sou · GQB390d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Som ett svar på detta bildades KFML av de marxist-leninistiska kretsar som också domi- nerade FNL-gruppen i . Mitt i allt detta blomstrade FNL-rörelsen som den snabbast växande och mest aktiva av tidens 489 PM till chefen för ang 7/7 1967. personakt P 7197, löpnr A 1. 490Salomon, : Rebeller i takt . FNL-rörelsens och 60-talets politiska ritualer. Ra- bén Prisma, 1996, s. 100-101. 491De förenade FNL-gruppernas tredje konferens. Rapport från Blå 27/9 1967. Akt 250:09/12, löpnr 2 B. . 492Rapport från angående De Förenade FNL-grupperna . Akt 250:09/12, löpnr 1 B. . Dessutom med en potential att locka med sig ungdomen på ett annat sätt än vad KMA och hade. Med tanke på att telefonavlyssning hade varit en av grundpelarna i övervakningen av det gamla kom- munistpartiet, nu VPK, torde det inom säkerhetspolisen ha upp- levts som en klar brist att inte ha tillgång till denna spaningsmetod när det gäller de nya marxist-leninistiskt inriktade rörelserna. skulle emellertid den bristen undanröjas. biföll rådhusrätt en ansökan från åklagaren om telefonkontroll mot tre personer. De tre var , och B vilka sades vara synnerligen aktiva inom den s.k. Arbetsgruppen för stöd åt (). förklarades dessutom vara en av grundarna av den ultraextremistiska kom- munistiska organisationen (). Även B tillhörde ledningen för och hade dessutom kopplingar till Clarté. Om framhölls att han uppgivits fungera som inofficiell vice ordförande i till stöd för FNL. Till stöd för sin begäran hade åklagaren två promemorior från sä- kerhetspolisen. Den ena behandlade FNL-rörelsens och KFML:s verksamhet och inriktning. Den andra upptog frågor om finansier- ingen av verksamheten. Jag återkommer till dessa PM längre fram i avsnittet om hotbilden. avslutade sin framställan på följande sätt: Med skäl av vad som hitintills framkommit och redovisas i förestående promemoria synas , och B skäligen kunna misstänkas att som ledande personer taga aktiv del i ett pågående förberedelsearbete i sam- hällsomstörtande syfte, som bedömes bedrivas inom de extremistiska organisationerna Kom- munistiska Förbundet och De Förenade FNL- grupperna. I detta arbete kunna de därjämte skäligen misstänkas göra sig skyldiga till sam- arbete med representanter för främmande makt här i landet och därvid även till tagande av utländskt understöd. Det är av synnerlig vikt för den fortsatta utredningen att åklagaren i egenskap av förundersökningsledare erhåller rådhusrättens tillstånd att avhöra samtalen till och från de telefonapparater, som kunna anta- gas komma att begagnas av , och B.493 Förutom de tre personernas hemtelefoner blev nu också FNL- kontoret på samt bokhandeln på 77 föremål för avlyssning. Efter mönster från tidigare tele- fonavlyssningar mot SKP/VPK samlades stora mängder av över- skottsinformation in vilken efter viss bearbetning placerades i en ny källakt med namnet . Genom telefonavlyssningen fick sä- kerhetspolisen nya möjligheter att kartlägga och övervaka inte bara de personer rådhusrättens beslut gällde utan hela FNL-rörelsen. Avlyssningen genererade stora mängder material för bear-betning. Vid en kontroll hade 187 band spelats in med avlyssnade telefonsamtal inom FNL-kretsarna.494 Tillståndet för avlyssning gällde en månad i taget men förnyades på ett som det förefaller närmast rutinmässigt sätt. När det var dags att begära förlängning hade knappast något nytt framkommit till stöd för brottsmisstankarna mot de tre. Däremot hade polisen genom avlyssnade samtal börjat få en klarare bild av FNL- organisationens uppbyggnad och arbetssätt. I promemorian som utgjorde underlag för rådhusrättens beslut konstaterades att FNL- rörelsen nu hade 18 underavdelningar bara i och i landet runt 50 lokalavdelningar.495 Parallellt med telefonavlyss-ningen fortsatte säkerhetspolisen att övervaka både och bostad från lägenheter på andra sidan gatan. Även i avlyssnades FNL-rörelsens telefoner. beviljade rådhusrätt en framställan om avlyss- ning från överåklagare inlämnad . , , hade FNL-gruppen fått sin telefon inkopplad av i expeditionslokalen på . Att avlyssningen av FNL-gruppen i inte började tidi- gare berodde alltså på att det inte fanns någon telefon att avlyssna . I hängdes avlyssningen upp på förundersökningen mot som var skäligen miss- 493PM 8/1 1968. personakt, löpnr C 1 1. 