sou · GQB359d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Dessa ekonomiska stöd syftar till att göra arbetstagaren mer be- nägen att ta andra arbeten även om det skulle medföra minskade inkomster och/eller högre kostnader. Med andra ord leder stöden till att arbetstagarens relativa värdering av att ta det aktuella jobbet (inklusive stöd) stärks i relation till att fortsätta vara arbetslös. Detta innebär att arbetsgivaren kan betala en lägre lön än vad som skulle varit fallet utan kompensationen. Lägre lönekostnader ökar arbetsgivarens efterfrågan på arbetskraft vilket innebär att fler va- kanser utlyses som arbetslösheten minskar. Vidare kommer sänkta lönekostnader minska risken för att tjänsten blir olönsam . Detta sänker arbetsgivarens re- servationsproduktivitet vilket leder till färre uppsägningar och ännu lägre arbetslöshet. leder det minskade antalet uppsäg- ningar till att de nya vakanser som är ägnade att ersätta indragna tjänster minskar. Nettoeffekten på antalet vakanser till följd av in- komsttrygghetstillägget/löneutfyllnaden är således oklar. I enlighet med Pissarides modell blir nettoeffekterna av inkomst- trygghetstillägg/löneutfyllnad och flyttbidrag (genom lägre lö- nekostnader och färre uppsägningar) att arbetslösheten minskar medan effekten på antalet vakanser på arbetsmarknaden är oklar. På privattjänstemannaområdet har avtalsparterna möjlighet att göra avsteg från turordningsreglerna i lagen om anställningsskydd. ta skapar möjlighet för en större flexibilitet i arbetsgivarens urval i samband med uppsägningar vilket leder till att arbetsgivarens kost- nader för avvecklingsprocessen kan antas minska. Minskade av- vecklingskostnader leder till att arbetsgivarens relativa värdering (i samband med en produktivitetsminskning) av att dra in tjänster stärks i förhållande till att behålla dem. Detta är liktydigt med att reservationsproduktiviteten stiger. Konsekvensen blir att arbetsgi- varen kommer att säga upp anställda i större utsträckning än om möjligheten att frångå turordningsreglerna inte funnits. som uppsägningarna blir fler så ökar arbetsgivarnas vil- ja att skapa nya jobb eftersom kostnaden för att säga upp anställda minskar. Detta leder till att efterfrågan på arbetskraft ökar och att fler vakanser utlyses. En ökad efterfrågan på arbets- kraft på arbetsmarknaden leder till att de arbetssökandes relativa förhandlingssituation gentemot arbetsgivarna förbättras i de löne- förhandlingar som sker innan en anställning påbörjas. Detta resul- terar i att de arbetssökandes ingångslön blir högre än vad de skulle varit utan stöden. Effekten av avsteg från turordningsreglerna blir således att det kommer att råda ett större flöde såväl från som till arbetslöshet. I jämvikten är arbetslösheten , vilket betyder att utflödet är lika stort som inflödet. I enlighet med Pissarides modell blir nettoeffekterna av avsteg från turordningsreglerna (genom fler vakanser, högre löner och fler uppsägningar) att antalet vakanser på arbetsmarknaden ökar medan effekten på arbetslösheten är oklar. I enlighet med har en uppsagd arbetstagare rätt till förlängning av den uppsägningstid som föreskrivs i LAS eller i kollektivavtal. Arbetsgivarens skyldighet att betala lön under en längre uppsägningstid innebär att kostnaderna för att säga upp per- sonal blir högre än vad de skulle varit utan rätten till förlängd upp- sägningstid. Ökade uppsägningskostnader leder till att arbetsgiva- rens relativa värdering (i samband med en produktivitetsminsk- ning) av att dra in tjänster minskar i förhållande till att behålla dem. Detta är liktydigt med att reservationsproduktiviteten sjunker. Konsekvensen blir att arbetsgivaren kommer att säga upp anställda i mindre utsträckning än vad som skulle varit fallet utan förlängda uppsägningstider. som uppsägningarna blir färre så minskar arbetsgivar- nas vilja att skapa nya jobb eftersom kostnaden för att säga upp anställda ökar. Detta leder till att efterfrågan på arbets- kraft minskar och att