sou · GQB356d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Reglerna för dessa fonder tar i huvudsak sikte på hur likviditeten i fonden skall säkerställas och principer för värder- ingen av fondens tillgångar, allt i syfte att säkerställa att fondan- delarna kan lösas in på begäran av andelsägaren. Fastighetsfonder får således inte investera hela sin förmögenhet i fastigheter, utan måste ha en andel i likvida tillgångar såsom t.ex. överlåtbara värde- papper. har dessa fonder i likvida tillgångar. Fonderna värderas av särskilt utsedda värderingsmän. Priset på fondandelarna kan dock fastställas oftare. Ungefär prissätts andelarna och fonderna kan därmed handlas regelbundet. Den intressekonflikt som kan uppstå mellan andelsägarna och fondbolagen motverkas på olika sätt. , för- varingsinstituten och andelsägarna själva kan i de flesta länder vidta åtgärder mot fondbolaget och förvaringsinstitutet. Möjligheten för missnöjda fondandelsägare att väcka talan om skadestånd är relativt utvecklad i . Där kan inte bara fond- bolaget och förvaringsinstitutet, som i , bli skadestånds- skyldiga, utan även fondbolagets styrelseledamöter och verkställ- ande direktör samt fondbolagets aktieägare. En sådan talan kan väckas kollektivt. Frågan behandlas på andelsägarstämman och där utses ett ombud som företräder fondandelsägarna. Kostnaderna för processen betalas av fonden och eventuellt skadestånd tillfaller fonden. Även en minoritet av andelsägarna kan också väcka talan. Dessutom kan tillsynsmyndigheten väcka talan om andelsägarnas intresse så kräver. I har införts ytterligare och preciserade sank- tionsmöjligheter för tillsynsmyndigheten. Denna kan ålägga fond- bolaget en skyldighet att vidta rättelse. Vidare skall myndigheten kunna förbjuda vissa åtgärder. Förtydliganden har också skett av på vilket sätt myndigheten kan återkalla tillstånd att bedriva fond- verksamhet. Även i andra länder, såsom t.ex. , har tillsynsmyn- digheten flera olika sanktionsmöjligheter att ta till. Tillsynsmyn- digheten kan t.ex. välja mellan informella åtgärder såsom krav på rättelse eller formella sanktioner. Följaktligen kan tillsynsmyndig- heten meddela varning, bötfälla fondbolaget eller kräva kompensa- tion för andelsägarna. I sista hand kan tillståndet återkallas. I vissa länder finns dessutom särskilda straffbestämmelser för överträdelse av fondlagstiftningens bestämmelser. Påföljden för sådana brott är böter eller fängelse. 4.1.5Vissa andra utländska regler som skiljer sig från de svenska I föreskriver man för OEIC att förvaringsinstitutet inte får ingå i samma koncern som de som förvaltar fonden. Där- med avses att motverka de intressekonflikter som finns mellan fondbolaget och fondandelsägarna vid val av förvaringsinstitut. Fondbolaget kan vilja samarbeta med ett förvaringsinstitut i samma koncern eftersom det gagnar hela koncernen medan i fondandels- ägarnas intresse ligger att få bästa möjliga service och prisnivå. Det sistnämnda är enklare att uppnå genom att ställa flera förvarings- . Vidare finns det med denna regel mindre risk för att förvaringsinstitutet agerar av lojalitetsskäl på ett sätt som inte gagnar fondandelsägarna. I bl.a. , och har man i före- skrifter valt att kategorisera olika fonder som får marknadsföras till allmänheten. En fördel med det kan sägas vara att fondkategorierna blir kända och det är enklare för konsumenten att känna igen olika typer av fonder. I de fall sådana kategoriseringar leder till att pro- dukterna måste utformas på olika sätt kan det emellertid hämma produktutvecklingen och också sätta en onödig gräns för vilka produkter som kan erbjudas till allmänheten. Fondföretagen får sätta olika avgifter för olika investerare i en och samma fond i och . I skall alla andelar behandlas lika, vilket tolkas som ett förbud mot att ha olika avgifter för olika investerare. Rabatter ges ändå via återbetalning av delar av avgiften, s.k. kickbacks. I finns det också krav på att återförsäljare av fonder skall redovisa vilken provision