sou · GQB35d4 · 2003-01-01 00:00:00 — Skälet till detta var att vi vet att hälsan generellt försämras med stigande ålder, och att bland annat förtidspensioneringar brukar vara ansamlade till de äldsta i yrkesaktiv ålder. En finare åldersindelning bland äldre ger en möjlighet att bättre studera hur stora ålders- effekterna kan vara. De ursprungliga uppgifterna om familjeställning i (SCB 2001:36) modifierades avsevärt. Uppgifter om före- kommande barn i åldrarna under respektive (avser yngsta barnets ålder) lades till, vilka i sin tur kombinerades med civilstånd. Det är viktigt att notera att registret inte kan skilja ut samboende personer utan barn. Endast samboende personer med gemensamt barn tillhör kategorin samboende (hit hör också registrerade partnerskap). För att förenkla indelningen togs ingen hänsyn till om förekommande barn var adopterade eller ej. Därmed erhölls tre grupper av gifta (samt registrerade partner): de utan barn, de med barn och de med barn (sam- boende kunde enbart tillhöra kategorierna med barn) och mot- svarande tre grupper av ensamstående. Dessutom urskiljdes en grupp som bor hos föräldrar. Födelseland förenklades av praktiska skäl till , , tre övriga delar av (öst-, syd-, övriga) och resterande världsdelar för sig. slogs ihop med då dessa är relativt närbesläktade när det gäller språk och kultur. H-region används som en indikator på region, med den gruppe- ring som föreslagits av SCB (1998). Dessa utgörs av områden med homogent befolkningsunderlag. Med detta avses en indelning av kommuner efter olika antaganden om befolkningstäthet (tre stor- stadsregioner samt befolkningsstorlek inom respektive inom radie från kommuncentrum). Även län och kommuner används i vissa analyser. Utbildningsnivå bestämdes efter utbildningsregistret , och efter det förslag på nivåindelning (sju nivåer + ospecificerad utbildning) som ges av SCB (1996:6). Här kan observeras att fyraårig teknisk linje på gymnasiet hamnar på samma nivå som de med kort eftergymnasial utbildning. Företräde ges således åt antalet fullbordade utbildningsår. I flera analyser gjordes en uppdelning av de med låg respektive hög utbildning. Valet av brytpunkt kan varieras och man kan urskilja olika grad av positivt selekterade till hög utbildning som varierar kraftigt med födelse- kohort. Det var mycket ovanligare bland äldre att genomgå utbild- ningsnivåer som avslutas av en majoritet (gymnasienivå). Den jämnaste fördelningen (låg/hög) erhålls om brytpunkten sätts mellan två- och treårigt gymnasium. Den brytpunkten är också tilltalande så till vida att anställningar som vanligen kräver högst tvåårigt gymnasium brukar anses som arbetarjobb och de där mer utbildning krävs vanligen betraktas som tjänstemannajobb (SCB, 1982). Den inkomstuppgift som användes i den enkla jämförande beskrivningen var disponibel inkomst (individens delkomponent [se SCB 2001:152-155]) vilken grupperades i sex kategorier i tusental kronor: <50; 50-99,9; 100-124,9; 125-149,9; 150-199,9; 200-. Även socioekonomisk grupp (SEI) användes. Det kan uppfattas som osäkert att använda information som fanns endast för (Folk- och bostadsräkningen). Men det är av intresse att studera denna faktor, även om olika typer av mobilitet (upp- och nedåt- gående) kan försvaga eventuella sam- band mellan SEI och förekomst av de problem vi här studerar. Det har också, med rätta, poängterats att tidigare SEI för icke yrkes- verksamma bör samlas in om vi är intresserade av att studera klass- skillnader i hälsa eller dödlighet (se exempelvis Valkonen, 1999). Här valdes en traditionell indelning med vardera två arbetar-, tjänstemanna- och företagarklasser, ej klassificerbara (vilka hade ett yrke 1990, men alltför otydligt angivet) samt de som saknade upp- gift (främst yngre personer). Indelningen av anställningssektorer, näringsgrenar och antal sysselsatta på arbetsstället bestämdes efter senaste uppgift i (1999 i första hand, därefter 1998 osv.). Med detta för- farande kunde senaste sysselsättning fastställas