färre vakanser utlyses. En minskad efterfrå- gan på arbetskraft på arbetsmarknaden leder till att de arbetssökan- des relativa förhandlingssituation gentemot arbetsgivarna försämras i de löneförhandlingar som sker innan en anställning påbörjas. Det- ta resulterar i att de arbetssökandes ingångslön blir lägre än vad de skulle varit utan förlängda uppsägningstider. Effekten av rätten till förlängda uppsägningstider blir således att det kommer att råda ett mindre flöde såväl från som till arbetslöshet. I jämvikten är arbetslösheten , vilket betyder att utflödet är lika stort som inflödet. I enlighet med Pissarides modell blir nettoeffekterna av förlängda uppsägningstider (genom färre vakanser, lägre löner och färre uppsägningar) att antalet vakanser på arbetsmarknaden minskar medan effekten på arbetslösheten är oklar. Finansieringen av omställningsavtalens olika stödformer sker ge- nom avgifter som betalas av arbetsgivaren. I praktiken kan detta också komma att innebära att arbetstagaren avstår delar av det egna löneutrymmet. I den mån avgiften på detta sätt övervältras på ar- betstagaren och därmed ger en lägre lön, minskar arbetstagarens värdering av att arbeta ställt i relation till att vara arbetslös. 84 Detta leder till att arbetstagaren blir mindre benägen att ta ett arbete. Lik- som i fallet med avgångsersättning stärker detta den anställdes för- handlingsposition i löneförhandlingen och tvingar arbetsgivaren att höja lönen för att kunna anställa arbetstagaren. Höjda lönekostna- der minskar arbetsgivarens utlysning av vakanser och ökar arbets- lösheten. Höjda lönekostnader ökar dessutom risken för att tjänsten blir olönsam vilket höjer arbetsgivarens reservationspro- duktivitet och ökar antalet uppsägningar. Det ökade antalet upp- sägningar höjer arbetslösheten ytterligare som antalet 84 Om avgiften inte övervältras till arbetstagarens lön så minskar istället företagets produkti- vitet vilket ger samma effekt. vakanser ökar för att ersätta de tjänster som har upphört. Nettoef- fekten på antalet vakanser är således oklar. I enlighet med Pissarides modell blir nettoeffekterna av omställ- ningsavtalens finansiering att arbetslösheten ökar medan effekten på antalet vakanser på arbetsmarknaden är oklar. De olika komponenternas påverkan på variablerna arbetslöshet, antalet vakanser och reservationsproduktivitet framgår av tabellen nedan. Genomgången har visat att omställningsavtalens olika komponen- ter påverkar arbetslösheten, antalet vakanser och reservationspro- duktiviteten på olika sätt. Vilka effekter som får störst genomslag, och därmed avgör den sammanvägda effekten på dessa variabler, är således en empirisk fråga. I en sammanvägd bedömning av omställ- ningsavtalens effekter är det vidare viktigt att komma ihåg att de två studerade avtalen (och ) delvis har olika konstruktioner och därmed också kan förväntas ge olika effekter. Exempelvis finns möjligheten till avsteg från turord- ningsreglerna endast på den privata sidan medan rätten till förläng- da uppsägningstider endast gäller de statligt anställda. Vidare finns det skillnader i nivåer och tillämpning mellan avtalen, exempelvis beträffande avgångsersättningen, inkomsttrygghetstill- lägg/löneutfyllnad och storleken på avgifterna för finansieringen av avtalen. Även TRR:s och TSn:s tillämpning av de olika formerna av omställningsstöd kan skilja sig åt. En annan viktig aspekt att beakta är att den omfattning som TRR och TSn väljer att lägga ner på de olika stöden, har en stor betydelse för de sammanvägda effekterna. Ju mer resurser som läggs på (exempelvis) matchningsförbättrande åtgärder som rekry- teringsstöd och rådgivning, desto större blir naturligtvis den positi- va effekten på arbetslösheten. Detta betyder naturligtvis inte att alla resurser bör läggas på detta eftersom stöden sannolikt har en avtagande marginalnytta. Vidare är det viktigt att komma ihåg att exempelvis avgångsersättning, inkomsttrygghetstillägg/- löneutfyllnad och flyttbidrag bara gäller för den