de får från fondbolagen i samband med försäljning av deras fonder. I jämförelse med har den amerikanska utvecklingen inom fondområdet gått snabbare och det samlade fondsparandet är högre än i . Före den stora börskraschen fanns i få fondföretag i modern bemärkelse. Goda möjligheter för allmän- heten att spara i värdepapper fanns dock via direktplacering av kapital. Det skedde genom särskilda aktiebolag. kom dessa att uppleva mycket stor framgång, men hälften av de cirka 700 s.k. investmentföretag som fanns föll offer för börs- kraschen. Investmentföretagen var ofta starkt spekulativa, pla- cerade även upplånat kapital och lät bli att beakta tillräcklig risk- spridning. Investmentföretagen var ofta ekonomiskt bundna till varandra och företagsledningarna hade mycket fria händer. Därtill var dessa fonder slutna. Som en följd av kraschen övergick man först till fixerade fonder, där placeringsstrategin var fastlagd i precisa termer, och sedan till delvis fixerade fonder, där förvaltaren hade möjlighet att under vissa särskilda omständigheter ändra placeringarnas sammansätt- ning. Dessutom övergick man till öppna fonder, s.k. Vid sidan av de fonder som organiserades i aktiebolagsformen började man även att starta investmentföretag med den ursprung- liga engelska trustformen som förebild. instiftades en särskild lagstiftning för fondverksam- heten, Act, vilken tillämpas på såväl bolags- formen som trustfonderna. Lagstiftningen kompletteras med före- skrifter från den amerikanska finansinspektionen, the Securities and Exchange Commission (SEC). Fonder i domineras av vilka definieras som ett investeringsföretag som samlar ihop medel från aktieägare och investerar dem i diversifierade värdepappersportföljer.1 Dessa fondföretag är följaktligen en sorts bolag. Investerarna köper fond- andelar som motsvarar ägande i fondens samtliga tillgångar. Det finns – som på andra håll – fyra huvudkategorier fonder; aktie-, penningmarknads-, obligations- och blandfonder. Per var investerade i . Aktiefonder dominerade med . Förmögenheten i penningmarknadsfonder uppgick till och i obligationsfonder fanns cirka 925 mil- jarder dollar. Fondförmögenheten fördelad på olika fondkategorier . var den årliga ökningen av den samlade fondförmögenheten . Hälften av ökningen var en följd av goda ekonomiska förhållanden vilket bidragit till att öka värdet på fonderna, och andra hälften till följd av nysparande. Utvecklingen har också lett till att fonderna blivit en viktig faktor 1 Fact Book 2002 (www. på de finansiella marknaderna. äger fonderna drygt 20 pro- cent av den amerikanska aktiestocken. Av fondernas totala för- mögenhet äger hushållen och institutioner 20 pro- cent. Fonderna fungerar för konsumenten på samma sätt som i exempelvis . De finns tillgängliga i olika former av distri- butionskanaler och är likvida och prissätts . Utbudet är dessutom brett med alla möjliga olika typer av fonder. Strukturen för hur fondföretagen är organiserade är däremot annorlunda. Fondföretagen är som nämnts aktiebolag som fondandelsägarna är ägare i. Det möjliggörs genom att aktiekapitalet är rörligt och kan ändras i samma takt som andelsägare tillkommer eller avslutar sitt sparande. Att köpa fondandelar innebär således i realiteten köp av aktier i ett aktiebolag. Olika aktier ges ut beroende på vilken fond som investeringen avser. I princip alla fonder sköts av extern expertis. Fonden köper alla tjänster som krävs för att driva fonden såsom administration, placeringstjänster etc. Fonden har inga anställda utan styrs av en styrelse sammansatt av särskilt lämpade personer. Styrelsen måste enligt lagen agera i fondandelsägarnas (aktieägarnas) intressen med den aktsamhet som personen skulle göra om det var deras egna pengar. Styrelsen utses av fondandelsägarna på bolagsstämmor där också frågor rörande fondens inriktning och andra frågor av betydelse avgörs. Styrelsen skall bevaka fondens intressen gente- mot de som sköter fondens placeringar och administration. Styrelsen måste