sou · GQB327d5 · 2003-01-01 00:00:00 — Erfarenheten visar att det alltför sällan förekommer tolkning till eller från svenska eller att arbetshand- lingar finns på svenska. Arbetet med att förbättra svenskan i EU-texter är mycket angeläget. Verkets experter ställs inför problemet att finna de rätta uttrycken för vad som avses och hur detta ska formuleras i svensk och internationell lagstift- ning. En väl organiserad och fungerande språkvård med anknytning till EU är nödvändig. instämmer i kommitténs förslag. I EU-sammanhang där det inte är möjligt att tolka till och från samtliga officiella EU-språk bör i första hand verka för att det ska vara möjligt att tala svenska, men kanske bara lyssna till två eller tre språk. När det gäller den svenska språkpolitiken i EU bör även tilläggas att den kräver ett intensifierat språkpolitiskt samarbete med andra stater inom EU. instämmer med utredningens förslag till nationella initiativ när det gäller svenskan i EU. Här menar föreningen att det är mycket viktigt att samarbetar med andra EU-språk av samma storlek, t.ex. danska, portugisiska, finska etc. Det är svårt att se att skulle få gehör för en alldeles egen ståndpunkt och det vore önskvärt att redan på ett tidigt stadium försöka få fram en gemensam strategi. De svenska tjänstemännen i EU arbetar ju med sina frågor på engelska eller franska och läser därför texterna på dessa språk. Om de även regelmässigt läser de svenska översättningarna och håller sig orienterade om hur terminologin används i dem, samt ger de svenska översättarna återkoppling när det gäller terminologian- vändningen, skulle detta gynna termarbetet. I frågan om översättningshjälpmedel vill facköversättarföreningen betona det europeiska perspektivet. Det finns sannolikt parallella problem och lösningar t.ex. för översättning mellan romanska och germanska språk, och man bör under- söka om det finns underlag för exempelvis olika nordiska samarbeten. Eftersom översättningarna inom EU inte alltid finns tillgängliga väljer tjänstemännen den engelska eller franska texten och detta problem är allmänt för alla språk utom arbetsspråken engelska och franska, bör en översyn göras av systemet. När det gäller översättar- och språkutbildning verkar det nu som det är svårt att överhuvudtaget få studenter att läsa språk. Att i det läget främst satsa på utökade översättarutbildningar och högre förkunskapskrav i språk är kanske inte rätt väg, utan kan till och med vara kontraproduktivt. Det som särskilt behövs är fler översättare som har fackkunskaper inom olika områden. Över- sättarutbildningen skulle därför med fördel kunna läggas upp som vissa av de nya journalistutbildningarna, dvs att man måste ha en fil.kand eller motsvarande plus goda språkkunskaper och man gör ett antagningsprov. skulle gärna se att man försökte skapa europeiska tolk- och översättarutbildningar, med utbyten mellan länderna för de motsatta språkriktningarna och med olika delmoment i olika länder. Det skulle kunna höja både status och kvalitet på de svenska utbildningarna. stödjer förslaget till riktlinjer för svenska språket inom EU. Det är viktigt att alla EU-dokument med rättslig verkan finns tillgängliga på svenska och att gemenskapens institutioner är skyldiga att använda svenska vid kontakter med svensktalande. Som rättstillämpande myndighet vill JämO dessutom påminna om vikten att svenska översättningar av rättsakter och domar är av hög kvalitet. tillstyrker de fyra förslagen gällande svenskans ställning som EU-språk. har inget att erinra mot bedömningar och förslag i avsnitten om svenskans ställning som EU-språk respektive inhemsk politik och förvaltning. välkomnar att utredningen särskilt tar upp önskvärd- heten av tydligare EU-språk. bör fortsätta att verka för att EU arbetar för enklare, begripligare och klarare texter, och likaså bör arbetet för att förbättra svenska EU-texter fortsätta. Som det nu är kan det ofta svårgenomträngliga EU- språket bidra till att främja den vanliga medborgaren från