sou · GQB3121d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Förbehållet efter sina förutsättningar i både läroplan och kurs- planer talar för att rätten till ytterligare två läsår efter skolpliktens upphörande inte bör knytas till huruvida eleverna nått målen eller inte. Syftet med utbildningen är att ge eleverna en till varje elevs förutsättningar anpassad utbildning som så långt det är möjligt motsvarar den som ges i (6 kap. 1 § nuvarande skol- lag). För övrigt är den nuvarande rätten till årskurs 10 ovillkorlig och inte kopplad till huruvida eleven inte nått några uppsatta mål. Bestämmelserna tas in i 4 kap. 9 §. Den här föreslagna förändringen bör förenas med en tydlig information till elever och vårdnadshavare. Förslaget innebär ett steg i närmandet av grundsärskolan till vilket också ligger i linje med nuvarande försöksverk- samhet med ökat föräldrainflytande över utvecklingsstörda barns skolgång. Det skall ses mot bakgrund av att kommittén har strävat efter så lång möjligt enhetliga principer för regleringen jämfört med . Som framgår av kostnadsberäkningarna kan förslaget komma att innebära ökade kostnader. har skolhuvudmannen skyl- dighet att vidta olika åtgärder för att eleverna i den obligatoriska särskolan skall ha möjlighet att nå målen efter sina individuella förutsättningar. Rektor kan t.ex. besluta att eleven inte skall flyttas till närmast högre årskurs om detta är lämpligast för eleven med hänsyn till elevens allmänna utveckling. Kommunen har också skyldighet att efter skolpliktens upphörande bereda dessa elever utbildning i gymnasiesärskolan eller eventuellt genom särskilt till- rättalagd utbildning inom ramen för individuella program. Det extra år som eleverna kan antas gå kan medföra att den totala skoltiden inte förändras i förhållande till . Kommittén ser inga skäl att särskilja eller särbehandla den obligatoriska särskolans elever i förhållande till elever vad gäller rätten till fortsatt utbildning. I betänkandet FUNKIS – funktionshindrade elever i skolan (SOU 1998:66). föreslogs att specialskolan skulle upphöra som egen skolform. Detta motiverades med att målen för och kraven på utbildningen skulle vara desamma som för det offentliga skol- väsendet för barn och ungdom i övrigt. De principiella utgångs- punkterna var att handikapp kan och skall minimeras genom förändringar och anpassningar av miljö och bemötande, att den enskildes behov och situation skall bedömas i ett helhetsperspektiv samt att insatserna ska vara icke-segregerande. Utredningen föreslog att elever beroende av teckenspråkig miljö skulle få en utbildning vid fem teckenspråkiga grundskolor samt vid . Huvudmannaskapet föreslogs bli kommunalt. Verksamheten skulle finansieras dels med ett statligt verksamhets- stöd, dels av de kommuner som hade elever vid skolorna. I propositionen Elever med funktionshinder – ansvar för utbild- ning och stöd (prop. 1998/99:105), föreslogs att specialskolan som skolform skulle behållas för döva och hörselskadade elever men upphöra för elever med synskada och språkstörning. Vissa övergångsbestämmelser för synskadade och språkstörda elever som påbörjat sin skolgång inom specialskolan föreslogs. Så beslutade också . I samband med detta beslut skrevs skollagen och specialskole- förordningen om. De nya bestämmelserna gäller fr.o.m. . En ny myndighet inrättades kallad (). Specialskolan utgör en egen skolform inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom och regleras i 7 kap. i nuvarande skollag. Syftet är att ge barn och ungdomar med dövhet eller hörselskada en utbildning som så långt möjligt motsvarar den som ges i . Godkännande av fristående specialskolor regleras i 9 kap. i nuva- rande skollag. godkänner sådana skolor. Däremot saknas bestämmelser om rätt till bidrag. De kursplaner som regeringen fastställt för skall också tillämpas i specialskolan. Det finns även särskilda kursplaner för specialskolan (Specialskolan – kursplaner och betygskriterier 2000/2002) i ämnena