sou · GQB3107d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Vidare skall kommittén analysera om ersättningsreglerna och bestämmelserna om rättegångskost- nader lägger hinder i vägen för angelägna omprövningar som syftar till att förbättra t.ex. dammsäkerhet och minska riskerna för och skadeverkningarna av översvämningar. Om kommittén vid sin analys kommer fram till att det finns behov av lagstiftning, skall kommittén föreslå sådan. De miljömål som anges i artikel 4 i ramdirektivet för vatten innebär främst att åtgärder skall vidtas för att uppnå en viss vattenkvalitet. För att säkerställa ett korrekt genomförande av direktivet i svensk lagstiftning är det nödvändigt att analysera om direktivets miljömål som sådana helt eller delvis bör författningsregleras. Kommittén skall göra en sådan analys. Om det bedöms vara nödvändigt att för- fattningsreglera direktivets miljömål skall förslag lämnas till för- fattningsändringar. Direktivets miljömål kan även få betydelse för hur direktivets bestämmelser om åtgärdsprogram skall genomföras. Artikel 4 innehåller även bestämmelser som inte direkt anger miljömål men som har anknytning till målen. Som exempel kan nämnas att det finns regler för klassificering av vissa vattenföre- komster och om villkoren för att tidsfristerna för att uppnå målen skall få förlängas. Beträffande de delar av artikel 4 som inte direkt anger miljömål skall författningsförslag lämnas i den omfattning som är lämplig med hänsyn till kommitténs förslag beträffande målen och även i övrigt. Kommittén skall ta ställning till hur direktivets bestämmelser om åtgärdsprogram, som finns i artikel 11, lämpligen kan genom- föras i svensk lagstiftning. I första hand skall analyseras om detta kan göras genom ändringar av de nuvarande svenska reglerna om åtgärdsprogram, som finns i 5 kap. . Om så är fallet skall förslag till nödvändiga författningsändringar lämnas. Om det inte är lämpligt att genomföra bestämmelserna på detta sätt skall kommittén föreslå en annan ordning. Förslagen kan begränsas på det sätt kommittén finner lämpligt med hänsyn till att artikel 11 i vissa delar innehåller detaljerade regler. Ett åtgärdsprogram enligt direktivet kan, enligt artikel 11.1, hän- visa till åtgärder till följd av nationell lagstiftning. I artikel 11.3 anges de grundläggande åtgärder som åtgärdsprogrammen skall inbegripa. Flera av dessa är sådana att kraven på innehållet i åtgärdsprogrammen kan bli helt eller delvis uppfyllda genom hän- visningar till befintliga svenska författningar, bl.a. reglerna om till- ståndsplikt för miljöfarlig verksamhet och vattenverksamhet enligt 9 respektive 11 kap. . Kommittén skall redovisa i vilka avseenden kraven i artikel 11.3 är uppfyllda befintlig svensk lag- stiftning. I de avseenden så inte är fallet skall kommittén lämna för- slag till författningsändringar. I de delar som kommittén anser att artikel 11.3 lämpligare genomförs genom de enskilda åtgärdspro- grammen, skall kommittén emellertid i stället lämna förslag som innebär att kraven kan genomföras på detta sätt. Kommittén behö- ver inte lämna förslag till genomförande av artikel 11.3 b. Det är särskilt viktigt att kommittén analyserar vilka rättsverk- ningar ett åtgärdsprogram bör ha för att uppfylla direktivets krav. Det gäller rättsverkningarna för såväl enskilda som kommuner och myndigheter, bl.a. vid prövningar av ansökningar om tillstånd till vattenverksamhet och miljöfarlig verksamhet, vid omprövningar av sådana tillstånd samt för pågående markanvändning i övrigt. Direktivets bestämmelser om åtgärdsprogram kan också innebära att programmen skall innefatta åtgärder av betydelse för den kom- munala planeringen. Även frågan hur åtgärdsprogrammen skall beaktas vid den kommunala planeringen skall därför analyseras. Kommitténs författningsförslag för genomförande av artikel 11 skall utformas så att åtgärdsprogrammen får de rättsverkningar som behövs för ett korrekt genomförande av direktivet. Enligt artikel 10 