EU-begreppet. uppfattar det som viktigt att med större kraft än värna om svenskans ställning och bruk inom EU. Över huvud taget bör man i instruk- tionerna för svenska delegater och tjänstemän inskärpa, att det inte ligger i vårt nationella intresse att bereda vägen för engelskan som ett överordnat arbetsspråk inom unionen. KLYS tillstyrker kommitténs förslag att regeringen skall fastlägga officiella riktlinjer för svenskans ställning och bruk inom EU. I dessa riktlinjer måste ingå att svenskan ska förbli ett officiellt språk i EU och att den inte får ge efter när det gäller upprätthållandet av översättningskraven. Vidare måste det garanteras att svenska organisationer, företag och privatpersoner förbehålls rätten att yttra sig över olika EU-förslag på svenska språket. LO välkomnar kommitténs förslag till regeringens utformande av riktlinjer för svenskans ställning och bruk inom EU. LO ser tillgången till svenskspråkig kommunikation samt svenskspråkigt material som synnerligen viktigt ur ett demokratiskt och fackligt perspektiv. Remissinstanser som är tveksamma: är tveksamt till att officiella riktlinjer för svenskans ställning och bruk inom EU får avsedd effekt. Förbundet anser att utvecklingen av översättningshjälpmedel och tillgången till översättningsdatabaser har större betydelse. Handikappförbundens samarbetsorgan anser att många människor med funktions- hinder kommer att utestängas om inte information från EU också görs tillgänglig och anpassas för dem. Handikapporganisationerna måste kopplas in i unionens tolknings- och översättningsarbete. anser att alla EU-dokument som har rättslig verkan i och redan har översatts till finska skall finnas tillgängliga på svenska och på finska. 2.2.2 Inhemsk politik och förvaltning Utredningens förslag: Svenska språket skall normalt användas inom den offentliga administrationen. När det gäller förvaltningen saknas empiriska undersökningar inriktade mot bruket av svenska och andra språk, med det ändå rimligt att anta att svenskan inte gjort stora domänförluster på detta fält. Enligt utredningen är det självklart att svenska skall användas, bl.a. på följande sätt: N Skyltar och liknande information från myndigheter skall vara på svenska. N Myndigheter skall ha namn på svenska. N Myndigheter skall ha e-postadresser på svenska. (Dessa tre förslag innebär att en författningsreglering bör övervägas i form av en komplettering av de bestämmelser som styr statlig resp. .) N Myndigheters webbplatser skall vara på svenska. Avsnittet har inte fått så många remissinstanser att yttra sig. Ingen av dem som lämnat kommentarer avstyrker något av kommitténs förslag. Ett jämförelsevis stort antal instanser lämnar dock egna synpunkter, bl.a. kring förhållandet mellan svenska och de nationella minoritetsspråkens användning i regional och lokal förvaltning. Remissinstanser som tillstyrker (inkl. positiva): , , , , kommun tillstyrker att svenska språket normalt skall användas inom den offentliga administrationen. helt utredningens förslag att svenska ska användas på alla politiska nivåer inom den inhemska förvaltningen. stödjer förslagen om att skyltar och liknande information från myndigheter ska vara på svenska, att myndigheter ska ha namn på svenska, att myndigheter ska ha e-postadresser på svenska och att myndigheters webbplatser ska vara på svenska. menar också att det är självklart att svenska ska användas som koncernspråk inom svensk offentlig förvaltning. tillstyrker förslaget med kommentaren att samtliga förslag redan efterlevs av AV och att en eventuell författningsreglering inte innebär några för- ändringar för AV och därför förmodligen inte för någon annan myndighet heller. kommun delar utredningens uppfattning. Kammarrätten i påpekar vikten av att myndigheterna använder ett språk som är begripligt för dem som kommer i kontakt med myndigheterna, även med domstolarna. Det måste finnas utrymme för språkvårdsarbete hos domstolarna. tillstyrker utredningens förslag att alla svenska myndigheter som bas