sou · GQB35d2 · 2003-01-01 00:00:00 — I tredje stycket finns en föreskrift om att det i underlaget skall ingå ett yttrande från företagshälsovård eller motsvarande, som skall uttala sig om behovet av rehabiliteringsåtgärder. Vad som avses med företagshälsovård anges i 2 b § andra stycket arbets- miljölagen (1977:1160). Företagshälsovården utgör enligt nämnda bestämmelsen en oberoende expertresurs inom områdena arbets- miljö och rehabilitering som skall arbeta särskilt för att förebygga och undanröja hälsorisker på arbetsplatser samt ha kompetens att identifiera och beskriva sambanden mellan arbetsmiljö, organisa- tion, produktivitet och hälsa. Företagshälsovården skall uttala sig om den försäkrades arbets- förmåga i förhållande till arbetsuppgifterna och rehabiliterings- behovet samt göra en prognos för återgång till arbetet. I den mån företagshälsovården delar arbetsgivarens bedömning är det tillräck- ligt att det anges. Anser företagshälsovården att det finns behov av andra åtgärder än dem som arbetsgivaren har föreslagit skall det anges särskilt. 22 kap. 4 b § Paragrafen är ny. I denna införs en bestämmelse om försenings- avgift. Enligt första stycket skall en arbetsgivare betala förseningsavgift med , om ett rehabiliteringsunderlag inte har lämnats inom föreskriven tid. Bestämmelser om när rehabiliteringsunderlag skall lämnas finns i 22 kap. 3 § tredje stycket. I andra stycket finns bestämmelser om att förseningsavgift inte skall påföras om en arbetsgivare har gjort en anmälan om att underlaget inte kan lämnas i rätt tid och försening kan anses ursäktlig. Vilka omständigheter som kan innebär ursäktligt har behandlats i avsnitt 6.7. 22 kap. 4 c § Paragrafen, som är ny innehåller bestämmelser om betalning av för- seningsavgift enligt 4 b §. Enligt första stycket skall förseningsavgiften som tillfaller staten, betalas till . Betalning skall ske från det att beslutet vann laga kraft. Har ett överklagande inte in- kommit inom klagotiden som är (20 kap. 13 § AFL) har beslutet vunnit laga kraft. I sådant fall skall arbetsgivaren själv- mant betala avgiften. Detta skall anges i beslutet. I andra stycket anges att dröjsmålsränta skall tas ut om avgiften inte betalas i rätt tid. Enligt tredje stycket får ett beslut om förseningsavgift efter sista betalningsdagen, dvs. efter det att det har vunnit laga kraft, verkställas såsom en lagakraftvunnen dom. Försäkrings- kassans beslut utgör således en exekutionstitel, dvs. det kan läggas till grund för indrivning, om betalning inte har skett. 22 kap. 4 d § Enligt denna nya paragraf skall, innan beslut fattas om försenings- avgift, den arbetsgivare som berörs av beslutet ges tillfälle att yttra sig. Bestämmelsen riktar sig till , som enligt 5 kap. 4 § tredje stycket socialförsäkringslagen (1999:399) skall besluta om förseningsavgift. 22 kap. 6 § Bestämmelsen ändras på sätt att det anges att skall upprätta en rehabiliteringsplan och att det skall vara en målinriktad rehabiliteringsplan. Detta innebär att det i rehabili- teringsplanen skall anges ett konkret mål för åtgärderna. Inled- ningsvis kan det vara fråga om ett delmål, t.ex. att den försäkrade skall återgå i arbete till viss del inom en viss angiven tid. Planen skall fortlöpande revideras. 9.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön I första stycket införs en ny punkt (3). Ändringen innebär att nivån för sjuklön höjs till av anställningsförmånerna från och med den femtonde dagen . Som framgår av 7 § uppgår sjuklöneperioden . Den begränsningen gäller från och med den femtonde dagen att till grund för sjuklönen skall läggas vad som utgör sjukpenninggrundande inkomst enligt 3 kap. 2 §, dvs. inkomsttaket för sjukpenninggrundande inkomster kommer att gälla även för sjuklön enligt denna lag. I första stycket görs den ändringen att sjuklöneperioden förlängs generellt , varav liksom utgör karens. Ändringarna i denna paragraf innebär att den hittillsvarande fri- villiga småföretagarförsäkringen mot sjuklönekostnader ersätts