sou · GQB3118d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Det kan i enstaka fall vara så att ett brott i tidsserien kan accep- teras. Det är i sådana fall där det är betydande svårigheter att få fram information som gör det möjligt att kedja bort brottet, eller det skulle kräva alltför mycket arbete. Förutsättningen är att det inte påverkar BNP eller sektorvis finansiellt sparande eller några viktiga huvudaggregat i t.ex. försörjningsbalansen. Vad är NR? Jämförelse med annan statistik Många vill använda nationalräkenskapsdata tillsammans med annan statistik, eller man vill med hjälp av publicerad statistik kunna bilda sig en uppfattning om vad t.ex. BNP för ett kvartal skall bli. An- vändarna finner då i många fall att det är svårt att jämföra eller att samanvända statistiken. Detta beror på många olika saker. I nationalräkenskaperna finns noggranna definitioner av de begrepp som används. I primärstati- stiken används sällan exakt samma begrepp och definitioner som i nationalräkenskaperna. Nationalräkenskaperna har ett krav på full- ständig täckning av ekonomiska aktörer och transaktioner. Det be- tyder t.ex. att inga cut-offs är tillåtna och att även den svarta ekonomin skall vara täckt. Motsvarande krav finns inte alltid vad gäller primärstatistiken. Det är alltså viktigt att kontrollera vad som mäts och vilken population som gäller. SCB:s statistikproducenter borde också ibland vara tydligare i sina redovisningar för att göra klart för användarna vad statistiken avser. En av SCB:s statistikprodukter är finansräkenskaperna, som de- finitionsmässigt är en del av nationalräkenskaperna. De ingår i SNA/ ENS kontoföljd och de begrepp, definitioner och avgränsningar som tillämpas skall vara helt i konsekvens med övriga delar av na- tionalräkenskaperna. Sektorsfördelat finansiellt sparande beräknas i den reala delen av nationalräkenskaperna i princip som inkomster minus utgifter. Samma finansiella sparande beräknas i finansrä- kenskaperna utifrån förändringar i finansiella tillgångar och skul- der. I praktiken är inte samordningen fullständig. Det finns, särskilt vissa år, ganska betydande skillnader mellan resultaten från de båda beräkningssystemen. Det finns flera tänkbara skäl till avvikelser. De båda delarna av nationalräkenskaperna, den reala och den finansiella delen, lig- ger organisatoriskt inom olika program. Samarbetet mellan pro- grammen är gott, men kanske inte så systematiskt som det borde vara och det kan finnas en risk för att t.ex. klassificeringarna inte alltid till är överensstämmande. Ett av skälen till det är att publiceringstidpunkterna inte är samordnade, vilket försvårar systematiska jämförelser. Ett annat problem är att finansräkenska- pernas års- och kvartalsräkenskaper inte är samordnade. Det sannolikt största skälet till att beräkningsresultaten avviker är ändå, att det ofta är helt olika källor till beräkningarna och att de källor som används inte är samordnade. Vad är NR? Löpande och fasta priser Stora delar av nationalräkenskapernas konton och tabeller redovisas inte bara i löpande priser utan också i fasta priser. Den största delen av den ekonomiska statistik som ligger till grund för nationalräken- skaperna framställs i löpande priser. Det innebär att de transaktio- ner som ingår registreras i den redovisade periodens penningvärde. För att ge ett mått på den reala utvecklingen redovisas många nationalräkenskapsserier också i fasta priser. Det innebär att serier- na redovisas i något bestämt års penningvärde, att därmed den rena inflationseffekten rensas bort och att det som kvarstår endast är volymförändring. Att beräkna värden i fasta priser från löpande priser kallas deflatering och görs i allmänhet med hjälp av lämpliga prisindexar. Detta beskrivs mer ingående i avsnittet om fastprisbe- räkningar i kapitel 7. Nationalräkenskaperna består av både års- och kvartalsräkenskaper. Kvartalsräkenskaperna skall ge en bild av hur ekonomin utvecklats . Det betyder att det finns en