste (2002): PCF JI project cycle after COP7 and preparedness of EIT countries, PCF note, 2002 SOU (2000): Handla för att uppnå klimatmål, om möjligheterna att utnyttja Kyotoprotokollets flexibla makanismer i , SOU 2000:45 UNFCCC (1997): The Kyoto Protocol (2001): Investment Profile – (2001): Country Analysis Briefs – South-eastern Europe, , Energy Charter Secretariat (2001): In depth , The Energy Charter Secretariat, 2001 Energy Charter Secretariat (2002): Country Report on Investment Climate and Market Structure in the Energy Sector, Energy Charter Secretariat, 2002 FCCC (2000): . Report on the in-depth review of the second national communication of . UNFCCC secretariat, FCCC/IDR.2/BGR, 2000. Resources (2002): Energy strategy of , Resources, 2002 Ministry of the Environment and Water (2002): Republic of - under the UN Framework Convention on Climate Change. PCF (2002): : , Project Design Document, , 2002 (2002): Analysis – Traditional rivals battle for energy dollars, Planet (), 1 2002. (1997): – District Heating, Report No. PIC1730, , 1997 (2001): , Energy – , 2001 ECON (1998): Klimatiltak I : Kostnader og potensialer. 24/98. ECON (2002): Sector Reform in the Baltic States. ECON- report 56/02. FCCC (2000): Estonia. Report on the in-depth review of the second national communication of Estonia. FCCC/IDR.2/. Ministry of the Environment (2001): Under the UN Framework Convention on Climate Change. Ministry of the Environment and (1999): Economics of Greenhouse Gas Limitations. Country Study Series: Estonia. (), . WB (2000): Project appraisal document on a proposed loan in the amount of US$ 2.22 million to the Republic of for SOU 2002:114 Bilaga 3 region solid waste management project. Report No:20718-LV, . Blumberga (1999): Analysis of Energy Efficiency Aspects in . EKODOMA, sia. FCCC (2000): . Report on the in-depth review of the second national communication of . FCCC/IDR.2/LVA. Development (2001): The third national communication of the Republic of under the United Nations framework convention on climate change. Plorina, I and Jirgens, M. (2002): The change of electricity supply system in . The Energy Charter Secretariat (2000): Country report on investment climate and exceptions to national treatment in the energy sector, . CS (00) 480 IC 3 rev, . Bubniene, R and Streimikiene, D. (2002): The change of electricity supply system in . Forthcoming Working paper, programme for Baltic Energy Experts. ECON (1995): Miljøkostnader knyttet til ulike typer avfall. 338/95. ECON (2002): Sector Reform in the Baltic States. ECON- report 56/02. , , Lietuvos Energija and (2002): Economic analysis in the electricity sector in . FCCC (2000 c): . Report on the in-depth review of the first national communication of . FCCC/IDR.1/LTU. GEF (2001): . Project Brief, Project no. The Globale Environmental Facility, D.C. Martinaitis (1999): Energy Efficiency Aspects in (and industry). The Energy Charter Secretariat (2000 c): Country report on investment climate and exceptions to national treatment in the energy sector, . CS (00) 521 IC 6 rev, . The first national communication (1998): The first national communication of the Republic of on Climate Change. Report to the FCCC. (2000): for increasing use of Renewable Energy Sources in the Baltic Sea States, Country Report – (2002): Country Analysis Briefs – North Central Europe, , Energy Charter Secretariat (2001): In depth Efficiency Policies and Programmes of , The Energy Charter Secretariat, 2001 ENVIROS (2002): Country Profile – , Review of Status of Activities in CG11 Countries, Working version for , , 28-29.May 2002 European Commission (2001): Regular report on FCCC (2001): . Report on the in-depth review of the second national communication of . UNFCCC secretariat, FCCC/IDR.2/, 2001. IEA (2001): - IEA Statistics, CO2 emissions from fuel combustion, 2001 Edition IEA (2001): - IEA Statistics, Energy Balances of Countries, 2001 Edition (2002): Polish GHG emissions inventory for 2000 KAPE (2000): Country Profile Report, Joint Implementation for International Emissions Reductions through in the EU and CEE Countries (JOINT Programme) Karaczun et al (2002): – Policies and Measures in the Energy Sector, in Good Practices in Policies and Measures for Climate Change Mitigation, edited by Petkova and , (2001): Republic of – of the Parties to the United Nations Framework Convention on Climate Change, 2001. (2001): Regulatory Reform in the Postal and Energy Sector in , , 2001