sou · GQB390d2 · 2003-01-01 00:00:00 — En liknande aktion genomför- des i . Karakteristiskt för Plogbillsrö- relsens aktioner är att man stannar kvar på platsen för brottet och tar det juridiska konsekvenserna av sitt handlande. Under 1990- talet var Plogbillsrörelsen den enda gruppen inom fredsrörelsen som ägnades säkerhetstjänsternas intresse. Framför allt handlade det om aktionerna mot och 39 som och försvarsmakten tog på största allvar. Bl.a. avlyssnades plogbillarnas mobiltelefoner genom signalspaning i samband med ett ickevålds- läger.675 har och etablerat en dialog med medlemmar ur Plogbillsrörelsen.676 1980-talets fredsrörelse som hotbild Den hotbild som 1980-talets fredsrörelse utgjorde kan sägas ha kretsat kring fyra olika komponenter. Den första och viktigaste av- 674Specialorientering nr 3/91 - fredsrörelsen. Överbefälhavaren underrättelse- och säkerhets- kontoret. USK H 901:7284. 675Se handlingar i Plogbillsrörelsens akt . Som kuriosa kan noteras att inledningsvis refererade till rörelsen som Plogbilsrörelsen med ett l. 676Excerpter ur angående Plogbillsrörelsen. ser fredsrörelsen som prosovjetiskt propagandaorgan – styrd eller influerad av sovjetisk underrättelsetjänst – och var i början av 1980- talet i hög grad knuten till WPC:s verksamhet. WPC be-traktades av svenska och andra västerländska säkerhetstjänster fortfarande som den viktigaste sovjetiska frontorganisationen för propaganda i väst.677 Enligt de västerländska säkerhetstjänsterna sorterade WPC under det sovjetiska centralkommitté och dess internationella avdelning. Allmänt ansågs även kopplingar till KGB finnas: Det råder inget tvivel om att fungerar som utgångspunkt för en del av KGB- arbetet i väst. Rådet är organisatoriskt upp- byggt på ett sådant sätt att det utgör det idea- liska camouflaget för infiltrations- och cell- bildningsverksamhet. Därvid torde man lägga särskild vikt vid infiltration av organisationer och värvning och utnyttjande av agenter.678 Citatet kommer från en översättning av en PM innehållande upp- gifter från en utländsk källa men stämmer väl överens med den svenska säkerhetspolisens och försvarsstabens bild av WPC.679 Ge- nom WPC antogs även annan fredsverksamhet styras och initieras. I säkerhetspolisens kvartalsrapport över subversiv verksamhet nämndes bl.a. 7:e fredsdagar i i , på Foresta i och kampanjen för en kärnvapenfri zon i . Det senare hade bl.a. varit temat på ett nordiskt fredsmöte hållet på med 350 delegater, bl.a. . genomfördes också den tidigare nämnda Tröndelagsmarschen. I kvartalsrapporten rapporterades också om lokala fredsaktiviteter på och på samt att arbetarrörelsen bildat ett fredsfo- rum. Dessutom hade bildats ett samordnande organ med namnet för ett Kärnvapenfritt . Här ingick SFK, 677Se t.ex. Följande meddelas om . 3774/81. 23/11 1981. Akt 15:024/1, löpnr 678Följande meddelas om den sovjetiska styrningen av . 10/12 1981. Akt 15:024/1, löpnr 42. 679Jfr med sammanställning betr besök i . PM Rps/Säk 12/8 1982. Akt 15:024/1, löpnr 42. , Sammanställning beträffande SUKP CKs Inter- nationella Avdelning och täckorganisationen . Rps/Säk 3/12 1980. Akt Världs- fredsrådet (WPC) . och ÖB årsöversikt - säk 1986. Säk H 901:7400. IKFF, SFSF, Kvinnokamp för Fred, SKV, , samt Folkkampanjen mot kärnkraft. All denna fredsaktivitet var ingen tillfällighet framhölls det i kvartals-rapporten: Den har orsakats av ett flertal samverkande faktorer dels NATO-beslut om installation av de s.k. Pershing 2 robotarna samt utbyte av diverse andra robotar i . Dessutom har den infekterade debatten om den planerade tillverkningen av neutronbomben i varit en bidragande or- sak. Detta har bildat ett klimat i som varit lämpligt för att dessa krafter skall utveck- las. Dessutom har den sovjetiska propa- gandaapparaten visat sig fungera mycket väl vad det gäller att uppamma en stark opinion mot förhandslagringar i . Det gamla kra- vet om en kärnvapenfri zon i har åter- igen blivit aktuellt. Dessa aktiviteter planerades för vid ett av