viss trade-off mellan snabbhet och tillförlitlighet. Snabbhe- ten är en högt prioriterad egenskap hos kvartalsräkenskaperna, men ibland måste det bli på bekostnad av tillförlitligheten. Detaljrike- domen i kvartalsräkenskaperna är mindre än i årsräkenskaperna. Detta är en självklar följd av att den statistik som ligger till grund för kvartalsräkenskaperna inte är lika detaljerad som årsstatistiken. Den korta tid som står till förfogande för att framställa räkenska- perna gör också att detaljeringsgraden måste vara lägre. Årsräkenskaperna bygger ofta på annan, mer komplett och defi- nitiv statistik och är mer detaljerade än kvartalsräkenskaperna. Års- räkenskaperna ger den definitiva bilden och när årsräkenskaperna är färdiga anpassas kvartalsräkenskaperna helt till årsräkenskaperna. Publiceringstidpunkten för kvartalsräkenskaperna avseende kvartal 1,3 och 2002 ligger 66–efter slutet på det kvartal som skall redovisas. publiceras en snabbversion medan den vanliga versionen kommer . Årsräkenskaperna publiceras normalt . Vad är NR? Revideringar är ett naturligt inslag i allt nationalräkenskapsarbete. Anledningen är att underlagsdata revideras eller att mer tillförlitliga eller mer täckande data kommer fram . I tillämpas ett revideringsschema som i princip ser ut som följer, i kronologisk ordning vartefter publiceringen sker: Vid beräkningen av sker ingen revidering av tidigare perioder. Vid nästa beräkning, som är snabbversionen av , görs endast undantagsvis revideringar av . Vid ordinarie beräkning av revideras också för- sta kvartalet. Årsberäkning innebär revidering av årgång t-2, som beräknas definitivt och revidering av årgång t-1 som är pre- liminär. I samband med årsberäkningarna revideras kvartalsbe- räkningarna för t-2 och t-1 och kvartal ett och två för år t an- passas till nya nivåer. Vid beräkningen av kvartal tre revideras första och andra kvar- talet år t. Vid beräkningen av fjärde kvartalet revideras första till tredje kvartalet år t. Undantagsvis kan revideringar röra än den normala revideringscykeln. Detta görs om det framkommer ovanligt stora revideringar i underlagsmaterial som ger en kraftig förändring av bilden av en tidigare period. Beslut om detta sker från fall till fall och kommenteras alltid i pressmeddelande och publikationer. Revideringar av längre tidsperioder sker med ojämna mellanrum, omkring 5–. Större revideringar kan bero på flera olika saker: nya källor, nya metoder eller klassifikationer, ändrade tillämpningar av ENS och liknande. Sådana revideringar avser och görs i allmänhet med längre mellanrum. Någon strikt tidtabell för sådana revideringar, såtillvida att de skall genomföras med vissa bestämda tidsintervall, har aldrig funnits i . Under 1980- talet och första halvan av genomfördes några större revi- deringar med relativt långa mellanrum, men det gjordes också några revideringar som avsåg , men var mer begränsa- de vad avser revideringens omfattning. Ofta sammanföll publice- ringen av revideringarna med basårsomläggningar. Den senaste stora revideringen av de svenska nationalräkenska- perna var införandet av SNA 93/ENS 95, som publicerades Vad är NR? Den innebar, förutom anpassningen till nya internationella standarder, också förändringar i klassifikationer, en stor översyn av beräkningsmetoder och inarbetning av nytt datamaterial. De nya räkenskaperna har genomförts på mest detaljerad nivå . Publiceringen av de nya räkenskaperna följdes av en revidering som publicerades och avsåg hela perioden . Den revideringen berodde på att ett viktigt dataunderlag, be- talningsbalansstatistiken, hade publicerat stora revideringar i uppgifterna om export och import av tjänster. Vissa smärre revideringar infördes även efter . Den senaste större revideringen publicerades för perio- den –2001. Revideringarna har varit ovanligt frekventa , efter omläggningen till nya SNA/ENS. Detta beror främst på att om- läggningarna i de underliggande statistiksystemen varit ovanligt stora. Det är ju inte