sou · GQB35d4 · 2003-01-01 00:00:00 — Bland kvinnor inom vård och omsorg upplever sitt arbete som alltför ansträngande och motsvarande andel för män som arbetar inom samma sektor är , även om det faktiska antalet är väsentligt lägre. Kvinnor som arbetar inom verksamheter som sysslar med tillverkning eller utveckling och förmedling av kunskap upplever också arbetet som alltför ansträngande i stor utsträckning. Betydelsen av vilken arbetsgivare man är anställd hos är generellt mindre, för män finns inga signifikanta skillnader och för kvinnor är det bara de kommunanställda som avviker från referenskategorin staten. Skillnaden för de kommunalt anställda kvinnorna är emellertid anmärkningsvärd, i denna grupp rapporterar att de i sitt nuvarande arbete inte tror sig orka arbeta kvar till normal pensions- ålder. För både män som kvinnor gäller att det är mer ansträngande att arbeta i LO-anslutna yrken än att arbeta i TCO-anslutna och också att arbeta på arbetsplatser med en ojämn könsfördelning. Förutom nämnda faktorer för efaller det också som om det vore mer ansträngande för kvinnor att arbeta på arbetsplatser med mer än 10 anställda och att ha oregelbundna arbetstider. Bland de fåtal män med utländsk härkomst finns en viss överrisk för att inte tro sig orka fram till normal pensionsålder. Samband (bivariat logistisk regression) mellan att arbetet anses alltför ansträngande och bakgrundsfaktorer och anställ- ningsförhållanden, antal och andel exp. fall, OK, 95procent konfi- densintervall (KI) n (%) n (%) 100 (39) 80 (34) 112 (32) 85 (33) 117 (35) 81 (28) 107 (44) 68 (27) Bor ensam (ref. bor med 51 (40) 55 (31) annan vuxen o/e barn) 202 (36) 163 (30) (ref. ej) Boende i tätort (ref. gles- 200 (35) 149 (30) Ursprungsland (ref. Sve- 26 (33) 26(43) 143 (39) 138 (31) 127 (33) 108 (30) 161 (39) 64 (28) 15 (12) 11 (13) 71 (28) 67 (32) 91 (39) 36 (25) 198 (48) 30 (44) 54 (39) 160 (32) 27 (28) 29 (33) 44 (37) 14 (40) 219 (51) 29 (30) 103 (26) 169 (30) 30 (21) 53 (27) Mer än 10 anställda på 214 (31) Ej fast anställning (ref. 67 (33) 52 (28) 218 (46) 110 (34) (ref. regelbunden) Deltid (ref heltid) 141 (41) 15 (28) 165 (34) arbetsplatsen (jämn) 151 (45) 127 (36) 80 (35) 41 (24) 39 (38) 20 (28) 6 (35) 9 (27) 66 (32) 46 (35) 43 (28) 46 (23) Både när det gäller besvär orsakade av yrkeshygieniska och ergo- nomiska faktorer finns ett dosrespons samband med att anse arbe- tet mentalt och/eller fysiskt ansträngande. Dessa samband, liksom senare redovisade samband med hälsoutfall ligger delvis i sakens natur eftersom såväl oberoende som beroende variabler logiskt överlappar varandra. Att märka är emellertid att oddskvoterna ge- nerellt ligger något högre för kvinnor än för män och att det av dem som upplever arbetet som alltför ansträngande är fler kvinnor som är exponerade för ett fåtal besvär medan något fler män uppger besvär orsakade av ett flertal faktorer. Samband (bivariat logistisk regression) mellan att arbetet anses alltför ansträngande och besvär orsakade av den fysiska arbetsmiljön, antal och andel exp. fall, OR, 95procent konfidens- intervall n (%) n (%) den fysiska arbets - 125 (43) 79 (33) 48 (59) 57 (49) 129 (41) 97 (36) 64 (68) 76 (62) Krav, kontroll och stimulans. Resultatet av de bivariata analyserna med de psykosociala variablerna redovisas i tabell 8. När det gäller krav, stimulans och påverkansmöjligheter som enskilda dimensio- ner är det höga krav och låga påverkansmöjligheter som signifikant är relaterade till att arbetet uppfattas som alltför ansträngande, i synnerhet höga krav. Sålunda är det för både män och kvinnor också kombinationen av höga krav och låg kontroll i termer av spänt arbete som i betydligt större utsträckning än övriga kombi- nationer är förknippad med ett alltför ansträngande arbete. För män innebär avspända arbeten, med relativt låga krav och hög kon- troll, att arbetssituationen uppfattas som mindre ansträngande jämfört med män med arbeten som kännetecknas av låga krav och låg