sou · GQB327d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Föreningens mål är jämlikhet och delaktighet för synskadade på alla samhälls- områden. Man driver bl.a. kravet att synskadade skall få tillgång till en stor del av TV-programmen genom att textremsan läses upp. Av olika anledningar kan det hos en del barn uppstå talförseningar eller talstörningar. Ungefär vart tionde förskolebarn får remiss till logoped. De flesta barn kommer på remiss från barnavårdscentral- erna, där man i samband med andra hälsokontroller även uppmärk- sammar barnets tal- och språkutveckling. Bland olika störningar i talet kan afasi, dysartri och stamning nämnas. Stamning är ett kommunikationshandikapp som finns i alla länder och i alla socialgrupper. En allmänt accepterad definition av stam- ning finns inte, men stamning kan beskrivas som en störning i tal- ets normala rytm. En annan beskrivning av stamning är att det flyt- ande talet avbryts av förlängningar av ljud eller omtagningar av ljud, stavelser eller hela ord. Stamning kan också vara att man undviker ljud, ord eller situationer. Man kan inte säga vad som är orsaken till stamning. Sanno- likt finns det inte en enda bakomliggande orsak. Många barn i för- skoleåldern upprepar ljud och stavelser . Detta är ett naturligt led i barns talutveckling och inte stamning. Hos vissa barn utvecklas dock dessa naturliga omtagningar till stamning. av världens vuxna befolkning stammar och av barnen. Stamning är ca fyra gånger vanligare hos pojkar än hos flickor. Det finns ingen enkel talteknik som tar bort stamningen, men genom att arbeta tillsammans med en logoped kan man förändra sin stam- ning. Forskning som gjorts visar tydligt att ju tidigare ett stam- mande barn får hjälp, desto mindre är risken att det kommer att stamma som vuxen. visar t.ex. en undersökning från (Barnavårdscentraler och stamning, 1997) att stammande barn ofta inte upptäcks i barnavårdscentraler- nas talkontroller och att de inte uppmärksammas i skolorna. Antal- et stammande barn som behandlas hos logopeder är enligt en undersökning lågt (Omvärldsanalys – en projektredovisning, 1995). () verkar för att förbättra situationen för dem som stammar. SSR sprider informa- tion om stamning, arbetar handikappolitiskt, framför allt vad gäller utbildningsfrågor, genomför föräldraverksamhet och ordnar aktiv- iteter för stammande barn och ungdomar, bevakar forskningen samt ger ut en tidskrift. Dysartri är ett funktionshinder som i de flesta fall drabbar vuxna. Dysartri betyder svårigheter att artikulera normalt på grund av en störning i nervsystemet. Talfunktionen blir t.ex. långsam, svag, otydlig, mödosam och dåligt samordnad. Muskelgrupper som styr tungan, läpparna, käken och gomrörligheten kan drabbas. Även andningsfunktionen och rösten påverkas hos många patienter. I drabbas cirka 3 000 människor av dysartri. Talstör- ningen kan vara medfödd eller förvärvad. Den behandlas av logo- ped i syfte att förbättra talet och förståelsen. Kommunikations- hjälpmedel kan i vissa fall skrivas ut till patienten. Det kan vara röstförstärkare samt tal- och skrivhjälpmedel av olika slag. I likhet med dysartri är afasi ett funktionshinder som främst drab- bar vuxna. Afasi är ett samlingsbegrepp för störningar i hjärnans symbolfunktioner på grund av t.ex. hjärnblödning. förknip- pas afasi med svårigheter att få fram orden i talet. Men det är inget enhetligt funktionsbortfall, utan man kan skilja mellan flera olika afasityper där förmågan att förstå det man hör, att tala, läsa, skriva och räkna kan vara påverkad i olika hög grad var för sig eller sam- . En hjärnskada som orsakat afasi medför ofta också kropps- liga funktionsnedsättningar som förlamning, känselnedsättning och synfältsbortfall. En person med afasi kan nå förbättringar med språklig stimulans och med mycket träning. Det finns tekniska hjälpmedel som kan underlätta kommunikationen. i för fram afatikers och anhörigas intres- sen genom fortlöpande kontakt med myndigheter och samhälls- organ. Förbundet