494Anteckningar vid sammanträffande med rotel- och gruppchefer, . HK 125/1967. 495PM ang , och B. Rps/Säk 25/1 1968. personakt, löpnr C 1 1. tänkt för spioneri.496 hade avlyssnats och med i paketet ingick även avlyssning av tele-fonerna i och . Att även avlyssna FNL- expeditionen motiverades något korthugget med att det kan för- väntas att även erhåller samtal till telefonapparaten nr 11 ytterligare en lokal belägen på . I säkerhetspolisens PM motiverades behovet att avlyssna även denna telefon med att lokalen säkerligen skulle användas av två namngivna personer varför även telefonen borde avlyssnas. Här kan noteras att de två i promemorian namngivna personerna inte själva var misstänkta för brott. Däremot avlyssnades deras hemtelefoner som ett led i för- undersökningen mot Holmberg.498 Överskottsinformationen från telefonavlyssningen i placerades i en akt med namnet Sambo. Inom FNL-rörelsen var man medveten om att polisen antag- ligen övervakade verksamheten. Ovan har relaterats den avslöjade filmningen av demonstrationen . Men redan tidiga- re uppmanades medlemmarna i ett internt och konfiden- tiellt informationsblad till viss återhållsamhet vid telefonsamtal. Det kunde nämligen vara tre på tråden.499 av- lyssnades ett samtal från B till där det framgick att B var rädd för att vara föremål för eller komma bli utsatt för telefonavlyssning. Vid ett annat samtal som fördes på engelska var- nade B en okänd man som ringt upp, för att telefonen kunde vara avlyssnad.500 Även inom FNL-kretsarna i räknade man med att telefonerna var avlyssnade.501 Om de avlyssnade således misstänkte att deras telefoner var av- lyssnade framstår möjligheterna att genom telefonavlyssning få fram bevis för olagligheter som små. Sannolikt var detta inte heller 496Det finns inget i materialet som tyder på att denna misstanke var riktig. Snarare synes spionerianklagelsen ha varit ett behändigt sätt att erhålla avlyssning av en person eller krets som säkerhetspolisen av olika skäl ville ha upplysningar om. 497PM till överåklagaren med begäran om fortsatt telefonkontroll av redak- tören . Krkom E 24/4 1968. Överåklagare till rådhusrätt 24/4 1968. Serie , vol 21. 498Överåklagare till rådhusrätt 28/8 1968. PM till överåklaga- ren med begäran om fortsatt telefonkontroll av redaktören . Krkom 26/8 1968. Serie , vol 21. 499Salomon, : Rebeller i takt . , 1996 s. 314. 500PM ang , och B. Rps/Säk 26/2 1968. personakt, löpnr C 1 1. 501Betr FNL i . Källa löpnr 2. Genom avlyssningen fick polisen in en mängd infor- mationer om möten, sammanträden och demonstrationer som man inte annars hade känt till. Detta kunde sedan följas upp t.ex. genom spaning utanför den lokal där ett visst möte skulle hållas. Vidare fick säkerhetspolisen in uppgifter om tendenser inom verksam- heten, eventuella inre motsättningar samt rena organisatoriska grunddata. Rebellrörelsen avhandlas exempelvis i två ganska om- fattande rapporter med beteckningen Åsa.502 Mycket av informationen som insamlades utgjordes också av rena personuppgifter. Viktigt var att kartlägga medlemmar och sympatisörer samt deras kontaktnät. Vem ringer till vem? Vilka står i förbindelse med varandra? På detta sätt kunde exempelvis kontakter med kinesiska ambassaden konstateras även om telefon- samtalen inte gav några konkreta belägg för tagande av understöd. Även rent personliga uppgifter om enskilda människors psykiska tillstånd kunde samlas in och placeras i rapporter från källa . Exempelvis hävdades i en rapport att rebellrörelsen tagit en av med- lemmarna så hårt att denne blir överspänd och tror sig höra röster och får hallucinationer.503 I det stora hela