bara nationalräkenskaperna som har påverkats av nya statistikförordningar. Men det beror också på att det kom- mit (och fortsätter att komma) nya riktlinjer för tolkningen av ENS. Nedan redovisas revideringar , både löpande och längre revideringar. Tabell 2.1 Revideringar i årsdata 1999–2001 NR enligt ENS 95 publiceras första Fullständiga årsräkenskaper 1993–1996. ken, SBS. Definitiva årsberäkningar 1997–1998. Preliminär årsberäkning 1999. Ändrad behandling av swapräntor. Definitiv årsberäkning 1999. Preliminär årsberäkning 2000. Införande av ny COFOG. Ny statistik som underlag. Vad är NR? Nationalräkenskaperna är som nämnts ett kontosystem med genom- förd dubbel bokföring. Den svenska publiceringen görs dock bara i liten utsträckning i kontoform. Den mesta publiceringen sker i form av tabeller med tidsserier. Detta gäller både kvartalspublice- ringen och årspubliceringen. Uppgifter från de svenska nationalräkenskaperna publiceras i första hand av SCB. De första resultaten från kvartalsräkenskaperna pub- liceras enligt ovan mellan sextiofem och efter utgång- en av ett kvartal. Offentliggörandet sker i form av ett pressmedde- lande med de viktigaste resultaten. som pressmeddelan- det blir offentligt publiceras också mer detaljerade tabeller i SCB:s statistiska databaser, som är offentliga och tillhandahålls gratis via Internet. Tabellerna publiceras också i en papperspublikation, BNP kvartal, som postas till prenumeranter som pressmed- delandet publiceras. Årsräkenskaperna publiceras också i pressmeddelande. De vikti- gaste tabellerna finns i SCB:s databaser. Mer detaljerade tabeller publiceras i Statistiska meddelanden () serie N. Det tar att framställa SM-tabellerna och det kan därför dröja från det att de första resultaten publiceras tills kommer från trycket. Den som är intresserad av ytterligare detaljerade resultat och ta- beller kan, i den mån det finns mer detaljer, få sådana direkt från SCB. SCB lämnar också data till och , som publicerar data i sina publikationer och databaser. Produkträkenskaperna är samlingsnamnet för den del av national- räkenskaperna där BNP från produktions, användnings- och inkomst- sidan beräknas. I de svenska årliga nationalräkenskaperna sker beräkningarna i ett system av s.k. tillgångs- och användnings- tabeller (s.k. T/A-tabeller). De är uppbyggda av drygt fyrahundra produktbalanser. Varje balans visar tillförsel till ekonomin i form av svensk produktion i näringslivet och i offentliga myndigheter samt import. På användningssidan redovisas insatsförbrukning i närings- livets branscher och i offentliga myndigheter, privat och offentlig konsumtion, fasta bruttoinvesteringar, lagerinvesteringar och ex- port. Detaljeringsgraden redovisas under respektive avsnitt. Produktionen är värderad till baspris (hette i tidigare svenska nationalräkenskaper producentpris). Baspris motsvarar det pris som producenten får, alltså exklusive produktskatter och plus alla produktsubventioner.1 Den inhemska användningen är värderad till mottagarpris (marknadspris). Under avsnittet om export och im- port finns en diskussion om värderingen av export och import. För att få en samstämmig värdering mellan tillförsel och använd- ning beräknas marginella kostnader i form av handelsmarginaler och produktskatter och produktsubventioner. De marginella kost- naderna beräknas för varje användning. T/A-tabellerna beräknas i löpande och fasta priser. Vad gäller fast- prisberäkningar hänvisas till kapitel 7. T/A-tabellerna är grunden för vad som sedan kan omräknas till symmetriska s.k. input- output-tabeller. 