skall alla utsläpp till ytvatten regleras enligt regler som anges i direktivet samt enligt andra särskilt angivna EG- direktiv och annan relevant EG-lagstiftning. Kommittén skall granska om svenska regler för utsläpp till vatten står i överens- stämmelse med de krav som ställs i artikeln. Om det behövs skall förslag till nödvändiga författningsändringar lämnas. I artikel 7 finns bestämmelser om vatten som används för uttag av dricksvatten. Artikeln gäller även för vatten som är avsedda att användas för detta ändamål. I artikel 7.3 föreskrivs att medlemsstaterna skall säkerställa erforderligt skydd för sådana vattenförekomster och att säkerhetszoner får upprättas för dessa. Kommittén skall bedöma om det behövs författningsändringar för att genomföra artikel 7.3, utöver de ändringar som föreslås för genomförandet av artiklarna 4, 10 och 11. Om författningsänd- ringar behövs skall kommittén lämna förslag till sådana. I artikel 8 finns bestämmelser om att program för övervakning av vattenstatusen skall upprättas. Enligt artikel 8.2 skall övervak- ningen stämma överens med kraven i bilaga V till direktivet. Av avsnitt 1.3.2 i bilagan följer att övervakningen av ytvatten skall utföras så att omfattningen och effekten av påverkan från både punkt- och diffusa källor kan bedömas. Enligt 26 kap. 22 § miljö- balken finns en skyldighet för verksamhetsutövare eller den som vidtar en åtgärd att utföra sådana undersökningar av verksamheten och dess verkningar som behövs för tillsynen. En tillsynsmyndighet kan utse någon annan att göra sådana under- sökningar. Verksamhetsutövaren eller den som vidtagit en åtgärd är då skyldig att ersätta kostnaderna för undersökningen. De myndigheter som kommer att ansvara för förvaltningen av avrinningsdistrikten bör även ansvara för att övervakningsprogram enligt artikel 8 upprättas. För detta ändamål bör det finnas möjlig- heter att på bekostnad av verksamhetsutövare låta utföra samord- nade undersökningar av olika verksamheters påverkan på vatten- miljön i hela avrinningsområden. Kommittén skall analysera om en ordning motsvarande 26 kap. 22 § gör detta möjligt och lämna förslag till nödvändiga författningsändringar. Syftet med direktivet, att upprätta en ram för skyddet av vatten, anges i artikel 1. Kommittén skall ta ställning till om det för ett korrekt genomförande av direktivet är nödvändigt att i författningsreglera syftet. Om så bedöms vara fallet skall författ- ningsförslag lämnas. I artikel 2 ges definitioner på olika begrepp som används i direk- tivet. Om kommittén, mot bakgrund av sina förslag i övrigt, finner att definitionerna bör författningsregleras, skall förslag till sådan reglering lämnas. I artikel 23 sägs att medlemsstaterna skall ange vilka påföljder som skall tillämpas i fall av överträdelse av nationella bestämmelser som antas till följd av direktivet. I den utsträckning det behövs skall kommitténs förslag innehålla förslag till påföljder. Kommittén skall inte behandla de särskilda frågor som gäller samarbete med och i gemensamma avrinningsområ- den. Kostnader och andra konsekvenser Vad som sägs om kostnader i kommitténs huvuddirektiv (dir. 1999:109) gäller också detta särskilda uppdrag. Om förslagen beträffande ramdirektivet för vatten har betydelse för den kommunala självstyrelsen, skall konsekvenserna i det avse- endet belysas i betänkandet. Arbetsformer och redovisning av uppdraget Kommittén skall i frågor som rör ramdirektivet för vatten samråda med den särskilde utredare som skall lämna förslag till ett administ- rativt system för direktivets genomförande. Syftet skall vara att åstadkomma en sådan samordning av utredarens och kommitténs förslag att det praktiska genomförandet av direktivet säkerställs. Beträffande tilläggsuppdraget om omprövning av tillstånd till vattenverksamhet skall ett principförslag redovisas . Det slutliga förslaget i denna del skall redovisas . Tilläggsuppdraget som avser ramdirektivet för vatten skall redovisas . Tilläggsdirektiv