handlar det dock om en allmän kartläggning av verksamheten inom FNL-rörelsen och KFML. I källakten Sambo finns till exempel långa listor med uppgifter om personer som beställt FNL-märken, prenumererar på Gnistan eller är kontaktman för någon lokal FNL-grupp. tillkom avlyssning av två telefoner på i . Motiveringen var att FNL-rörelsen och KFML hade ont om lokaler och därför ofta använde som mö- tes- och samlingslokal. I samband med detta antogs de begagna sig av två telefoner på . En av dessa telefoner dispo-nerades också av som därmed också telefonav- lyssnades.504 togs avlyssningen på bort. Det var inte så att han inte längre var intressant i utredningen. Däremot hade han flyttat ut från och hans nya bostadsförhållanden sades vara av sådan art att avlyss-ning icke synes möjlig att genomföra. Detta medförde dock inte att avlyssningen på den telefon haft på upp- hörde. som tidigare delat lägenhet med fick nu istället att dela hyran med. Dessa två plockades nu 502Åsa 1/10 1968 nr 485. Akt 250:09/12 löpnr 2 G. . Rapporten var en fortsättning på rapport nr 315 från . Akt 250:09/12 löpnr 2 F. . 503Åsa 1/10 1968 nr 485. Akt 250:09/12 löpnr 2 G. . 504Tillägg till PM av den 15/8 1968 betr , och B. Rps/Säk 22/8 1968. personakt, löpnr C 1 1. Den farliga fredsrörelsen 2002:90 in i förundersökningen och avlyssningen kunde fortsätta med samma telefonnummer som förut.505 tillkom avlyssning av två utländska medborgare vilket fick till följd att källakten Kanton upprättades. kom DFFG att disponera två nya lokaler i , respektive , vilka också blev föremål för telefon- avlyssning. När DFFG öppnade kontor på 1971 av- lyssnades naturligtvis det också. Avlyssningen av FNL-kontoren pågick till i och till i . togs bort från listan . försvann en del personer från förundersökningen som antingen flyttade från eller av någon anledning inte längre ansågs intressanta att avlyssna. Istället dyker nya personer upp och avlyssningen fortsätter enligt samma mönster. 1975 lades förundersökningen ned och några brott kunde aldrig styrkas.506 Om huvudsyftet med telefonavlyssningen var att avslöja brott- slig verksamhet får den i likhet med den omfattande avlyssningen av det gamla betecknas som ett fullständigt misslyckande. Veterligen har inte ett enda brott uppdagats på detta sätt. Om man istället antar att huvudsyftet var en kartläggning av verksamheten och nätverken framstår avlyssningen som mer rimlig. För detta talar också det faktum att personerna i förunder- sökningen förefaller ha varit i viss mån utbytbara. Det är alltså inte individerna som sådana som är intressanta utan de positioner de in- tar i en organisation eller ett nätverk. I enlighet med detta gäller det alltså att hålla misstanken om brott på en sådan nivå att avlyssningen kan fortsätta. När avlyssningen väl upphörde var det inte till följd av att säkerhetspolisen tappat intresse för den maoistiska vänstern. FNL- rörelsen ansågs visserligen inte längre vara ett hot mot samhället men KFML, som bytt namn till SKP, var fortfarande en del av sä- kerhetspolisens hotbild. hade avlyssningen av lagts ned då den ej synes tillföra utredningen någonting av värde.507 Att ingenting av vikt sades på telefon kan ha haft flera orsaker. En sådan skulle kunna vara att Bylin var på väg bort från partiarbetet. En annan skulle kunna vara att han var väl medveten om att hans telefon förmodligen var avlyssnad. I mit- ten av avslöjades, först i , men också i , GP och SvD, att partiets telefoner i 505PM Rps/Säk 17/10 1968. personakt, löpnr C 1 1. 506Se PM i personakt, löpnummer C, och C1 1-10. 