sou · GQB349 · 2003-01-01 00:00:00 — har sysselsätt- ningsnivåerna långsamt återhämtat sig, och även om problemen med marginaliseringen av olika grupper av arbetskraften kvarstår, framstår inte arbetslösheten längre som ett överskuggande sam- hällsproblem.34 har emellertid samhälle och arbetsmarknad skakats av ett annat typ av problem som intagit arbetslöshetens position som samtidens största gissel; det stora ho- tet mot vår välfärd är den växande ohälsan i arbetslivet. Lång- tidssjukskrivningarna har ökat lavinartat , de samhällsekonomiska kostnaderna ökar drastiskt, många personer i arbetslivet upplever att de inte förmår att arbeta på grund av sin hälsa, och riskerar i vissa fall att slås ut från arbetslivet. Många har kopplat samman dagens ohälsoproblem med de snabba förändring- arna på arbetsmarknaden under arbetslöshetsåren, och ser det som en effekt i efterdyningarna efter ständiga rationaliseringar och om- organiseringar. I debatten förläggs orsakerna ofta till villkor och förutsättningar i arbetslivet och på arbetsmarknaden. Diagnoserna rör såväl psykiska som fysiska problem hos arbetstagarna, men 34 Wadensjö, , 1990-talets ekonomiska utveckling och arbetsmarknaden i Individen och arbetslivet. Perspektiv på det samtida arbetslivet , SOU 1999:69, slutbetänkande från Arbetslivsdelegationen Hälsa, arbetstider och arbetstidsförkortning framför allt är det den ökande stressproblematiken som fått fäste i den offentliga debatten. För samhället innebär utvecklingen mot en sjukare arbetskraft stora konsekvenser i ett kortsiktigt såväl som långsiktigt perspek- tiv. På kort sikt medför sjukskrivningarna en stor ekonomisk belastning på de offentliga finanserna, liksom för arbetsgivarna. På lite kan en fortsatt utveckling och stegring av sjuktalen leda till att arbetskraften utarmas och verksamheter inom offentliga och privata näringar påverkas. Den demografiska utvecklingen gör det också viktigt att hålla så många som möjligt på fötter , hela arbetskraften behövs. Därutöver är den sviktande hälsan ett problem för den individ som drabbas, som mår dåligt och begränsas i såväl arbets- som yrkesliv. Det är med andra ord inte så konstigt att det utlöst en febril aktivitet för att söka en lösning som ska minska sjukskrivningarna och öka hälsan bland arbetstagare. Ett exempel är det trepartssamtal mellan regeringen och arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer som initierats för att hitta vägar för att förebygga ohälsa och utarbeta rehabiliterings- åtgärder. Detta är ett av de sammanhang som kraven på en förkortning av arbetstiden funnit sin grogrund i samband med att arbetstidsfrågan utreds . Debattörer har hävdat att likaväl som tillväxt- och miljöpolitiken måste präglas av ett hållbarhetsperspektiv, så måste arbetsliv och arbetsmarknadspolitik byggas kring ett ekolo- giskt tänkande som gör det möjligt för arbetskraften att hålla ett helt arbetsliv, ja kanske till och med ännu längre upp i åldrarna än så. För vissa grupper är en sänkning av arbetstidsnormen en natur- lig följd av en sådan omställning av politiken, genom att reformen anses ha potential att förändra hela arbetslivets organisation och skapa en jämnare balans mellan arbetsliv- och fritid. Andra anser att en sådan reform snarare skulle kunna öka stressen och belastnings- skadorna i arbetslivet. Kritiker menar att hållbarheten kan uppnås genom en ökad flexibilitet, möjligheten för individen att påverka och anpassa arbetstid och arbetsliv efter olika behov och förutsätt- ningar under olika perioder i livet, istället för genom en arbetstids- förkortning. Vår arbetstid spelar uppenbart en viktig roll vad gäller vår möj- lighet att må bra och skapa ett gott liv. Arbetstiden är en del av livets gränser, som skapar förutsättningar att balansera vår var- dag. På en mer konkret nivå handlar sambanden mellan arbete och hälsa exempelvis om möjligheten att vila och ta igen oss när vi är Hälsa, arbetstider och arbetstidsförkortning trötta efter perioder av arbete. Exakt