för merparten av alla individer i de fyra grupperna. gifter från största förvärvskälla, med vissa undantag. Kod för anställningssektor från största förvärvskälla kunde inte användas , och istället användes uppgift från novemberanställningen 1999. Uppgift om antalet sysselsatta på arbetsplatsen fanns enbart för novemberanställningen , vilken därför fick användas. Det senare resulterar i större bortfall, eftersom det är fler som haft en största förvärvskälla än som haft en november- anställning. För grupper med låg anknytning till arbetsmarknaden (heltidsarbetslösa och för vissa av de nya förtidspensionärerna) får detta troligen störst negativa konsekvenser (dvs. förhållandevis fler med uppgift saknas på arbetsplatsstorlek jämfört med sektor och näringsgren). Den ursprungliga sektorsindelningen består av tio kategorier (SCB 2001:163) vilka grupperades om till sju samt uppgift saknas: företagare (de som enligt yrkesställning var egna företagare och tillhörde privat ägt aktiebolag/övrigt företag); privat sektor (ej offentligt ägda aktiebolag/övriga organisationer); statlig sektor (statlig förvaltning, statliga affärsverk, statligt ägda företag och organisationer); sektor (primärkommunal förvaltning, kommunalt ägda företag och organisationer); landstingssektor; övriga offentliga organisationer; övriga organisationer; uppgift saknas. Till övriga offentliga organisationer hör exempelvis kyrklig och socialförsäkring, och övriga organi- sationer kan t.ex. vara utlandssektor, ideell sektor. Näringsgrenarna kategoriserades grovt. Med 17 avdelningar som utgångspunkt (SCB, 1995) användes följande nio (SNI-koder inom parantes): jord- och skogsbruk, jakt, fiske, utvinning av (01100-14500); tillverkning och återvinning (15100-37200); el-, gas-, värme- och vattenförsörjning + byggverksamhet (40100- 45500); handel, transport och kommunikationer, inklusive service- näringar som reparationer, hotell- och restaurang (50100-64203); finansiell verksamhet, fastighets- och uthyrningsverksamhet och andra företagstjänster, t.ex. databehandlingsverksamhet (65100- 72600, 74100-74849); offentlig förvaltning, försvar, obligatorisk socialförsäkring (75100-75300); utbildning + forskning och utveckling (73100-73203, 80100-80429); vård och omsorg, inklu- sive veterinärverksamhet (85100-85325); andra personliga, kulturella tjänster, renhållning m.m. (även förvärvsarbete i hushåll, verksamhet vid internationella organisationer) (90000-99000). Observera att forskning och utveckling (SNI 73100-73203) flyttades från avdelningen fastighets- och uthyrningsverksamhet, företagstjänster (avdelning K) till utbildning (avdelning M). Gruppering av antalet sysselsatta på arbetsstället följer den indelning som gjorts i en tidigare (HpH, Delrapport 2001:Diagram 11). Vissa analyser tar fasta på vilka huvudsakliga sysselsättningar grupperna haft under de föregående fem observationsåren (1995- 99). Som mått användes huvudsakligen hur stor andel av total- inkomsten som utgjordes av (1) förvärvsarbete (löneinkomst, inkomst av näringsverksamhet); (2) arbetslöshet (ersättning från arbetslöshet, arbetsmarknadspolitiska åtgärder); (3) ersättning från sjukfrånvaro (sjukpenning, smittbärarpenning, havandeskaps- penning, arbetsskadeersättning, rehabiliteringsersättning, ersätt- ning från AGS och TFA); (4) pensioner/bidrag (ATP-pension, ålderspension, tjänstepension/avtalspension, delpension, förtids- pension, privat pensionsförsäkring, ersättning från studier, social- bidrag, VPL-ersättning, livränta, föräldrapenning, handikapp- ersättning, bidragsförskott, arbetsskadelivränta). För de fyra huvudgrupperna estimerades utvecklingen av inkomstkällornas medeltal . Ett ytterligare mått på sjukfrånvarons förändringar användes, separat för män och kvinnor. Detta beskriver hur många personer som erhållit olika stora andelar av total-inkomsten från sjuk- frånvaro och liknande ersättningar: (I) av inkomsten; (II) ; (III) ; (IV) (se även Vikenmark & , 2001). Avvikelser från förväntade antal