sou · GQB374d4 · 2003-01-01 00:00:00 — Mot bakgrund av det ovan anförda förordar därför KLYS i första hand att de verksamheter på kulturområdet som är momsbefriade bibehåller denna skattelättnad och att detta utformas på ett sådant sätt att det inte utgör ett generellt undantag såsom i ML 4:8, utan istället genom att ML 3 kap 11 § kompletteras på ett mer heltäckande sätt. Artikel 13 A.l i EG:s sjätte mervärdesdirektiv medger också undantag för tjänster och varor med nära anknytning därtill inom kultur-området, som tillhandahålls av offentligrättsliga organ eller andra kulturella organ som är erkända av medlemsstaten i fråga. Om momsbeläggning av ideella verksamheter på kulturområdet inte kan undvikas anser KLYS att den reducerade momssatsen om bör gälla. Utredaren påpekar också att en reducerad skattesats kan införas för de verksamheter som enligt utredningens förslag blir skattepliktiga. Detta är dock, som nämnts tidigare, en fråga för den pågående moms- utredningen. Det ska också understrykas att momsplikt skulle få mycket negativa effekter för de kulturinstitutioner som har avdragsbegränsning p g a offentliga bidrag. Dessa verksamheter får bara dra av kostnader till den del som inte bekostas genom statligt stöd. Om det ska vara intressant för dessa att bli momspliktiga måste avdragsbegränsningen i ML 8 kap 13 a § slopas, i kombination med att en lägre momssats om tillämpas. (Ur KROs yttrande) Sammanfattningsvis anser , , att 1 kap. 2a och b §§ ML inte bör tas bort . Frågan bör behandlas av mervärdesskatteutredningen (Fi 2002:11) och samordnas med de frågor som gäller momsskattesatserna. Avsnitt 3.3.5 Förslag att 4 kap. ML slopas – genomgång av övriga specialbestämmelser om yrkesmässig verksamhet Bildkonstnärer är att betrakta som näringsidkare enligt svensk skattelagstiftning. Deras verksamhet är dock väldigt speciell och passar inte alltid in under de regler som gäller. Många av dem har svårt att acceptera att det är fråga om en näringsverksamhet. KRO har länge drivit frågan om ett särskilt inkomstskatteslag för kulturskaparna. Denna har inte funnit gehör hos riksdag och regering. När konstverk blev skattepliktig vara lyckades KRO genomdriva att upphovsman undantogs från skattskyldighet för omsättning av egna konstverk . Vad man inte tänkte på då var att det kunde komma att införas moms på annat som sker inom ramen för den konstnärliga verksamheten. Detta har lett till den komplicerade momssituation som bildkonstnärerna står inför . De konstnärer som enbart erbjuder sina alster till försäljning väljer oftast att stå utanför systemet, enligt undantagsregeln, eftersom de tycker att det är för komplicerat och betungande att administrera momsen. Momsen fördyrar också deras alster avsevärt eftersom mångas kundkrets består av privatpersoner. Förslaget om skattebefrielse för verksamheter med en omsättning som understiger är i och för sig bra eftersom det omfattar alla varor och tjänster i verksamheten. Bra är också att det är valfritt om man vill vara skattebefriad. För bildkonstnärernas del är den gränsen för låg eftersom ett enda uppdrag kan generera mer än så. Enligt utredningen är det i princip möjligt att utvidga det befintliga undantaget i 3 kap.11 § 1 ML till att omfatta fler tjänster som tillhandahålls av konstnärer. För att behålla skattefriheten för konstnärer kanske en utvidgning av detta undantag skulle vara en framkomlig väg. Framför allt om man inte lyckas vinna gehör för en momsskattesats om på alla varor och tjänster som omsätts i verksamheter på kulturområdet. KRO finner det helt omöjligt att ta ställning till förslaget, om borttagandet av regeln, som en isolerad företeelse och begär därför att man avvaktar. Frågan bör samordnas med frågan om momsskattesatserna på kulturområdet. () representerar och organiserar ca 450 000 medlemmar, fördelade på 1 814 hembygdsföreningar. Hembygdsföreningarna driver och förvaltar 1000 hembygdsgårdar eller hembygdsmuseer. Hembygdsrörelsen är en folkrörelse som ständigt