ska ha all information på svenska språket. Därutöver avgör behoven hos respektive myndighets målgrupper vilka övriga språk informationen bör finnas tillgänglig på, exempelvis minoritetsspråk eller invandrarspråk. påpekar risken att vissa fackuttryck på engelska inom t.ex. IT- området och hälso- och sjukvårdsområdet används även i officiella dokument. påpekar att till förslaget om att myndigheters namn och e-postadresser normalt ska vara på svenska en komplettering borde göras samt i relevanta sammanhang på de nationella minoritetsspråken, i enlighet med tidigare förslag om skyltar och information som sätts upp av statliga och kommunala myndigheter. skriver att många människor som har lässvårigheter på grund av funktionshinder eller av andra orsaker kommer att stängas ute från angelägen samhällsinformation om inte informationen anpassas och görs tillgänglig. Några förslag i den riktningen har dock inte förts fram av kommittén. Centrum menar att det är angeläget att alla som behöver anpassade texter kan få informations- material, svar på frågor mm i lättläst form. Det är av stor vikt att handlingar från t.ex. EU är tillgängliga även för människor med lässvårigheter. menar att utgångspunkten att svenska språket ska användas inom den offentliga administrationen är given. Lika uppenbart är att det förekommer situationer då användningen av andra språk är försvarbar eller rent av nödvändig. i menar att om nordiskt samarbete ska kunna omfatta alla på lika villkor är det nödvändigt att även i nordiska sammanhang ha beredskap att ställa tolk till förfogande. Resurserna för tolkning och översättning behöver förstärkas i , inte bara med tanke på det nordiska samarbetet men också med tanke på detta. Sverigefinländarnas delegation menar att minoritetsspråken inte skall betraktas som undantag som i vissa fall plockas fram. Skyltar och information på minoritets- språk skall vara en norm på orter och inom regioner där språken använts av hävd eller det med hänsyn till befolkningsunderlaget är befogat. Enligt lagen om rätt att använda samiska, finska och meänkieli hos förvaltningsmyndigheter och dom- stolar är minoritetsspråken inom sina förvaltningsområden förvaltningsspråk tillika samhällsbärande språk. Sverigefinländarnas delegation föreslår därför att N minoritetsspråken ska åtnjuta det skydd och stöd som harmonierar med intentionerna i minoritetspolitiska beslut samt språk- och ramkonvention samt vid sidan av svenska betraktas som historiska, nationella språk med full hemortsrätt, N minoritetsspråkens status som samhällsbärande språk vid sidan av svenskan fastställs i den svenska lagstiftningen, N minoritetsspråken skall på motsvarande sätt som svenskan betraktas som norm i det offentliga rummet där språken använts av hävd eller där det med hänsyn till befolkningsunderlaget är befogat, N förvaltningsområdet för finska språket utökas att i första steget omfatta och och stegvis hela landet. Samernas utbildningscentrum anser att de samiska myndigheterna, såsom och Sameskolstyrelsen samt de tjänstemän med samiska som funktionellt språk och vilka arbetar inom övriga lokala, regionala och statliga myndigheter, skall kunna använda samiska muntligt och skriftligt i sin myndighetsutövning inom relevanta områden. Detta skulle medföra en positiv inställning till samiska språket som förvaltningarna och myndigheterna tvingas att i förekommande fall rekrytera personal som är tvåspråkiga. 