arbetslösa, förtidspensionerade och långtidssjukskrivna De datamaterial som analyserades har en styrka i att vi har tillgång till ett stort antal observationer vilket skulle göra det möjligt att särstudera relativt små undergrupper. Registerdata har mindre problem med bortfall, vilket kan vara en felkälla i frågeunder- sökningar (särskilt när det gäller marginaliserade grupper som t.ex. arbetslösa och förtidspensionärer). En nackdel för statistiska beräkningar är att alla huvudgrupper består av olika selekterade individer. Vi har inte tillgång till ett urval av normalpopulationen (gruppen friska ligger förstås närmast). Detta försvårar mer avan- cerade jämförelser av grupperna. Eftersom vi har olika grupper med skilda åldersfördelningar som ska jämföras, är det också svårt att göra korrekta korrigeringar för åldersskillnader mellan grupper (t.ex. med avseende på sektor). Därför valdes en enkel form för jämförelsen mellan huvudgrupperna utan försök att göra proble- matiska åldersstandardiseringar i två grupper (friska och problemgrupp). Avvikelser från förväntat antal arbetslösa, förtids- pensionerade och helårssjukskrivna beräknades med urvalet av friska som referensgrupp. Förväntat antal = relativ gruppstorlek (procentvikt) bland friska multiplicerat med det totala antalet arbetslösa/sjukskrivna/förtidspensionerade. Avvikelserna redovisas som procent av det förväntade antalet ([observerat antal/förväntat antal]*100); 100 är liktydigt med det förväntade antalet; 200 är dubbelt så många mot förväntat och 50 är hälften mot det för- väntade antalet. För att klargöra eventuella skillnader mellan näringsgrenar och sektorer, gjordes även vissa stratifierade analyser efter kön, ålders- och utbildningsgrupper. Enskilda gruppavvikelser signifikansprövades med X2-test med beräkning enligt föreslag av Bohrnstedt och Knoke (1988:117). Huvudsyftet med denna delstudie är att för handlingsplanen söka fördjupad kunskap om grupperna långtidssjukskrivna, förtids- pensionerade, långtidsarbetslösa och långtidsfriska. Analysen genomförs i tre delar med ett antal specifika frågeställningar som är av särskilt intresse för detta ändamål. Hur ser grupperna ut? ?med avseende på demografiska förhållanden (kön, ålder, födelseland, civilstånd, familjestatus och region)? ?med avseende på socioekonomiska förhållanden (SEI-grupp, utbildning och inkomst)? ?med avseende på senaste förvärvarbetets sektorstillhörighet, näringsgren och arbetsplatsstorlek? ?Har problemgrupperna någon gemensam profil som skiljer dem från långtidsfriska? När vi identifierat utsatta och gynnade grupper: hur stora är Genom att uppskatta storleken på eventuella avvikelser (positiva och negativa) jämfört med fördelningen bland långtidsfriska: ?Hur mycket avviker olika sektorer, näringsgrenar och regioner från det förväntade antalet personer i de tre problemgrupperna? Hur ser gruppernas tidigare inkomstkarriärer ut? För den studerade femårsperioden (1995-99): ?Hur ser gruppernas inkomstkarriärer ut med avseende på inkomst från förvärvsarbete, arbetslöshet, sjukfrånvaro och ersättning från pension/bidrag? ?Hur hade sjukfrånvaron utvecklats i de fyra huvudgrupperna? ?Fanns det ett flöde mellan grupperna långtidssjukskrivna, för- tidspensionerade och långtidsarbetslösa? ?Fanns det arbetsrelaterade skillnader i tidigare sjukfrånvaro för de som var långtidsfriska ? Här redovisas grupperna med avseende på demografiska (tabell 4), socioekonomiska (tabell 5) och senaste arbetsrelaterade för- hållanden (tabell 6). Kvinnor utgjorde en klar majoritet i grupperna deltidsarbetslösa (), arbetslösa med tillfälliga arbeten (), sjuk- skrivna (), hela gruppen arbetslösa () och förtidspensionerade (). Män dominerade bland heltids- arbetslösa () och friska (54,). Den jämnaste könsfördelningen fanns således i gruppen friska, den ojämnaste bland de som varit deltidsarbetslösa. Det senaste fyndet rimmar väl med andra studier som funnit att det är markanta könsskillnader vad gäller tillfälliga arbetskontrakt och