enskilde individen. Dessa komponenters påverkan på de stude- rade variablerna blir givetvis mindre ju de tillämpas. Sammanvägd bedömning av effekterna på arbetslöshet och vakanser Beträffande omställningsavtalens påverkan på arbetslösheten och antalet vakanser är det svårt att göra en sammanvägd bedömning. Genomgången visar att avtalens komponenter påverkar dessa vari- abler på olika sätt. Att notera är att komponenterna inkomsttrygg- hetstillägg/löneutfyllnad, flyttbidrag och matchningsförbättrande åtgärder sänker arbetslösheten medan komponenterna avgångser- sättning och finansieringsformen genom avgifter höjer densamma. Övriga komponenter ger ett oklart utfall på arbetslösheten. Beträffande vakanserna kan framhållas att flera av omställnings- avtalens komponenter leder till att arbetsgivarna ökar utlysningen av nya vakanser som uppsägningarna blir fler. Detta gäller i synnerhet vid omställningsstöden anställningsstöd, utbildningsin- 85 Eftersom det kommer att finnas ett visst antal personer som erhåller stöden (även om det från tidpunkt till tidpunkt är olika individer), är det emellertid klart att en viss påverkan alltid kommer att göra sig gällande. satser och omställningsrådgivning åt arbetsgivare. Även möjlighe- ten till avsteg från turordningsreglerna i LAS ger denna effekt. Rät- ten till förlängda uppsägningstider leder emellertid till att antalet vakanser blir färre. Övriga komponenter ger en oklar effekt på va- kanserna. Omställningsavtalens påverkan på arbetsmarknadens omvandlings- tryck Genomgången visar att flertalet av omställningsavtalens kompo- nenter leder till att reservationsproduktiviteten stiger för arbetsgi- varna. Intressant att notera är att samtliga omställningsstöd ger denna effekt liksom möjligheten till avsteg från turordningsregler- na. Eftersom inkomsttrygghetstillägg/löneutfyllnad och förlängda uppsägningstider ger en sänkt reservationsproduktivitet, kan man inte med säkerhet fastställa nettoeffekten på reservationsprodukti- viteten. Till följd av att rätten till förlängd uppsägningstid saknas i så finner vi det ändå sannolikt att åtminstone detta avtal faktiskt höjer reservationsproduktiviteten på arbets- markanden. Givet att förlängda uppsägningstider inte får ett mycket stort genomslag, bedömer vi att reservations- produktiviteten kommer att stiga även i detta fall. I enlighet med Pissarides modell innebär en ökad reservations- produktivitet att arbetsgivarna ökar antalet uppsägningar. visar genomgången att omställningsstöden och möjligheten att frångå turordningsreglerna i LAS leder till att arbetsgivarna också ökar utlysningen av nya vakanser. I den mån den förändrade reser- vationsproduktiviteten leder till att arbetsgivarna både ökar utlys- ningen av vakanser och indragningen av existerande tjänster, ökar flödet av arbetstagare mellan arbete och arbetslöshet. Detta kan sägas vara ett uttryck för ett större omvandlingstryck på arbets- marknaden. En förutsättning för att detta inte leder till att jäm- viktsarbetslösheten stiger är emellertid att arbetskraftsutbudet kan anpassas efter arbetsgivarnas förändrade efterfrå- 86Genomgången har visat att matchningsförbättrande åtgärder kan öka utlysningen av nya vakanser. Nettoeffekten av matchningsåtgärderna har emellertid bedömts bli minskat antal vakanser eftersom den förbättrade matchningen gör att existerande vakanser lättare tillsätts. 87För detta talar att de statliga arbetsgivarna till viss del kan undvika de ökade kostnaderna (till följd av de förlängda uppsägningstiderna) genom att ha en god framförhållning i verk- samheten. Statliga myndigheter har vanligtvis vetskap om eventuella uppsägningar p.g.a. arbetsbrist innan de blir aktuella. gan, dvs. att omställningsavtalens individuella stödåtgärder bidrar till att slussa fram friställda personer till de nya tjänsterna. Om produktiviteten i vissa tjänster sjunker, exempelvis på grund av teknisk utveckling eller förändrad efterfrågan hos konsumenter- na, kan det vara mer lönsamt för företagen att dra in tjänster istället för att behålla dem. På en konkurrensutsatt marknad måste företa- gen därför omstrukturera sin verksamhet genom att introducera ny teknik och skapa nya tjänster. Ofta kräver detta uppdaterade kun- skaper och kompetensutveckling av arbetstagarna. Under sådana förutsättningar kan rätt utformade omställningsavtal underlätta för företagen att genomföra nödvändiga omstruktureringar av verksamheten och därmed tillgodogöra sig potentiella produktivi- tetshöjningar med hjälp av den nya tekniken. 