kontroll. Stimulansdimensionen från krav/kontroll indexet bidrog inte signifikant till att förklara varför arbetet upplevs som ansträngande medan att ha små eller begränsade möjligheter att få använda sina yrkeserfarenheter och kunskaper i sitt arbete har betydligt större betydelse. Samband mellan att arbetet anses alltför ansträngande och psykosocial arbetsmiljö, antal och andel exp. fall, OR, 95procent konfidensintervall n (%) n (%) Krav, kontroll och stimulans Höga krav (ref låga krav) 221 (45) 165 (44) Låg stimulans (ref hög stimulans) 293 (36) 170 (32) Låg kontroll (ref hög) 272 (41) 198 (36) Passiva (Låga krav & låg kontroll) 91 (30) 83 (27) Avspända (Låga krav & hög kontroll) 69 (25) 48 (16) Aktiva (Höga krav & hög kontroll) 61 (37) 54 (36) Spända (Höga krav & låg kontroll) 158 (50) 111 (50) Små möjligheter att få använda 53 (54) 26 (41) yrkeskunskaper (ref stora möjlighe- Begränsade (delvisa) möjligheter 101 (42) 73 (37) Balans krav/förmåga, stimu- Kraven högre än den egna förmågan 91 (58) 55 (54) Kraven lägre än den egna förmågan 75 (43) 47 (30) Mindre möjlighet till stimulans än 258 (48) 153 (41) Mer stimulans än önskat 14 (32) 17 (24) Socialt klimat & förhållande till Bristande feed back kamrater 126 (43) 76 (30) Bristande feed back överordnade 207 (46) 117 (36) Bristande feed back andra 90 (43) 72 (33) 166 (39) 125 (40) Låg grad av lojalitet och tillhörighet 285 (43) 229 (36) Låg grad av tydlighet mål och upp- 281 (45) 207 (38) Inträffade förändringar och effekter Mycket neddragningar och omflytt- 145 (49) 77 (35) Mycket ny personal och byte av 193 (46) 90 (35) Fler än 2 förändringar det senaste 271 (43) 153 (35) året (ref. 0-2) Mindre möjligheter använda kompe- 215 (49) 137 (44) tens och sämre utförda arbetsupp- 146 (33) 114 (28) Bland både kvinnor och män uppfattas arbetet som mer ansträng- ande ju mindre sådana möjligheter som finns. Ett liknande och ännu starkare samband uttrycks bland dem som anger att arbetet innebär mindre möjligheter att lära nytt och utvecklas än vad som motsvaras av de egna behoven och önskemålen. Det är betydligt vanligare bland kvinnor att arbetet ses som alltför lite utvecklande och av dem är det så många som som också anser arbe- tet så påfrestande att de inte kommer orka stanna kvar till normal pensionsålder, bland män är motsvarande andel . Att alltför höga krav i förhållande till den egna färdigheten och förmågan är relaterade till utfallet är i sammanhanget inte för- vånande. Socialt klimat och förhållande till organisation. Att få reda på om arbetet går bra såväl som dåligt betonas ofta som en viktig faktor för en god psykosocial arbetsmiljö men i det här sammanhanget är det bara de kvinnor som i bristande omfattning får feedback från sina överordnade som i större utsträckning upp- fattar sitt arbete som alltför ansträngande (). Bland både män och kvinnor är ett mer allmänt sämre socialt klimat av bety- delse. av de män och av kvinnorna som upp- ger klimatet som mindre positivt är tveksamma till om de orkar arbeta kvar till pension. De två indexen som på olika sätt uttryck- ligen relaterar till organisatoriska faktorer, lojalitet och tillhörighet respektive tydlighet när det gäller mål och uppgifter har bägge stor betydelse för utfallet bland både män och kvinnor. Lägre grad av engagemang i förhållande till den organisation man arbetar i och högre grad av otydlighet när det gäller vilka mål som ska uppfyllas och vilka uppgifter man ska utföra är signifikant relaterade till upplevelsen av att inte orka arbeta kvar till normal pensionsålder. Inträffade förändringar och effekter av dessa. De förändringar som rapporterats ha in- träffat har analyserats på tre olika sätt. Mycket nerdragningar och omflyttning av personal återspeglar oftare förändringar som hade rapporterade negativa konsekvenser medan mycket ny personal och byte av arbetskamrater lika ofta hade haft positiva konsekvenser. För kvinnor hade bägge typerna av förändring samband med upp- levelsen