Världsfredsrå- dets presidiemöten och riktlinjerna lades då upp för hur kampen skulle föras i och framför allt i Norden.680 Uppgiften om presidiemötet inom WPC då fredskampanjen skulle ha lagts upp vilade med all säkerhet på information från utländskt håll och är svår att bedöma ur ett källkritiskt perspektiv. Det före- faller dock rimligt att anta att kampanjer mot NATO och planerats på sammanträden inom WPC. Likaså förefaller det rimligt att anta att exempelvis SFSF deltog i kritiken mot neutronbomben av helt andra skäl. Till skillnad från SFK kritiserade SFSF även de sovjetiska SS 20-missilerna och fann det angeläget att hålla en klar rågång gentemot . Att SFSF tog avstånd från SFK poängteras också i en specialorientering om fredsrörelsen upprättad av den militära underrättelse- och säkerhetstjänsten.681 Frågan om direkt ekonomiskt stöd från till fredsorgan- isationer i togs upp i en PM . Anledningen var att det i tidningsartiklar i norsk press hävdats att vissa norska freds- organisationer erhållit medel från . I den svenska prome- , av allt att döma avsedd som ett svar till den norska säker- hetspolisen, framhölls att något direkt sovjetiskt ekonomiskt stöd Rapport gällande tiden 1/4 - 30/9 1981. Akt 5:721d/1-28, löpnr 20. 681Specialorientering 3/91. Säk H 901-7284. aldrig kunnat påvisas. Däremot var det allmänt känt att SFK mer eller mindre dominerades av VPK och APK och därigenom får en pro - sov inriktning. Därtill påpekades SFK:s koppling till WPC. Beträffande framhölls att föreningen enligt stadgarna var opolitisk men att det visat sig att dom mer och mer har tappat sin objektivitet i sina be- dömningar. Huruvida de nya smågrupperna inom fredsrörelsen var kommunistinfiltrerade gick inte att bedöma enligt promemo- rian. Säkerhetspolisens PM avslutades med konstaterandet, att om någon av de uppräknade organisationerna erhållit ekonomiskt stöd, vilket man icke kan utesluta, hade det inte skett lika öppet som i Norge.682 Noterbart är att säkerhetspolisen 1981 alltså inte ansåg sig kunna utesluta att SFSF delvis finan-sierades med sovjetiska medel. Även i den militära hotbilden framträder bilden av fredsrörelsen som en i alla fall potentiell del av den sovjetiska subversionen i Sve- rige. I en årsöversikt framhölls att sedan slutet av 1970- talet hade den subversiva verksamheten genomgått förändringar av- seende medel och metoder. hade i allt högre grad använt sig av s.k. aktiva åtgärder. Syftet med dessa åtgärder var enligt årsöversikten att åstadkomma en för Sovjet-unionen gynnsam politisk utveckling i omvärlden. Den militära underrät- telse- och säkerhetstjänsten pekade på fyra målsättningar för den sovjetiska underrättelsetjänstens aktiva åtgärder: -påverka opinioner och beslutsfattare i omvärlden så att sovjetiska intressen gynnas -störa relationer mellan stater som står mot -underminera politiska institutioner och ledares ställning i sådana stater -avleda omvärldens uppmärksamhet från händelser med negativa konsekvenser för . På vilket sätt menade då den militära underrättelse- och säkerhets- tjänsten att fredsrörelsen kunde spela en roll i detta? 682Angående sovjetiskt stöd till fredsorganisationer i . Rps/säk, 31/8 1981. Akt 15:024/1, löpnr 41. 683Fst/Säk HPM nr 215. 3/10 1983. Subversiv verksamhet rörande för- svarsmakten. Subversiv verksamhet rörande försvarsmakten . dare ur säkerhetsöversikt: har fredsrörelsen präglats av en kraftigt ökad verksamhet. Fredsrörelsen i sig utövar självfallet ingen subversiv verksamhet. Det finns emellertid klara belägg för att olika vänsterextrema organisationer söker utnyttja fredsrörelsen för subversiva syften. samt Kvinnor för fred är två organisationer vilka utgör exempel på ovan- stående företeelse. De olika yrkesgrupper för fred (eller mot kärnvapen) som organiserats är svåra att karaktärisera. Detta be- ror främst på att flertalet (totalt finns det ett tjugotal) ännu ej funnit former för sitt ageran- de. Yrkesgrupper för fred är allmänt förekom- mande i bl.a. . Fredsrörelsens