till (M 1999:03) Beslut vid regeringssammanträde . Sista dag att redovisa den del av uppdraget som rör ramdirektivet för vatten flyttas fram till . Regeringen beslutade att tillkalla en parla- mentarisk sammansatt kommitté med uppdrag att utvärdera tillämpningen av och lämna förslag till nödvändiga reformer (dir. 1999:109). Kommittén har antagit namnet . och rådet har antagit ett direktiv (2000/60/EG) om upprättandeav en ram för gemenskapens åtgär- der på vattenpolitikens område, det så kallade ramdirektivet för vatten. I tilläggsdirektiv beslutade utvidgades därför uppdrag bl.a. till att lämna förslag till hur ramdirektivets bestämmelser om miljömål, åtgärdsprogram och utsläpp till vatten skall genomföras (dir. 2001:25). Enligt tilläggs- direktiven skall den delen av uppdraget redovisas . Enligt tilläggsdirektiven skall kommittén när det gäller frågor som rör ramdirektivet samråda med den särskilde utredare som skall lämna förslag till ett administrativt system för förvaltning av avrinningsdistrikt (M 2001:01, dir. 2001:78). Den utredaren skall slutredovisa sitt uppdrag . uppdrag rörande ramdirektivet för vatten kräver ett nära samarbete med den särskilde utredaren. har därför begärt att tiden för redovisning av den delen av upp- draget förlängs till . Med ändring av den i tilläggsdirektiven (dir. 2001:25) angivna tid- punkten skall kommittén redovisa tilläggsuppdraget som rör ram- direktivet för vatten . Ramdirektivet för vatten, huvudtext och rådets direktiv /60/EG av om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (se EGT L 327, 22.12.2000. s. 1, Celex 32000L0060) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1 i detta, med beaktande av kommissionens förslag1, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande2, med beaktande av yttrande3, i enlighet med det förfarande som anges i artikel 251 i fördraget4, mot bakgrund av det gemensamma utkast som godkändes av för- likningskommittén , och av följande skäl: (1)Vatten är ingen vara vilken som helst utan ett arv som måste skyddas, försvaras och behandlas som ett sådant. (2)I slutsatserna för ministerseminariet om gemenskapens vat- tenpolitik i betonas behovet av en gemenskaps- lagstiftning som omfattar ekologisk kvalitet. I sin resolution av anmodade rådet kommissionen att lägga fram förslag för att förbättra den ekologiska kvaliteten hos gemenskapens yt- vattenresurser. (3)I förklaringen från det ministerseminarium om grundvatten som hölls i uppmärksammades behovet av åtgärder för att undvika en försämring av sötvattenkvaliteten och sötvatten- 1EGT C 184, , s. 20, EGT C 16, 20.1.1998, s. 14 och EGT C 108, , s. 94. 2EGT C 355, 21.11.1997, s. 83. 3EGT C 180, , s. 38. 4Europaparlamentets yttrande av (EGT C 150, 28.5.1999, s. 419), bekräftat , rådets gemensamma ståndpunkt av (EGT C 343, 30.11.1999, s. 1) och beslut av (ännu ej offentliggjort i EGT). beslut av och rådets beslut av . 5EGT C 209, , s. 3. kvantiteten , och ett åtgärdsprogram för en ekologiskt håll- bar förvaltning och skydd av sötvattenresurserna, som skulle genomföras före utgången av , efterlystes. Rådet efterlyste i sina resolutioner av och ett åtgärdsprogram för grundvatten och en översyn av rådets direktiv /68/EEG av om skydd för grund- vatten mot förorening genom vissa farliga ämnen8. (4) Trycket på vattenresurserna i gemenskapen ökar ständigt på grund av den allt större efterfrågan på tillräckliga mängder vatten v god kvalitet för alla syften. Europeiska miljöbyrån lade i sin rapport in Union 1995 fram en uppdaterad rapport om miljötillståndet, vilken bekräftade behovet av åtgärder för att skydda gemenskapens vattenresurser ii såväl kvalitativt som kvantitativt hänseende. (5)Rådet begärde i sina slutsatser av bland annat att ett nytt ramdirektiv med de grundläggande principerna för en hållbar vattenpolitik i Europeiska unionen skulle utarbetas och uppmanade kommissionen att lägga fram ett förslag i detta syfte. (6)Kommissionen antog ett meddelande till och rådet om Europeiska gemenskapens vatten- politik, i vilket principerna för gemenskapens vattenpolitik fast- ställdes. (7)Kommissionen lade fram ett förslag till och rådets beslut om ett handlingsprogram för integrerat skydd och förvaltning av grundvattenmiljön9. I sitt förslag pekade kommissionen på behovet av att fastställa förfaran- den för reglering av sötvattenuttag och övervakning av sötvatten- kvalitet och sötvattenkvantiteten. (8)Kommissionen beslutade om ett meddelande till och rådet om försiktigt nyttjande och 6EGT C 59, , s. 2. 