av ett för små företag obligatoriskt högkostnadsskydd mot sjuklöne- kostnader (se avsnitt 6.9). Denna paragraf, som är ny, innehåller ytterligare bestämmelser om högkostnadsskyddet för små företag. I första stycket anges huvudprinciperna för ersättning från hög- kostnadsskyddet. Dessa innebär att ersättning för sjuklönekost- nader kan erhållas endast för sjuklön som har utbetalats på grund av bestämmelserna i denna lag. En arbetsgivare kan få ersättning för sjuklönekostnaderna till den del de relativt sett överstiger av de genomsnittliga sjuklönekostnaderna för samtliga arbetsgivare. Detta innebär att om en arbetsgivares sjuklönekvot överstiger av sjuklönekvoten för samtliga arbetsgivare erhåller han ersättning för den överskjutande delen av sjuklöne- kostnaderna. Med sjuklönekvot anses sjuklönekostnadernas andel av den totala lönesumman. Enligt andra stycket gäller den begränsningen att ersättning lämnas inte för en sjuklön till den del den överstiger av högsta belopp för sjukpenninggrundande inkomst. Enligt tredje stycket skall mer detaljerade bestämmelser om högkostnadsskyddet meddelas av regeringen, dvs. i en förordning (se avsnitt 6 i författningsförslagen). I andra stycket görs en hänvisning även till 17 a § för att ange vilken försäkringskassa som är behörig att handlägga ärenden om högkostnadsskydd mot sjuklönekostnader för små företag Genom tillägget i tredje stycket kan en försäkringskassa över- lämna till en annan försäkringskassa att handlägga ärenden om för- längning av sjuklöneperiod och om högkostnadsskydd för små företag. Bestämmelserna i denna paragraf ändras på det sättet att vid hand- läggning av ärenden om högkostnadsskyddet för små företag skall tillämpas de bestämmelser i som tillämpas på flertalet andra ärenden enligt sjuklönelagen. I denna paragraf görs en konsekvensändring med anledning av att den frivilliga småföretagarförsäkringen mot sjuklönekostnader ersätts med ett högkostnadsskydd mot sådana kostnader. 9:3 Förslaget till lag om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554) 5 kap. 18 § I första stycket görs ett tillägg om att det i årsredovisningen skall lämnas uppgift om genomsnittlig sjukfrånvaro. Förslaget har behandlats ovan i avsnitt 6.4. Enligt andra stycket undantas från skyldigheten att lämna upp- gift om sjukfrånvaro sådana företag som avses i 3 kap. 8 § andra stycket, dvs. s.k. 10/24-företag. Med 10/24-företag avses företag, i vilka antalet anställda i medeltal uppgått till högst tio och tillgångarnas nettovärde enligt fastställd balansräkning för det senaste räkenskapsåret uppgår till högst . Genom föreskriften i detta stycke undantas från uppgiftsskyldigheten de 10/24-företag som enligt 6 kap. 1 § bokföringslagen (1995:1078, BFL) är skyldiga att avsluta bokföringen med en årsredovisning och offentliggöra den, t.ex. aktiebolag. 7 kap. 14 § Tillägget i denna paragraf innebär att uppgift om sjukfrånvaro enligt 5 kap. 18 § inte behöver lämnas i en koncernredovisning. 9.4Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringslagen (1999:799) 5 kap. 4 § I tredje stycket införs en ny bestämmelse om vem som är behörig att fatta beslut om förseningsavgift 22 kap. AFL. Sådant beslut skall fattas av den försäkringskassa som är behörig att fatta beslut avseende den försäkrade som omfattas av rehabiliteringsunderlaget. Det är samma försäkringskassa till vilken rehabiliteringsunderlaget skall lämnas. 9.5Förslaget till lag om ändring i socialavgiftslagen (2000:980) 2 kap. 26 § Bestämmelserna i denna paragraf ändras på så sätt att avgiftssatsen för sjukförsäkringsavgiften sänks som en kompensation för den generella förlängningen av sjuklöneperioden . 