sedan en lagändring trätt ikraft i majoritet bestå av personer som är oberoende av de organisationer som hanterar fondens aktiviteter. räckte det med att av styrelsen var från oberoende organisationer. Vidare stärktes de oberoendes ställning genom att de fick rätt att utse andra oberoende styrelsemedlemmar. Fonderna fick också sträng- are krav på sig att redovisa styrelsemedlemmarnas tidigare erfaren- heter, egna aktieinnehav och eventuella jävsituationer som kan upp- komma. Materiellt fungerar de amerikanska fonderna som de svenska men skiljer sig mycket med avseende på hur de är organiserade. Mycket ansvar läggs på styrelsen i fonderna som skall agera för fondandelsägarna. Några detaljerade placeringsregler finns inte i lagen utan det skall framgå av de prospekt som varje fond måste tillhandahålla kostnadsfritt. Prospektet innehåller också uppgifter om avgifter och utgifter och hur man köper och säljer andelar i Genom att fonderna drivs i bolagsform och andelsägarna är aktieägare är inflytandet i fondbolagets förehavanden direkt. Möjligheten att påverka fonden sker genom att tillsätta styrelse- medlemmar och genom att rösta om fondens inriktning på bolags- stämmor. Den europeiska fondmarknaden är i stor grad präglad av det lag- stiftningsarbete som skett i EG. Ucitsdirektivet skapade en harmoniserad fondform, s.k. ucitsfonder. Dessa är alla under- kastade samma regler framför allt avseende fondernas placeringar. Ucitsdirektivet är emellertid ett så kallat minimidirektiv vilket möj- liggör för respektive medlemsstat att föreskriva strängare regler, till exempel om vilken information ett fondbolag måste lämna. Ucitsfonderna dominerar den europeiska fondmarknaden. Enligt FEFSI värderades /2002 den europeiska fond- marknaden till . fördelade sig på ucitsfonder. Vid sidan av de harmoniserade ucitsfonderna finns de nationella fonderna som tillsammans utgör resterande av den totala fondmarknaden i . Dessa fonder får inte fritt säljas över gränserna, men kan å andra sidan placera sina tillgångar på annat sätt än som medges i ucitsdirektivet. Vad dessa nationella fonder får investera i varierar från land till land. Ungefär hälften av de europeiska icke-ucitsfonderna utgörs av de tyska Spezialfonds som enbart får säljas till institutionella investerare. I är s.k. closed-ended funds relativt stora och utgör av den europeiska marknaden av icke-ucits- fonder. Den europeiska fondmarknaden, fördelning mellan ucits- fonder och nationella fonder . Källa: FEFSI, Annual Report 2001/2002 Det finns också skillnader i hur de europeiska fondföretagen är uppbyggda juridiskt. Ucitsdirektivet medger tre olika legala struk- turer: den kontraktsrättsliga, den associationsrättsliga och en struk- tur som baseras på trustbegreppet. har valt att tillåta enbart den kontraktsrättsliga formen. I en del länder medges emellertid valfrihet mellan de olika strukturerna. Bland de europeiska marknaderna för ucitsfonder är störst. av det kapital som sparas i ucitsfonder i finns i fonder registrerade i . I svenska fonder finns av det europeiska fondkapitalet. Anled- ningen till att trots sin lilla folkmängd har en stor andel av fondindustrin är att de på ett tidigt stadium etablerade sig som ett center för internationell distribution av fonder. De flesta av de fonder som är etablerade i har således sina kunder i andra länder. Ett urval länders andel av Europamarknaden för ucits- fonder . Källa: FEFSI, Annual Report 2001/2002 Den europeiska fondmarknaden, dvs. sparandet i harmoniserade ucitsfonder, har nära nog tre- dubblats, från till . Den del av fondmarknaden som rör icke-ucitsfonder, dvs. de tyska Spezialfonds och andra nationella fonder, har vuxit i samma takt, från till . Under mot- svarande tid har fondmarknad för öppna fondföretag ökat från dryga till . Fondförmögenheten i ucitsfonder, miljarder euro . Källa: /2002 Den starka tillväxten i fonder och utvecklingen på de finansiella marknaderna har medfört att fondvärdet i relation till BNP ökat från av BNP . Ökningen