7EGT C 49, 28.2.1995, s. 1. 8EGT L 20, 26.1.1980, s. 43. Direktivet ändrat genom direktiv /692/EEG (EGT L 377, 31.12.1991, s. 48). 9EGT C 355, 25.11.1996, s. 1. bevarande av våtmarker, där våtmarkernas viktiga funktion för skyddet av vattenresurserna erkändes. (9)Det är nödvändigt att utarbeta en integrerad gemenskaps- politik för vatten. (10)Kommissionen anmodades av rådet , av , av Ekonomiska och sociala kommittén och av Europaparla- mentet att lägga fram ett förslag till rådets direktiv om upprättande av en ram för en europeisk vattenpolitik. (11)Gemenskapens miljöpolitik skall, på det sätt som anges i artikel 174 i fördraget, bidra till att uppnå de mål som består i att bevara, skydda och förbättra miljön och i att utnyttja natur- resurserna varsamt och rationellt. Den skall bygga på försiktig- hetsprincipen och på principerna att förebyggande åtgärder bör vidtas, att miljöförstöring företrädesvis bör hejdas vid källan och att förorenaren skall betala. (12)I enlighet med artikel 174 i fördraget skall gemenskapen när den utarbetar sin miljöpolitik beakta tillgängliga vetenskapliga och tekniska data, miljöförhållanden i gemenskapens olika regioner samt den ekonomiska och sociala utvecklingen i gemenskapen som helhet och den balanserade utvecklingen i dess regioner samt de potentiella fördelar och kostnader som är förenade med att åt- gärder vidtas eller inte vidtas. (13)Olika omständigheter och behov inom gemenskapen kräver särskilda lösningar. Dessa olikheter bör beaktas vid planering och genomförande av åtgärder som syftar till att säkerställa skydd för och en hållbar användning av vatten inom avrinningsområdets ram. Beslut bör fattas så nära de platser där vattnet påverkas eller används som möjligt. Åtgärder som ligger inom medlemsstaternas ansvarsområde bör prioriteras genom utarbetande av åtgärds- program som är anpassa de till regionala och lokala förhållande. (14)Om detta direktiv skall bli framgångsrikt krävs nära sam- arbete och samverkan på gemenskapsnivå, medlemsstatsnivå och lokal nivå. Det krävs också information till allmänheten, inbegripet användarna, och att samråd sker med dem samt att de är delaktiga. (15)Vattenförsörjningen är en tjänst i allmänhetens intresse enligt kommissionens meddelande Tjänster i allmänhetens intresse i Europa10. (16)Det är nödvändigt att ytterligare integrera skyddet och den hållbara förvaltningen av vattenresurserna med andra av gemen- skapens politikområden, exempelvis energi, transport, jordbruk, fiskeri, regional politik och turism. Detta direktiv bör ligga till grund för en fortsatt dialog och för utvecklingen av strategier för ytterligare integration av olika politikområden. Detta direktiv kan också utgöra ett viktigt bidrag till andra områden där medlems- staterna samarbetar, till exempel det europeiska projektet för fysisk utveckling (European Spatial Development Perspective). (17)En effektiv och sammanhängande vattenpolitik måste beakta sårbarheten hos akvatiska ekosystem som är belägna nära kusten och floddeltan eller i bukter eller hav som är relativt inneslutet, eftersom deras balans starkt påverkas av kvaliteten på det inlands- vatten som flyter in i dem. Skyddet av vattenstatusen inom av- rinningsområden kommer att ge ekonomiska fördelar genom att bidra till skyddet av fiskbestånd, inbegripet kustnära fiskbestånd. (18)Gemenskapens vattenpolitik kräver en klar och tydlig, effek- tiv och enhetlig rättslig ram. Gemenskapen