1 Enligt ENS 95 är baspriset det pris, som producenten erhåller från köparen, för en produ- cerad enhet av en vara eller tjänst, minus alla skatter, som erläggs för enheten ifråga, som en konsekvens av dess produktion eller försäljning (t.ex. produktskatter), plus alla subven- tioner, som erhålls för enheten ifråga, som en konsekvens av dess produktion och för- säljning. Det exkluderar alla transportkostnader, som faktureras separat av producenten. Det inkluderar alla transportmarginaler, som påförs av producenten på samma faktura. Produkträkenskaperna innefattar också det s.k. faktorinsatskon- tot med branschvisa övriga produktionsskatter och subventioner, löner, kollektiva avgifter, kapitalförslitning och driftsöverskott. Sysselsättningsberäkningarna kan också sägas ingå i produkträken- skaperna på grund av det stora analysvärdet i att kombinera pro- duktionsuppgifter med uppgifter om löner och sysselsättning. 3.2Några grundläggande definitioner och samband i produkträkenskaperna Ett grundläggande begrepp i produkträkenskaperna är förstås pro- dukter. Produkter är de varor och tjänster som säljs på marknaden eller tillhandahålls avgiftsfritt av offentliga sektorn eller ideella orga- nisationer. I de svenska NR klassificeras de efter produkt-SNI,1 som bygger på EU-klassifikationen CPA (Classification of Products by Activity). Produkterna produceras i eller importeras. Enligt SNA/ ENS indelas producenter i tre typer av producenter: marknadspro- ducenter, producenter för egen slutlig användning och övriga icke marknadsproducenter. Marknadsproducenter är företag (bolag eller personliga före- tagare) eller enheter inom offentliga sektorn som tillverkar pro- dukter för avsalu på en marknad, till priser som täcker av tillverkningskostnaderna. Producenter för egen slutlig användning är producenter som producerar investeringsvaror och tjänster för det egna företaget, eller hushåll som producerar investeringsprodukter eller konsum- tionsvaror för det egna hushållet. I de svenska nationalräkenska- perna är det hushållens byggande av småhus i egen regi (investe- ring), hushållens produktion av egnahemstjänster (privat konsum- tion) och anställda i hushållen som betraktas som producenter för egen slutlig användning. Övriga icke marknadsproducenter är enheter som tillhör offent- liga sektorn (offentliga myndigheter) eller hushållens ideella organisa- tioner som tillhandahåller varor eller tjänster till icke signifikanta 1 Standard för svensk näringsgrensindelning. priser (mindre än 50 procents kostnadstäckning) eller helt gratis till samhället i sin helhet. I de svenska nationalräkenskaperna redovisas ofta BNP från pro- duktionssidan med uppdelning på näringsliv, offentliga myndig- heter och hushållens ideella organisationer (s.k. funktionell redo- visning). Näringslivet, som består av marknadsproducenter och produ- center för egen slutlig användning, är inget SNA/ENS-begrepp men har av tradition, i , ansetts vara en ur analyssynpunkt lämplig gruppering. De producenter som tillhör näringslivet grupperas i branscher. Den branschklassifikation som används är SNI 92. I årsräkenskaperna görs produktionsberäkningarna för näringslivet på drygt 130 branscher (i kvartalsberäkningarna cirka 60 branscher), men publiceringen sker på en betydligt grövre nivå. Beräkningen och publiceringen följer inte någon specifik bransch-nivå, den är en blandning av 2-, 3- och 4-siffernivåer (se appendix 1). Produktions- och inkomstbildningskontona (faktorinsats) för en bransch ser ut som följer: –Insatsförbrukning, mottagarpris = Förädlingsvärde, baspris + Övriga produktionssubventioner = Förädlingsvärde till faktorpris –Arbetsgivares kollektiva avgifter = Driftsöverskott, brutto = Driftsöverskott, netto Uppställningen är som synes inte i kontoform, utan följer den tabellpresentation som görs i de svenska NR. Produktion enligt nationalräkenskapernas definitioner Produktion är en aktivitet som utförs under kontroll och ansvar av en institutionell enhet. För att producera behövs insats i form av varor och tjänster, arbetskraft och kapital. Helt naturliga processer är inte produktion, t.ex. opåverkad tillväxt av fiskebestånd i havet, men fiskodling är produktion. Marknadsproduktion är produktion som avyttras eller som avses att avyttras på en marknad; det är både produkter som säljs till eko- nomiskt signifikanta priser och produkter som används som naturalön (exempelvis fri bostad). Produktionen i olika branscher beskrivs i appendix 1. Här görs en kort genomgång av några speciella definitioner som tillämpas i nationalräkenskaperna och som ibland skiljer sig från de defini- tioner som tillämpas i företagsbokföring eller i produktionsstatistik. Produktionen i ett företag, i nationalräkenskapstermer, är ofta detsamma som försäljningsomsättningen, men . Det är framför allt handel och förmedlingstjänster som behandlas annor- lunda. I nationalräkenskaperna är det bara handelsmarginalen som räknas som produktion. Handelsmarginalen är skillnaden mellan inköpsvärde och försäljningsvärde (exklusive moms och andra skat- ter) för de förmedlade varorna. Handelsverksamhet och därmed handelsmarginaler förekommer i många branscher. Samma princip gäller förmedlingstjänster som spedition och resebyråer; det är bara förmedlingstjänsten som är produktion i nationalräkenskaperna. Produktionen av vissa finansiella tjänster, bank- och försäkrings- tjänster, enligt SNA/ENS, skiljer sig också från omsättnings- begreppet. En viss del av bankernas intäkter kommer från avgifts- belagda tjänster och utgör en del av produktionen i branschen. Men en stor del av bankernas verksamhet utgörs av inte direkt avgifts- belagd in- och utlåning och skillnaden mellan utlånings- och inlånings- räntan, räntenettot, betraktas som produktion i nationalräkenska- perna. Definitioner och beräkningssätt är desamma i de nya national- räkenskaperna som i nationalräkenskaperna enligt SNA 68. Produktionen av försäkringstjänster utgörs inte av omsättning i form av försäkringspremier utan beräknas som: + direktavkastning på försäkringstekniska tillgångar För livförsäkringsbolagen subtraheras också sparande i de försäk- ringstekniska reserver som hör till försäkringstagarna. I de tidigare nationalräkenskaperna, enligt SNA 68, ingick inte direktavkast- ningen på de försäkringstekniska tillgångarna i produktionsvärdet. I nationalräkenskaperna räknas boende i egnahem som produktion. Den som äger och bor i ett småhus är alltså producent av boende- tjänster och konsumerar också de tjänsterna. Anledningen till be- handlingen är att underlätta internationella jämförelser. Bostads- förhållanden och andelen hyrda bostäder kan variera mycket mellan olika länder och för att underlätta jämförbarhet imputeras alltså ett produktionsvärde. Produktion av spel och lotteritjänster beräknas som spelomsätt- ning minus utbetalade vinster och spelskatter. Vissa speciella tillägg till produktionen måste göras i national- räkenskaperna för att följa de definitioner som ges i SNA/ENS och för att få balans mellan produktion, användning och inkomster i systemet. Några exempel är: bilförmåner, egenproducerad program- vara samt hyra av hem-PC. Om en anställd genom det företag hon/han är anställd i har tillgång till speciella förmåner skall detta värderas och behandlas som privat konsumtion. För att få balans i systemet måste då också en produk- tion bokföras hos den arbetsgivare som står för förmånen och en lön till den anställde skall registreras. I de svenska national- räkenskaperna görs sådana tillägg för värdet av fri bil och för hyra av s.k. hem-PC. I NR registreras t.ex. ett antal transaktioner för att korrekt behandla värdet av fri bil: bilen köps av företaget och bokförs då som en fast bruttoinvestering. Med den investeringen produceras en biluthyrningstjänst som registreras som produktion. Biluthyrnings- tjänsten köps av hushållen och blir då en privat konsumtion. Det produktionsvärde som registreras i företaget betalas ut som en lön till hushållet till motsvarande belopp och hushållssparandet påver- kas inte av transaktionen. För tillgången till fri bil görs enligt ovan ett tillägg till produk- tionen motsvarande bilförmånens nyttjandevärde. Värdet av bil- förmånen hämtas ur kontrolluppgiftsstatistiken (KU). Till och med bedömdes nyttjandevärdet vara lika med förmånens skattemässiga värde. Beräkningen av bilförmånens skatte- mässiga