teckenspråk, svenska, modersmål, engelska, moderna språk samt rörelse och drama (motsvarar musik i grund- skolan). Enligt specialskoleförordningen kan även särskolans kursplaner tillämpas om eleven har en utvecklingsstörning. Specialskolan har tio årskurser. Specialskola som egen skolform finns inte på gymnasienivå utan då hänvisas eleverna till gymnasieskola eller gymnasiesärskola. I 9 kap. gymnasieförordningen, Utbildning för döva och hörselska- dade, finns bestämmelser om de riksrekryterande gymnasieutbild- ningar för dessa elever som kommun har i uppdrag att anordna. har även elever med synskada tagits emot i specialsko- lan. Så sker inte längre men elever som påbörjat sin utbildning före enligt övergångsbestämmelserna till 7 kap. skollagen (1999:886) har rätt att fullfölja sin utbildning inom specialskolan. Även gravt språkstörda elever har tidigare tagits emot i special- skolan. De gravt språkstörda elever som före påbörjat sin utbildning i specialskolan får avsluta sin utbildning inom specialskolan enligt samma övergångsbestämmelser. Staten är huvudman för specialskolan. /2002 går, enligt årsredo- visning, 640 elever i specialskolan. Av dem bor i sina föräldrahem. Övriga elever bor i elevhem i anslutning till skolan. av eleverna har en annan hemkommun än den där skolan ligger. Det finns fem regionala skolor för döva eller hörselskadade elever, , Kristinaskolan och en riksskola, Åsbackaskolan, samt en skola för synskadade elever med ytterligare funktionshinder vid Resurscenter syn i . En skola för elever med grav språkstör- ning finns vid Resurscenter tal och språk i . Därutöver finns Nya Broskolan i som är en fristående grundskola med inriktning mot elever med hörsel- skada. Skolan erbjuder en teckenspråkig miljö. har Nya Broskolan enligt rektor 17 elever. Dessa elever får bidrag från sina resp. hemkommuner med belopp som fastställs i individu- ella avtal för varje elev. I skolan finns elever som är döva, har cochlea-implantat eller en hörselnedsättning. I finns en grundskola, Kanne- bäcksskolan, med bl.a. döva och hörselskadade elever som också erbjuder en teckenspråkig miljö. Skolan får, utöver bidrag från kommunen, bidrag från staten för att kunna bedriva denna skola. Skolan läser efter timplaner. Vid betygsättning tillämpas de undantagsbestämmelser som finns i . Undervisningen sker på teckenspråk. För förskoleklass och fritidshemsverksamhet får Specialskole- myndigheten upprätta avtal med en kommun för att fullgöra kommunens uppgifter för dessa verksamheter. Specialskolemyn- digheten har samarbetsavtal och även entreprenadavtal med aktu- ella kommuner. Fritidshemsverksamheten anordnas vanligen i anslutning till respektive specialskola. Blivande elever i special- skolan är vanligen integrerade med andra barn i hemkommunen när de går i förskoleklassen. Kommitténs strävan har varit att bestämmelserna för specialskolan så långt möjligt skall överensstämma med bestämmelserna för övriga skolformer. Vissa bestämmelser om elevinflytande, rätt att fullfölja utbildningen, samt överklagandebestämmelser regleras i de gemensamma föreskrifterna för skolväsendet. Även vissa av bestämmelserna som finns i specialskoleförordningen åter- finns där. Portalparagrafen (1 §) om specialskolans utbildning har förtydli- gats på ett par punkter. Kommittén har ansett att det skall framgå av 1 § att specialskolan även omfattar elever som är dövblindfödda. Av paragrafen framgår även att specialskolan erbjuder en tecken- språkig miljö. Utgångspunkten är att elever med dövhet eller hörselskada skall gå i specialskola om de inte kan gå i grundskola. Specialskolan är även öppen för elever med utvecklingsstörning och andra handi- kapp men det är hörselskada eller dövhet som är kriteriet för att gå i specialskola. I ett avseende skiljer sig bestämmelserna åt för specialskolans elever och andra elever i skolpliktig ålder. Specialskolans elever har tioårig skolplikt. Skälen för detta är bl.a. att eleverna under skoltiden utvecklar tvåspråkighet och att