hur arbetstiden påverkar oss och vår hälsa är komplext och kan skilja sig från person till person, och beroende på exempelvis arbetsorganisatoriska villkor eller för- utsättningar i privatlivet. Syftet med denna del av skriften är att resonera kring vilka samband som finns mellan arbetstider och häl- sa, samt mellan arbetstidsförkortningar och hälsa. Lyssnar man till den politiska debatten om arbetstidens, och sär- skilt arbetstidsförkortningars, betydelse för hälsan kan man få verkligt skilda bilder av verkligheten. Den ena hävdar att det är vetenskapligt säkerställt att arbetstidsförkortningar leder till mins- kade sjuktal och förbättrad hälsa, medan den andra gör gällande, på lika vetenskapliga grunder, att det inte finns några sådana samband. En tredje pekar på att de som arbetar litet har en sämre hälsa än andra arbetstagare och att arbetstidsförkortningar således tycks va- ra skadliga, medan en fjärde ber oss komma ihåg att de som inte arbetar alls faktiskt är de som mår sämst. Hur kan uppfattningarna vara så olika? Det kan ha att göra med att det inte finns speciellt mycket forskning som systematiskt kartlagt sambanden mellan arbetstid och hälsa, och ännu mindre sambanden mellan förkort- ningar av arbetstiden och arbetstagarnas hälsa. Det kan också ha att göra med att det på arbetsmarknaden inte finns någon enhetlig arbetstidstyp utan en mängd olika arbetstidsmodeller, som påver- kar vår hälsa på olika sätt. Aspekter som kan vägas in är såväl arbetstidens längd, förläggning och möjlighet till inflytan- de. Skillnader i slutsatser har antagligen också att göra med att debattörer definierar hälsa på flera olika sätt, och medan några hälsoaspekter påverkas av arbetstidsmönster är sambanden mellan arbetstiden och andra hälsovariabler mer diffusa. Det gör det möj- ligt att orubbligt hävda skilda ståndpunkter. När hälsa och arbetstider diskuteras är det främst tre olika defi- nitioner av hälsa som används. Alla tre är relevanta för diskussio- nen, men de exakta sambanden är inte alltid fastlagda. –Fysiologisk hälsa – dvs. hur arbetstidsmönster påverkar vår fy- siska och biologiska hälsa. Det kan gälla hur kroppens inre or- gan, som hjärta och tarmsystem, påverkas av till exempel natt- arbete och långa arbetspass, och effekterna är medicinskt diag- nostiserbara och mätbara. Hälsa, arbetstider och arbetstidsförkortning –Psykosocial hälsa – hur arbetstiden påverkar vårt psykiska välb- efinnande: Det gäller i första hand stressproblematik, utmatt- ningssymptom och effekter av negativ stress, som trötthet, olust och nedstämdhet. –Välbefinnande – som handlar om vår egen upplevelse av vår häl- sa. Till exempel om vi är nöjda med vår vardagssituation, om vi hinner med andra saker utanför arbetet, som vänner och familj. De första två kategorierna är lättare att mäta och har därför fått större vetenskaplig tyngd. Det innebär inte att den tredje kategorin är utan betydelse, att den subjektiva upplevelsen inte är giltigt i frå- gan om arbetstider. Ett ökat välbefinnande är ett nog så centralt argument i arbetstidsdebatten. Ofta verkar debatten om arbetstider och hälsa stupa på en sammanblandning mellan hälsa som ett medi- cinskt definierbart begrepp och hälsa som självskattat välbefinnan- de. För att debatten ska bli nyanserad är det därför viktigt att för- söka skilja på hälsans olika innebörder. 6.3Hur dåligt mår vi? I utredningen för ökad hälsa i arbetslivet redovisas statistik över sjukskrivningstalen och fram till , och att döma av dem är ett säkert: aldrig har vi varit så sjuka som vi är , eller i alla fall så sjukskrivna. Vid slutet av 2001 hade fler än 180 302 kvinnor och 101 858 män varit sjukskrivna längre än 30 da- gar, att jämföra med siffror på drygt 60 000 kvinnor och drygt 80 000 män. Det är kvinnorna som stått för den största ök- ningen, har antalet sjukskrivna kvinnor fördubblats och 2001 utgjorde de av alla sjukskrivna. Ny statistik från visar att sjukskrivningstalen nu ökar mest bland unga, där det skett en dryg