akti- viteter förväntas öka i omfattning inför den planerade utplacering- en av bl.a. Pershing 2-robotar i . Gemensamt för hela fredsrörelsen är att den till helt övervägande del riktar sig mot NATO och . För del tillkommer JAS och svensk vapenexport som mål.684 Förutom fredsrörelsen ansågs den sovjetiska subversionen även ut- nyttja religiösa organisationer och miljörörelsen.685 Fredsrörelsen togs också upp i säkerhetsöversikten . I en särskild bilaga framhölls att artiklar i ledande sovjetisk press klart visade att fredsrörelsen alltjämt står i centrum för sovjetiskt intresse.686 Att den svenska säkerhetspolisen övervakat blev känt för allmänheten i slutet av 1980- talet. I pressintervjuer uppgav då medarbetare vid säkerhetspolisen att övervakningen motiverats av att infiltration från främmande makt kunde förekomma. I en artikel i intervjuades dåvarande ordföranden som berättade om ett besök av en delegation från öst- tyska ambassaden. Enligt artikeln var östtyskarna kritiska mot SFSF men fick kraftigt mothugg och lämnade lokalerna i vredes- 685ÖB säkerhetsorientering, årsöversikt, 22/4 1983. Säk H 901:70389. 686ÖB säkerhetsorientering, årsöversikt, 18/4 1985. Säk H 901:6559. mod.687 Detta besök har säkerhetspolisen inte registrerat i SFSF:s akt. har framkommit att den östtyska under- rättelsetjänsten , betraktade SFSF som en intressant organisa- tion. I en förteckning över målobjekt i västvärlden upprättad av HVA finns nämligen med som enda svenska organisation.688 Den tidigare chefen för den östtyska underrättelsetjänsten, , har i sina memoarer beskrivit hur fredsrörelsen i väst under- stöddes på olika sätt som den utgjorde ett problem ge- nom att den uppmuntrade liknande strömningar i öst: En av de största utmaningarna för regeringarna i både öst och väst under hela kom från den spirande fredsrörelsen. Fruktan för en kärnvapenkonflikt väckte starka känslor och protester bland medborgare som annars var likgiltiga för politik. Tre hundra tusen människor samlades i en fredsdemonstration i i protest mot NATO:s beslut att placera ut missiler i . Sådana protester tjänade direkt våra syften, eftersom de medförde poli- tiska komplikationer för dem som utformade NATO:s politik. Det politiska trycket var ofta så irriterande att västs ledare anklagade oss för att underblåsa de enorma demonstrationerna och för att kontrollera fredsrörelsen. I själva verket understöddes protesterna ekonomiskt från öst, som de ställde oss inför egna problem. Vi var i den besvärliga positio- nen att försöka stödja fredsrörelsen i Västeu- ropa som ett propa-gandavapen mot Washing- ton, som vår hemliga polis i öst inte sparade någon möda att undertrycka ideolo- gisk diversion från de spirande fredsgrupper- na hemma.689 687SDS 22/8 1989. Akt Kritik mot Rps/säk och dess verksamhet nr . Inci- denten omnämns också i bok och fredsrörelsen s. 327-328. 688Schmidt, : Övervakningens målobjekt: Svenska kommunisterna som femte kolonn, potentiella landsförrädare och sannolika spioner, s. 46. 689Wolf, : Mannen utan ansikte. En mästerspions memoarer. , 1997 s. 268. nämner särskilt organisationen för fred som en grupp som bistods både finansiellt och med argument.690 Däremot värvade enligt inte den östtyska underrättelsetjänsten agenter inom fredsrörelsen eftersom ett avslöjande skulle ha misskrediterat hela rörelsen. Lovande målpersoner kunde dock kontaktas men fick i så fall lämna den aktiva delen av nedrustningskampanjerna. Någon infiltration var i regel ej nödvändig. menar att det var en central uppgift för de underrättelseofficerare som arbetade med s.k. aktiva åtgärder att finna indirekta vägar att stödja varje grupp i väst, vars verksamhet kunde bli nyttig för oss.691 publicerades i svenska medier uppgifter om det östtys- ka spionaget mot . Flera täcknamn på vad som uppgavs vara agenter för den östtyska under-rättelsetjänsten avslöjades, bl.a. Kiesling som uppgavs ha rappor-terat om den svenska fredsrörelsen. Uppgifterna var dock felaktiga i så måtto att flera