motsvaras av att det genomsnittliga fondvärdet per invånare har ökat från (1995) till (2000). Sparande i ucitsfonder per capita (i euro) i ett urval länder (uppgift för saknas)(4). (1)Avser i bosatta personer. (2)Per . (3)Per . (4)För saknas uppgifter. Uppgifter för internationella fondcentra såsom och saknar värde. Fondsparandet i har en lång historia, längre än i de flesta länder. Det var troligtvis i som de första företagen för kollektiv förvaltning av värdepapper upp- stod.2 Den anglosachsiska rättens trustbegrepp lämpade sig väl för kollektiv förvaltning. Det finns i inte någon exakt mot- 2 I SOU 1969:16, s. 50 ff., finns en detaljerad beskrivning av fondmarknadens framväxt i , , och några andra länder. svarighet till trusten. I vissa avseenden kan den liknas vid en stiftelse. Trusten består av en förmögenhetsmassa som formellt ägs av en trustee. De som skjutit till tillgångarna har dock en om- fattande ekonomisk rätt till egendomen såsom beneficier. De har t.ex. rätt till avkastning och kan i princip få sitt kapital återbetalt. Denna rättsfigur har utvecklats och regleras i mångt och mycket av allmänna principer som aldrig tecknats ner i lag. De investeringsfonder som är strukturerade enligt detta regelverk kallas för unit trusts. I utvecklades så kallade Investment Trusts. Trots namnet är dessa företag inte truster utan aktiebolag. Tidigt utvecklades också regler till skydd för investerarna. Dessa regler avsåg bland annat hur fonderna fick placera sina tillgångar, vilken information som skulle lämnas till investerarna och vilka kompetenskrav som kunde ställas på dem som förvaltade fonden. Dessutom krävdes att tillgångarna skulle förvaras av en bank och infördes krav på auktorisation. I och med ucitsdirektivet fick brittiska fonder tillgång till Europamarknaden. Som ett led i denna utveckling skapades förut- sättningar för ytterligare en legal form av investeringsfond. infördes regler om öppna fondbolag, så kallade (OEIC, uttalas ojk). Denna legala form är bättre anpassad till modern fondförvaltning och de flesta av de nya fonderna skapas i denna struktur. Gamla unit trusts ombildas också i vissa fall till OEIC. I sker av tradition en stor del av det privata spar- andet i försäkringsbolag. Deras andel av sparmarknaden överstiger vida direktsparande i värdepappersfonder. Försäkringsbolagens andel av hushållens sparande uppgår till medan andelen i ucitsfonder utgör . Enligt samma undersökning är mot- svarande siffror i 32 respektive 20 procent.3 I Storbritan- nien är dessutom hälften av investerarna i ucitsfonder institution- ella. Inslaget av privatpersoner som sparar i ucitsfonder är således relativt begränsat i jämförelse med t.ex. . Privatpersoners sparande i brittiska fonder sker oftast genom enstaka placeringar och inte via månatligt sparande. 3 FEFSI, The state of . stimulerats av regeringen via särskilda skattegynnade program som ökat investeringar i värdepappersfonder.4 Vid utgången av fanns sparade i öppna auktoriserade investeringsfonder. Fondmarknaden mer än fördubblades . Allmänheten ägde unge- fär förvaltade i fonder, medan resterande del ägdes av olika institutioner. Den övervägande delen av den samlade fondförmögenheten finns i olika aktiefonder. Fondförmögenheten fördelad på olika fondkategorier i . () Annul Report 2001 4.4.1Öppna investeringsfonder (unit trusts och OEIC) Det finns två former av öppna investeringsfonder som med den engelska tillsynsmyndighetens tillstånd får rikta sig till allmänheten för kollektiva investeringar, unit trusts och OEIC. Unit trusten har en struktur som i stora delar bygger på oskrivna regler kring trustinstitutet. En unit trust är öppen och består vanligtvis av bara en fond. För varje unit trust finns en förvaltare och en trustee. Den sistnämnda fungerar i stort sett som ett förvaringsinstitut och måste ha tillsynsmyndighetens tillstånd. Det finns nio banker som har tillstånd att vara trustee. 