507PM RPS/Säk 22/4 1975. personakt, löpnr C 1 10. Avslöjaren var en anställd vid som lagt märke till att vissa kablar i kopplingsskåpen hade en annan färg än de andra. Enligt uppgifterna i pressen skulle mannen tidigare ha kontaktat , då ordförande i , och meddelat att hans telefon var avlyssnad.508 Att det inte längre gav så mycket att avlyssna Bylins telefon förefaller därmed inte särskilt överraskande. När kriminalkommissarie vid säkerhetspolisen i vanlig ordning färdigställde månadens PM angående telefon- kontroll hade han förmodligen ingen aning om att den här gången skulle begäran inte gå igenom. , som hade an- setts huvudansvarig när förundersökningen började föreslogs nu utgå. Familjen skulle nämligen flytta till vilket dels inne- bar att frågan om eventuell telefonavlyssning inte längre låg på tingsrätten i , dels gjorde mindre intressant att avlyssna. Däremot begärdes förlängning på de tre som var kvar: L som avlyssnats , som efterträtt Bylin som ordförande i (med ordförandeskapet följde också en plats i säkerhetspolisens begäran om telefonavlyssning) samt en utländsk medborgare. var det hela över. som säkerhetspolisen färdigställde månadens ansökan om telefonavlyss- ning, , publicerade Gnistan en artikel som avslöj- ade att SKP avlyssnades. Efter att övriga medier tagit upp nyheten valde chefsåklagare att inte begära den förlängning av telefonavlyssningen som polisen önskade. Utredningen skulle fortsätta utan telefonkontroll som dock skulle tas upp för förnyad prövning i september.509 Telefonavlyssningen mot den maoistiska vänstern som i inletts 1968 kan liknas vid en stafett. Stafettpinnen hade ur- sprungligen förts av , sekunderad av B och . B och fick ganska tidigt avlösning av andra som fortsatte bringa stafettpinnen framåt. I fall ersattes han av som tog över hans rum och telefon på och på köpet även telefonavlyssningen. I samma veva drogs in som redan bodde på adressen. När Baude flyttade till fick avlyssningen av honom fortsätta där istället. Andra personer kom och gick vilket inte synes ha på- verkat varken brottsmisstankar eller förundersökning. 508Sammandrag av pressklipp i: Säkerhetspolisen. Serie Ö 10 A, pressklipp 1975, vol 10. 509PM RPS/Säk 13/6 1975. personakt, löpnr C 1 10. I den sista ansökan om förlängning som skrevs fanns ingen kvar av den ursprungliga trio som var aktuell 1968. Efter be- slut av chefsåklagare lades förundersökningen ned i sep- tember 1975. fattade Moraths efterträdare beslut om att samtalsuppteckningarna från avlyss- ningen skulle förstöras eftersom de bedömts vara utan betydelse för det brott som utredningen avsåg. Så ska också ha skett den 20 december 1976.510 Riktigt sant var det dock inte. All överskottsin- formation som lagts in i rapporter från , Sam-bo och Kan- ton fanns kvar. Existensen av och blev känd 1989 när journalisten i boken om av- slöjade att meddelarnamnen i själva verket dolde över-skott från te- lefonavlyssning.511 Akten med Åsa-rapporter var då gallrad . Flertalet av de rapporter som upp-rättades finns dock sannolikt kvar, bevarade i kopior i olika sak- och personakter i . har jag snuddat vid några av de komponenter som till- sammans utgjorde hotbilden FNL-rörelsen. Det finns goda skäl att gå in på detta lite närmare. upprättade sä- kerhetspolisen en PM avsedd att ligga till grund för den ansökan om telefonkontroll som en knapp vecka senare lämnade in till rådhusrätten. I promemorian återfinns ett flertal av de teman som ofta återkom när FNL-rörelsen som hotbild målades upp. Säkerhetspolisens PM får därför tjäna som utgångspunkt för analysen. Redan i inledningen av promemorian slogs fast vad det hela handlade om: Efter hand har säkerhetsavdelningen på olika sätt tillförts uppgifter, vilka sammantagna be- dömas utvisa att - i intimt samarbete med - skäligen kan misstänkas bedriva en verksamhet syftande till det svenska samhällets omstörtan- de med revolutionära medel. synes synnerligen starka skäl tala för att detta revolu- tionära arbete bedrives i samarbete med och ev 510Se handlingar i personakt löpnr A 3. 511Magnusson, : Maktkamp om . , 1989, s. 73. under ledning av främmande makts represen- tanter här i landet och att därvid även före- kommer tagande av utländskt understöd.512 Den hotbild som framträder i säkerhetspolisens PM kan renodlas till tre huvudsakliga misstankar: 1.FNL-rörelsen syftar till att i samarbete med KFML omstörta det svenska samhället med revolutionära medel. 