fördubbling av ohälsotalen sedan 1990.35 35 , , Fördubblad sjukfrånvaro bland unga, , 020419. Hälsa, arbetstider och arbetstidsförkortning 6.4Hur mår vi dåligt? Vad är det för problem och sjukdomar som personer i arbetslivet drabbas av ? Den kraftigaste ökningen kan man se bland såda- na sjukskrivningsdiagnoser där sociala eller organisatoriska faktorer angivits som orsak. Psykosocialt betingade sjukskrivningsorsaker, som exempelvis stress-, depressions- och utmattningssymptom, har ökat markant. är emellertid fysiska belastningsskador, som exempelvis rygg- och nackproblem de dominerande sjukskriv- nings- och sjukdomsorsakerna.36 Det pågår en intensiv debatt om vad som är orsaken till de ökande sjukskrivningarna, där betydelsen av vår allmänna livsstil pekas ut vid sidan om förhållanden i arbets- livet som några av de viktigaste grunderna. Även betydelsen av för- ändrade normer kring sjukskrivningar bland såväl läkare som hos befolkningen i stort, liksom betydelsen av sjukförsäkringssyste- mets utformning vad gäller exempelvis karensdagar och ersätt- ningsnivåer lyfts av vissa upp som bidragande orsaker till de ökade sjukskrivningarna. 36 Ett föränderligt arbetsliv på gott och ont. 7 Arbetstiden – ett problem? Utformningen av våra arbetstider är en central aspekt av vår arbets- miljö och påverkar hur vi mår, i arbetsliv och privatliv. Arbetstiden utgör en komponent av flera i en komplex väv av förutsättningar och villkor i arbetslivet, och det är svårt att isolera arbetstidens betydelse för arbetstagarnas hälsa ur olika perspektiv. Syftet med detta kapitel är att belysa vad vi vet och inte vet om vilken roll arbetstidstrukturer spelar för uppkomsten av olika ohälsoproblem i arbetslivet. Frågan är: är arbetstiden ett problem? 7.2Arbetstider i dagens arbetsliv Arbetsmarknad och arbetsliv förändrades , något som också har satt spår i våra arbetstidsmönster. De förändringar som skedde rörde såväl produktions- som anställnings- och arbets- organisationsvillkor. Många verksamheter inom den offentliga sek- torn rationaliserades kraftigt vilket också påverkade personaltäthe- ten. Utvecklingen har i flera fall inneburit att ett minskat antal an- ställda har fått breddade arbetsuppgifter och ökad arbetsbörda. In- om produktionen förändrades förutsättningarna för arbetet, ett ökat internationellt beroende och ekonomisk osäkerhet ledde till att produktionen måste göras allt mer flexibel för att kunna anpassa sig efter förändrad efterfrågan. En stark tendens har varit att göra verksamheter så resurssnåla som möjligt, genom att hålla nere an- talet anställda och att inte hålla stora lager utan tillämpa ett mer flexibelt produktionsupplägg, s.k. downsizing, och just-in- time-principer. I dessa magra organisationer har man som behållit en kärna av anställda med ett övergipande och samordnande ansvar, och lägger ut andra delar av verksamheten på entreprenad. För kärngruppen av anställda kan omorganiseringen innebära en ökad Arbetstiden – ett problem? belastning och potentiellt ökad stress, medan produktionsproces- sens mer perifert engagerade kan uppleva andra problem i form av exempelvis ekonomisk osäkerhet och svårigheter att förutsäga och planera sin tillvaro.37 Den övergipande tendensen på arbetsmarknaden är alltså en utveckling mot en ökad flexibilitet, både på verksamhets- och indi- vidnivå. Flexibiliteten är nödvändig för att kunna parera oförutsäg- bara villkor. Företag använder sig av flera olika typer av flexibilitet för hantera nya situationer och villkor. Man brukar tala om nume- rär flexibilitet, kompetensflexibilitet och arbetstidsflexibilitet.38 Numerär flexibilitet innebär möjligheten att anpassa antalet anställ- da efter behov, främst genom att använda sig av olika anställnings- former eller genom att hyra in arbetskraft eller lägga ut arbetsupp- gifter på bemanningsföretag av olika slag, s.k. outsourcing. Kompe- tensflexibilitet innebär de anställda har en bred kompetens som möjliggör för dem att utföra flera olika sorters