växer. Verksamheten i hembygdsföreningarna skiftar från förening till förening. Vissa föreningar arrangerar studieaftnar och föredrag. Andra samlar föremål, arkivalier och bilder från den egna bygden. Ytterligare andra ser som sitt ansvar att bevaka såväl bygdens forntid som framtid och är aktiva i det lokala planeringsarbetet. För många är det de gemenskapande effekterna av engagemanget i hembygdsföreningen som är mest betydelsefullt. De tusen hembygdsgårdarna eller hembygdsmuseerna förtjänar ett särskilt kapitel. Ofta består de av ett antal kulturhistoriskt värdefulla byggnader kring en öppen plats. har nybyggnader tillkommit för att på ett riktigt sätt kunna förvara värdefulla textilier, redskap, konst och mycket annat. Byggnaderna innehåller i regel samlingar av föremål, arkivalier, bilder mm. Det är kostsamt att förvalta en hembygdgård. Nybyggnader, kompletteringar, reparationer kräver ständiga insatser av resurser i form av pengar, även om ideellt arbete svarar för den viktigaste resursen. En verksamhet för att skapa resurser utgör de fester, basarer och lotterier, som arrangeras. Festerna, t.ex. midsommarfester med dans, är också ett sätt att bevara folkliga och kulturella traditioner och har därigenom ett värde i sig. Det samma gäller exempelvis de teaterföreställningar som produceras och speglar bygdens kulturella och historiska liv och som liksom övriga ideella liknande initiativ verkar samlande för bygden och en utgör en grund för demokratiska processer. SHF menar att en genomgång av de transaktioner, som skapar hembygdsföreningarnas verksamhet, visar att denna i princip inte är skattepliktig. En del föreningar har museer. Det finns ibland anledningar att kunna registrera just transaktioner i samband med denna verksamhet för mervärdesskatt. Omsättning av varor och tjänster Hembygdsföreningar, hembygdsgårdar/museer omsätter enligt utredningens terminologi varor och tjänster enligt följande: · Arrangemang på hembygdsgårdar Midsommarfester och andra hembygdsfester är den viktigaste inkomstkällan för många hembygdsföreningar. Detta innebär omsättning av varor och tjänster i form av basarer, lotterier och liknande. SHF:s synpunkt: Utredningen föreslår att ett undantag från skatteplikt införs avseende tillhandahållande av varor och tjänster i samband med insamlingsevenemang. SHF anser att samtliga hembygdfester faller under detta undantag eftersom de syftar till att samla pengar för den ideella verksamheten. (Avsnitt 4.8.6 s.351) Många hembygdsföreningar har som sin huvuduppgift att bevara traktens historia i form av föremål. Detta innebär att konstnärliga och kulturhistoriskt intressanta föremål har samlats in. Detta har lett till skapandet av museer, många av nationell kvalitet och intresse. Museibyggnaderna har byggts med hjälp av personliga uppoffringar och insamlingar. Enligt utredningen (s. 340 och 3.11§) kan undantag från skatteplikt gälla för museer, som drivs av ideella föreningar. Skapandet av ett museum innebär stora investeringar för nybyggnad och ombyggnad. Mervärdesskatt betyder i detta en stor extrakostnad för föreningarna. I och med att verksamhet gäller transaktioner borde museiverksamheten kunna ses som skild från annan verksamhet som hembygdföreningarna driver. SHFs synpunkt: Det skall vara möjligt för hembygdsföreningar, som skapar museer att frivilligt kunna registrera museiverksamhet för mervärdesskatt. Det finns hembygdsföreningar som förfogar över boksamlingar, som är tillgängliga för allmänheten. I vissa fall kräver denna verksamhet framställning av kataloger och program. SHFs synpunkt: I enlighet med 3 kap 11 § bör sådan framställning undantas från skatteplikt. Ganska många föreningar disponerar över omfattande arkiv, inte minst bildarkiv, som används för forskning, tidningsartiklar, eftersökning av släktingar till emigranter mm. SHFs synpunkt: Enligt 3 kap. 11 § 3 bör arkivverksamhet undantas från skatteplikt. Vissa föreningar har detta som huvudsyfte. Detta innefattar författarskap, publiceringsverksamhet, föredrag