2.Arbetet bedrivs i samarbete med och eventuellt under ledning av främmande makt. 3.Främmande makt finansierar också verksamheten. Vilka belägg hade då säkerhetspolisen för dessa påståenden? Låt oss börja med den första punkten gällande samarbetet med KFML och den revolutionärt omstörtande verksamheten. En viktig del i argu- mentationen gällde naturligtvis att knyta samman FNL-rörelsen och KFML. Detta var nu inte särskilt svårt. Både och B hörde till de ledande kretsarna inom KFML. var tillika en av de fyra bolagsbildarna bakom KFML:s bokhandel, . Historikern har också hävdat att samröret mellan KFML och FNL-rörelsen är odiskutabelt.513 Säkerhetspolisens PM sammanfattades med att DFFG med sitt agerande och sin politik utgör en integrerande del av . Som yt- terligare belägg framhölls att det från VPK-håll direkt gjorts gäl- lande att FNL i praktiken icke är något annat än KF[ML]:s ung- domsorganisation. Inget talade emot att detta var i allt väsentligt korrekt menade säkerhetspolisen. Uppfattningen att KFML också styrde FNL-rörelsen var inte fullt utvecklad . växte sig emellertid den uppfattningen allt starkare och kom att utgöra en närmast självklar del av hotbilden.514 placerar också KFML:s ökade engagemang i Viet- namfrågan till början av 1968. Vid ett sammanträde med KFML:s arbetsutskottet förklarades att man tidigare 512PM 8/1 1968. personakt, löpnr C 1 1. 513Salomon, : Rebeller i takt . FNL-rörelsens och 60-talets politiska ritualer. Ra- bén Prisma, 1996, s. 111. 514Se t.ex. PM angående frågor som behandlades vid föreståndarmötet den 5 - . HSC nr 315 1968. , samt Protokoll fört vid regionträff i . Akt 5:720/6, löpnr 2. inte insett att det var nödvändigt att vägleda FNL-rörelsen ideolo- giskt. såg man dock FNL-rörelsen som förbundets verktyg för att nå massorna, organisera dem, utlösa deras kamp, utveckla deras medvetenhet och efterhand vinna dem för socia-lismen. menar dock att påståendet att KFML verkligen styrde FNL- rörelsen är en förenkling. Istället är det mera rimligt att tala om en ideologisk paritet mellan två organisationer med liknande po- litisk uppfattning och framtoning.515 FNL-rörelsen var också en be- tydligt bredare företeelse än KFML vilket naturligtvis försvårade en styrning särskilt på det lokala planet. Utan tvekan var det dock så att KFML såg FNL-rörelsen som ett verktyg för att nå ut med ett större revolutionärt budskap. Inom KFML florerade en ymnig revolutionär retorik. Genom de nära banden mellan KFML och FNL-rörelsen kom detta också att påverkade bilden av den . Vart går Kommunistiska Parti? i stort sett avvisade tanken på en fredlig övergång till ett socialistiskt blev detta också vägledande för hur FNL-rörelsen betraktades. Den revolutionära retoriken fanns emellertid även inom FNL-rörelsen. I säkerhets- polisens PM av citerades ett avsnitt ur det av hållna öppningstalet vid DFFG:s andra riks- möte : Kriget i är en revolutionär kamp. Den är folkets revolutionära kamp med politiska och militära medel för att nå självständighet, frihet och fred. En rörelse för en verklig solida- ritet med folk måste med nöd- vändighet själv bli revolutionär, eftersom den måste bygga på klass-solidaritet. Denna in- riktning har karaktäriserat FNL-gruppernas arbete i SverigeEftersom vår kamp sålunda bygger på solidaritet med den revolutionära klassen i är den revolutionär. I linje med detta är det inte överraskande att säkerhetspolisen ansåg att FNL-grupperna utgör en rent revolutionär organisation, vari arbetsgruppen i framstår som den i särklass mest akti- va. 515 , : Rebeller i takt . FNL-rörelsens och 60-talets politiska ritualer. Ra- bén Prisma, 1996, s. 111-114. Ett annan klart framträdande linje i säkerhetspolisens PM och som även ofta återkommer i olika sammanställningar är att FNL- grupperna utnyttjade kriget i för sina egna syften. Enligt denna uppfattning var huvudsyftet med verksamheten inte alls soli- daritet med folket i utan att skapa en grund för en revolu- tionär