arbetsuppgifter allt efter verksamhetens behov. Den tredje typen av flexibilitet innebär att arbetstiderna anpassas till efterfrågan av tjänster och förändrade produktionskrav, vilket i sin tur innebär en utveckling från centrali- serade arbetstidsmönster till allt mer differentierade modeller. Arbetstidsflexibiliteten kan uppnås bland annat genom hel- och deltidsanställningar, olika skiftformer, samt olika slag av behovs-, säsongs-, kundorder – och konjunkturanpassad arbetstid, flextid och övertidsarbete. För den anställde har utvecklingen mot ett mer flexibelt arbetsliv också inneburit förändringar. Det går att se en tydlig ökning av till- fälliga och projektbaserade anställningar, en tendens som under det sista decenniet verkar ha permanentats.39 För den enskilde kan det innebära en ökad osäkerhet och oförutsägbarhet både vad gäller in- komst och arbetstider. Ökningen av kund- och efterfrågestyrning- en av verksamheter innebär att arbetstiderna i högre utsträckning förläggs på obekväma tider, eller delas upp över dygnet. I flera fall har det skett en demontering av verksamheters fasta ramar, och att de anställda i allt högre grad förutsätts ta egna initiativ och eget an- svar över produktionen och över sina egna arbetsuppgifter. Den snabba utvecklingen av ny kommunikationsteknologi har också på ett grundläggande vis förändrat arbetets förutsättningar. 37Individen och arbetslivet, SOU 1999:69. 38Långsiktig verksamhetsutveckling ur ett arbetsmiljöperspektiv, Ds 2001:28. 39Se t.ex. , , Temporära kontrakt och inlåsningseffekter, Arbetslivsinsititutet, 2002; Individen och arbetslivet, SOU 1999:69. Arbetstiden – ett problem? rumsdimensionens betydelse har minskat, eller i alla fall förändrat sin karaktär, och möjligheten att arbeta på distans och på andra ti- der än vanlig kontorstid har blivit allt mer accepterat och förutsätts till och med i vissa fall.40 Forskare vid driver projektet arbete – individuella strategier och nya arbetsfor- mer där syftet är att kartlägga nya arbetsorganisationsformer och dess påverkan på arbetstagares hälsa. De har pekat på att det tycks finnas en ökande grupp arbetstagare för vilka arbetstidsregleringar spelar en allt mindre roll, och i princip förlorat sin betydelse. Det är inte i första hand arbetstiden som sätter gränserna för arbetet, utan det är prestationen som utgör ramen för när arbetet är slutfört.41 Inom vissa delar av arbetslivet verkar utvecklingen gå mot att den enskilde i allt högre utsträckning själv avgör hur arbetet läggs upp, liksom när slutresultatet är uppnått. Det innebär generellt ett ökat inflytande, men också ett ökat individuellt ansvar. Man skulle kun- na tala om det goda inflytandet; möjligheten för arbetstagaren, sär- skilt i arbetstidshänseende, att anpassa arbetets upplägg till andra åtaganden i sitt liv. Den enskilde blir mer flexibel, på sina egna pre- misser: Å andra sidan kan det finnas anledning att fundera över om man också borde tala om ett dåligt inflytande, i betydelsen av att arbetstagaren själv i allt högre grad måste sätta gränserna för vad som är arbete och vad som är fritid och när arbetet är slutfört. Det finns risker att arbetet och arbetstiden växer över alla gränser, och att den anställde utsätts för stora påfrestningar. Dagens arbetsliv präglas av några typiska utvecklingstendenser vad gäller arbetstider.42 För det första ökar dygnet-runt-arbetet. Skälet är att det är lönsamt för arbetsgivarna att sprida produktionen över en så som möjligt för att minska investeringskostnaderna. Även krav på ökad tillgänglighet på olika servicetjänster bidrar till 40För diskussion om distansarbete och nya arbetsformer se bl.a. , m.fl., Fri- kopplad eller frånkopplad – om innebörder och konsekvenser av gränslösa arbeten, , 1999; , , Distansarbete. Ett instrument för frihet eller kontroll, , 2001. 41Aronsson, , , Mellan tids- och resultatskontrakt. En empirisk studie av obetalt övertidsarbete, Arbetsmarknad och arbetsliv, nr 2, 1997. 