värde har ändrats genom politiska beslut . Den senaste ändringen genomfördes . Det be- skattningsbara förmånsvärdet för helt fri bil reducerades då med 1997 jämfört med . ändringar har haft marginell inverkan på förmånsvärdet och har inte inneburit någon förändrad bedömning av förmånsvärdets återspegling av nytt- jandevärdet. Den förändring, som gjordes 1997, var däremot mer genomgripande och därför görs i NR en uppräkning av förmåns- värdet när nyttjandevärdet beräknas. Enligt SNA/ENS skall egenproducerad programvara betraktas som en fast bruttoinvestering. Det betyder att den också måste bok- föras som produktion. Det finns ingen statistik om hur mycket egen programvara som produceras utan en särskild beräknings- modell har utarbetats för att beräkna produktionen av den egen- producerade programvaran. Modellen täcker alla delar av ekonomin och tillägg till de produktionsvärden som företagen rapporterar görs för många branscher. Modellen beskrivs i avsnittet om fasta brutto- investeringar. Illegal produktion där båda kontrahenterna i en affärstransaktion är överens, t.ex. tillverkning och försäljning av knark, eller häleri, skall i princip ingå som produktion i nationalräkenskaperna. Det är för- stås mycket svårt att mäta sådana transaktioner och enligt överens- kommelser i EU har man ännu inte infört några skattningar av illegal produktion i EU-ländernas NR. Diskussioner pågår inom EU om vad som skall ingå och hur beräkningarna skall göras. Det är rimligt att förvänta sig att det blir nödvändigt att införa skattningar också av den illegala produktionen i national- räkenskaperna. Skälet är bl.a. behovet av konsistens i systemet. Illegala transaktioner generar inkomster som kan användas i fullt legal konsumtion. Men det kan också vara motiverat av jämförbar- hetsskäl. Det som är illegalt i ett land kan vara legalt i ett annat land. Det finns en annan typ av produktion, där verksamheten i princip är laglig, men som underrapporteras till skattemyndigheter och i statistiska undersökningar. Det kan röra sig om svart verksamhet i byggbranschen eller restaurangbranschen, svart taxi, eller annan underrapportering. Mycket av produktionsstatistiken bygger på uppgifter från före- tagens bokföring. Det finns som bekant ett antal anledningar till att sådana uppgifter kan vara missvisande. Företagen, åtminstone de mindre, kan ha anledning att t.ex. av skattemässiga skäl underrappor- tera sin produktion. All produktion skall ingå i nationalräkenskaperna och i flera branscher görs explicita tillägg för dold verksamhet till den produktion som redovisas i primärstatistiken. De branscher där tillägg görs är jordbruk, byggnadsverksamhet, varuhandel inkl. bil- reparationer, restauranger, taxi, åkerier, övriga företagstjänster (städning), spel och personliga tjänster (frisörer m.m.). Inom byggnadsverksamheten mäts produktionen från använd- ningssidan med användande av uppgifter om investeringar och reparationsutgifter. Det gör att problem med dold redovisning i bygg- branschen kraftigt reduceras. Det explicita tillägg för byggnadsverk- samhet som görs avser arbeten på ägarbebodda bostäder. I övrigt görs tilläggen delvis baserade på jämförelser mellan till- gångs- och användningsstatistik, delvis baserade på en undersök- ning som gjordes av RRV avseende 1997/98. I viss utsträckning är de beräknade tilläggen baserade på beräkningsmodeller. 3.3Näringslivets produktion, branschvis Här görs en kortfattad beskrivning av vad som ingår i produktio- nen i olika branscher. Huvudkällan för produktionsberäkningarna är från och med år- gång 1997 Företagsstatistiken (FS). Före årgång 1997 fanns statis- tik benämnd Finansstatistik för företag. Statistiken avsåg bara före- tagssektorn (aktiebolag, handelsbolag m.fl. bolag) men inte person- liga företag. För att täcka hela näringslivet användes därför komp- letterande information. Omläggningen till FS, 1997, innebar att anpassade statistiken till EU-förordningen Structural Busi- ness Statistics, SBS.