och liknande. Utredningen anser att allmännyttiga ideella föreningar bör undantas på samma sätt som föreslagits i biblioteks-, musei- och arkivverksamhet. SHFs synpunkt: Kommande lagstiftning bör ske enligt utredningen. · Teaterföreställningar, danser mm Hembygdsföreningar arrangerar teaterföreställningar och danser på sina hembygdsgårdar. Dessa inträffar huvudsakligen , då hembygdsgårdarna är öppna för allmänheten. Avsikten med sådana arrangemang är att samla in pengar för verksamheten. Utredningen anger (s. 369) att sådana arrangemang bör undantas från skatteplikt. SHFs synpunkt: Danser och teaterföreställningar som sker på hembygdsgårdar undantas från skatteplikt. SHFs sammanfattande synpunkter på hembygdföreningars omsättning av varor och tjänster SHF menar att en genomgång av de transaktioner, som skapar hembygdsföreningarnas verksamhet, visar att denna i princip inte är skattepliktig. En del föreningar har museer. Det finns ibland anledningar att kunna registrera just transaktioner i samband med denna verksamhet för mervärdesskatt. Många föreningar publicerar medlemsblad, årsskrifter och hembygdsböcker. Det finns under nuvarande regler ett krav på periodicitet för skattefrihet. Detta krav stöds inte av EG. SHF föreslår, att detta krav tas bort, när det gäller publikationer, som produceras av ideella organisationer. I andra hand bör kravet på fyra planerade utgivningar ersättas med något annat, t.ex. en publikation . Vi begränsar vårt yttrande till betänkandets avsnitt 4, Ideell verksamhet, som bl.a. berör teater- och orkesterföreningar och en lång rad andra ideella föreningar som arrangerar musik, dans och teater. I det nu aktuella betänkandet, SOU 2002:74, föreslår utredningen att bestämmelsen i 4 kap. 8 § ML, som på ett generellt sätt undantar allmännyttiga ideella föreningar från mervärdesskatt, skall slopas. Detta innebär att de ideella föreningarna på kulturområdet kommer att omfattas av ML:s allmänna regler om inte bestämmelserna i 3 kap. 11 § ML ändras beträffande undantag. Analys av vad detta skulle innebära för de ideella föreningarna på vårt område saknas i utredningen men risken är uppenbar för ökade kostnader för konsumenten och det innebär definitivt ett administrativt merarbete i föreningarna, som ofta har enbart ideellt arbetande funktionärer. I betänkandet påpekas vidare, sidan 333, att det kan antas att den nya utredningen (Fi 2002:11, vår anm.) på ett annat sätt än vi har möjlighet att se över undantagens omfattning och avgränsningen av vilka kulturella tjänster och tillhörande varor som skall gynnas i mervärdesskattehänseende samt om detta bör ske genom ett undantag från skatteplikt eller en reducerad skattesats. I direktiven till utredningen sägs också att verksamhet som bedrivs utan vinstintresse av ideella föreningar bör kunna ges en positiv särbehandling skattemässigt. Enligt vår mening måste de båda ovannämnda utredningarna behandlas i ett sammanhang så att , Fi 2002:11, analys av nu gällande momsslagstiftning beaktas innan de ideella föreningarnas situation i mervärdesskattehänseende förändras. Artikel 13 A.1 i det sjätte mervärdesskattedirektivet medger undantag bl.a. för tjänster och varor med nära anknytning därtill inom kulturområdet, som tillhandahålls av offentligrättsliga organ eller andra kulturella organ som är erkända av medlemsstaten i fråga (moment n). Om betänkandets förslag att slopa bestämmelsen i 4 kap. 8 § ML genomförs måste enligt Svensk Scenkonsts mening, i avvaktan på (Fi 2002:11) betänkanden, denna artikel utnyttjas för att justera nuvarande undantag så att det framgår att tillhandahållanden av denna art som görs av främst allmännyttiga ideella föreningar, liksom , undantas från skatteplikt. Gemensam skrivelse med synpunkter till betänkande 2002 SOU:74, mervärdesskatt i ett EG-rättsligt perspektiv Uttalat stöd för utredningens betänkande; Lika moms för lika arbete. Undertecknads engagemang gäller dansarrangemang Beträffande konsekvent moms inom kulturområdet, speciellt