2 kap. 27a § Paragrafen är ny. I den införs en bestämmelse om sjukförsäkrings- avgiften skall vara högre på ersättning till arbetstagare som inte omfattas av sjuklönelagen, dvs. främst vissa korttidsanställda. Handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet Beslut vid regeringssammanträde . Regeringen har inlett en omfattande översyn av orsakerna till den ökade ohälsan i arbetslivet. Det överordnade motivet är att minska den arbetsrelaterade ohälsan. Som ett led i arbetet har olika utredningsinsatser genomförts eller påbörjats. Exempel på sådana är det arbete som sker i sjukförsäkringsutredningen (dir. 1999:54 med tilläggsdirektiv 1999:82) och utredningen om den arbetslivsinriktade rehabiliteringen (dir. 1999:44), samt det arbete som sker inom för att ta fram en handlingsplan för åtgärder på arbetsmiljöområdet (Ds 2000:54). Arbetet har således bedrivits parallellt och ett antal förslag har lämnats eller kommer att lämnas . Behov finns nu av att sammanställa de förslag, faktaunderlag och uppslag som har framkommit på olika håll till en helhet. En särskild utredare tillsätts därför för att utarbeta förslag till en samlad handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet. Utredaren skall förutsättningslöst se över effektiviteten och träffsäkerheten i sjukförsäkring, reha- bilitering, förtidspension och arbetsskadeförsäkring samt i admi- nistrationen av dessa system. Utredaren skall också föreslå hur förebyggande åtgärder, försäkringssystem, rehabiliterande insatser m.m. kan bli mer effektiva redskap för att minska sjukfrånvaron i arbetslivet. Vidare skall utredaren föreslå hur dessa insatser och system kan bli enklare, effektivare och fungera bättre som en enhet. I sin handlingsplan skall utredaren redovisa åtgärder på både kort och lång sikt. För den enskilda individen leder ohälsa till sämre livskvalitet, utslagning från arbetslivet, ekonomiskt beroende och minskad kontroll över den egna livssituationen. För samhället i stort är ett gott hälsoläge hos befolkningen en förutsättning för en positiv utveckling med ett högt arbetsutbud och en god tillväxt. Den demografiska utvecklingen kommer under att leda till att antalet människor i förvärvsaktiv ålder minskar, som antalet äldre ökar kraftigt. Allt fler, både kvinnor och män, står dessutom redan utanför arbetsmarknaden, vilket också bidrar till att allt färre skall försörja allt fler. Detta är ett hot mot den framtida ekonomiska utveck- lingen och därmed mot välfärden. Regeringen ser mycket allvarligt på att sjukfrånvaron har ökat kraftigt och har därför inlett ett arbete för att bryta den negativa utvecklingen. Syftet är för det första att höja den enskildes välfärd genom att förebygga ohälsa i arbetslivet och ge möjlighet till snabb återgång till arbete. För det andra är syftet att höja arbetsutbudet och därigenom bidra till en god tillväxt så att har beredskap att möta den framtida demografiska utvecklingen. Målet är således att fler människor skall ges förutsättningar att stanna kvar i eller återgå till sitt arbete. Var och en skall kunna delta i arbetslivet efter förmåga. Det kräver förebyggande insatser, så att arbetsförhållanden och arbetsmiljö inte ger upphov till sjukdom eller arbetsskada samt en väl fungerande medicinsk och arbetslivsinriktad rehabilitering och effektiva försäkringssystem. Olika utredningar och interna arbetsgrupper i har lämnat eller kommer att lämna förslag som har en koppling till de ovannämnda frågorna. -betänkande Den framtida arbets- skadeförsäkringen (SOU 1998:37), -Utredningen om översyn av socialförsäkringens administra- tion, betänkande - Översyn av socialförsäkringens administration (SOU 1996:64), -Utredningen om den arbetslivsinriktade rehabiliteringen, betänkande Rehabilitering till arbete (SOU 2000:78), -Utredningen om sjukförsäkringen (S 1999:11), delbetänkande Sjukförsäkringen - basfakta och utvecklingsmöjligheter (SOU 2000:72), -Utredningen för översyn av processuella regler inom social- försäkringen m.m. (S1998:06), -projektet om reformerad förtidspension (Ds 2000:39, Sjuk- ersättning istället för förtidspension och Ds 2000:40, Aktivi- tetsersättning) samt -betänkande Hälsa på lika villkor - nationella mål för folkhälsan (SOU 2000:91). Uppdraget innebär att en handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet skall tas