bör fastställa gemen- samma principer och en allmän ram för åtgärderna. Detta direktiv bör tillhandahålla en sådan ram och samordna och integrera och, på , ytterligare utveckla de allmänna principerna och struk- turerna för skydd och hållbar användning av vattenresurserna i gemenskapen i enlighet med subsidiaritetsprincipen. (19)Detta direktiv syftar till att bevara och förbättra vattenmiljön i gemenskapen. Detta mål avser först och främst kvaliteten hos det berörda vattnet. Kvantitetsreglering är en extra åtgärd för att garantera god vattenkvalitet och därför bör åtgärder med avseende på kvantiteten som främjar målet att säkerställa en god kvalitet också fastställas. 10 EGT C 281, 26.9.1996, s. 3. (20)Den kvantitativa statusen hos en grundvattenförekomst kan påverka den ekologiska kvaliteten hos ytvatten och terrestra ekosystem som är förbundna med den grundvattenförekomsten. (21)Gemenskapen och medlemsstaterna är parter i olika inter- nationella avtal som innehåller viktiga skyldigheter när det gäller att skydda vatten mot föroreningar, särskilt konventionen om skydd av miljö, som undertecknades i och godkändes genom rådets beslut 94/157/EG11, konventionen för skydd av den miljön i Nordostatlanten, som undertecknades i och godkändes genom rådets beslut 98/249/EG12 och kon- ventionen om skydd för mot förorening, som under- tecknades i och godkändes genom rådets beslut 77/586/EEG13 samt dess protokoll om skydd av mot förorening från landbaserade källor, som under- tecknades i och godkändes genom rådets beslut 83/101/EEG14. Detta direktiv bör bidra till att göra det möjligt för gemenskapen och medlemsstaterna att uppfylla dessa skyldigheter. (22)Detta direktiv bör bidra till en successiv minskning av utsläppen av farliga ämnen till vatten. (23)Gemensamma principer behövs för att samordna medlems- staternas insatser för att förbättra skyddet av gemenskapens vatten- resurser både när det gäller kvantitet och kvalitet, främja en hållbar vattenanvändning, bidra till regleringen av gränsöverskridande vattenproblem, skydda akvatiska ekosystem och sådana terrestra ekosystem och våtmarker som är direkt beroende av dem samt skydda och utveckla de potentiella användningsområdena för gemenskapens vattenresurser. (24)God vattenkvalitet kommer att bidra till att säkerställa för- sörjningen av dricksvatten till befolkningen. 11EGT L 73, , S. 19. 12EGT L 104, , s. 1. 13EGT L 240, , s. 1. 14EGT L 67, , s. 1. (25)Gemensamma definitioner av vattenstatusen vad gäller kvalitet och när detta är motiverat från miljöskyddssynpunkt kvantitet bör fastställas. Miljömål bör ställas upp för att säkerställa att en god yt- och grundvattenstatus uppnås i hela gemenskapen och att försämring av vattnets status förhindras på gemenskapsnivå. (26)Medlemsstaterna bör sträva efter att uppnå åtminstone god vattenstatus genom att fastställa och genomföra nödvändiga åt- gärder inom integrerade åtgärdsprogram, med beaktande av befint- liga gemenskapskrav. Där en god vattenstatus redan föreligger, bör denna upprätthållas. När det gäller grundvatten bör, utöver kraven avseende god vattenstatus, varje betydande och ihållande ökning av koncentrationen av förorenande ämnen identifieras och motverkas. (27)Det slutgiltiga målet med detta direktiv är att uppnå att all förorening av prioriterade farliga ämnen upphör fullständigt och att bidra till att uppnå koncentrationer i den miljön som ligger nära bakgrundsnivåer av naturligt förekommande ämnen. (28)Yt- och grundvattenresurser är i princip förnybara natur- resurser. Uppgiften att säkerställa en god grundvattenstatus kräver åtgärder på ett tidigt stadium och en stabil och långsiktig planering av skyddsåtgärder med tanke på den naturliga tidsåtgången för grundvattnets bildning och förnyelse. I tidsplanerna för åtgärder som syftar till att uppnå en god grundvattenstatus måste denna tidsåtgång beaktas och varje betydande och ihållande ökning av koncentrationen av något förorenande ämne måste