dans, och den därmed sammanhängande frågan; momsens storlek , , ?? Tillfredställande som steg i rätt riktning är konstaterandet från utredning SOU:74, men som egentligen bara konstaterar vad EU-reglerna sagt , som vetat och efter vilka regler anpassning skulle ha skett i samband med EU –inträdet 1995. Konstaterande i stora drag: LIKA MOMS FÖR LIKA ARBETE A.SKATTEMEDEL BÖR INTE ANVÄNDAS SOM MEDEL ATT STÖDJA EN VISS FÖRETAGSFORM B.FÖRENINGENS AKTIVITETER FÅR INTE VARA AV SÅDAN ART ATT MOTSVARANDE VERKSAMHET DRIVS AV KOMMERSIELLA FÖRETAG Katastrofalt och uruselt är det av regeringen med den ovilja som visats mot skapande av momsrättvisa vad gäller dansentrémomsen; tillrättaläggande av den orättvisa som skapades 1991; 25%-ig moms bestraffning för privata dansarrangörer medan huvudarrangörskaran, (parkorganisationer m.fl. kunde gå vidare med kommersiella dansarrangemang momsbefriade, i dessutom skattefinansierade anläggningar med driftstöd). Vissa blev dock momsbelagda och att gränsdragningsproblem råder, tyder många domstolsfall på! I nu har engagemanget från privatarrangörerna och i viss mån även övriga 25%-iga momsbelagda varit stort att få en rimlig, enhetlig momssats på dansentrén d.v.s. som för all annan kultur. Den stora dansarrangörskategorin, (parkorganisationen m.fl.), har också som huvudönskemål en konsekvent momssats på men kampen för att nå detta mål har nog inte varit tillräckligt aktiv. att döma har förmodligen mer energi lagts på att få behålla 0%- momsfavåren samt strid för att få även den parkorganisationsgrupp, som ändå har att hamna i 0%-momsgruppens tryggare famn. Det måste väl antas att de styrande har den kompetensen att de känner till EU:s krav på anpassning och nödvändig ändring med rättvisa som konsekvens. Det finns också många skäl att anta att regeringens insikt om nödvändigheten av förändring och anpassning var anledning att utredningen SOU:74 fick redovisningsförlängning till sept. 2002. efter valet. Det kunde kanske blivit en besvärlig valfråga om saken kommit i offentlig belysning. Det finns också skäl att anta att beroendeförhållandena mellan parkorganisationen och socialdemokratin (som mellan LO och socialdemokratin) är så stora att regeringen inte velat stöta sig med parkorganisationen ens genom en ringa momspålaga på 6?, vilket skulle ha blivit en mycket liten belastning för dansföretagen men en stor intäkt för staten eftersom det handlar om en stor minst 70-%-ig arrangörsgrupp. Tjänster och gentjänster. när regeringen, i stället för att vidta nödvändiga förändringar, skickar Sou:74 på remiss är det naturligtvis till parkorganisationerna där man kan få de önskvärda svaren, i försök att få den mångåriga rättfärdigad. Påtryckningarna blir säkert stora, synpunkterna för staten önskvärda och argumenten många i försöken att framställa den kulturella gärningen speciellt för just deras momsbefriade kommersiella arrangemang. Naturligtvis önskan om fortsatta favörer tills den enhetliga 6-%-momsen kan bli ett faktum. Vi privata, ej bidragskrävande, 25-%-momsbestraffade, som dessutom själva bygger lokaler blir naturligtvis inte tillfrågade. Är vi önskvärda eller utrotningsönskade? Inte på grund av känsla för rättvisa men tack vare den kniv på strupen nu staten har, måste väl förutsättas att efter remisstidens utgång även de stora organisationerna kommer att bli momsbelagda på dansentrén hur stora påtryckningarna än blir för bibehållande av nollmomsfavören. Då är frågan; , eller ? Pang på rödbetan mot ? Det förändrar inte EU-lagstridigheten om vi blir kvar på ! Då lär det från de stora organisationerna bli ett för regeringspartierna fruktat ramaskri eller som Per () uttryckte det; Ta hus i helvete. Uppenbart är att hur än vrider, vänder och slingrar sig så har han ändan bak och bar. Naturligtvis är alla parter nu glada över den fullkomliga enighet, som rådde vis riksdagsmöte och som mynnade ut i skatteutskottsbetänkande /2002:Sku 18 och som fått till följd tillsättande av utredning 2002:141, översyn