2.3 Arbetsliv, marknad och konsumtion, kultur och medier, informationsteknik samt hälso- och sjukvård. Utredningens förslag: Användningen av svenska inom arbetslivet skall främjas och i vissa fall regleras. Konsekvenserna av användningen av andra språk inom arbetslivet skall följas. Språket spelar en stor roll för förhållandena inom arbetslivet. Språket är ett viktigt arbetsredskap och språkförhållandena på arbetsplatserna påverkar dels den enskil- des möjligheter att få anställning och göra karriär, dels möjligheter till medbe- stämmande och inflytande. Undersökningar visar att engelska blir allt vanligare Däremot finns inga undersökningar som visar vilka konse- kvenser det utbredda användandet av engelska i arbetslivet får för arbetsmiljö- och arbetarskyddsfrågor. Utredningen konstaterar att lagen om anställningsskydd inte reglerar på vilket språk arbetstagaren ska informeras om sina anställningsvillkor. Utredningens förslag innebär att N forsknings- och utredningsarbete initieras när det gäller bruket av engelska inom arbetslivet, N ges i uppdrag att i samarbete med språkvården utreda språkvalets effekter på de anställda och deras prestationer samt hur arbets- tagares språkkunskaper påverkar deras möjligheter att hävda sig på arbetsmark- naden, N översyn av lagstiftningens språkliga aspekter inom arbetarskydd och anställ- ningsskydd skall göras (ges i uppdrag att utreda vilka eventuellt rättsliga regleringar som behövs för att skydda anställdas språkliga rättigheter, lagen om anställningsskydd 6 a §), N språket skall uppmärksammas i arbetsmiljötillsynen (skall i sin tillsyn uppmärksamma språkets betydelse för arbetsmiljön, t.ex. förekoms- ten av skyddsföreskrifter på främmande språk, handlingar på främmande språk som underlag för skyddsombud etc.), N förhandlingsunderlag bör finnas tillgängliga på svenska (medbestämmande- lagen 4, 10, 18 §§), N språkvalet i kollektivavtal inte bör regleras. är tveksamt till det uppdrag som kommittén föreslår att verket ska få. AV uppfattar uppdraget för otydligt avgränsat och påpekar att resurser måste tillföras verket om uppdraget ska kunna utföras. Även svarar att de är tveksamma till om AV är rätt instans att ensamt genomföra uppdraget. menar sig inte ha resurser att genomföra det forskningsuppdrag som kommittén föreslår. För övrigt är de flesta av de remiss- instanser som lämnat synpunkter på avsnittet positiva till kommitténs förslag. Särskilt förslaget om en översyn av lagstiftningen inom arbetarskydd och anställningsskydd kommenteras i positiva ordalag. Remissinstanser som tillstyrker (inkl. positiva): hetsforskning, , , , , , LO att i ett internationaliserat näringsliv kan det vara nödvändigt att föreskriva att särskilt säkerhetsföreskrifter och förhandlingsunderlag finns tillgängligt på svenska. har inga i förhållande till framförda förslag avvikande uppfattningar. instämmer i stort med kommittén. Till skillnad från kommittén anser nämnden dock att det kan vara lämpligt att i lag reglera även språkvalet för kollektivavtal. delar utredningens åsikter om språkets viktiga roll i arbetslivet och vill betona att en översyn måste göras av lagstiftningen inom arbetarskydds- och arbetsmiljöområdet. stödjer förslaget att utreda behovet av lagstiftning för att reglera arbetstagares rätt till viss information på svenska på områdena arbets- rätt och arbetarskydd, även i företag med annat koncernspråk. Betänkandet ger som exempel skyddsföreskrifter och underlag inför medbestämmandeförhand- lingar. JämO föreslår att listan utökas till att omfatta även företagens jämställd- hetsplaner, underlag för lönekartläggningar, analyser av lönekartläggningar och handlingsplaner för jämställda löner samt rekryteringsannonser och meritför- teckningar för anställningssökande, dvs dokument som jämställdhetslagens bestämmelser om aktiva åtgärder ålägger företagen att upprätta i samverkan med arbetstagarna samt handlingar som krävs för att enskilda eller fackliga förtroende- valda ska kunna bedöma om det finns underlag att misstänka brott mot jämställd- hetslagens diskrimineringsförbud. instämmer i att det är viktigt att ett forsknings- och utrednings- arbete initieras när det gäller bruket av engelska i arbetslivet. Institutet har inga möjligheter att ta sig an ett sådant forskningsuppdrag som föreslås i kapitel 21.3.3. Resurser i form av lämplig kompetens och medel saknas för detta. LO anser att den föreslagna studien av de språkliga aspekterna på det arbetsrätts- liga området är mycket viktigt och bör ske i samråd med parterna på svensk arbetsmarknad. Språkvalets och