4 Det har funnits olika skattegynnade program i syftande till att stimulera sparandet. (Plan) kom och sjösattes det senaste som kallas (Individual Savings Accounts). trusteen får inte tillhöra samma koncern. En unit trust kan vara såväl ucitsfond som nationell fond. Konstruktionen med en unit trust liknar i allt väsentligt den kontraktuella modellen i . Dock regleras förhållandet mellan investerare och förvaltare något annorlunda. I utgår reg- leringen ifrån att det är andelsägarna som äger fondens tillgångar och att fondförvaltaren endast förvaltar egendomen. Sedan har förvaltaren genom lagstiftningen fått sådana funktioner att den rent faktiskt utövar ägandet. Andelsägaren har då endast den eko- nomiska rättigheten kvar. Lösningen är omvänd avseende de brittiska fondföretag som är organiserade som en unit trust. Egen- domen i en sådan fond ägs av trusteen. Andelsägarna har dock fått den ekonomiska rättigheten (de har ett s.k. beneficial interest). Resultatet blir således i huvudsak densamma i båda länderna. OEIC är aktiebolag med rörligt aktiekapital. Denna legala struk- tur infördes i särskild lagstiftning5 i syfte att ge de engelska fond- företagen en form som mer motsvarar de europeiska fonderna eftersom det visade sig vara svårt att förklara unit trustformen utomlands. En OEIC är organiserad associationsrättsligt, men utgör en separat och särskild del från den brittiska aktiebolagslag- stiftningen. OEIC är utformad i enlighet med ucitsdirektivet och har förutom en förvaltare också ett förvaringsinstitut. En skillnad från är att förvaringsinstitutet måste vara helt skilt från fondförvaltaren. De kan alltså inte ingå i samma koncern. Även denna form av fondföretag är öppen och det rörliga aktiekapitalet medger för nysparande och utträde. Fondformen är mer flexibel än unit trustformen eftersom det är enkelt att starta nya fonder i en OEIC. tillåts en OEIC att ha enbart fonder som uppfyller ucitsdirektivets bestämmelser. I och med den nya regle- ringen som trätt i kraft får emellertid en OIEC ha även nationella fonder. En OEIC kan ha en styrelse, sin egen personal och driva verk- samheten i egen regi. I så fall kan bolaget lägga ut förvaltningen på ett utomstående förvaltningsbolag. Det har dock inte bildats några sådana fonder i . Det vanliga förfarandet är i stället att bolaget leds av en av tillsynsmyndigheten auktoriserad direktör (– ACD). Denna ACD behöver dock inte vara en fysisk person utan är oftast ett förvaltningsbolag. 5 trädde en ny och reformerad lagstiftning i kraft genom the Regulations 2001, grundad på the Act 2000. I dessa fall har ACD egen personal som sköter fondens angelägen- heter. Det finns inga krav på att direktören eller styrelsen skall vara obundna från det förvaltningsbolag som sköter fonden. I själva verket är det ofta ett förvaltningsbolag som bildar en OEIC, agerar som dess ACD och sköter förvaltningen. Det hålls årliga bolagsstämmor där aktieägarna (dvs. fondandels- ägarna) får utöva sin rösträtt. På stämman utses bl.a. bolagets revisorer. Till skillnad från vanliga bolag utser stämman däremot inte styrelsen i OEIC. I vissa fall fordras dessutom stämmans godkännande, t.ex. om OEIC vill ändra i fondbestämmelserna. Erfarenheten säger att aktieägarna normalt inte deltar i stämmorna. De flesta OEIC har en paraplystruktur, dvs. att bolaget inne- håller flera olika fonder (ungefär som när ett svenskt fondbolag förvaltar flera fonder). Dessa fonder kan ha olika placerings- strategier och olika avgifter. På grund av att OEIC är ett aktiebolag utgör samtliga fonders tillgångar ett och samma aktiekapital. Detta betyder att en fond i princip kan smittas av en annan fonds insolvens. En fonds underskott skall således täckas av de andra fonderna i samma OEIC. Detta är dock mest ett teoretiskt pro- blem eftersom de flesta fonder i princip inte får belånas. Det finns dessutom restriktioner som i huvudsak förhindrar en OEIC från att ha såväl ucitsfonder som nationella fonder . En OEIC kan dessutom utfärda olika aktieklasser med olika avgiftsstrukturer. För varje fond i OEIC kan det således