bedriver utvecklingsverksamhet som syftar till att ge afatiker och anhöriga gemenskap och stimulering för att öka självförtroendet. Cerebral pares (CP) är en följd av en skada i de delar av hjärnan som har med rörelseförmågan att göra. Bland de vanligaste symto- men är förlamningar. Dålig hörsel eller rubbningar i talorganens rörelser kan orsaka svårigheter att tala. Personer med CP-skador som har svårt att tala förstår när andra pratar och kan använda hjälpmedel för att kommunicera, t.ex. dator med talsyntes. Inom Neurologiskt () finns en referensgrupp för CP-skadade. är en organisation för neu- rologiskt sjuka och handikappade samt deras familjer och närstå- ende. barn och ungdomar (RBU) företräder familjer med barn och ungdomar med bl.a. CP. RBU verkar för ett samhälle där var och en ges goda möjligheter till ett fullvärdigt liv allt efter sina egna förutsättningar. Cancer i struphuvud, munhåla eller svalg Olika talskador kan uppstå genom operationer i struphuvud, mun- håla eller svalg, ofta i samband med cancer. En laryngektomi inne- bär att struphuvudet med stämbanden opereras bort. Den svåraste följden av laryngektomin är förlusten av rösten som gör att den drabbade måste lära sig tala på ett nytt sätt genom matstrupstal. Även operationer i munhålan kan påverka talet. De svårigheter som uppstår kan i flera fall minskas av olika tekniska hjälpmedel. () är ett som drabbats av cancer i struphuvud, munhåla eller svalg. Förbundet bevakar och tillvaratar medlemmarnas intresse samt håller kontakt med myndigheter och serviceorgan. Det finns många hörselskadade i . Begreppet omfattar flera olika grupper, framför allt personer med hörselnedsättning, pers- oner med tinnitus, personer med Menières sjukdom, ljudöverkäns- liga samt personer med cochlea implantat (datoriserad hörapparat). Personer med hörselnedsättning utgör den största gruppen. (), en intresseorganisation som bl.a. tillvaratar hörselskadades intressen, uppskattar att ca 900 000 svenskar hör dåligt, varav ca 400 000 behöver hörapparat. Den som är döv från tidig barndom (barndomsdöv) har tecken- språket som sitt första språk och har aldrig hört svenska talas (se vidare kapitel 7). Utifrån teckenspråket lär sig barndomsdöva läsa och skriva svenska. För att kunna fungera sinsemellan och ute i samhället måste de barndomsdöva vara tvåspråkiga, dvs. de måste dels behärska teckenspråket, dels det språk som talas i samhället, i vårt fall alltså svenskan. I finns enligt dövas riks- förbund (SDR) 8 000–10 000 barndomsdöva. Den som har blivit döv i vuxen ålder (vuxendöv) har svenska som första språk. Vuxen- döva talar, läser och skriver svenska obehindrat. Skillnaden mellan att vara barndomsdöv och vuxendöv är mycket stor. bildades den första dövföreningen i och 1922 bildades SDR, en intresseorganisation med uppgift att tillvarata dövas sociala, ekonomiska, språkliga och kulturella intressen. SDR är huvudman för och drev tidigare Dövas TV, som ingår i . Dövblinda har så grava syn- och hörselskador att man har betyd- ande svårigheter i den dagliga livsföringen. En stor grupp är barn- domsdöva med en ärftlig ögonsjukdom, men de flesta får nedsatt syn och hörsel i takt med stigande ålder. Av landets 1 200 dövblinda är hälften . Dövblinda är beroende av tolkar för att kunna hålla kontakt med omvärlden. Föreningen arbetar för att tillvarata de döv- blindas intressen i samhället och för att bryta dövblindas isolering genom praktisk verksamhet och tolktjänst. Språkstörningar kan vara av olika slag. De kan innebära svårigheter med t.ex. ordföljd, meningsbyggnad, språkljud, ordförråd och/eller grammatik. Språkstörda barn har svårt att göra sig förstådda, vilket kan leda till sociala och emotionella problem. Hur stora svårig- heterna är beror på vilken typ av språkstörning barnet har och hur grav störningen är. av förskolebarnen beräknas ha språk- störning och av dessa har grav språkstörning. i (2001) menar att av barnen med språkstörning i förskoleåldern har kvarstående svårigheter . , hörselskadade och språkstörda barn (DHB) arbetar bl.a. för att denna funktionsnedsättning skall kunna upptäckas tidigt och att det skall finnas en språkkonsulent i varje landsting. Autism är ett samlingsbegrepp för funktionshinder som beror på en medfödd eller tidigt förvärvad hjärnfunktionsstörning. I föds cirka 100 barn med autism; de flesta av dessa är pojkar. Autism förekommer ofta tillsammans med andra funktionshinder. Personer med autism har stora svårigheter att bearbeta och förstå information så att de får helhet och sammanhang i sina upplevelser. De har också kraftiga begränsningar i t.ex. förmågan till ömsesidigt socialt samspel samt språklig och icke-språklig kommunikation. () bildades . Föreningens med- lemmar är såväl personer med autism och autismliknande tillstånd som deras anhöriga och professionella. Asperger syndrom/högfungerande autism är en sorts autism eller ett med autism besläktat tillstånd hos personer med normal eller hög begåvning. Tillståndet anses ha biologiska orsaker och är livslångt. Bland symtomen kan nämnas problem med social inter- aktion, specialintressen, annorlunda sätt att hantera språk samt av- vikande kroppsspråk. Föreningen /HFA är en förening vars mål är att bl.a. utbyta erfarenheter, ge stöd och att sprida in- formation om handikappet. Ungefär 37 000 barn, ungdomar och vuxna i har en utveck- lingsstörning. Utvecklingsstörningen är olika hos olika personer och påverkar språket och kommunikationsförmågan på olika sätt. Många personer med utvecklingsstörning kan läsa sådant som är skrivet på ett lätt språk. , ungdomar och vuxna (FUB) är en intresseorganisation som arbetar för att barn, ung- domar och vuxna med utvecklingsstörning skall kunna leva ett gott liv. Målen för handikappolitiken är en samhällsgemenskap med mång- fald som grund, att samhället utformas så att människor med funk- tionshinder i alla åldrar blir fullt delaktiga i samhällslivet samt att jämlikhet uppnås i fråga om levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män med funktionshinder. Personer med funktions- hinder skall ha samma rättigheter och skyldigheter som andra med- borgare. För att full delaktighet och jämlikhet skall uppnås måste alla miljöer bli tillgängliga för funktionshindrade. All verksamhet i samhället skall utformas så att var och en kan delta. I planering på central, regional och lokal nivå skall hänsyn tas till handikapp- perspektivet. Frågor kring funktionshinder tar alltmer sin utgångspunkt i mänskliga rättigheter och rätten till aktivt medborgarskap. Grund- tanken i FN:s 22 standardregler är delaktighet och jämlikhet för funktionshindrade inom samhällets alla områden. Regel 5 innebär att hänsyn bör tas till de behov som människor med kommunika- tionshandikapp har, t.ex. bör staterna utveckla metoder för att göra information och dokumentation tillgängliga för olika grupper av människor med funktionsnedsättning. , kassetter, stor stil och annan lämplig teknik bör användas för att ge människor med synskador tillgång till skriven information och dokumenta- tion. Användandet av teckenspråk i undervisningen av döva barn, inom deras familjer och i samhället bör övervägas. Teckenspråks- tolkar bör också finnas tillgängliga för att underlätta kommunika- tion mellan döva människor och andra. () har i uppdrag att utvärdera de åtgärder som vidtas för att förverkliga . HO har vidare till uppgift att bevaka frågor som angår funktions- hindrade personers rättigheter och intressen. Målet för ombuds- mannens verksamhet är att personer med funktionshinder ges full delaktighet i samhällslivet och jämlikhet i levnadsvillkor. HO skall enligt lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering i arbetslivet av personer med funktionshinder se till att lagen följs. HO har också rätt att för en enskild arbetssökande eller arbetstagare föra talan i tvister om tillämpningen av den lagen. tog regeringen fram en nationell handlingsplan för handikappolitiken (prop. 1999/2000:79). Vid barnavårdscentralerna (BVC) görs regelbundna kontroller av alla barn, och föräldrar erbjuds råd, stöd och hjälp. I samband med den s.k. fyraårskontrollen gör BVC en utvecklingsbedömning, där bl.a. syn, hörsel och tal ingår. Logopeder arbetar med att diagnostisera och behandla röst-, tal- och språkstörningar. Även läs- och skrivsvårigheter ingår i logo- arbetsuppgifter. Logopederna arbetar inte enbart med direkt behandling, utan även med förebyggande och genom kon- sultativt arbete. Logopeder har en fyraårig utbildning och legitime- ras av . De flesta logopeder arbetar på sjukhusens avdelningar för röst- och talvård eller på logopedmottagningar. En del logopeder är knutna till förskolor och skolor eller till habiliter- ingsenheter för utvecklingsstörda och rörelsehindrade personer. Det har länge framförts från handikapprörelsen att det finns för få logopeder. Enligt räcker inte antalet examinerade logopeder för att täcka det behov som finns. 14.2.3Förskola, skola, vuxenutbildning och folkbildning Enligt skollagen skall stöd ges till elever som har svårigheter i skol- arbetet. Elever med funktionshinder utgör en mycket heterogen grupp. De flesta barn och ungdomar med funktionshinder får sin utbildning inom den vanliga skolan. har på regeringens uppdrag genomfört en studie av orsakerna till att elever lämnar och gymnasieskolan utan fullständiga betyg (Regeringsuppdrag 8 – Utan fullständiga betyg, 2001). För elever med funktionshinder framträder enligt inga specifika orsaker på individnivå – mer än just svår- igheter att lära på grund av funktionshindret. Bland de process- relaterade faktorerna (arbetssätt etc.) pekar på att skol- or ofta kräver en diagnos för att eleverna skall få stöd. Kompetens- en hos skolans personal är i allmänhet låg i det aktuella avseendet. Elever med synliga och diagnostiserade funktionshinder priorite- ras bl.a. vid skolornas resursfördelning. framhåller att elever med diagnoser och synliga behov lättare får olika former av stöd. Det gäller t.ex. elever med fysiska handikapp och tydliga läs- och skrivsvårigheter. menar dock att kravet på diagnos inte får vara en förutsättning för att erhålla stöd. Även HO har uppmärksammat frågan om barn får de stödåtgärder som de behöv- er i skolan (Tillgänglighet för alla, 2001; Stärk elevens rättigheter, 2000). refererar vidare olika forskare som påpekar att elever i särskilda undervisningsgrupper tenderar att sänka sin ambitions- nivå och att lärarnas förväntningar på eleverna också minskar. Till exempel visar en gemensam rapport från och (Accepterad men sär-skild, 1999) att relativt många elever med rörelsehinder som går i särskild under- visningsgrupp har svårt att nå målen i matematik och svenska, trots speciella insatser. Enligt har elever med funktionshindren synskada, hörselskada eller rörelsehinder stora möjligheter att nå kunskaps- målen och få fullständigt betyg om de inte har ett mycket gravt funktionshinder. Av undersökning framgår att många elever erbjuds anpassade läromedel, t.ex. böcker inlästa på band eller lättläst material. har de statliga insatserna för elever med funk- tionshinder i skolan omorganiserats. inrättades (), som ansvarar för specialskolorna för döva och hörselskadade elever. SPM består av sex skolenheter och ett centralt kansli i . inrättades , vars uppdrag är att ge specialpedagogiskt stöd till barn, elever, ung- domar och vuxna med funktionshinder. Stödet riktas till kommun- er och andra huvudmän med ansvar för förskola, skola och skol- barnsomsorg samt vuxenutbildning. Via institutets nationella re- surscenter erbjuds utredning och träning av enskilda barn och ung- domar. Resurscentren ger även information och utbildning till för- äldrar, lärare och annan personal. En viktig del av verksamheten är anpassning och utveckling av läromedel för elever med funktions- hinder. I har inordnats den tidigare myndigheten i skolan (), ett antal resurscenter, kunskapscenter och vissa av landstingens hörselvårdskonsulenter samt datapedagogerna vid REDAH- centren (regionala center för datorbaserade hjälpmedel). har tidigare svarat för både information, marknadsföring och distribution av läromedel för handikappade elever. Som exem- pel på skrifter inom språkområdet från kan nämnas skriften Tidig hjälp till stammande barn (1997) där man ger information om stamning och konsekvenserna av stamning för barnet samt tar upp frågan hur man kan skapa en talvänlig miljö i skolan. Produktion och utveckling av läromedel för elever med funktionshinder ses över. Regeringen har tillsatt en särskild utredare (dir. 2001:65) med uppgift att göra en översyn av statens engagemang för framställ- ning av läromedel och studiematerial för barn, elever och vuxna med funktionshinder i förskola, skola och vuxenutbildning. Det finns ett 20-tal språkförskolor på flera orter i för barn med grava tal- och språkstörningar. Syftet är att öva barnens språkförmåga. Tidig upptäckt och tidiga åtgärder är av yttersta vikt för att underlätta skolstarten. De allra flesta eleverna med språk- störning går i sina hemskolor. I flera kommuner finns språkklasser eller kommunikationsklasser för språkstörda barn. Det finns också ett nationellt resurscenter för barn och ungdomar med grav språk- störning, Resurscenter tal och språk i . Resurscentrets syfte är att ge råd och stöd samt utreda barn med språkstörningar. Som exempel på andra statliga åtgärder inom utbildningsområdet kan nämnas att regeringen har bidragit med medel för bland annat information och rådgivning till personer med läs- och skrivsvårig- heter. Medlen har fördelats till elva s.k. ALFA-center (Arbetar- rörelsens resurscenter Att Lära För Arbetslivet), vilka drivs i sam- arbete mellan LO, ABF, FMLS samt Läs- och skrivpedagogiskt centrum vid . Dessa center riktar sig till personer med läs- och skrivsvårigheter för att rekrytera dem till vuxenstudier. Enligt förvaltningslagen (1986:223) bör en myndighet vid behov anlita tolk när man har att göra med någon som är allvarligt hörsel- eller talskadad. Enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) skall erbjuda dem som är bosatta inom bl.a. tolk- tjänst för vardagstolkning för barndomsdöva, dövblinda, vuxen- döva och hörselskadade (3 b §). För döva finns teckenspråkstolkar anställda i landstingen för att ge service vid t.ex. läkarbesök, kon- takt med myndigheter eller möten på arbetsplatsen (s.k. vardags- tolkning). Det finns ingen begränsning i antal timmar, men antalet tolkar är enligt uppgift inte tillräckligt stort för att täcka behovet. För vuxendöva som inte kan teckenspråket behövs skrivtolkning. Av en undersökning från (Uppföljning av lands- tingens tolktjänstverksamhet, 2001) framgår att det genomfördes 63 191 tolkuppdrag. av samtliga beställda uppdrag kunde inte genomföras på grund av tolkbrist. utgår ett statsbidrag som stöd till huvudmännen för tolktjänstverksamheten. Bidraget, som uppgår till 75 miljoner kro- nor, fördelas till landstingen och de landstingsfria kommunerna efter invånarantal. Totalkostnaden för vardagstolkning för hela riket var enligt . och högskolor i har teckenspråkstolkar anställda för tolkning i undervisning. Andra skolor på olika nivåer anställer tolkar tillfälligt till döva studerande. Vid uni- versitet finns en påbyggnadsutbildning för teckenspråkstolkar (40 poäng) med inriktning på tolkning i utbildningssammanhang. finns drygt 300 teckenspråkstolkar i . () bildades för att ansvaret för landets tolk- och översättarutbildningar skulle samlas på ett ställe. Folk- högskolorna har ansvaret för utbildning av tolkar för döva, döv- blinda och vuxendöva. TÖI ansvarar för fördelningen av stats- bidrag för kontakttolkutbildning och statsbidrag till teckenspråks- utbildning för blivande tolkar, teckenspråkslärarutbildning samt utbildning av tolkar för barndomsdöva, dövblinda och vuxendöva. Den tvååriga tolkutbildningen är förlagd till folkhögskolor på olika platser i . Dessutom finns en fyraårig utbildning för studer- ande som saknar förkunskaper i teckenspråk. Treårig utbildning till vuxendövtolk finns vid två folkhögskolor. Enligt (a.a.) saknar en fjärdedel av tolkarna tolk- utbildning. 