andelen förvärvsarbetande kvinnor och män som jobbar deltid (, 2000). En fråga som borde studeras närmare är i vilken utsträckning kvinnors deltidsarbete, deltids- arbetslöshet (och kanske även förtidspension på deltid) kan bero på strukturella hinder (många deltidstjänster inom områden som har en lång historisk dominans av kvinnor) eller är ett utslag av egna önskemål (önskemål om deltidsarbete kan öka utbudet av deltidstjänster inom vissa verksamheter). Några grupper hade i princip identisk åldersfördelning - friska och de som antingen var deltidsarbetslösa eller hade haft tillfälligt arbete . Den största koncentrationen av äldre fanns, som förväntat, bland förtidspensionärerna. Något förvånande var det lika stora andelar () av de nya förtidspensionärerna som var 60-64- respektive . Man kan notera att det också kom nya förtidspensionärer från , vilket visar att det även i denna grupp finns stora problem med ohälsa som leder till förtida utträde i arbetslivet. Detta speglas inte minst av resultaten för helårsjukskrivna, där stod för en något större andel () av fallen än de i åldern (). En tredjedel av helårssjukskrivna var . Dessa utgjorde mindre än en sjättedel av förtidspensio- närerna. Kategorier av arbetslösa skilde sig en hel del åt vad gällde åldersfördelning. Bland heltidsarbetslösa var fördelningen rätt jämn i olika åldersgrupper, men med en viss ansamling av äldre (var eller äldre jämfört med bland övriga kategorier av arbetslösa). Klart störst andelar utrikes födda fanns bland heltidsarbetslösa (). Detta kan jämföras bland sjukskrivna och i urvalet av friska. Särskilt de som var födda i utgjorde en stor andel av heltidsarbetslösa (). Jämfört med friska var det större andelar som var födda i ett annat nordiskt land, Öst- och och vilka var förhållandevis överrepresenterade bland såväl helårssjukskrivna som förtids- pensionerade. Arbetslösa, förtidspensionerade, långtidssjukskrivna och friska () med avseende på några demografiska förhållanden. Arbetslösa är uppdelade på heltid, deltid samt med tillfälliga arbeten (TFA). Åldersgrupp (2000) Okänt/uppgift saknas Civilstånd (1999) Okänt/uppgift saknas Gift/RP utan barn Gift/RP/sambo m Gift/RP/sambo m Bor hos förälder/rar H-region (1999) *RP = Registrerad partner. Till sambo räknas endast samboende med gemensamt barn. Variationen med avseende på civilstånd bör tolkas med viss för- siktighet, eftersom åldersfördelningarna skiljer sig mellan vissa grupper (gifta och änklingar/änkor är exempelvis betydligt äldre i genomsnitt än ogifta). En följd av detta är att andelen gifta och änklingar/änkor är högst bland nya förtidspensionärer () och sjukskrivna () men lägre () bland arbetslösa. Intressantare är att skilda personer utgjorde ungefär dubbelt så stora andelar av heltidsarbetslösa (), förtids- pensionärer () och sjukskrivna () jämfört med friska (10,). Erfarenhet av skilsmässa kan således öka sannolikheten att hamna i alla studerade problemgrupper. I en norsk studie fann man att skilsmässa statistiskt sett kan leda till en klar ökning i sjukfrånvaro (m.fl., 1999). Även efter korri- gering för arbetsförhållanden, och ett flertal andra kända risk- faktorer för ohälsa, kvarstod en högre långtidsfrånvaro efter separation/skilsmässa jämfört med de som var fortsatt sammanboende. Skilsmässa, och dess ökade förekomst i samhället, skulle därmed potentiellt kunna bidra till de längre sjukskriv- ningsperiodernas ökning, oberoende av förändringar på arbetet. Jämfört med civilstånd är det otydligare skillnader med avseende på familjeställning. Ensamstående med barn utgjorde en större andel av sjukskrivna () och arbetslösa () jämfört med friska (). Detta rimmar väl med bl.a. beskrivningar om cirka högre arbetslöshet för ensamstående med barn 1997 jämfört med (SOU 2000:3). Det var stor skillnad mellan gifta med barn och de utan barn. Gifta med barn hade relativt höga andelar bland friska () och deltidsarbetslösa () men låga andelar bland nya förtidspensionärer (). Gifta utan barn utgjorde å