eleverna därför behöver ett extra år för att utveckla grundläggande kunskaper. Timplanen innehåller ytterligare ett ämne, Teckenspråk , vilket i sig kan motivera ett tionde läsår. Målen i specialskolan skall ju vara desamma som i . Kommittén har diskuterat om det tionde året ska erbjudas som en rättighet dvs. vara frivilligt eller om det tionde året skall vara en skyldighet, en plikt. Fördelen med att alla elever är skyldiga att gå i skolan är att utbildningen fördelas och inte . Specialskolan är dessutom den enda skolform som har ytterligare ett ämne. Kommittén har haft hearings med rektorer och lärare från speci- alskolan samt med angående denna fråga. I och med att en elev i specialskolan, liksom i , har rätt att avsluta sin skolgång innan skolplikten upphör, under förut- sättning att eleven uppnått målen, kan elevens rättighet att ha möjlighet att gå i skolan under i stället anses vara till- godosedd. Kommittén har efter noggrant övervägande ansett att special- skolans elever även i fortsättningen skall ha rätt till en tioårig skol- gång och ha en tioårig skolplikt trots att bestämmelserna i special- skolan härigenom skiljer sig från bestämmelserna om skolplikt för och särskolans elever. I syfte att harmonisera bestämmelserna om godkännande av enskilda skolor föreslås att i stället för Specialskole- myndigheten, men efter hörande av , godkänner en enskild specialskola. Kommittén föreslår vidare att en bestämmelse om rätt till bidrag för enskild specialskola införs eftersom en sådan bestämmelse saknats tidigare. Se vidare avsnitt 7. Kommittén föreslår i avsnitt 12.11 att fritidshemmet skall ingå som en frivillig utbildning som ett komplement till förskoleklass, grundskola eller motsvarande utbildningar. Utgångspunkten är att huvudmannen för skolan där eleven går skall erbjuda fritidshem. Det innebär att såväl offentliga som enskilda huvudmän, de senare efter vissa övergångsbestämmelser, blir skyldiga att erbjuda verksamheten. Integrationstanken talar för att eleven skall erbjudas plats vid eller i nära anslutning till den skolenhet där eleven får sin huvudsakliga utbildning. Om en elev går i en enskild skola skall eleven, enligt förslaget, ändå ha möjlig- het att, om han så önskar, gå i ett kommunalt fritidshem. Detsamma bör gälla för elev i specialskolan. För att markera fritidshemmets nära anknytning till skolverk- samheten placeras regleringen av fritidshemmet i respektive skol- formskapitel, således också i kapitlet om specialskolan. Kommittén föreslår inga ändringar vad avser huvudmannaskap för förskoleklassen eftersom de statliga specialskolorna har ett regionalt upptagningsområde. I de fall en specialskola med statlig huvudman bedriver skolverksamhet på samma ort som förskole- klassen kan avtal träffas enligt 1 kap. 4 § specialskoleförordningen. 12.10.1 Sameskolans årskurser 1–6 Sameskolan regleras i 8 kap. i nuvarande skollag. Staten är huvud- man för sameskolan (1 kap. 7 §) och elevens hemkommun skall betala ersättning till staten (8 kap. 7 §). I skollagen saknas bestämmelser om möjligheten att anordna fristående sameskola. Utbildningen syftar till att ge samers barn en utbildning med samisk inriktning som i övrigt motsvarar utbildningen till och med årskurs 6 i . Även andra än samers barn kan få fullgöra skolplikten i sameskolan om det finns särskilda skäl. Det finns också en särskild sameskolförordning (1995:205) med ett innehåll som till stora delar motsvarar vad som finns i grund- skoleförordningen Enligt läroplanen Lpo 94 (avsnitt 2.2) skall sameskolan, utöver vad som gäller för , ansvara för att varje elev efter genomgången sameskola är förtrogen med det samiska kulturarvet samt kan tala, läsa och skriva på samiska. Samtalsspråket och undervisningsspråket i årskurserna 1–3 är samiska. Årskurserna 4–6 har i allmänhet svenska som undervis- ningsspråk. Vid behandling av samiskt stoff inom olika ämnen och vid projekt är det dock naturligt att till stor del använda samiska. Sameskolan har samma kursplaner som men med en samisk inriktning samt en särskild kursplan för samiska. Det diagnostiska material och de ämnesprov som är avsedda för grund- skolan kan också användas i sameskolan. Efter årskurs 6 får eleven ett intyg på genomgången utbildning i sameskolan. Antalet elever vid sameskolan /02 uppgick till 177 fördelade på sex skolor: , , , , och . 