situation i . FNL-grupperna sades därför utnyttja den i många läger lättvunna sympati som kunde vinnas till stöd för Vietnamarbetet. Genom en fullt tillförlitlig meddelare hade säkerhetspolisen fått kännedom om ett yttrande från sida. Yttrandet var enligt säkerhets- polisens PM personligen fällt till en här känd framstående person inom VPK:s ledning: För oss är Vietnamarbetet inget väsentligt i sig självt, endast ett medel i vår kamp mot det nu- varande samhällssystemet. Vem var då den fullt tillförlitlige meddelaren? Och vem var den framstående personen inom VPK:s ledning? I den akt över FNL- rörelsen som finns i ligger en rapport daterad . Rapporten bär källnamnet vilket betyder att det är en från kretsarna kring och . I rapporten uppges att en funktionär i Soci- aldemokratiska Arbetarkommun haft ett samtal med . hade därvid ganska öppenhjärtigt berättat om de svåra problem som VPK hamnat i när det gällde Vietnam- rörelsen. Det händer (sade ) att det kommer folk från våra organisationer och förebrår oss för att vi ingenting gör i Vietnam- frågan. De pekar på friska tag och dess småkrig med polisen som synes attrahera särskilt ungdomen. Vi förlorar också mycket folk till på detta sätt.516 ville nu försöka få till stånd ett samarbete med SAP i Vietnamfrågan. Arbetet skulle då kunna bedrivas på bred 516 Rapport från källa 11/9 1967. personakt löpnr A 2. Samma uppgifter som i rapporten från finns även i en rapport från dock med andra formuleringar. Akt 250:09/12, löpnr 1 B. . front och under värdiga former och verka till att neutralisera FNL-gruppernas aktiviteter. hade också haft en diskus- sion med som varit föga givande. Det var i samband med detta som skulle ha fällt det ovan citerade uttalandet. Rapporten från och säkerhetspolisens sätt att använda den är intressant av flera skäl. Till att börja med är det uppenbart att den fick stor genomslagskraft i säkerhetspolisens argumentering när det gäller FNL-rörelsen. Citatet användes inte bara i denna PM utan återkommer i stort sett varje sammanställning och intern dis- kussion rörande FNL-rörelsen inom säkerhetspolisen.517 Det torde vara få rapporter från IB, om ens någon, som fått ett sådant ge- nomslag i säkerhetspolisens interna och externa skrivelser. Det var knappast så att uppgiften i sig gav upphov till en helt ny tankegång hos polisen. Snarare gav rapporten från bekräftelse åt miss- tankar polisen haft . Tanken att egentli- gen skulle vara av underordnad betydelse för FNL-rörelsens led- ning får visst stöd av forskningen på området. Lundahistorikern har uttryckt det på följande vis: Rörelsens ambitioner sträckte sig längre än till fred i . Antiimperialism stod överst på programmet. KFML såg även rörelsen som ett led i kampen för revolutionen med ett socialis- tiskt som övergripande mål. Eftersom marxist-leninister hade ett betydligt inflytande inom DFFG är det näraliggande att se FNL- rörelsen som ett led i syftet att förverkliga vi- sionen om ett socialistiskt Sverige.518 Säkerhetspolisens användning av uppgiften från är som sagt intressant av flera skäl. Ett sådant skäl är att uppgiftens upphovs- man var . Som visats i kapitlet rörande hade bara ti- digare spelat en central roll i den hotbild som fredsrörelsen ut- gjorde. var här den skickligt infiltrerande kom- Redogörelse för vissa politiskt styrda demonstrationer . Rps/Säk 22/11 1967. Akt 250:09/12, löpnr 1/2. Se även rapport från 4/2 1969. har till rapporten fogat uppgiften från . person- akt, löpnr 3 . Uppgiften från användes också i ett föredrag vid säkerhetspoli- sens föreståndarmöte . PM angående frågor som behandlades vid föreståndarmötet den 22 - . HSC nr 315 1968. 518 , : Rebeller i takt . FNL-rörelsens och 60-talets politiska ritualer. Ra- bén Prisma, 1996, s. 167. munisten som i bakgrunden dirigerade fredsrörelsen. hade roll- besättningen dock gradvis ändrats och tilldelats rollen av sanningsvittne som avslöjade de fiender som var gemen-samma för VPK, IB och säkerhetspolisen: FNL-rörelsen och KFML.