andra sidan en tredjedel av de nya förtidspensionärerna men bara 15 procent av friska. Åldern är troligen av stor betydelse för dessa skillnader bland grupper av gifta, varför det är mer relevant att jämföra utfallet i samma åldersgrupp, där kategorier av familje- ställning är mer jämnt fördelade (). I denna åldersgrupp var det små skillnader med avseende på andelen gifta utan barn bland förtidspensionerade (), sjukskrivna () och friska (). Bilden av gifta med barn som en frisk grupp förändras inte. De utgjorde av de friska 45- 54-åringarna men bara en femtedel av förtidspensionärer och en fjärdedel av sjukskrivna (ej i tabell). För ensamstående grupper i åldern förtydligades bilden av att en stor andel av heltids- arbetslösa var ensamstående utan barn (). För ensamstående grupper med barn förändrades inte bilden nämnvärt när utfallet begränsades till 45-54-åringar. Det verkar finnas en viss systematik när man jämför friska och problemgrupper i olika H-regioner (längst ner i tabell 4). Andelen från var högre bland friska än i alla problem- grupperna. hade rätt lika andelar i samtliga grupper. Alla övriga regioner hade lägre andelar bland friska än bland problemgrupperna. Tre av regionerna (H3, H4 och H6) hade högst andelar bland arbetslösa och en (H5) hade nästan samma andel i samtliga problemgrupper. Generellt verkar det som om glesare befolkade kommuner/regioner är mer representerade i problemgrupperna - mest för arbetslöshet. Länsvisa jämförelser (ej i tabell) visade att de flesta länen (undantagen var , , och Väster- bottens län) hade förhållandevis högre andelar bland arbetslösa än bland friska. För förtidspension var länsfördelningarna mer lika den för friska jämfört med motsvarande för arbetslösa. Tre län hade minst en extra procentenhet av förtidspensionärer jämfört med friska: , och . hade mycket låg representation bland förtids- pensionärerna (se även resultaten för H-region i tabell 4). Det var ännu mindre skillnader vid en jämförelse av länsför- delningarna sjukskrivna/friska. Endast hade drygt en extra procentenhet bland sjukskrivna jämfört med friska, och och län hade motsvarande lägre andelar bland långtidssjukskrivna. En jämförelse av resultaten för problem- grupperna antyder att de regionala skillnaderna, både med avseende på H-region och län, verkar vara störst med avseende på arbets- löshet och minst med avseende på lång sjukfrånvaro. Det var stor variation mellan grupperna med avseende på utbild- ningsnivå (tabell 5). Personer med upp till högst tvåårigt gymna- sium hade mycket större andelar i samtliga problemgrupper jämfört med urvalet av friska. Om vi slår ihop de tre lägsta utbildnings- nivåerna framstår skillnaderna än tydligare. Bland friska hade hälften () sådan (låg) utbildning medan motsvarande andelar för sjukskrivna var 69, för arbetslösa 71 och för förtids- pensionerade . Det verkar som om individer med hög utbildning påtagligt förbättrar sina odds att undvika såväl arbetslöshet som förtidspension och långtidssjukskrivning. Fördelningarna med avseende på disponibel inkomst är förstås delvis relaterad till utbildningsnivå (hög utbildning ökar sannolikt chansen till välbetalda jobb), men här finns avsevärda skillnader mellan huvudgrupperna. Enligt vad vi kan förvänta oss finns det fler med högre inkomst i urvalet av friska, men den gruppen hade också högst andel med en inkomst (6,). Långtidssjukskrivna verkar generellt ligga bättre till inkomstmässigt än förtidspensionerade som i sin tur ligger betydligt bättre till än arbetslösa. Mest ekonomiskt utsatta var hel- tidsarbetslösa. Nästan tre fjärdedelar () av dessa hade att leva på 1999. För hela grupperna (25-64-åringar) kunde vi observera att särskilt de som hade ej facklärda arbetaryrken var klart över- representerade bland arbetslösa (), förtidspensionerade () och långtidssjukskrivna () jämfört med urvalet av friska (). Detta är knappast förvånande. Det är kanske mer överraskande att även företagare (dock ej jordbrukare) är något mer representerade