23 av eleverna gick i förskoleklass. Integrerad samisk undervisning förekom /01 med stöd av 8 kap. sameskolförordningen vid ytterligare 16 skolor i nio kommuner inom hela renskötselområdet för 181 elever. Sameskol- styrelsen fördelar medel för denna verksamhet och tecknar avtal med kommunerna. Eftersom kommunerna har skyldighet att anordna undervisning i modersmål för alla samiska elever som önskar sådan undervisning omfattar avtalen inte ersättning för modersmålsundervisningen. Uppgifter i detta avsnitt om sameskolans aktuella situation har hämtats från redovisning (dnr:2000:3438) till regeringen avseende utvecklingen av modersmålsundervisning och tvåspråkig undervisning avseende de nationella minoritets- språken. Kommitténs förslag till reglering av sameskolan följer de huvud- linjer som för övrigt föreslagits för de obligatoriska skolformerna. Kommittén har konstaterat att sameskolan är den enda skolform för barn och ungdomar som inte får anordnas av enskild huvud- man. Kommittén anser att samma möjligheter till enskilt huvud- mannaskap skall finnas för sameskolan som för övriga skolformer. Se vidare avsnitt 7. 12.10.2 Förskola, förskoleklass och fritidshem för samiska barn Enligt 2 kap. 3 § sameskolförordningen får sameskolstyrelsen efter avtal med en kommun fullgöra kommunens uppgifter inom för- skoleklassen, förskole- och fritidshemsverksamheten för samiska barn. Verksamheten anordnas i sådana fall i anslutning till respek- tive sameskola. I lagen om rätt att använda samiska hos förvaltningsmyndigheter och domstolar (1999:1175) får samiska ett eget förvaltningsom- råde, nämligen kommunerna , , och Av lagen (8 §) följer att när dessa kommuner erbjuder plats i förskoleverksamhet enligt 2 a kap. 1 och 7 §§ skollagen skall kommunen ge barn vars vårdnadshavare begär det möjlighet till plats i förskoleverksamhet där hela eller delar av verksamheten bedrivs på samiska. Enligt propositionen om nationella minoriteter (prop. 1998/99:143) kan omfattningen av verksamheten variera beroende på antalet barn och tillgången på språkkunnig personal. Om det finns tillräckligt många barn och tillräckligt mycket personal som behärskar samiska kan verksamheten bedrivas mer organiserat i särskilda grupper eller på särskilda tvåspråkiga daghemsavdelningar eller helt tvåspråkiga daghem. Propositionen bygger på Europa- rådets ramkonvention om skydd för nationella minoriteter och den europeiska stadgan om landsdels- och minoritetsspråk. För elever i sameskolan (årskurs 1–6) betalar hemkommunen ersättning till staten enligt förordningen (SKOLFS 1995:50) om ersättning för elever i sameskolan. Beloppet är f.n. ca /elev och år. Sameskolstyrelsen får sitt anslag från Utbildnings- departementet. Anslaget påverkas inte av mindre fluktuationer i elevantalet. För de elever i förskoleklassen och förskole- och fritidshemsverk- samheten, för vilka Sameskolstyrelsen sluter avtal med en kommun, betalar hemkommunen det belopp man kommit överens om till Sameskolstyrelsen. Kommittén har erfarit att det varit problem att teckna avtal med några kommuner på en nivå som täcker Sameskol- styrelsens kostnader för dessa verksamheter. Vad gäller elever i förskoleklassen har svårigheterna dock efter hand lösts. När det gäller förskole- och fritidsverksamheten kvarstår däremot proble- met och avtal har inte kunnat tecknas. Ett skäl kan vara att ett redan lågt antal barn i verksamheten försvårar för kommunen att upprätthålla den egna organisationen om avtal skulle tecknas med Sameskolstyrelsen. Kommittén har erfarit att Sameskolstyrelsens framfört önskemål till Utbildnings- departementet om att få anordna