av täcknamnen, bl.a. just Kiesling, inte var täcknamn på fy- siska personer (agenter) utan samlingsbeteckningar på öppna upp- gifter som DDR:s ambassad i inhämtat och sedan skickat till . Av de uppgifter som skickades under beteck- ningen Kiesling framgår att östtyskarna bl.a. intresserade sig för hur den svenska fredsrörelsen såg på den oberoende freds-rörelsen i de socialistiska länderna. Åtminstone en person som var verksam freds- rörelse ska dock ha utsatts för kontaktförsök av den östtyska mili- tära underrättelsetjänsten en resa till ska dock östtyskarna ha bedömt vidare kontakt som olämplig varför det hela avbröts.693 Flera belägg finns för sovjetiskt intresse för delar av 1980-talets svenska fredsrörelse. Organisationen för fred som or- ganiserade fredsläger med deltagande från den sovjetiska am- bassaden i har nämnts ovan.694 Ett annat exempel är där flera ledande personer hade kontakt med ambassadpersonal eller personer som säkerhetspolisen miss- 690Generaler för Fred bildades och bestod framför allt av pensionerade NATO- generaler varav en hade förbindelse med både KGB och HVA. , : Mannen utan ansikte, s. 270-273. 691Ibid, s. 269-271. 692VA (Verwaltung Aufklärung) var den militära underrättelsetjänsten och underställd DDR:s försvarsdepartement till skillnad från HVA (Hauptverwaltung Aufklärung) som var underställd das Ministerium für Statssicherheit. 693Se handlingar i akt . , samt , : Anteckningar från samtal med V, kontraspionaget, om det östtyska spionaget mot (samt bilagor). 694Om detta se även , : och fredsrörelsen s. 326. tänkte bedrev subversiv verksamhet i Västeuropa.695 , aktiv inom Kvinnor för fred, har i samtal med Säker- hetstjänstkommissionen uppgivit att hon kon- taktades av en attaché på sovjetiska ambassaden som önskade äta lunch med henne. Under lunchen visade det sig att den sovjetiske ambassadtjänstemannen var mycket intresserad av stämningar inom den svenska fredsrörelsen.696 har, liksom även (tidigare ordförande i ), i samtal med Säkerhets- tjänstkommissionen namngivit en person som de har antagit kunde vara CIA-agent. Mannen verkade inom den svenska fredsrörelsen och lanserade då idéer som bedömdes kunna splittra fredsrörelsen i . Några uppgifter som skulle kunna styrka att mannen var agent för CIA har dock inte påträffats i . Man skulle ha kunnat tro att hotbilden skulle genomgå en för- ändring i positiv riktning i och med att idéerna om glasnost och pe- restrojka började göra sig gällande . Så är emellertid inte fallet, i alla fall inte när det gäller den militära säker- hetstjänsten. I årsöversikten , daterad , framhålls att den sovjetstyrda desinformationen trappades upp och blev mer sofistikerad . I detta fanns också enligt den militära sä- kerhetstjänsten en plats för fredsrörelsen: Sovjetstyrda fredsorganisationer har varit vik- tiga redskap i dessa desinformationskampanjer. Många tecken tyder på att just fredsrörelsen utnyttjas på ett smidigare och skickligare sätt än tidigare för subversiva syften. Som exempel på desinformationskampanjer nämndes påståenden om att HIV-viruset skulle ha framställts av som ett strids- medel samt att skulle begå brott mot konventionen om bio- logiska vapen. Hur fredsrörelsen hade använts i dessa samman- hang utvecklades dock tyvärr inte i årsöversikten. Vidare framhölls att WPC alltmer satts i skymundan och att det nu var den sovjetis- ka fredskommittén som ledde arbetet. På motsvarande sätt hade trätt tillbaka och låtit rörelser som Fredstramparna och Kvinnor för fred agera inför offentligheten. Några belägg för detta anfördes inte. Tjm vid SUKP CK Internationel- la avdelningen (IA) och dennes besök i 27/7-3/8 1982. Rps/Säk 12/8 1982. Akt 15:024/13, löpnr 42. 