4.2 Undanträngningseffekter och effekter på arbetskraftsutbudet En viktig fråga inom arbetsmarknadsforskningen är om aktiva ar- betsmarknadsåtgärder tränger undan arbetstillfällen som skulle kommit till stånd om åtgärderna inte funnits. Två exempel på såda- na s.k. undanträngningseffekter är substitutionseffekter och död- viktsförluster. Substitutionseffekter innebär att arbetstillfällen som åstadkommits genom arbetsmarknadsåtgärder ersätter reguljära anställningar för andra arbetstagare. Dödviktsförluster uppstår när en arbetstagare som omfattas av en arbetsmarknadsåtgärd får en anställning som arbetstagaren skulle ha fått även utan åtgärden. Undanträngningseffekterna ger en förlust för samhället eftersom att de resurser som tas i anspråk för arbetsmarknadsåtgärderna (lö- nekostnad, utbildning, administration m.m.) inte resulterar i en högre produktivitet på arbetsmarknaden. Det finns forskning som visar att riskerna för undanträngnings- effekter är störst vid subventionerade anställningar medan arbets- marknadsutbildning inte förefaller ge några undanträngningseffek- ter (Calmfors & Skedinger 1995 och 1999). 88 Viktigt att notera är således att en höjd reservationsproduktivitet inte med nödvändighet leder till ett ökat omvandlingstryck. Under förutsättning att omställningsavtalen leder till att arbetsgivarna ökar utlysningen av nya vakanser som avtalens omställningsstöd förmår anpassa arbetstagarnas kvalifikationer efter dessa nya vakanser, kommer detta emel- lertid att vara fallet. Vidare har en studie av och (2000) visat att även stöd vid företagsetableringar kan tränga undan egenföretagare som inte har stöd. I enlighet med refererade studier finns det följaktligen risk för att också omställningsavtalen ger upphov till undanträngningsef- fekter. Detta torde i synnerhet gälla för avtalens matchningsför- bättrande åtgärder, anställningsstöd som innebär praktik med eko- nomiskt bidrag samt olika ekonomiska stöd som inkomsttrygg- hetstillägg/löneutfyllnad, flyttbidrag och stöd till företagare. Även om den enskilde arbetstagaren som erhåller dessa stöd har större chans att få ett arbete, så innebär detta att andra arbetslö- sa personer får svårare att få ett arbete. Avtalen ger upphov till dödviktsförluster i den utsträckning som arbetstagarna skulle ha erhållit arbeten även utan stödåtgärderna. I enlighet med har en uppsagd person som fyllt , och väljer att inte arbeta mer, rätt till pensionsersättning. Under vissa omständigheter kan även en arbetstagare som inte blivit upp- sagd få rätt till pensionsersättning. Möjligheten till pensionsersätt- ning leder till att de uppsagda 60-åringarnas relativa värdering av att gå i pension stärks i förhållande till att söka ett nytt arbete. Detta leder till att en viss andel av de uppsagda 60-åringarna kommer att gå i pension och därmed lämna arbetsmarknaden. Såväl arbetslöshe- ten som arbetskraftsutbudet blir alltså lägre genom möjligheten till pensionsersättning i jämförelse med en situation där denna möjlig- het inte finns. Empirisk forskning om arbetskraftsutbudet har i huvudsak inrik- tats på att bestämma vilka faktorer som påverkar utbudet. Forsk- ningen har visat att konjunkturen, och därmed chansen att få ett arbete, påverkar arbetskraftsutbudet. Vid lågkonjunktur minskar sannolikheten att få ett arbete vilket kan avskräcka personer att träda in i arbetskraften. Pensionsavgångar i ett svagt konjunkturlä- ge kan förväntas ha en låg alternativkostnad eftersom