av att inte orka med. För att i möjligaste mån neutralisera innebörden av förändringarna konstruerades en ny variabel där de som inte hade varit med om några förändringar eller en eller två förändringar jämfördes med dem som varit med om tre föränd- ringar eller fler. Bland kvinnorna var det som varit med om tre eller fler förändringar, motsvarande andel bland männen var . Det förefaller som om antalet förändringar har be- tydelse för både män och kvinnor. En del av de alternativ som fanns att välja på när det gäller vilka effekter eventuella föränd- ringar fått är uppenbarligen relaterade till utfallet, exempelvis att förändringarna inneburit en ökad osäkerhet inför att orka med. I andra studier (HAKUL;2001) har det visat sig att möjligheten att göra ett bra jobb är en viktig faktor för hälsa och arbetstillfreds- ställelse. De två alternativen Jämfört med tidigare, så har mina arbetsuppgifter blivit sämre utförda än jag skulle ha velat och Jag har fått mindre möjligheter att använda min yrkeskompetens slogs därför ihop till en variabel. För både kvinnor och män fanns här ett samband med att inte tro sig orka arbeta kvar. Att de förändringar som skett i första hand haft positiva effekter, varit utvecklande och lärorikt och/eller inneburit nya möjligheter har en mer stärkande effekt. Hälsa och återhämtning. På samma sätt med en del andra variabler som tidigare nämnts är det relativt självklart att ett sämre hälsotillstånd gör att man i större utsträckning än om man är helt frisk tvivlar på den egna förmågan att orka arbeta kvar till normal pensionsålder. Samtliga hälso- variabler uppvisar också signifikanta samband med utfallsvariabeln. Den faktor som i störst utsträckning är relaterad till att inte tro sig orka fram till pension är dålig arbetsförmåga. I detta sammanhang är det värt att notera eftersom indexet som mäter arbetsförmåga () i tidigare studier (ref) haft ett stort prediktionsvärde för kommande deltagande på arbetsmarknaden. De som anger arbets- förmågan som sämre har också större sannolikhet att framledes lämna arbetskraften än de som uppfattar arbetsförmågan som god. Förutom arbetsförmåga är det rapporterad trötthet och bristande återhämtning som har störst betydelse, både för män och för kvinnor. Upplevelsen av att ibland eller ofta känna sig ensam har också viss betydelse för om man tror sig orka arbeta kvar. De som upplever arbetet alltför ansträngande känner sig också i högre utsträckning ensamma och det är naturligtvis inte möjligt att ut- ifrån dessa data säga vad som påverkar vad. Eftersom fokus i denna studie är vilka faktorer i arbetet som har betydelse för en hållbar arbetshälsa går vi inte in på närmare analyser av detta i detta sammanhang. Samband mellan att arbetet anses alltför ansträngande och hälsa och återhämtning, antal och andel exp. fall, OK, konfidensintervall, KI n (%) n (%) Känner sig ibland ensam (ref. sällan, aldrig) Känner sig ofta ensam (ref. sällan, aldrig) vakna/hålla sig vaken Vilken betydelse har då de enskilda signifikanta faktorerna när hän- syn tas till övriga, också signifikanta faktorer? För att belysa detta har en serie av multivariata logistiska regressioner genomförts för kvinnor och män separat. Eftersom många av de signifikanta variablerna också har samband med varandra har de mest betydel- sefulla faktorerna från de olika områdena valts att ingå i analyserna i olika steg. Den främsta anledningen till detta stegvisa förfarande är att det då blir möjligt att kontrollera om resultatet för enskilda variabler är stabilt oavsett vilka andra variabler som ingår i analysen. Urvalet skedde med hjälp av stegvisa multivariata regressioner med de signifikanta variablerna inom varje delområde. Utifrån resultatet av dessa analyser valdes de mest betydelsefulla faktorerna ut för att ingå i den slutliga modellen. Eftersom besvär orsakade av den fysiska arbetsmiljön och dålig arbetsförmåga var starkt relaterade till varandra ingick endast den senare i