av reglerna av reducerade skattesatser. blir man dock bedrövad då man ser Betyder det att den logiska men påtvingade eventuella förändringen i rättviseriktning; samma moms för alla företagsformer på rimlig nivå, , kan mynna ut i lagförslag som lockbete inför valet ? Om då regeringen försöker yvas över den eventuella positiva förändringen, för alla företagsformer, kommer detta att klinga en aning falskt, eftersom den är av EU;s lag påtvingad. Redan nu kan man konstatera det beklagliga och klandervärda faktum att det behövts för att skaffa sig kunskap om det man beslutade om 1991 samt att anpassa sig efter EG-lagen i berörda fall. I sin intetsägandehet belysande svar på frågor ställda till framgår; Beräkningar har inte gjorts över vad en konsekvent 6-%-ig momssats för alla företagsformer skulle innebära i skattehänseende! Beslutet bygger på antagandet och beräkningar är förenade med svårigheter! Det finns således all anledning att ställa följdfrågan varför inte nödvändiga förändringar vidtagits, som möjliggör beräkningar även för finansministern! Tydlig del av kulturområdet. moms för verksamheter, som är tydlig del av kulturområdet står det i mervärdesskattebestämmelserna. ger i brevsvar dansen sin kulturvälsignelse. Hon finner det enkelt och självklart att bekräfta: i alla former är en viktig kulturyttring. Dansen och musiken står också för en mångfald, som gör att dessa kulturformer har något att säga alla och envar! Vid detta påpekande slingrar sig ändå och säger att en konsekvent momssats , innebär icke obetydligt skattebortfall, fast han inte ens matematiskt kan räkna ut det, och således bekräfta sina således ogrundade antaganden. Viljan har således saknats att skapa rättvisa och konsekvens och det har inte med skatteintäkter att göra. Det ger misstanken grogrund att det kanske finns en önskan att ha stora skattefavoriserade, bidragsberoende organisationer knutna till socialdemokratin, manipulerbara inför val. Två konkreta olika dansföretagsexempel. Oavsett om dansföretaget haft moms eller på entréavgiften har vi haft samma storlek på inträdet. 1.undertecknads dansföretag f.d. Abrahamshult loge AB 1981-2001 hade, tillsammans med andra i min situation, av momsen utslagna, givit mer skatteintäkter som 6-%-momsbelagda levande företag än momsbelagda döda företag. 2.I den med skattemedel stora för samlingsändamål byggda danslokalen i , driver hockey kommersiella danser momsfritt i stor omfattning.(Hyra??). klarade det inte med den höga momspålagan. Kommunen fick indirekt subventionera danserna med kommunala skattepengar! Är den momsen värdefull? Förhållandena är i alla fall EG-lagstridiga och alla dessa faktorer måste tas med i bilden, då försöker räkna ut de positiva konsekvenserna av en enhetlig momssats lika för alla företagsformer. Exempel på konsekvens för bristande vilja från svenska statens sida för anpassning till EU-direktiv /388 av den 17.maj 1977. Mål C-150/99, mot svenska staten, (dom 18. jan. 2001), är; om inte direkt lika, så i alla fall hänvisningsbart, intressant, viktigt och förmodligen prejudicerande. I detta fall handlar det om Lindöparkens rätt till avdrag för ingående moms för EU-inträde 1. . ger Lindöparken skadestånd med 500 000:- jämte ränta på detta belopp för talans väckande. Svenska staten försöker streta emot och överklagar till . begär från EG- domstolen tolkningsyttrande av sjätte direktivet, särskilt artikel 13. EG- domstolen ger klara besked: har agerat lagstridigt och Lindöparken tillerkänns 500 000:- plus ränta 41 632:-. och av svenska staten oemotsägliga är de besked, som EG- domstolen ger. Nationella föreskrifter, som innebär ett generellt undantag för moms inom vissa områden är obefintliga enligt sjätte direktivet artikel 13 a 1 m och 13 b. Ännu märkligare, kriminellare och kanske ännu mer EG-lagstridigt är tillämpning av inkonsekventa momsundantag vad gäller dansarrangemang, . Mot har misshandlat sunt företagstänkande inom dansområdet genom att, visserligen helt rätt momsbelägga vår 5 %-iga arrangörskara, dock tyvärr istället för . Den stora huvudarrangörskaran fick, mot , i huvudsak fortsatt momsbefrielse trots att, enligt EU-direktivet även ideella föreningar betraktas som beskattningsbara personer (taxable person) och skall omfattas av skattens tillämpning. I ett helt decennium har det framförts protester och önskemål om en gemensam momssats för samtliga arrangörsgrupper, nämligen den logiska kulturmomsen . förväntas snabba ryck mot det gemensamma målet; från till för huvudgruppen och från till för vår lilla företagsgrupp. Men problemet för den svenska staten kvarstår. Hur sonar staten sitt brott? Kompensation till oss missgynnade? Eftertaxering av olagligt momsbefriade? Eller både och? uttalar sig följande: Den svenska lagstiftarens undantag i de omtvistade mervärdesskattebestämmelserna saknar stöd i sjätte direktivet och anses oförenliga med direktiven från och med den dag som anslöt sig till unionen. Bestämmelserna i artikel 17.1 och 17.2 i sjätte direktivet jämförda med bestämmelserna i artiklarna 2, 6 och 13 b i samma direktiv är så klara, precisa och ovillkorliga att en enskild kan åberopa dem gentemot en medlemsstat vid en nationell domstol. Man kan med retroaktiv verkan väcka talan mot svenska staten. För att en enskild drabbad skall erhålla skadestånd, skall enligt EG- domstolen; 1.Det skall finnas ett direkt orsakssamband mellan åsidosättandet av medlemsstatens skyldighet och den skada som den drabbade lidit. 2.Överträdelsen skall vara klar. 3.Den rättsregel, som har överträtts har till syfte att ge fördelar eller rättigheter. vänder sig starkt mot den del i förslaget som innebär en begränsning av undantaget från skatteplikt med hänsyn till risken för konkurrenssnedvridning och menar att begränsningen ska tas bort. menar att konsekvenserna av mervärdesskatteplikt på folkbildningsverksamhet kommer att stå i direkt motsats till statens syften med stödet till folkbildningen. Undantag från skatteplikt för tillhandahållande inom kulturområdet Utredningen föreslår att undantaget från skatteplikt i 3 kap 11 § 5 ML avseende folkbildning som utförs av studieförbund vidgas till att omfatta motsvarande aktiviteter som utförs av allmännyttiga ideella föreningar och registrerade trossamfund. För bestämmelsen förs in en begränsning av undantaget från skatteplikt med hänsyn till risken för konkurrenssnedvridning. Detta sk kulturundantag avser att ersätta det mer generella momsundantaget för ideella förening som är kopplat till undantaget i inkomstskattelagen för ideella föreningar. Nuvarande kulturundantag är i huvudsak inriktat på studieförbundens verksamhet. Med det nya förslaget är tanken att ge fler tillgång till detta undantag när det generella undantaget i 4 kap 8 § ML försvinner. Men det nya undantaget är inte likvärdigt det gamla undantaget. vänder sig starkt mot den del i förslaget som innebär en begränsning av undantaget från skatteplikt med hänsyn till risken för konkurrenssnedvridning. Det utredningen i detta avsnitt föreslår är således att den folkbildningsverksamhet som är själva det ideella ändamålet i verksamheten skall kunna bli föremål för mervärdeskatt. Skälen till vår invändning mot förslaget är flera: 1.utredningen går längre än direktivet gällande konkurrensfrågorna 2.bristen på förutsebarhet och tolkningsproblem 3.konkurrens förutsätter utbytbara varor eller tjänster 4. utredningens uppfattning om konkurrensproblem bygger till stor del på antaganden 1. utredningen går längre än direktivet gällande konkurrensfrågorna Utredningen pekar på att direktivet avseende undantaget för kulturella tjänster är allmänt formulerat och ger medlemsstaterna stor frihet att närmare precisera vilka tjänster och varor som avses liksom vilka organ som ska omfattas. Direktivet föreskriver inte att några särskilda konkurrenshänsyn ska tas utöver de krav som gäller enligt artikel 13 Enligt det sjätte direktivet är det inte nödvändigt att särskilt beakta konkurrensproblem vad gäller folkbildningens verksamhet.