alternativet kanske skulle innebära arbetslöshet med tillhörande arbetslöshets- ersättning. Ett minskat arbetskraftsutbud till följd av pensionsav- 89 När arbetslösheten minskar som efterfrågan på arbetskraft är oförändrad, inne- bär detta att de arbetssökandes relativa förhandlingssituation gentemot arbetsgivarna för- bättras. Detta resulterar i att de arbetssökandes lön blir högre än vad de skulle varit utan förekomsten av pensionsersättningar. I Pissarides modell leder högre löner leder till en höjd reservationsproduktivitet. gångar kommer emellertid innebära en högre kostnad om konjunk- turen vänder och det uppstår brist på arbetskraft. Även olika former av inlåsningseffekter och andra faktorer som påverkar benägenheten att söka och acceptera nya arbeten påverkar arbetskraftsutbudet i olika riktningar. I syfte att belysa omställningsavtalens statsfinansiella effekter 90 presenterar vi i detta avsnitt en enklare kalkyl som tar hänsyn till skatteintäkter och kostnader för arbetslöshetsersättning och ar- betsmarknadsåtgärder (Jfr. AMS 1990). Den genomsnittliga lönen antas vara Den genomsnittliga månadslönen för privatanställda tjänstemän var 2001 exklusive rörliga tillägg. Genomsnittslö- nen för statligt anställda var . Räknat på de 650 000 privattjänstemän och 220 000 statligt anställ- da som är anslutna till något av de båda omställningsavtalen blir den genomsnittliga lönen . Den genomsnittliga arbetslöshetsersättningen antas vara per dag Brytpunkten för maximal arbetslöshetsersättning är . Med tanke på att den genomsnittliga lönen överstiger detta belopp med antar vi att samtliga personer erhåller maximal ersättning. Det innebär en dagersättning på och därefter . Räknat blir den ge- nomsnittliga ersättningen per dag. Den genomsnittliga avgångsersättningen antas vara per dag 91 Avgångsersättningen skall fylla på arbetslöshetsersättningen så att den totala ersättningen blir av den tidigare lönen för privattjänstemännen. För de statsanställda är den totala ersättning- en av lönen. Räknat på 650 000 privattjänstemän och 220 000 statligt anställda blir den genomsnittliga ersättningsnivån 90Med statsfinansiella effekter avses effekter på offentliga finanser. 91Vi bortser här från det faktum att det finns vissa restriktioner för privattjänstemännens Omställningsavtal som begränsar rätten till avgångsersättning, se avsnitt 2.2. vilket motsvarar en sammanlagd ersättning på . Räknat per dag motsvarar det . Den dagliga avgångsersättningen blir då (– ). Kostnaden för AMV:s arbetsmarknadsprogram antas vara per dag Kostnaden för köp av arbetsmarknadsutbildning var vilket motsvarar per dag. Rätten till åtgärder enligt omställningsavtalen minskar i princip inte rätten att delta i ordinarie arbetsmarknadsåtgärder. På genomsnittlig nivå är det dock rimligt att anta att arbetslösa personer som är anslutna till omställningsavtal utnyttjar AMV i mindre utsträckning än andra arbetslösa. Å andra sidan kan det tänkas att personer med omställ- ningsavtal deltar i åtgärder med större frekvens än andra grupper av arbetslösa. Mot bakgrund av att vi saknar ett bra underlag i denna fråga utgår vi ifrån att kostnaderna är desamma oberoende av om en person är ansluten till ett omställningsavtal eller inte. Inkomstskatten antas vara medan skatten för kon- sumtion antas vara och arbetsgivarnas sociala kostnader antas vara . c. Avgånsersättning () Formel bör beräkning av statsfinansiella effekter För beräkning av omställningsavtalens statsfinansiella effekter an- vänder vi en formell för beräkning av statsfinansiella nettointäkter (FNI): FNI = Statsfinansiella nettointäkter A = Inkomster (Inkomstskatt, sociala avgifter och konsumtionsskatter) B = Minskade kostnader för A-kassa etc. (A-kassa, åtgärder) C = Direkta utgifter för åtgärder (Kostnad och ersättning) (Inkomstskatt och konsumtionsskatter från ersättningar) Plusposterna, dvs. A och B, består av de skatteintäkter och ut- giftsminskningar som uppstår när en person går från en situation till en