förskoleverksamhet, förskoleklass och fritidshemsverksamhet. Kommittén föreslår i det följande avsnittet 12.11 att fritidshem- met skall ingå som en frivillig utbildning i skolväsendet som ett komplement till förskoleklass, grundskola eller motsvarande utbildningar. För att markera fritidshemmets nära anknytning till skolverksamheten placeras regleringen av fritidshemmet i respek- tive skolformskapitel, således också i kapitlet om sameskolan. Förslaget innebär för sameskolans del att förordningen (SKOLFS 1995:50) om ersättning för elever i sameskolan bör anpassas till de nya förhållandena. erfarit finns avtal mellan Sameskolstyrel- sen och elevernas hemkommuner om förskoleklass för samiska barn. Kommittén föreslår därför inte några förändringar avseende förskoleklassen och sameskolan. Kommittén har i avsnitt 12.5. föreslagit att förskolan bildar en egen skolform inom skolväsendet. Ansvaret för att erbjuda förskola överförs till hemkommunen. När samers barn börjar i förskoleklassen är ofta språkskillnaderna stora. Språkfärdigheten i samiska varierar enligt (rapport till regeringen 2001-02- 20, dnr 2000:3438) mellan elever som förstår enstaka ord, förstår men inte talar samiska, talar och använder samiska på lektioner men inte gärna bland kamrater och ute i samhället eller är helt samisk- talande. Som nämnts ovan finns det exempel där vårdnadshavare önskar förskoleplacering för sina barn vid sameskolor men inte medges detta p.g.a. att avtal mellan hemkommunen och Sameskolstyrelsen inte har kunnat tecknas. Kommittén finner med hänvisning till ovanstående att skäl talar för att låta Sameskolstyrelsen få anordna förskola. inte haft möjlighet att utreda konsekvenserna av ett sådant förslag nöjer sig kommittén med detta uttalande. Om regeringen under den senare beredningen finner att Sameskolstyrelsen bör få anordna förskola bör, för enhetlighetens skull, övervägas att låta styrelsen även anordna förskoleklass. Skollagen använder ordet skolbarnsomsorg som en samlad beteckning på olika former av verksamhet som riktar sig till skol- barn i åldrarna under den skolfria och under lov. Med skolbarn avses även barn i förskoleklass. Skolbarnsomsorgen bedrivs i form av fritidshem, familjedaghem och öppen fritidsverksamhet (2 a kap. 2 §). Skolbarnsomsorgens uppgift är att komplettera skolan samt erbjuda barn en meningsfull fritid och stöd i utvecklingen (2 a kap. 3 §). Lpo 94 skall tillämpas även inom fritidshemmet. Det innebär således att fritidshemmet är en läroplansstyrd utbildning. I allmänna råd för fritidshem (1999:2) sägs följande. Fritidshemmets uppgift att komplettera skolan bör ses både tids- och innehållsmässigt så att verksamheterna tillsammans bidrar till barnens allsidiga utveckling och lärande med fokus på att barnen upplever kontinuitet och sammanhang i tillvaron. Verksamheten i fritidshem pågår under den skolfria och året, dvs. under morgon- timmar, eftermiddagar, lov och studiedagar. Men fritidshemmet kompletterar även skolan genom att delvis ge barnen andra erfaren- heter och kunskaper än de normalt får i skolan. Fritidshemmet har möjlighet att erbjuda andra aktiviteter och tyngdpunkten i verksam- heten är en annan. Skolan och fritidshemmet ger barnen delvis olika erfarenheter och kunskaper och kompletterar därmed varandra. I respektive skolformsförordning anges att specialskolan och same- skolan får efter avtal med en kommun fullfölja kommunens upp- gifter också inom fritidsverksamheten. Fritidshemmen har knutits allt närmare skolan och de båda verksamheterna har i stor omfattning samordnats organi- satoriskt. I de flesta kommuner sorterar fritidshem och skola under samma nämnd. Allt oftare har verksamheterna lokalintegrerats och fått gemensam arbetsledning. Förändringarna har medfört att samverkan har utvecklats även på verksamhetsnivå. Graden av och formerna för samverkan varierar mellan och inom kommunerna. Enligt en av 1998 genomförd utvärdering omfattande tolv kommuner (Finns fritids?, rapport nr 186) har den lokalmäs- siga