motverkas. (29)Medlemsstaterna får i sina ansträngningar för att uppnå de mål som ställs upp i detta direktiv och när de fastställer ett åtgärdsprogram för detta ändamål genomföra åtgärdsprogrammet successivt så att kostnaderna för genomförandet sprids ut. (30)För att säkerställa ett fullständigt och konsekvent genom- förande av detta direktiv bör eventuella förlängningar av tidsplanen göras på grundval av lämpliga, klara och tydliga kriterier och motiveras av medlemsstaterna i deras förvaltningsplaner för av- rinningsdistrikten. (31)I fall där en vattenförekomst påverkas i sådan utsträckning av mänsklig verksamhet eller där dess naturliga tillstånd är sådant att det kan vara omöjligt eller orimligt dyrt att uppnå en god status, kan mindre stränga miljömål ställas upp på grundval av lämpliga, klara och tydliga kriterier, och alla genomförbara åtgärder bör vidtas för att hindra varje ytterligare försämring av vattenstatusen. (32)Det kan finnas skäl att under vissa förutsättningar göra undantag från kravet att hindra ytterligare försämring eller att uppnå god status om detta inte är möjligt på grund av oförutsedda eller exceptionella omständigheter, särskilt översvämningar eller torka eller om det är av utomordentligt stor betydelse från allmän synpunkt, nya ändringar i en ytvattenförekomsts fysiska karakte- ristika eller nivåförändringar hos grundvattenförekomster, under förutsättning att alla genomförbara åtgärder har vidtagits för att lindra de negativa konsekvenserna för vattenförekomstens status. (33)Målet att uppnå god vattenstatus bör eftersträvas för varje avrinningsområde så att åtgärder som avser ytvatten och grund- vatten som tillhöra samma ekologiska, hydrologiska och hydro- geologiska system samordnas. (34)Ur miljöskyddssynpunkt behövs det en ökad integrering av de kvalitativa och kvantitativa aspekterna av både yt- och grund- vattenresurserna som tar hänsyn till de naturliga vattenflödes- förhållandena i den hydrologiska cykeln. (35)Inom sådana avrinningsområden där vattenanvändningen kan få gränsöverskridande effekter, bör kraven att nå de miljömål som har uppställts genom detta direktiv, och särskilt alla åtgärds- program, samordnas för hela avrinningsdistriktet. När det gäller avrinningsområden som sträcker sig utanför gemenskapens gränser bör medlemsstaterna eftersträva en lämplig samordning med relevanta icke-medlemsstater. Detta direktiv skall bidra till genom- förandet av gemenskapens förpliktelser enligt internationella kon- ventioner om skydd av vatten och om vattenförvaltning, i synner- het konvention om skydd för och användning av gränsöverskridande vattendrag och internationella sjöar, som godkänts genom rådets beslut nr 95/308/EG15 och senare överens- kommelser om dess tillämpning. 15 EGT L 185, , s. 42. (36)Det är nödvändigt att analysera avrinningsområdets karak- teristika och konsekvenserna av mänsklig verksamhet samt att göra en ekonomisk analys av vattenanvändningen. Utvecklingen av vattenstatusen bör övervakas av medlemsstaterna på en systematisk och jämförbar grund inom hela gemenskapen. Denna information är nödvändig för att skapa en god grund för medlemsstaterna att utarbeta åtgärdsprogram för att uppnå de mål som fastställs enligt detta direktiv. (37)Medlemsstaterna bör fastställa vilka vattenresurser som används för uttag av dricksvatten och se till att bestämmelserna i rådets direktiv /778/EEG av om kvaliteten på vatten avsett att användas som dricksvatten16 följs. (38)Användning av ekonomiska styrmedel från medlemsstaternas sida kan vara en lämplig del av ett åtgärdsprogram. Principen om kostnadstäckning för vattentjänster inberäknat miljö- och resurs- kostnader i samband med skada och negativa konsekvenser för vattenmiljön bör beaktas, i synnerhet i enlighet med principen att förorenaren betalar. För detta ändamål krävs en ekonomisk analys av vattentjänsterna som grundar sig på långsiktiga prognoser beträffande tillgång och efterfrågan på vatten i avrinningsdistriktet.