14.2.5Hjälpmedel för funktionshindrade inom språkområdet För många människor med funktionshinder kan utvecklingen inom IT-området innebära ökade möjligheter att kommunicera med andra. Genom den nya tekniken kan språkhantering i tal och skrift underlättas. Olika program och programfunktioner för olika typer av språkstöd (skrift och tal) är olika bra för olika användare. En stark utveckling pågår t.ex. av multimedietekniken inom det specialpedagogiska området. Text, rörliga bilder, ljud, animationer och stillbilder kan hanteras och de pedagogiska effekter- na förstärkas. Den digitala tekniken ger nya möjligheter att över- föra tidningar och böcker till talsyntes och punktskrift. Bildtelefon kan vara till stor hjälp för döva och hörselskadade och e-post för stammande. Talstöd med hjälp av talsyntes, digitaliserat tal och olika former av display/tangentbord kan användas för att göra läromedel tillgängliga för funktionshindrade. Hjälpmedel definieras ofta som produkter som bidrar till att minska eller helt kompensera en funktionsnedsättning. Begreppet hjälpmedel kopplas också ofta till om samhället står för delar eller hela kostnaden för det. Enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) skall erbjuda bl.a. hjälpmedel för funktionshindrade (3 b §). I är det landsting eller kommun som fattar beslut om vilka produkter som är att betrakta som hjälpmedel. Vad gäller avgifter för hjälpmedlen så har (se bl.a. Stora prisskillnader för hjälpmedel, 2001) konstaterat att lands- tingen tar ut olika avgifter för samma typ av hjälpmedel. Det är enligt HO också stora prisskillnader mellan landstingen för olika slags hjälpmedel. Dessutom varierar avgifterna för besök, ordina- tion, reparation samt om hörapparaten tappas bort. Från HO:s sida har man framfört att möjligheten att få hjälpmedel ofta är en förut- sättning för delaktighet och jämlikhet för människor med funk- tionshinder. HO anser att denna möjlighet inte får vara beroende av var i landet personen bor eller vilken typ av hjälpmedel som personen har behov av. Även Handikappförbundens samarbets- organ har till kommittén framfört att det finns problem med funk- tionshindrades tillgång till hjälpmedel. är ett nationellt inom området hjälpmedel och tillgänglighet för människor med funk- tionsnedsättning. arbetar för full delaktighet och jämlikhet för människor med funktionsnedsättning genom bra hjälpmedel och ett tillgängligt samhälle. forskning och utveckling, provar nya hjälpmedel, medverkar till kunskaps- och metodutveckling, informerar och utbildar. Hjälp- medelsinstitutets huvudmän är staten, och . IT-området är ett av tre prioriterade områden i Hjälpmedels- institutets verksamhet. arbetar bl.a. med in- formation om hjälpmedel för funktionshindrade. På institutets webbplats finns 851 produkter förtecknade inom området hjälp- medel för kommunikation, information och varseblivning. Enligt för IT-området skall olika aktiviteter genomföras för att öka tillgängligheten till informationssamhället. Bland annat skall offentliga organs webbplatser vara tillgängliga för funktionshindrade enligt internationella riktlinjer. Riktlinjerna är enligt avsedda för alla som utvecklar innehåll för webben och för utvecklare av författarverktyg. Om riktlinjerna följs kommer enligt sökningar på webben och användares informationsåtkomst att underlättas. har i en rapport till regeringen, IT för funktionshindrade och äldre – Förslag till handlingsprogram för åren 1998–2002 (1997), beskrivit olika problem kring dator- baserade hjälpmedel. Bland annat pekar man på skärpta regler för förskrivning som i vissa landsting utesluter grupper som tidigare fått hjälpmedel, svårigheter att få datorhjälpmedel för lek och träning samt svårigheter att få datorbaserade hjälpmedel för pers- oner med olika funktionshinder. Det bedrivs olika utvecklingsinsatser kring IT-hjälpmedel och språkliga funktionshinder.