integrationen haft stort genomslag. Av de 200 fritidshem som fanns i kommunerna var det bara tre som inte var lokalintegrerade med skolan. Av rapporten framgår att den verksamhetsmässiga integrationen varierar. Vid skolor där sådan integration förekommer bedrivs arbetet i arbetslag i vilka både lärare och fritidshemspersonal ingår. Det kan innebära att barn i en klass, också bildar ett fritidshem, eller en avdelning inom fritidshemmet. Klassen kan vara ålders- blandad eller bestå av barn från endast en årskurs. Fritidspedagogen deltar i skolans undervisning under vanliga lektioner. I andra fall arbetar fritidspedagogen med teman i samarbete med läraren där fritidspedagogerna står för den praktiska delen av undervis- ningen. Det förekommer också att man organiserar skolarbetet så att fritidspedagogen arbetar med eleverna i halvklass för att läraren skall kunna arbeta med en mindre grupp elever, samt under lunch- raster, utflykter osv. Kommittén föreslår att fritidshemmet skall ingå som en frivillig utbildning i skolväsendet. Elever i förskoleklassen, , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan skall erbjudas utbildning i fritidshemmet den del av dagen då de inte är i skolan och under lov. Plats i fritidshem skall erbjudas eleverna i den omfattning som behövs med hänsyn till barnets eget behov eller vårdnadshavarnas förvärvsarbete eller studier. Fritidshem skall erbjudas t.o.m. vårterminen det år eleverna fyller . För elever kan fritidsverksamheten även bedrivas i form av öppen fritidsverksamhet, se avsnitt 13. Förslaget innebär att fritidshemmet blir kvar som en verksamhet men bildar ingen egen skolform. Det ingår i skolväsendet som en läroplansstyrd utbildning där barnen vistas under den skolfria och under loven. Skillnaden mellan fritidshem och den fritidspedagogiska verksamhet som integreras med undervisning i behålls. Den innebär att fritids- hemmens personal deltar i arbete; ett sätt för kommunerna att organisera arbetet i skolan. Formellt ligger sådana insatser av fritidspedagoger under . Skolplikten omfattar inte enbart minsta garanterad undervisningstid enligt timplanen utan även den tid därutöver som kommunen beslutar. Sådan tid kan t.ex. omfatta insatser i skolarbete av fritidspedagoger. Detta måste självfallet rymmas inom vad som föreskrivs om skol- plikten angående högsta antal dagar per läsår, högsta antal timmar per dag som eleverna är skyldiga att delta i. Utgångspunkten är att huvudmannen för skolan där eleven går skall erbjuda fritidshem. Det innebär att såväl offentliga som enskilda huvudmän är skyldiga att erbjuda verksamheten. Skyldigheten föreslås emellertid inte gälla redan befintliga fristående skolor. Om en fristående skola som godkänts före ikraftträdandet av detta lagförslag ändå väljer att anordna fritidshem har eleven rätt att gå där. Integrationstanken talar för att eleven skall erbjudas plats i fritidshemmet vid eller i nära anslutning till den skolenhet där eleven får sin huvudsakliga utbildning. Det kan dock föra för långt att kräva att kommunerna skall anordna fritidshem på varje skolen- het. När eleven valt skolenhet skall fritidshem erbjudas så nära skolan som möjligt. Skälig hänsyn skall tas till vårdnadshavarnas önskemål. Det kan t.ex. vara så att en elev på grund av avståndet till sin nuvarande skola hellre skulle vilja ha sin fritidsverksamhet på en plats närmare hemmet och där han har de kamrater som han natur- ligt umgås med på sin fritid utanför skolan. Om en elev går i en enskild skola skall eleven ändå ha möjlighet att, om han så önskar, gå i ett kommunalt fritidshem. I de fall en elev tas emot i en annan kommuns skola på grund av särskilda skäl eller i mån av plats är det naturligt att mottagandet även omfattar plats i fritidshem. Som nämnts ovan behålls nuvarande krav att tillträde till fritids- hem skall vara beroende av barnets behov eller familjens förhål- lande. Kommittén har också övervägt att införa en rätt för alla elever att få plats i fritidshem.