42Utvecklingen inom arbetstidsområdet och forskning om arbetstider finns väl sammanfat- tade i en nyutkommen översikt författad av , med titel Arbetstider, hälsa och säkerhet. Sammanställning av aktuell forskning; , , 2001. Arbetstiden – ett problem? en utsträckning av arbetstiderna över dygnet. Det innebär en ök- ning av förläggning av arbetstider på udda tider . är det ca en tredjedel av den arbetande befolkningen som har någon form av udda arbetstid, dvs. vars arbetstid inte är förlagd på vanlig kontorstid.43 Vidare kan finns en utveckling mot att den enskilde arbetstagaren komprimerar sin arbetstid, för att på så sätt kunna sträcka ut sin lediga tid. Det innebär med andra ord att det blir allt vanligare att personer strävar efter att arbeta många och långa arbetspass efter varandra för att på så vis kunna få till stånd långa sammanhängande perioder av ledighet och fritid. Maximeringen av arbetstider inom vissa grupper balanseras av den motsatta trenden hos vissa grupper, framför allt småbarnsföräldrar som arbetar kortare arbetspass. En annan trend är utvecklingen mot självstyrda arbetstider och en ökning av det självvalda och obetalda övertids- arbetet bland arbetstagare. 7.3Arbetstiden i ett sammanhang Tre aspekter är särskilt viktiga i diskussioner om arbetstiders bety- delse för hälsa och välbefinnande. Det är arbetstidens längd – hur många timmar i sträck arbetet pågår, arbetstidens förläggning – när eller arbetet utförs, samt inflytande och förutsägbarhet – i vilken mån den anställde själv kan påverka och i förväg ha reda på när hon eller han ska arbeta. En annan viktig aspekt är att arbetstid inte kan särskiljas och värderas enskilt utan måste sättas i relation till andra betingelser på arbetsmarknaden, i arbetslivet och arbetsmiljön. Det kan t.ex. inne- bära att studera hur olika typer av arbetstidsmodeller (skift, sche- ma, nattarbete) påverkar vår kropp och vår fysiska hälsa. Det kan också innebära att koppla samman arbetstiders roll med arbetsorga- nisatoriska villkor. Vilka förutsättningar till goda arbetstider ges in- om olika typer av arbetsorganisationer? Vilka typer av organisatio- ner innebär risker och vilka innebär fördelar ur ett hälsoperspektiv? Ett tredje sätt är att väga samman arbetstiders utformning och struktur med ett mer strukturellt perspektiv, som även väger in för- hållanden på arbetsmarknaden och skillnader mellan olika grupper utifrån aspekter som klass och kön. 43 , 2001. Arbetstiden – ett problem? 7.4Arbetstider och fysisk hälsa Det är mycket vi inte vet om sambanden mellan arbetstiders utf- ormning och hälsa, men vi vet en del. Det finns tämligen omfattan- de kunskap kring hälsokonsekvenser av traditionellt schema- och skiftarbete, och dess påverkan på vår fysiska hälsa.44 I det följande ska hälsoeffekterna av några arbetstidstyper belysas. En av de mest avgörande aspekterna för hur vi och vår kropp mår är om vi får tillräcklig tid till vila. Finns det brister i vår sömn och möjlighet till återhämtning får det dels konsekvensen att vi blir trötta och inte kan arbeta och fungera på ett tillfredsställande sätt. Det får också konsekvenser för vår fysiska hälsa, och kan påverka exempelvis hjärt-, mag- och tarmfunktionerna. Sömnens funktion är inte helt utredd, det är emellertid tydligt att den är en nödvändig förutsättning för att vi ska kunna fungera i vaket tillstånd. Sömnen hjälper så att säga till att återuppbygga oss efter varje vaken period. Minimibehovet av sömn tycks ligga omkring 5,5–6,på lång sikt. Är vi vakna en hel natt påverkas vår prestationsförmåga märkbart, och efter tre vakna nätter är vi i princip oförmögna att utföra sysslor som kräver fokusering och koncentration. Den yt- tersta konsekvensen av mycket långvarig sömnbrist är något högre dödlighet, men även kortare perioder av otillräcklig återhämtning kan leda till högre olycksrisker, till exempel inom vägtrafiken. Det finns med andra ord en klar biologisk gräns för hur länge vi kan ar- beta i sträck. Även den biologiska dygnsrytmen har betydelse för hur hälsan påverkas av arbetstider. Ett hormon utsöndras i kroppen som på- verkar vår fysiska beredskap . Studier har visat att våra kroppar är inställda på vila under nattdelen av dygnet, medan vi är mer fysiskt beredda till aktivitet . Det innebär att det är svårt att anpassa dygnsrytmen till natt- eller morgonarbete (i skift- arbete). Förutom fysiska effekter kan även våra sociala funktioner påverkas av arbetstider som går emot dygnsrytmen. 