analysen. Av tabell 10 framgår vilka variabler som ingått i de multivariata analyserna för kvinnor och män. Exempel på signifikanta variabler som inte ingår är facklig tillhörighet och den fyrgradiga kravkon- troll skalan. När det gäller facklig tillhörighet hade den frågan ett relativt högt internbortfall och i de multivariata analyser där den ingick förlorade den sin signifikanta roll. De inledande multivariata analyserna visade också att kontrolldimensionen saknade signifi- kant betydelse i detta sammanhang. Av den anledningen ersattes den fyrgradiga skalan med den enskilda kravdimensionen. Interaktion arbetsgivare och verksamhet för kvinnor. Eftersom både arbetsgivare och huvudsaklig verksamhet var av be- tydelse för kvinnor undersöktes hur interaktionen mellan dessa både faktorer såg ut. Resultatet kan sammanfattas med att obe- roende av verksamhet så är de högsta riskerna för att uppleva arbe- tet som alltför ansträngande förknippade med att vara kommunalt anställd. I de multivariata analyser där arbetsgivare ersatt verksam- het är det bara kommunalt anställda som haft en förhöjd risk. Av den anledningen valdes verksamhet i stället för arbetsgivare i den slutliga modellen. Resultat från multivariata logistiska regressioner med alltför ansträngande arbete som beroende variabel, oddskvot och konfidensintervall separat för kvinnor och män. Analyserna är baserade på svaren från 786 kvinnor och 769 män4 . Arbetsplatsens huvudsakliga verksamhet; Utveckla & förmedla kunskap Oregelbunden arbetstid (ref ) Begränsade möjligheter att få använda yrkes- kunskaper (ref stora möjligheter) Mindre möjlighet till stimulans än önskat Mer stimulans än önskat Socialt klimat & förhållande till organisation Dåligt socialt klimat på arbetsplatsen Låg grad av lojalitet och tillhörighet org. Låg grad av tydlighet mål och uppgifter Minskad möjlighet använda yrkeskunskap & möjlighet göra bra jobb Som nämnts tidigare är det relativt självklart att de som uppfattar sin arbetsförmåga som dålig också i större utsträckning uppfattar sina arbeten som alltför ansträngande. Resultatet visar också att arbetsförmåga har betydelse, för både män och kvinnor. Vad som är mer intressant är de övriga faktorer som i analysen visar sig ha signifikanta samband med utfallsvariabeln eftersom de spelar roll oberoende av arbetsförmåga. För både män och kvinnor är arbets- platsens huvudsakliga verksamhet av mycket stor betydelse. I jäm- förelse med arbetsplatser som främst sysslar med administrativ verksamhet har praktiskt taget alla de övriga en högre andel 4 Analyserna är baserade på svaren från 786 kvinnor och 769 män. Bägge modellerna är signifikanta och testade med Hosmers och Lemeshows test. Nagekerke R Square är .25 för män och .31 för kvinnor. Bland kvinnorna är andelen högst inom tillverkning, vård och omsorg och verksamheter som arbetar med att utveckla och förmedla kunskap (f.f.a. skolor) och bland män är andelen högst inom vård och omsorg, tillverkning och service och handel. Områdena vård och omsorg och tillverkning är starkt köns- segregerade vilket innebär att det är ett mindre antal män inom vård och omsorg liksom ett mindre antal kvinnor inom tillverk- ningsindustrin, men det är ändå oroande att en så hög andel upp- lever sitt arbete som alltför ansträngande. Män som arbetar på arbetsplatser med mycket ojämn könsfördelning upplever också i större utsträckning att arbetet är alltför ansträngande än de män som arbetar på arbetsplatser med mer jämn könsfördelning. Att arbeta på oregelbundna tider har för kvinnor en ogynnsam effekt även med hänsyn taget till övriga variabler. Höga krav i arbetet är för både kvinnor och män förknippade med att uppleva arbetet som alltför ansträngande. De frågor som ingår i kravdimensionen i denna studie är avsedda att fånga ett brett spektra av olika typer av krav som tidspress, motstridiga krav, kognitiva krav i form av att hålla mycket information i huvudet och att hamna i situationer där man