sou · GQB393d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Man hade erbjudit snart sagt varje DU- medlem denna utbildning, men många föräldrar hade vägrat sina barn att resa på grund av skolans dåliga rykte i rent moraliskt av- seende.385 Kurser måste inställas p.g.a. för få anmälningar.386 publicerade tre artiklar av som berättade om livet i det gamla i . Han kunde också meddela att många inom partiet ville avveckla verksamheten. De tyckte det var fel att skolan låg i utlandet, speciellt i ett land med politiska atmosfär.387 kunde säkerhetspolisen, fortfarande med hjälp av telefonkontrollen, konstatera att man inom SKP beslutat lägga ned verksamheten vid partiskolan i . Beslutet syntes vara en följd av den kritik, som från olika håll inom och utom par- tiet riktas mot utbildningen av svenska kommunister utomlands. Utbildningen i syntes dock inte beröras av beslu- tet.388 Som ovan nämnts antecknade chefen för kontraspionaget vid för- svarsstabens inrikesavdelning på en inkommen rapport en hand- lingsplan för jakten på de illegala. Han menade då att man med utgångspunkt från uppgifter om dem som utbildats i skulle kunna bilda sig en uppfatt- ning om potentiella illegalisters placering i samhället och i krigs- makten. Därmed skulle man också ha ett underlag för att bedöma säkerhetsläget vid krig eller krigsfara. pre- senterade hans överordnade, avdelningschefen på försvarsstabens inrikesavdelning, , en stort upplagd plan för ett inhämtnings- och bearbetningsprojekt om den illegala sektorn inom SKP. Målet för projektet skulle vara att med hänsyn till ledning, orga- nisation, personal samt geografisk fördelning kartlägga den illegala 3855:73/270 Adept, 28.1.63, 15:0120, vol. 3865:73/270 Adept, 26.3.63, 15:0120, vol. 387AB 13/6 1963 (klipp i 15:0120, vol 4, ) ang. SKP:s partiskola I Bad Doberan, u. den 13/9 1963, , 15:0120, vol. Adept, (64), u. 23.10.63, 15:0120, vol. organisationens olika delar. Dessa tänktes fungera vid krig och då ha skilda uppgifter, nämligen; b)propaganda- och ryktesspridning d)övrig subversiv verksamhet Till en början skulle projektet kraftsamla kring uppgiften att kart- lägga den illegala sabotageorganisationen. En arbetsfördelning mel- lan detalj I, II och Grupp B linjerades upp. Inrikesavdelningens be- arbetningsdetalj skulle med ledning av in- och utländska uppgifter prestera en trolig arbetshypotes beträffande den illegala organisa- tionens generella struktur. Detta skulle ske med hjälp av tillgängli- ga uppgifter. Vidare skulle personalkontrolldetaljen och Grupp B sammanställa gamla och inhämta nya uppgifter om personer som utbildats i östblocksland. De listor som på det sättet upprättades skulle underställas polisen för granskning och komplettering. Se- dan skulle de redovisas dels som en kartplott, dels som ett per- sonregister på datakort. Projektet skulle pågå och redovisas varje kvartal med början . Det skulle ha högsta pri- oritet.389 Om steg ett i generalplanen mot de illegala hade varit att samla information om alla som utbildats i öst, så var detta steg två. gällde det att med hjälp av kartplottar och datakort se mönstret i alla de enskilda upplysningar som fanns lagrade. Projektet är ett barn av 1960-talets positivistiska vetenskapssyn med dess starka tillit till de kvantitativa metodernas förmåga att uppenbara dolda sammanhang och mönster. Vad som på ett mer konkret plan är slående, är att projektet lan- seras då övervakning av utlandsutbildningarna på- gått utan att något samband med illegallitet bekräftats och då det beslutat sig för att upphöra med verksamheten. som Grudemark lade upp sin plan pågick den intensiva Kongress 64-debatten inom SKP där många krävde att banden med den existerande socialismen skulle klippas av. Något resultat av projektet har inte påträffats. Föreställningen att SKP hade en illegal organisation levde vidare ännu ett tag inom försvarsstaben. När den spelade upp 389 KU 99/54 25/6 1964. Rapport från d 3/12 1963. Inhämtnings- och bear- betningsprojekt (illegal sektor inom SKP), Ö IV, vol 57 1964 KU 81 – 100, MUST. den stora stabsövningen ingick i förutsättningarna att riktade en intensiv propagandakampanj mot . Syftet var bl.a. att framkalla strejker. För denna agitation skulle bl.a. SKP dolda organisation utnyttjas.390 Men ändå närmade sig nu tiden för illegalitetshypotesens avskrivning. I den tidigare nämnda IB- promemorian om Nuläget inom kommunistiska partidistrikt rapporterades att inga tecken på ille- gal verksamhet inom partiet kunnat konstateras. Inte heller hade man kunnat bekräfta påståendet att det skulle finnas en färdig or- ganisation byggd på kommunister för att tas i bruk vid en krissitua- tion.391 För beslut om telefonkontroll krävdes att den som skulle övervakas kunde betraktas som misstänkt för brott. Vanligen står det i de PM där ansökningar om telefonavlyssning motiverades att vederböran- de kunde betraktas som skäligen misstänkt för spioneri för sovje- tisk räkning. Fråga uppkom om utbildning i kunde betrak- tas som tillräcklig grund för sådan misstanke. I ett meddelande från polisintendent till kommissa- rie daterat konstaterades att utbildning i av åklagare och domstol