finnas olika aktieklasser som säljs till olika investerare. På så sätt kan OEIC uppnå differentierade avgifter. Oavsett legal form måste de brittiska fonderna följa den närings- rättsliga lagstiftningen.6 Detta regelverk kompletteras av omfatt- ande och detaljerade föreskrifter meddelade av den brittiska finans- inspektionen, Authority (FSA).7 Det är på denna myndighetsnivå som bland annat regler om information och om vad fonderna får placera sina medel i återfinns. Den brittiska fondlagen tillsammans med FSA:s föreskrifter ger ett ramverk som i många delar påminner om den svenska reg- leringen. Följaktligen fordras tillstånd för fondverksamheten och fonderna måste följa de placeringsbegränsningar som anges i före- skrifterna.8 6Financial Services and Markets Act 2000 (investeringsfonder behandlas i avsnitt XVII). 7I samband med införandet av lag reformerades också FSA till att bli en enda samlad tillsynsmyndighet för alla finansiella företag. 8FSA:s (Regulated Schemes) Regulations 1991. Ungefär en tredjedel av de brittiska fondförvaltarna förvaltar såväl unit trusts och OEIC, medan resten förvaltar enbart unit trusts. 4.4.2Slutna investeringsfonder (Investment Trusts) Vid sidan av de två öppna fondtyperna finns en sluten fondform, Investment Trusts. Dessa företag är juridiskt sett aktiebolag och kan närmast jämföras med de svenska investmentbolagen. Följaktligen är det fråga om ett aktiebolag med ett fast aktiekapital utan rätt för aktieägarna att få sitt innehav inlöst av bolaget. Andelar i Invest- ment Trusts handlas via Londonbörsen. Det går också att månads- spara i Investment Trusts. Dessa bolag nämns i samma samman- hang som andra fonder och anses lämpliga för den som vill ha exponering mot illikvida tillgångar. Investment Trusts kan invest- era i mindre likvida tillgångar eftersom de inte har något krav på sig att kunna lösa in fondandelar. I de flesta fall handlas Investment Trusts med rabatt i förhållande till sitt sub- stansvärde vilket också är fallet med de svenska investmentbolagen. Aktiebolaget lyder under brittiska aktiebolagslagen (the Companies Act) och de börsregler som finns samt kräver Skatte- myndighetens godkännande. Dessa investeringsfonder berörs således – som i – inte av fondlagstiftningen som sådan. I likhet med de andra formerna av fondföretag är de emellertid skattegynnade. I finns det oauktoriserade fondföretag som vänder sig till institutionella placerare och förmögna privatpersoner. Dessa företag omfattas av regelverket för trusterna och kräver inte något annat tillstånd från FSA än det som generellt fordras för finansiella företag. Deras fonder erbjuds alltså inte till allmänheten (då fordras särskilt tillstånd). Bland dessa fonder kan riskkapitalfonder åter- finnas liksom fastighetsfonder eller andra speciella fonder som är anpassade efter kundernas behov. Dessa fondföretag eller truster behöver följaktligen inte följa de placeringsbestämmelser som anges i FSA:s reglering. I stället brukar fondbestämmelserna (the trust deed) vara relativt omfattande. Av förklarliga skäl är det svårt att säga hur omfattande marknaden för oauktoriserade fonder är. En särskild typ är dock de fonder som riktar sig till skattegynnade investerare såsom pensionsfonder och välgörenhetsorganisationer. Så länge det finns endast sådana skattegynnade investerare i fonden blir också fonden skattegynnad. I FSA:s reglering finns omfattande regler för hur en investerings- fond får placera sina medel. En fond måste investera sina tillgångar enligt något i regleringen angivet placeringsschema (regulated schemes). Gemensamt är att dessa placeringsscheman följer prin- cipen om riskspridning. En enskild fond kan i sina fondbestäm- melser inskränka de ramar som ställs upp i respektive placerings- schema. En fond kan till att börja investera i värdepapper (Securities funds). Placeringsreglerna för dessa fonder synes väl stämma över- ens med de som återfinns i ucitsdirektivet och följaktligen i den svenska lagen om värdepappersfonder.