fram. Utredaren skall förutsättningslöst se över effek- tiviteten och träffsäkerheten i sjukförsäkring, rehabilitering, förtidspension och arbetsskadeförsäkring samt i administrationen av dessa system. Utredaren skall också föreslå hur förebyggande åtgärder, försäkringssystem, rehabiliterande insatser m.m. kan bli mer effektiva redskap för att minska sjukfrånvaron i arbetslivet samt hur insatserna och systemen sammantaget kan bli enklare, effektivare och fungera bättre som en helhet. I detta sammanhang bör även företagshälsovårdens liksom sjukvårdens kopplingar till de aktuella försäkringsområdena - exempelvis den medicinska rehabiliteringen - vägas in. Utredaren skall särskilt belysa villkoren för personer med långa eller återkommande sjukskrivnings- perioder. Arbetet skall bedrivas med hänsyn tagen till både kvinnors och mäns förutsättningar och behov. Vid översynen skall bl.a. de förslag som redovisats i ovan nämnda utredningar behandlas. Även resultatet av det arbete som har utförts och utförs inom arbetsmiljöområdet skall beaktas. I sin handlingsplan skall utredaren redovisa åtgärder på både kort och lång sikt. Utredaren skall också analysera hur ohälsan i arbetslivet påverkar arbetsutbudet och möjligheterna att uppnå målet om att av alla 20-64-åringar skall vara sysselsatta . Utgångs- punkterna för arbetet skall bl.a. vara följande: -Samhällets insatser skall genomsyras av arbetslinjen, dvs. arbete skall löna sig. Arbetsmiljö och arbetsförhållanden får inte ge upphov till sjukdom eller arbetsskada. Utredaren skall därför undersöka vilka aktiva åtgärder som kan genomföras för att undvika sjukdom och skada och för att sjukskrivna och förtidspensionerade skall kunna återgå till arbetslivet. -Den som drabbas av ohälsa skall vara ekonomiskt tryggad han eller hon inte kan förvärvsarbeta. -Verksamheten och försäkringarna bör samordnas och effektiviseras. Utredaren skall därför analysera hur reglerna skall kunna förenklas som försäkringarna om möjligt görs mer försäkringsmässiga. Förutom att ge ekono- misk trygghet under tid av arbetsoförmåga skall försäk- ringarna också ge incitament till en snabb återgång till arbete. -Det skall inte skapas nya system för ersättning vid arbetslöshet eller studier där kraven på den arbetssökande eller studerande är annorlunda än dem som ligger till grund för arbetslöshetsförsäkringen respektive studiestöden. -Finansieringsansvaret bör i första hand finnas hos den som kan påverka kostnaderna. -Systemens kostnader får inte överskrida budgeterade ramar. -Den negativa kostnadsutvecklingen inom ohälsoförsäk- ringarna måste hejdas och den framtida utgiftsutvecklingen skall vara långsiktigt samhällsekonomiskt stabil. Om utredaren lämnar förslag till sådana förändringar i försäkringssystemen m.m. som innebär att företagens villkor ändras skall utredaren särskilt redovisa konsekvenserna för små företag i enlighet med 15 § kommittéförordningen (1998:1474). Därvid skall en analys göras på sätt som beskrivs i kommittéhandboken (kap. 7.6, Ds 2000:1). I fråga om utförandet av analysen har utredaren möjlighet att samråda med Simplex- enheten (). 1999/2000:139 konstaterade regeringen att nya anställningsformer uppstår, egenföretagandet blir allt mer ett komplement till en anställning. Reglerna för arbetslöshets- försäkringen är i sin nuvarande utformning främst inriktade på arbetstagare. Stora förändringar sker emellertid när det gäller nyföretagande vilket ställer nya krav på alla samhällssystem, t.ex. arbetslöshets- och socialförsäkringar. Frågan om företagares ställ- ning i bl.a. dessa system är komplicerad och rymmer många avväganden, såsom undanträngningseffekter och konkurrens- snedvridning. Regeringen har därför aviserat att dessa förändringar kommer att analyseras. Det är ett arbete som bedrivs inom i samarbete med . Utredaren skall beakta denna uppföljning. Utredaren skall rapportera om handlingsplanens uppläggning och inriktning på åtgärder . skall också inledande förslag till åtgärder på kort sikt