får möta starka känslor från andra människor. Höga krav har i andra studier visat sig ha samband med psykisk ohälsa (Stansfeld, 1995, 1997). Möjligheten att påverka sin egen arbetssituation av mindre betydelse när hänsyn togs till andra variabler. Resultaten visar å andra sidan att bristande möjligheter att få utvecklas och använda sina yrkeskunskaper och i ännu högre grad om dessa möjligheter minskat som kvalitén på det utförda arbetet försämrats kan vara en viktig faktor för att man ska uppleva sitt arbete som alltför ansträngande. Detta samband tycks starkare bland kvinnor och det är också betydligt fler kvinnor som rapporterar bristande och minskad stimulans. En faktor som kvar- står som signifikant för männen är bristande tydlighet när det gäller mål och uppgift. För övrigt kan sägas att även om dåligt socialt klimat och låg grad av lojalitet i förhållande till organisation och arbetsuppgifter i den multivariata analysen är signifikanta kan man där- med inte säga att de saknar betydelse. Av bakgrundsfaktorerna kan sägas att varken ålder eller utbild- ningsnivå hade något signifikant samband med att uppfatta arbetet så mentalt och/eller fysiskt påfrestande att man inte tror sig orka arbeta kvar till normal pensionsålder. Det var emellertid anmärk- ningsvärt att en relativt hög andel i den yngsta åldersgruppen, 25- , uppfattar arbetet som alltför ansträngande. För både kvinnor och män var arbetsplatsens huvudsakliga verksamhet av stor bety- delse, den högsta andelen som uppfattar arbetet som alltför an- strängande arbetar inom vård och omsorg men även inom tillverk- ningsindustri och utbildningsverksamhet var andelarna höga, bland såväl män som kvinnor. För både kvinnor och män var även att arbeta på en arbetsplats med ojämn könsfördelning på arbetsplatsen av negativ betydelse och kvinnor med oregelbundna arbetstider uppfattade arbetet som mer ansträngande än de med regelbunden arbetstid . Besvär orsakade av den fysiska arbetsmiljön och de olika ohälso- utfallen var starkt relaterade till varandra och också till att inte tro sig arbeta kvar i sitt nuvarande yrke till pension. Detta pekar natur- ligtvis på betydelsen av den fysiska arbetsmiljön i sig men innebär också i detta sammanhang att det endast var nedsatt arbetsförmåga som ingick i de multivariata analyserna. Nedsatt arbetsförmåga var den faktor som uppvisade starkast samband med att inte tro sig orka arbeta kvar. När det gäller den psykosociala arbetsmiljön uppvisade flertalet variabler signifikanta samband med utfallet. I de bivariata ana- lyserna framstod kombinationen av höga krav och lågt besluts- utrymme som en av de mest ogynnsamma faktorerna men när hänsyn togs till övriga faktorer var det framförallt höga krav som kvarstod som betydelsefullt. I de bivariata analyserna framstod det mycket klart, i de multivariata något svagare, att även faktorer som mer tydligt kan kopplas till organisationen, som ett allmänt mindre positivt klimat på arbetsplatsen, lägre grad av lojalitet i förhållande till organisation och arbete och lägre grad av tydlighet när det gäller mål och uppgifter hade samband med känslan av att eventuellt inte orka arbeta kvar i sitt arbete. Omorganisationer och andra förändringar rapporterades av flertalet och analyserna visar att dessa har en klart tröttande inverkan, i synnerhet bland kvinnor. En faktor som också förefaller att vara viktig är bristande möjligheter att lära nytt och utvecklas och också få användning för sin yrkeskunskap. förändringar som skett inneburit minskande möjlighet att få an- vända sin yrkeskunskap och också att utföra ett tillfredsställande arbete hade det stor betydelse för om man ansåg arbetet som alltför ansträngande. Resultaten pekar sammanfattningsvis på; Att en alltför hög andel i arbetskraften uppfattar sitt arbete som så mentalt och/eller fysiskt ansträngande att de inte tror att de kommer att orka arbeta kvar till normal pensionsålder. Att en hög andel av dem som inte tror det också