696Uppteckning från samtal med 8/1 2000. Även framhölls från den militära säker- hetstjänstens sida att det fanns risk för att freds- och miljörörelsen i väst skulle utgöra en måltavla för subversiv verk-samhet från främmande makt. Den politiska utvecklingen i med ökad öppenhet kunde också leda till att grupper i väst som tidigare tvekat inför samarbete med öst nu var mer benägna att åstadkom- ma ett samarbete. Dessutom hade i upp-stått ett an- tal informella organisationer vars förhållande till stats-ledningen var oklart. Från svenskt militärt håll varnades för att den nya sovje- tiska öppenheten kunde leda till att grupper som tidigare ställt sig kritiska till nu kunde komma att svänga mot en alltför okri- tisk inställning vilket skulle kunna innebära en säker-hetsrisk.697 Fredsrörelsen som en del av det sovjetiska propaganda- maskineriet riktat mot och är utan tvekan den mest framträdande delen av hotbilden. Det finns emellertid även tre andra komponenter som är nära förbundna med varandra: *Kampanjen mot svensk vapenexport *Kartläggning av militära hemligheter Något förenklat kan man säga att kampanjen mot vapenexport är överordnad de två andra komponenterna som ofta utgör metoder i arbetet mot vapenexporten. handlade fredsrörelse- arbetet främst om att bilda opinion mot kapprustningen och utpla- ceringen av nya kärnvapen i . I och med att kampen förlora- des och utplaceringarna inleddes övergick bl.a. SFSF till att istället koncentrera arbetet på den svenska vapenexporten. har i samtal med uppgett att kam- panjen förberetts i förväg så att inte SFSF plötsligt skulle stå utan arbetsuppgift.698 Förutom SFSF bedrev även den ovannämnda Ak- tionsgruppen mot svensk vapenexport samt Kontakt-nätet ickevåld arbete mot svensk vapenexport. För alla tre organisationerna ingick i hotbilden att kontakter fanns med den norska organisationen mot krig som ansågs ha kartlagt och systematiserat militära hemliga aktiviteter och anläggningar samt i . Polisutredning pågick i mot en man som ansågs ha kontakt med de svenska organisationerna. 697Specialorientering nr 3/91 - fredsrörelsen. Överbefälhavaren underrättelse- och säkerhets- kontoret. USK H 901:7284. 698Uppteckning från samtal med 7/2 2001. tet antogs närmast koncentrera sig på JAS-frågan.699 I sammanhanget noterades också SFSF:s lokalavdelning i Halls- berg som kartlade sårbarheten i samhället bl.a. beträffande elför- sörjningen samt aktionerna mot , och atom- sopfartyget . Av intresse var naturligtvis också Svenska Freds- och kartläggning av vapenexport av Robot 70-systemet till Bahrein och . SFSF:s ansträngningar omfattade även kartläggning av handel med militär materiel från och vapenfabriken i Eskils- tuna samt telemateriel från . De olika aktionerna togs upp av säkerhetspolisen i en av halvårsrapporter rörande sub- version: De redovisade aktionerna är verksamhet som de olika grupperna, genom massmedia, själva givit offentlighet åt. Någon uppföljning av ickevåldsnätet och den verksamhet som ligger inom ramen för deras ambitioner har inte kun- nat ske. Frågetecknen kring verksamheten är många. Hur omfattande är kartläggningen av svenska militära intressen och svensk vapen- export? Hur omfattande är de svenska sårbar- hetsutredningarna? Hur långt är man beredd att gå med s.k. icke våldsaktioner?Slutligen, vilket syfte har man och vems intressen går man tillhanda? SFSF hävdar att för att man ska nå framgång måste man arbeta mer sak- prioriterat för ny försvarspolitik och mot svensk vapenexport. Det är känt att SFSF skall låta utbilda sina medlemmar i olika aktiviteter. Avsikten är att anordna aktioner på lokal- och riksnivå, där det viktigaste inte är att aktioner- na är lagliga men väl att de är väl genomförda och ger publicitet. Att döma av det citerade avsnittet hade säkerhetspolisen inte re- surser att följa upp de aktioner som genomfördes av de radikalare fredsgrupperna. Uppenbart är även att Svenska Freds- och Skilje- domsföreningens kartläggning av den svenska vapenexporten oroa- 699Se handlingar i akt Ickevåldsnätet, Linköpingsgruppen nr . Rapport gällande tiden 1/10 1984 - 31/3 1985. Akt Halvårsrapport för subver- sion nr , löpnr 2. De frågor som säkerhetspolisen ställde sig var dock betydligt fler än de svar som kunde ges. Mot slutet av 1980- talet handlar hotbilden