språkhanteringens påverkan på de anställdas och dess representanters faktiska förutsättningar att tillgodogöra sig information och möjligheter till medbestämmande är en mycket viktig utgångspunkt. Remissinstanser som avstyrker (inkl. invändningar): , anser att inte är den myndighet som är mest lämpad att göra en fullständig genomlysning på det arbetsrättsliga regelverket. Uppdraget bör inte ensamt ges till utan genomföras i samarbete med någon annan lämplig myndighet. anser att förslaget att ge AV i uppdrag att utreda språkfrågor inom arbetsrättsområdet måste avgränsas till arbetsmiljöområdet – den del av lagstiftningen som ryms inom AVs instruktion – och preciseras till språkfrågor ifråga om säkerhet inom arbetsmiljöområdet. AV anser att resurser måste tillföras motsvarande ett sådant uppdrags omfattning. Förslaget att AV i sin tillsyn ytterligare skall uppmärksamma språkets betydelse för arbetsmiljön är mycket kortfattat och AV ställer sig därför frågande till vad som avses med att ytterligare uppmärksamma. kommun menar att ytterligare belysning behövs av de fall utredningen föreslår att användningen av svenska i arbetslivet ska regleras. I utredningen framgår inte vilka konsekvenser resursmässigt och finansiellt som erfordras med anledning av förslagen. Om förslagen innebär ökat resursbehov för kommunerna så måste detta kompenseras. vill gärna betona att information om säkerhet, hälsa och arbetsmiljö, tekniska instruktioner och manualer etc måste finnas tillgängliga på språk som medarbetarna på arbetsplatsen förstår och kan tillgodogöra sig, så att säkerheten kan upprätthållas och produktivt samarbete kan bedrivas på arbets- platsen. Utredningen föreslår en översyn av den arbetsrättsliga lagstiftningen och konsumentlagstiftningen samt att den arbetsrättsliga lagstiftningen explicit ska innehålla regler om att information och förhandlingsunderlag skall finnas till- gänglig på svenska. ligger det i arbetsgivarens informations- och förhandlingsskyldighet att erbjuda mottagaren begripligt material. Detta finns även klart reglerat i lagstiftningen beträffande styrelserepresentation. De erfaren- heter av utvecklingen av språkbruket i företag och på arbetsplatser, som och dess medlemsorganisationer mött, ger inte anledning till ny och ytterligare reglering. Men om detta ändå blir aktuellt, kunde det vara en bättre lösning att föreskriva att de lokala parterna på arbetsplatsen bör vara överens om vilket eller vilka språk som skall tillämpas för att information och kommunikation på arbetsplatsen skall fungera på bästa sätt. 2.3.2 Marknad och konsumtion Utredningens förslag: Användningen av svenska inom konsumentområdet skall främjas och i vissa fall regleras och konsekvenserna av användningen av andra språk skall undersökas. För konsumenterna har internationaliseringen blivit tydlig: utbudet av produkter och tjänster från utlandet har ökat. Även svenska produkter marknadsförs numera ofta på engelska. I en alltmer internationaliserad värld blir det allt viktigare att kunna kräva konsumentinformation på god och begriplig svenska. Utredningen föreslår att en genomgång av språket i konsumenträtten skall göras. Som underlag för en sådan genomgång pekar utredningen på konsumentköplagen (1990:932), som bör ändras så att kravet att anvisningar skall vara på svenska språket blir tydligt och klart för alla (16§), produktsäkerhetslagen (1988:1604) där det bör regleras att näringsidkare är skyldiga att lämna avsedd information på svenska språket samt marknadsföringslagen (1995:450), där det närmare bör utredas vilka effekter det kan få om näringsidkare vid marknadsföring lämnar konsumentinformation på andra språk än svenska och om lagstiftningen behöver ändras för att tillförsäkra konsumenter i att information lämnas på svenska språket. Vidare menar kommittén att det är olyckligt om inskränkningar av översättnings- kraven när det gäller patenthandlingar sker, eftersom det motverkar möjligheterna att bevara svenska som ett komplett och