har en nedsatt arbetsförmåga vilket gör att det också finns skäl att tro att de kommer att lämna arbetskraften . Att det framförallt är inom flera stora verk- samhetsgrenar som vård & omsorg, tillverkning och skolväsende som det finns avgörande problem. Att fysiska arbetsmiljöproblem fortfarande finns kvar, om än kanske i mindre omfattning, och att de fortfarande har samband med ohälsa. Att de mest betydelsefulla faktorerna för att inte tro sig orka arbeta kvar i sitt yrke är alltför höga krav i termer av för hög tidspress och för hög mental och emotionell belastning men också brist på möjlighet till utveckling och att få använda sin yrkeskompetens och bristande och för- svårade förutsättningar för att utföra ett bra arbete. Resultaten pekar också på vikten av att kunna känna stolthet, både över det egna arbetet och över den organisation man tillhör. Ovanstående kan samtliga ses som viktiga faktorer för motivation, arbetslust och till en hållbar arbetshälsa. Vilka är intresserade av kortare arbetstider före 65? I detta avsnitt är frågan fokuserad på de personer som instämde helt eller delvis i något av de tre påståenden (se sidan 7) som rörde förkortad arbetstid före normal pensionsålder. Av 2 509 personer i arbetskraften ansåg 1 456 () att en förkortad arbetstid skulle underlätta för dem att stanna kvar i arbetslivet fram till . Antalet kvinnor och män var 1 344 () respektive 1 165 (). Antal och andel (%) förvärvsarbetande kvinnor och män fördelade på ålder och önskemål om en förkortad arbetstid före normal pensionsålder. Önskar ej förkortad arbets- Har ej besvarat frågan Som framgår av ovanstående tabell är det en förvånansvärt hög andel av såväl kvinnor som män i den yngsta åldersgruppen som ansåg att de behöver trappa ner före pension. Däremot är det betydligt fler av kvinnorna som inte be- svarat frågan, vilket skulle kunna bero på att många upplever pensionsåldern som alltför avlägsen. Vidare framgår av tabellen att både kvinnor och män är mindre intresserade av en kortare arbetstid, detta framgår också av den relativt höga andel som inte besvarat frågan. Många av de äldre kan redan ha lämnat arbetslivet eller har ett arbete som gör att de både kan och vill arbe- ta heltid fram till pensionen. I analyserna är personerna indelade i två åldersgrupper, och . Som framgår av tabell 13A, har åldern mindre betydelse för kvinnor som önskar en för- kortad arbetstid, medan yngre män i något större utsträckning än de äldre ansåg att en förkortad arbetstid åren före normal pensions- ålder skulle underlätta för dem att stanna kvar i arbetslivet fram till . Ensamstående personer uttryckte i något mindre utsträckning än de som bor och lever tillsammans med annan vuxen och/eller till- sammans med barn att en förkortad arbetstid åren före pension skulle underlätta deras situation på arbetsmarknaden. Social för- ankring i en förening eller i en organisation visade sig ha en viss betydelse. Att vara född utomlands eller i och att vara bo- satt i en tätort eller i glesbygd hade däremot ingen avgörande bety- delse för utfallet. Andelen personer med universitetsutbildning ansåg i större utsträckning än övriga att en förkortad arbetstid skulle underlätta för dem att vara yrkesverksamma fram till . För personer med endast grundskola visar resultatet på ett motsatt förhållande. De separata analyserna för kvinnor och män visade att dessa samband kvarstod för kvinnorna men inte för männen (tabell 12A och 13A). Av de fem yrkesområden som studerades kunde vi notera att den högsta andelen () som önskar en förkortad arbetstid före pension arbetade inom vård och omsorg. I jämförelse med per- soner inom övriga yrkesområden var skillnaden statistiskt signi- fikant. En relativt hög andel kan också ses som för verksamma inom kunskapsförmedling (), tillverkning () och service & handel () (tabell 12A). De separata ana- lyserna för kvinnor och män visade att såväl kvinnor som män var högst representerade inom vård och omsorg .