44 () vid genomför och sam- manställer forskning kring arbetstider, stress och hälsa. Följande avsnitt baseras på en sam- manställning av aktuell forskning gjord av (2001) och . Arbetstiden – en hälsofråga?, , 1998, författad av och . Arbetstiden – ett problem? svårare att delta i sociala aktiviteter och samhällsfunktioner, liksom att umgås med familj och vänner. 7.4.2Arbetstidens förläggning – skift- och nattarbete Det finns alltså tydliga samband mellan arbetstidens förläggning och arbetstagarnas hälsa. Framför allt är skiftarbete och oli- ka typer av nattarbete som kan ge negativa hälsoeffekter. pekar på att speciellt nattarbete utförs i stark konflikt med de bio- logiska förutsättningarna för aktivitet och arbete, något som också återspeglats i den svenska arbetstidslagstiftningen nattarbetsför- bud. Natt- och morgonskiftarbete ger kraftiga sömnstörningar i form av bl.a. förkortad 2–3 timmars förkortad sömn, fördröjd insomning, ökad trötthet och sänkt prestationsförmåga. Det finns också klara samband mellan skiftarbete och hjärt-/kärlsjukdomar och mag-/tarmsjukdomar: Risken för sådana sjukdomar ökar vid arbete med udda förläggningstider jämfört med dagarbe- tande, men exakt vad det är som orsakar riskökningen är oklart. Permanent nattarbete har liknande effekter som skiftarbete med nattinslag. Det verkar emellertid som att risknivåerna är något läg- re, något som kan bero på att de som arbetar permanent ofta själva väljer en sådan form och att det på så vis sker en självse- lektion av de arbetstagare som är med tåliga för att arbeta mot sin dygnsrytm. Den ökande förläggningen av arbete på udda arbets- tider i samhället, inom exempelvis serviceyrken, kan dock innebära ett potentiellt problem eftersom fler människor som inte annars skulle valt att arbeta natt involveras i nattarbete och kan drabbas av negativa effekter. En annan arbetstidsform som är relevant att nämna, förutom natt- och skiftarbete, är jourarbete som förekommer främst inom vården. Jourarbete innebär ofta extremt långa arbetspass, ofta . Det saknas i princip systematiska studier som bely- ser effekterna av långvarigt jourarbete. 7.4.3Arbetstidens omfattning – arbetspassens längd och antal I arbetstidslagstiftningen regleras inte arbetsdagens längd, istället fastställs den ordinarie arbetstiden som är . Generellt beräknas att arbetsdagen är lång, men det kan Arbetstiden – ett problem? skilja sig mellan olika yrken och grupper av arbetstagare. De aspek- ter som framför allt studerats är hälsoeffekter av arbetspassens längd och antal arbetspass i rad. Forskningen kring hälsoeffekter av långa arbetspass ger inga ex- akta svar. Det verkar dock inte finnas några direkta medicinska hälsoeffekter av långa arbetspass. Vilken typ av arbete det gäller har emellertid betydelse för om arbetstidens längd har betydelse. Vid monotona, stressiga eller tunga yrken minskar funktionsförmågan kraftigt och tröttheten ökar markant med ökad tid i arbete. Vid så- dana arbetsuppgifter bör arbetstiden inte överstiga , och i vissa fall bör arbetstiden vara ännu lägre. Om arbetet är lätt och arbetsförhållandena tillfredsställande – dvs. om arbetet är självstyrt och det finns möjlighet till spontana pauser och socialt stöd – ver- kar arbetspass inte ha några negativa effekter ur hälsosynpunkt. Att under vissa enstaka perioder arbeta längre än vad man brukar verkar inte vara speciellt farligt för hälsan. Det riskabla ligger i om man arbetar många långa arbetspass i rad. Då äventyras möjligheten till återhämtning och negativa hälsoeffekter kan bli följden.