lämnas. Förslag till handlingsplan med redovisning av ytterligare åtgärder på kort sikt samt åtgärder på lång sikt skall lämnas . Förslagen till åtgärder på kort sikt skall då omfatta färdiga förslag till lösningar med såväl konsekvensbedömningar som kostnadsberäkningar. skall utredaren redovisa åtgärder på . Förslag med budgetmässiga konsekvenser skall åtföljas av förslag till finansieringslösningar. Förslag till finansiering skall följa de gällande finansieringsprinciperna. Utredaren skall lämna de förslag till lagändringar som översynen motiverar. Vilka mål bör sättas upp för att nå ökad hälsa i arbetslivet? Vilka inriktningsmål bör gälla och vilka mål skall mätas? Vilka mål bör sättas för att mäta att handlingsplanen når sitt syfte? Hur skall målen mätas, när och av vem? Av regeringens regleringsbrev till myndigheterna framgår vilka mål som skall uppnås. Behövs det övergripande myndighets- gemensamma mål för att nå ökad hälsa i arbetslivet? Hur skulle dessa kunna utarbetas och följas upp? I denna pm gör utredningen en genomgång av de mål som satts upp i regleringsbreven. I den mån tidigare utredningar som hand- lingsplanen skall beakta diskuterat/föreslagit mål, redovisas detta. Utredningen avser i det fortsatta arbetet att föreslå inriktningsmål och mätbara mål för att uppnå ökad hälsa i arbetslivet. Av regleringsbrevet för avseende Riksförsäkrings- verket framgår att målet för Politikområde 19 Ersättning vid arbetsoförmåga bl.a. är att en större andel av befolkningen i arbetsför ålder skall ha förmågan att arbeta. Personer som inte har förmåga att arbeta skall ges en levnadsstandard som är anpassad till den ekonomiska utvecklingen i samhället.25 Effektivitet, rättssäker- het och kompetens skall garanteras vid ärendehandläggning. Utbe- talningar skall göras med god kvalitet och till så låg kostnad som möjligt. Fusk och missbruk skall minimeras. Socialförsäkringens administration skall förebygga och minska ohälsa. 25 Regleringsbrev för avseende , sid 2 arbetsförmåga skall i ökad grad tillvaratas och förlorad arbetsför- måga skall i ökad omfattning återfås.26 Enligt rubriken och övrig återrapportering skall RFV bl.a. aktivt samverka med , och , med syfte att en effektivare användning av tillgängliga resurser inom rehabiliteringsområdet skall uppnås. Samverkan på central nivå skall skapa förutsättningar för aktörerna på regional och lokal nivå att samverka så att varje individs arbets- förmåga tillvaratas och den enskilde ges möjlighet att försörja sig genom eget arbete. RFV skall redogöra för hur samverkan sker och för vilka resultat arbetet medfört. Vidare skall RFV () inkomma med en gemensam handlingsplan för samverkan mellan RFV, AMS, SoS och AV. En del av denna redovisning skall beskriva insatserna av- seende den gemensamma handlingsplan för samverkan som tidigare redovisats till . RFV skall också () redovisa pågående och planerade projekt med anledning av de s.k. Dagmaröverens- kommelser som träffats beträffande särskilda medel från sjuk- försäkringen avsedda för medicinska rehabiliterings- och behand- lingsinsatser inom sjukvården.27 Inom politikområde Hälso- och sjukvårdspolitik är mål att vårdens kvalitet och tillgänglighet skall förbättras.28 Under rubriken uppdrag framkommer att SoS bl.a. skall, i samverkan med RFV, följa upp och utvärdera de insatser som genomförts med anledning av den s.k. Dagmaröverenskommelsen be- träffande särskilda medel från sjukförsäkringen avsedda för medicinska rehabiliterings- och behandlingsinsatser inom sjuk- vården. Metodiken för utformning av återrapporteringen till rege- ringen skall utvecklas av och i samråd. skall redovisa uppdraget . Under rubriken återrapportering framkommer bl.a. att aktivt skall samverka med Arbetsmarkandsstyrelsen, och Arbetar- 26Regleringsbrev för avseende , sid 5 27Regleringsbrev för avseende , sid 11-12 28Regleringsbrev för avseende , sid 2 skyddsstyrelsen så att en effektivare användning av tillgängliga resurser inom rehabiliteringsområdet