annan, t.ex. från arbetslöshet till arbete eller vice versa. Mi- nusposterna, dvs. C och D, består av de inkomstminskningar och eventuella utgifter som uppstår vid en sådan förändring. Statsfinansiella effekter vid olika utfall på individnivå I tabell 5.2 nedan redogörs för de statsfinansiella effekterna vid föl- jande utfall. a)En person som blivit uppsagd eller varit uppsägningshotad arbetar i stället för att vara arbetslös med arbetslöshetser- sättning. b)En person som blivit uppsagd eller varit uppsägningshotad arbetar i stället för att vara arbetslös med arbetslöshetser- sättning och delta i åtgärd finansierad av AMV. c)En person som blivit uppsagd får omställningsstöd som helt finansieras av TRR eller TSn och erhåller arbetslös- hetsersättning och avgångsersättning () i stället för att delta i en åtgärd finansierad av AMV och endast erhålla ar- betslöshetsersättning. Statsfinansiella nettointäkter (per individ och dag) 5.2 a) Arbete i stället för arbetslöshetsersättning 5.2 b) Arbete i stället för arbetsmarknadsåtgärd 5.2 c) Omställningsåtgärd i stället för arbetsmarknadsåtgärd Som framgår av tabell 5.2 är offentligt finansierade arbetslöshetser- sättningar och arbetsmarknadsåtgärder mycket kostsamma. Av be- räkningarna kan man dra slutsatsen att i den mån omställningsavta- len bidrar till minskad arbetslöshet och ökad sysselsättning påver- kas de offentliga finanserna positivt. En viktig faktor är kostnader- na för utbetalning av arbetslöshetsersättningar blir högre än för genomsnittet eftersom det rör sig om grupper med höga inkoms- ter. Två scenarier på nationell nivå För att ge en uppfattning om omställningsavtalens statsfinansiella effekter på aggregerad nivå följer här två beräkningsexempel eller scenarier. Det första scenariot baseras på den undersökning av TRR:s åtgärder som presenterades i avsnitt 3.5. Om detta scenario är en bra approximation ger omställningsavtalen mycket goda ef- fekter. I det andra scenariot beräknas konsekvenserna om omställ- ningsavtalen ger positiva effekter på arbetslösheten men av en mindre storleksordning. Vi vill understryka att de båda scenarierna endast syftar till att ge en uppfattning om möjliga storleksordning- ar på de statsfinansiella effekterna. Resultaten bör inte tolkas som beskrivningar av faktiska effekter. Perioden som åskådliggörs i diagram 3.1 på s. 37 kan med andra ord sägas motsva- ra . Av diagrammet framgår att samtliga som erhållit omställ- ningsstöd (grupp 1) var utskrivna ur a-kassan medan bland övriga (grupp 2) fortfarande erhöll a- kassa när hade gått. Vi använder antalet uppsagda 1999 som utgångspunkt. Det året erhöll cirka 12 500 (ny)uppsagda personer omställningsstöd från TRR medan motsvarande antal hos TSn var cirka 5 500 personer. Det blir sammanlagt 18 000 personer som tillsammans som mest kan erhålla 4 (räknat på ). Fördelningen i arbete (lösta) respektive i arbetslöshet (olösta) för de båda grupperna framgår av tabell 5.3 nedan. Antagande om antal dagar i arbetslöshet med respektive utan omställningsavtal (räknat på 18 000 personer) (grupp 1) (grupp 2) Dagar i arbetslöshet (olös- Dagar i arbete (lösta) Vi antar här att förtida pension inte är en alternativ utväg för någon av de inblandade. Det sammanlagda antalet dagar kan delas in i tre kategorier. N Till den första kategorin hör de när samtliga personer i de båda grupperna är arbetslösa. Under dessa da- gar antas att grupp 1 erhåller + a-kassa och omställ- ningsstöd medan grupp 2 erhåller a-kassa och deltar i åtgärd finansierad av AMV. Detta motsvaras av utfallet i tabell 5.2c ovan, dvs. Den statsfi- nansiella nettointäkten blir då . N Till den andra kategorin hör de 1 (2 176 200 – 912 600) när grupp 1 arbetar medan grupp 2 (fortfarande) erhåller a-kassa och deltar i åtgärd finansierad av AMV. Detta motsvaras av utfallet i tabell 5.2b ovan, dvs. Den statsfinansiella nettointäkten blir då 2 . N Till den tredje kategorin hör de 2 när båda grupperna är i arbete. Här blir det statsfinansiella nettot noll.