i dessa frågor om Kontaktnätet ickevåld och framför allt om Plogbillsrörelsen.701 När det gällde registreringsfrågor utgjorde fredsrörelsen ett pro- blem för säkerhetspolisen. Aktivitet inom fredsrörelsen var inte re- gistreringsbar enligt de hemliga tjänsteföreskrifter som styrde regi- streringen av s.k. subversiv verksamhet . Hur freds- rörelsen skulle hanteras berördes vid ett flertal sammanträden och konferenser inom säkerhetspolisen då handläggare önskade skriftliga anvisningar beträffande registrering. Vid en kon- diskuterades frågan varvid byråchefen enligt protokollet framhöll följande: Näss poängterade, att det är inget fel att in- formera sig om fredsrörelserna. Man skall dock se upp med registretNäss framhöll vikten av att man ej tappar fredsrörelserna. Detta trots att man ej får registrera dem. Dock skall varje region samla upp själva i pärm. I förekom- mande fall kan handlingarna därefter makule- ras. Detta förfaringssätt behöver ej nämnas i månadsrapporterna.702 Slutgiltigt beslut om att enbart aktivitet inom fredsorganisation inte skulle föranleda registrering i centralregistret fattades av då- varande chefen för säkerhetspolisen den 2 de- cember 1983.703 Detta innebar alltså att register i stället fick upprät- tas i form av arbetsanteckningar som fördes ute på sektionerna samt även på kontrasubversionsroteln i . Att arbetsregis- ter över fredsaktivister fördes framgår av de uppgifter som skicka- des in från sektionerna till i samband med kart- läggning av fredsrörelsen. Rapport gällande tiden 1/4-30/9 1987, samt Subversion. Rapport gällande ti- den 1/4-30/9 1990. Akt nr , löpnr 3 och 6. 702Protokoll fört vid B-byråns del i regionchefskonferensen i . Akt , löpnr 3. Se även Anteckningar vid rotelmöte . Akt 001305- 4085, löpnr 2. Mötesprotokoll 20/10 1983. Akt , löpnr 2. 703Registrering av fredsorganisationer. SH 2359-83, 2/12 1983. Akt löpnr 1. Se även Angående registreringsrutiner. PM 7/5 1990. Akt löpnr 2. För registrering i centralregistret krävdes alltså någon ytterligare omständighet. Nedan följer några exempel på registreringar i cen- tralregistret. En aktivist inom Svenska Freds- och registrerades efter att ha deltagit i en fredsaktion i sam- band med en militärövning 1984. En grupp fredsaktivister hade lagt sig på marken framför hedersläktaren för att spelade döda i syfte att påminna om att människor faktiskt dör under krigsoperat- ioner. Dessutom delade man ut flygblad och vecklade upp en och annan banderoll. Hur många som registrerades efter detta är oklart. Möjligen var det bara en, nämligen han som uttalade sig för pressen efteråt. I register finns mannen införd med koden 3045- 0308 vilket utläses som Anmärkningsvärd händelse vid militärt objekt. Gissningsvis torde denna registreringsgrund ursprungligen ha syftat på personer som uppträder lite konstigt utanför militära anläggningar. Däremot torde inte medverkan i fredsdemonstration ha avsetts. Normalt sett borde registreringen också ha gallrats ef- ter dvs. 1994, men mannen finns fortfarande kvar i register. Detta beror på att han skrev en insändare om att kärnkraften borde avvecklas. Insändaren undertecknade mannen med sitt namn och med namnet på den lokalavdelning av syndika- listerna som han tillhörde. Om det var kärnkrafts-motståndet eller tillhörigheten till som säkerhets-polisen fann in- tressant framgår tyvärr inte. En kopia av insändaren placerades i alla fall i mannens akt varvid en ny tioårsperiod förefaller ha börjat löpa. Detta trots att den ursprungliga tioårs-perioden redan hade löpt ut. Registreringsförlängningen som gjordes 1995 bör därför egentligen betraktas som en nyregistrering varför det är rimligt att säga att mannen faktiskt registrerades efter att ha skrivit en insän- dare mot kärnkraft.704 En ledande person inom Svenska Freds- och Skiljedomsfören- ingen, registrerades 1986 sedan det från rapporterats att han och ytterligare en person skulle ha haft kontakt med norska med- borgare som planerade att publicera hemliga uppgifter.