uppnås. Samverkan på central nivå skall syfta till att skapa förutsättningar för aktörerna på regio- nal och lokal nivå att samverka så att varje individs arbetsförmåga tillvaratas och den enskilde ges möjlighet att försörja sig genom eget arbete.29 () har två övergripande mål: Ett bra arbets- liv med väl fungerande arbetsvillkor och En bra och utvecklande arbetsmiljö. Inom verksamhetsområdet arbetsmiljö finns tre mål: En minskning skall uppnås av ohälsa på grund av faktorer som har samband med arbetets organisation och ledning. De arbets- miljöfaktorer som avses är sådana som kan påverkas genom kon- kreta krav. Det kan gälla negativ stress, sociala faktorer, arbets- belastning, ensidigt fysiskt arbete m.m. Det kan även gälla arbets- anpassning. Företag och förvaltningar skall i ökad utsträckning anlita en obe- roende expertresurs inom områdena arbetsmiljö och rehabilitering (företagshälsovård) som uppfyller följande krav: a) att särskilt arbeta för att förebygga och undanröja hälsorisker på arbetsplatser, b) att ha kompetens att identifiera och beskriva sambanden mellan arbetsmiljö, organisation, produktivitet och hälsa samt c) att ha tillräcklig bredd och kompetens för det aktuella arbetsställets behov. Internkontrollarbetet inom offentlig verksamhet skall förbättras, särskilt inom verksamheter med förhållandevis hög ohälsa.30 I regleringsbrev är det formulerat som ett mål under rubriken information att AV aktivt skall samverka med , och för att uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser inom arbetsanpassnings- och rehabiliterings- området (FRI-SAM-arbetet). 29Regleringsbrev för avseende , sid 16 30Regleringsbrev för avseende , sid 1-2 Det övergripande målet för arbetsmarknadspolitiken är en väl fungerande arbetsmarknad med full sysselsättning och god ekono- misk tillväxt.31 För verksamhetsgrenen matchning på arbetsmarknaden kan nämnas målet att antalet långtidsinskrivna som inte haft ett regul- järt arbete skall minska kontinuerligt och vara mindre än 40 000 personer i slutet av budgetåret. För verksamhetsgrenen kompetenshöjande insatser samt stödja dem som har det svårast på arbetsmarknaden finns bl.a. målet att den genomsnittliga bidragsnivån för lönebidrag som lämnas till andra arbetsgivare än allmännyttiga organisationer högst skall vara av den bidragsgrundande lönekostnaden. Målet för Arbetslivstjänster är att verksamheten skall medverka till att personer som står utanför arbetslivet skall kunna gå tillbaka till sitt tidigare arbete eller få ett annat arbete. Antalet deltagare som kunnat återgå till tidigare arbete eller kunnat få ett annat arbete skall återrapporteras. Av AMS övriga uppdrag kan nämnas att AMS skal samverka med RFV, SoS och AV för att uppnå en effektivare användning av till- gängliga resurser inom rehabiliteringsområdet. Syftet skall vara att varje individs arbetsförmåga blir tillvaratagen så att det blir möjligt för den enskilde att försörja sig genom ett arbete.32 Liksom har () det över- gripande målet Ett bra arbetsliv med väl fungerande arbetsvillkor. Därutöver skall verka för En ökad kunskap om och i arbets- livet.33 Inom verksamhetsgren Forskning och utveckling inom områ- dena arbetsmarknad, arbetsorganisation och arbetsmiljö skall följande mål uppnås: Ökad kunskap som kan bidra till en positiv utveckling inom området arbetsorganisation som förenar goda och utvecklande arbetsvillkor med en effektiv produktion. Ökad kun- skap om hur arbetsmarknaden fungerar och relationerna på arbetsmarknaden. Ökad kunskap inom arbetsmiljö- och arbets- 31Regleringsbrev för avseende , sid 1 32Regleringsbrev för avseende , sid 8 33Regleringsbrev för avseende , sid 1 Förmedla kunskap som kan bidra till att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet samt ett arbetsliv som präglas av integration och mångfald. I samverkan med arbets- livets regionala och lokala aktörer bedriva och utveckla, i ett natio- nellt perspektiv, intressanta regionala och lokala utvecklings- och forskningsverksamheter.