samhällsbärande språk. Flera av remissinstanserna uppehåller sig i sina yttranden vid frågan om översätt- ningar av patenthandlingar. Kring den frågan har kommittén inte presenterat några särskilda förslag, därför finns inget att avstyrka. Frågan har ändå lockat många av de svarande att lämna sina synpunkter. Flertalet av dem menar att betänkandet har lagt för stor vikt vid patenthandlingars betydelse för språkutveck- lingen och att effektivitetsvinsterna i de föreslagna inskränkningarna av översätt- ningskraven väger tyngre. I övrigt finns inga invändningar mot kommitténs förslag. Remissinstanser som tillstyrker (inkl. positiva): , , , , Kungl. välkomnar kommitténs förslag att främja svenska språket inom konsumentområdet och stödjer förslaget om en fullständig genomgång av lagstift- ningen på området, gärna i samarbete med Språkvården. Under förutsättning att en sådan genomgång kommer igång snabbt anser verket att man kan avvakta med de ändringar i konsumentköplagen och produktsäkerhetslagen som kommittén föreslår. anser att man bör hålla fast vid rådande bestämmelser om översättning av patenthandlingar till svenska. stödjer utredningens förslag om att främja använd- ningen av svenska inom konsumentområdet samt att skärpa lagstiftningen för att tydliggöra kravet på att anvisningar ska finnas på svenska. Enligt facköversättar- föreningens uppfattning är det ett oeftergivligt krav att rättsligt bindande texter skall finnas på svenska, annars äventyras både den enskildes rättssäkerhet och svenska språkets ställning inom denna domän. hävdar att det är av största betydelse att företrädare upphör att motverka användningen av svenska språket på patentområdet. instämmer i betänkandets förslag att viss reglering inom konsumentområdet bör skärpas vad gäller språkbruk. KLYS vill med skärpa framhålla att frågan om svenska patentansökningar är en fråga som i grunden berör det svenska språkets ställning och vår egen språkut- veckling eftersom språket alltid utvecklas i konkreta sammanhang, t.ex. när en ny uppfinning ska beskrivas. KLYS kräver att regeringen återtar sitt förhastade beslut att stödja det förslag till nya EU-regler som innebär att skyldigheten att översätta patenthandlingar till de nationella språken inskränks och att det räcker med patenthandlingar på något av de tre språken engelska, franska och tyska för att de skall vara giltiga i . delar kommitténs uppfattning att det vore olyckligt om inskränkningar av översättningskraven sker. Om den s.k. London- överenskommelsen träder i kraft med verkan för kommer svenska upp- finnare och företag att förlora i rättssäkerhet och inte uppnå annat än marginella besparingar, som ändå förmodligen kommer ätas upp av ökade kostnader för bevakning av konkurrenters patent och ökade kostnader för hantering av patent- konflikter. Föreningen föreslår att inte skall ratificera Londonöverens- kommelsen, som innebär en inskränkning av skyldigheten att översätta europeiska patentskrifter till svenska. Remissinstanser som har invändningar: , , , , , Svenska industriens patentingenjörers förening menar att resonemanget om översättning av patenthand- lingar ter sig bristfälligt så till vida att sådana översättningar dels är kostsamma, dels inte fyller någon funktion av större betydelse eftersom nästan ingen tar del av dem. menar att det finns skäl att tona ner vad som i betänkandet påstås om betydelsen av att ha patenthandlingar tillgängliga på svenska. De farhågor som uttrycks, om att lättnader i nuvarande översättningskrav skulle ge upphov till domänförluster eller äventyra rättssäkerheten, framstår som överdrivna. Erfarenheten visar att det inte är i patentbeskrivningar som ny teknisk terminologi uppstår. Begrepp och termer är vanligtvis etablerade när patentansök- ningar görs. Till detta kommer att svenska översättningar av europeiska patent ges in till PRV först åtskilliga år efter det ansökan gjorts. Vid det laget har det tekniska språket utvecklats via andra kanaler. PRVs bedömning är att svenska