bland förtidspensionärer och långtids- sjukskrivna jämfört med friska. I en tidigare uppföljning av data från (Undersökning av levnadsförhållanden) 1986 och 1995, som länkats till RFV-uppgifter om sjukfrånvaro och förtids- pension, erhölls dock liknande resultat (Hemström, 2000). Arbe- tare och manliga företagare hade klart ökad risk för såväl förtids- pension som för minst 14 dagars sjukfrånvaro (dock ej kvinnor som var facklärda arbetare). Föreliggande resultat kan vara påver- kade av att SEI var okänd för en stor andel i grupperna (mellan ). Främst saknas uppgift för de yngsta (25-34- åringarna) vilka bara var när SEI mättes (1990). Då urvalet begränsades till de som var (således 1990) var andelen arbetare i problemgrupper (och bland friska) i princip den- samma (se tabell 5, längst ner). Däremot var det en betydligt högre andel tjänstemän på mellan- och hög nivå bland friska i åldern 35- () jämfört med hela urvalet (). Bland friska 55-64-åringar utgjorde sådana tjänstemän en än högre andel (), och andelen arbetare (ej facklärda och facklärda) var ett par procentenheter lägre än bland 35-64-åringar (30 jämfört ). Detta understryker hur olika yrkesrisker för tjänstemän och arbetare (t.ex. vad gäller arbetsmiljö) troligen ackumuleras , och att tjänstemän har en betydligt bättre prognos för god hälsa relativt långt upp i åldrarna jämfört med arbetare. Fördelningarna med avseende på arbetsgivarsektor skilde sig en hel del åt mellan grupperna (tabell 6). Kvinnor var betydligt fler i kommuner och landsting, män många fler i den privata sektorn. Drygt hälften av alla friska kom från den privata sektorn. Privat sektor var också vanlig () bland arbetslösa som hade haft tillfälligt arbete . Statlig anställning var ungefär lika vanligt () bland förtidspensionerade, sjukskrivna och friska, däremot något ovanligare bland arbetslösa (). En liknande bild framträdde för de egna företagarna, vilka också var lågt representerade bland arbetslösa. anställning var ovanligt bland friska () och vanligast bland deltids- arbetslösa (). Dessutom kom drygt en fjärdedel av de nya förtidspensionärerna och nästan en tredjedel av de långa sjuk- skrivningarna från den kommunala sektorn. Landstingsanställning var vanligast bland sjukskrivna () och minst vanligt bland heltidsarbetslösa (). Det var lika vanligt () att förtidspensionerade och friska kom från en sådan anställning. Övriga offentligt anställda utgjorde en procent eller mindre i alla grupper. Individer som kom från övriga organisationer (t.ex. ideell sektor) utgjorde en relativt stor andel av arbetslösa () och en rätt liten andel bland friska (). Totalt sett verkar det finnas påtagliga skillnader mellan sektorerna vad gäller fördelningen i de olika grupperna. Skillnaderna går generellt i samma riktning för män och kvinnor. Det mest systematiska fyndet är att kommunalt anställda utgjorde en betydligt större andel i alla problemgrupper jämfört med fördelningen bland friska. Detsamma verkar också gälla de som haft en anställning i övriga Den privata sektorn hade däremot högst andelar bland friska. Arbetslösa, förtidspensionerade, långtidssjukskrivna och friska () med avseende på utbildning, inkomst och socioekonomisk grupp (). Arbetslösa är uppdelade på heltid, deltid samt med tillfälliga arbeten (TFA). Utbildningsnivå (1999) Grundskola 9(10) år Gymnasium upp till 2 år Gymnasium 2 -3 år <3 år (inkl. 4- årigt tekniskt gymn.) Disponibel inkomst (1999) Fyra näringsgrenar hade sina högsta andelar bland friska, nämligen tillverkning/återvinning, byggverksamhet/el-, gas-, värme- och vattenförsörjning, finansiell verksamhet/företagstjänster och offentlig förvaltning/försvar (tabell 6, mitten). Dessa näringsgrenar hade lägre representation i de olika problemgrupperna jämfört med urvalet av friska. Män i byggbranschen mm. hade dock något fler bland långtidssjukskrivna än bland friska, och kvinnor inom till- verkning/återvinning hade lika stora andelar bland friska, sjuk- skrivna och förtidspensionerade.