i inte i och för sig bedömts som tillräckliga skäl för insättande av tvångsmedel. Men med stöd av ytterligare skäl hade kontroll beviljats av en deltagare i en av efterkrigskullarna, troligen den som hemkom . Andermark skrev också, något kryptiskt, att man borde undersöka i vad mån insyn [kunde] erhållas beträffande yt- terligare fall (i första hand andra kurser). Möjligen menade han att man borde undersöka om inte kursutbudet i även nu innefattade någon sidolinje av den natur som en gång erbjudits vid . Andermark ville vidare att förste kriminalassistent skulle orienteras om dessa synpunkter samt upplysas om att kon- takten med den ryska tolken med hänsyn till omständigheterna bedömes väl svag för att utgöra tillräckliga ytterligare skäl. 390Om övning se , Den farliga fredsrörelsen, s. 314-326. 391Nuläget inom kommunistiska partidistrikt. KU 14/. 66/3793, Ö IV Diarium 1967 Vol nr 271. HH, MUST. SOU 2002:93 Övervakningen av Ärendet fick dock vila under Svedjegårds semester, enligt på- skrift.392 Det verkar alltså som om enbart utlandsutbildningen inte räckt som skäl för telefonkontroll. Det finns dock exempel på att utbild- ningen har varit en viktig del av motiveringen.393 I den PM som var underlag för telefonavlyssning av sammanfatta- des erfarenheterna av SKP:s partiskolning på följande sätt: Ett koncentrat av vad som ovan antecknats ger bl.a. vid handen, att det svenska försöker göra allt för att hålla ifrågavarande utbildning hemlig och kanske närmast betraktar den som illegal, att man icke kan komma från möjligheten att även svenska elever kan erhålla utbildning på den s.k. sidolinjen samt att en känd kommunist ställt frågan, om eleverna ska visa sig bliva värdiga den erhållna utbildningen och att erfarenheten visat, att flera tidigare elever efter utbildningen ägnat sig åt ille- gal verksamhet och i flera fall även dömts härstädes för spioneri och andra brott mot kap. 9 SL.394 Här återkommer alltså uppgiften om hemlighetsmakeriet men utan de förklaringar som också gavs. Därefter hänvisar man till den s.k. sidolinjen som hörde till Leninskolan som lades ner 1936 då Hill- ström var . Den kända kommunisten var i verklig- heten en kvinna med en underordnad befattning vid en öststatsam- bassads pressavdelning, vars telefonsamtal avlyssnats. sagt om de uttagna till skolning att Det är inte fråga om de är vär- da det eller inte, utan det är snarare fråga om att de ska bli det.395 Någon förklaring till varför detta indikerade att skolningen var ett hot mot den nationella säkerheten gavs inte. Hillström blev, som tidigare framgått utsatt för telefonkon- troll . Den fortsatte fram /63 trots att Hillström då vistades på sjukhus och avbröts inte förrän , efter hans död. 392Maskinskriven text på linjerat blad, u.. 4/7-58, A[ndermar]k 15:0120, vol 1, . 393Transumt ur TK-pm, s 12-24, med rubrik Ärende A4/., 15:0120, vol. 394Transumt ur TK-pm, s 12-24, med rubrik Ärende A4/., s. 22, 15:0120, vol. 395PM u.t., u. 27/1 1955, 15:0120, vol. 6.6.9Ett hot mot demokratin? Att säkerhetstjänsterna visade ett särskilt intresse för dem som ut- bildats i kommunistländerna är i och för sig inte förvånande. Det var därifrån det militära hotet kom och även om de utlandsutbilda- de inte genomgått någon subversiv utbildning kunde de ändå miss- tänkas ha speciella bindningar till värdlandet. Men kunde den om- fattande övervakningen bekräfta bilden av den utlandsutbildade som ett hot mot den svenska demokratin? Det är den frågan som närmast skall diskuteras. Gruvfors ovan nämnda PM får bilda utgångspunkten. Gruvfors svar på frågan var jakande trots att han var på det klara med att det var svårt att finna några tydliga belägg på subversiva inslag i de aktuella utbildningarna i och Bad Doberan. Men det kunde finnas vidareutbildningar av annat slag som kvalificerade för speciella uppdrag. Uppdragen kan vara såväl legala som illega- la, skrev han. Han menade att varje utbildad funktionär, med få undantag, var av största värde för genom sin beprövade lo- jalitet och sin ådagalagda, mångsidiga brukbarhet för olika arbets- uppgifter. , fortsatte han, utexamineras uppenbarligen tusentals män och kvinnor; vältrimmade politiska soldater, var och en efter sin förmåga beredd att i sitt hemland eller annorstädes del- taga i kampen för kommunismens totala utbredning och seger i hela världen.396 I den mån Gruvfors avsåg att hotet låg i att svenska kommunis- ter utbildades för konkret illegal verksamhet som sabotage, spione- ri eller underjordisk partiverksamhet hade han inte mycket stöd i det insamlade materialet. Att de aktuella utbildningarna i och Bad Doberan inte innehöll några sådana element intygades från olika håll. Vad gäller uppgifterna om olika specialutbildningar av mer subversivt slag finns i materialet inget som tyder på något samband mellan dem och de kurser som SKP eller DU rekryterade elever till. Inte heller det förhållandet att värdarna finansierade verksamhe- ten397, helt eller delvis, kan tolkas som att den var illegal i den 396PM: Internationell kommunistisk utbildning, Okt.-nov. 1961., s. 23-33, 15:0120, vol. 397Gruvfors nämnde även fyra andra tyska utbildningsanstalter, Ungdomshögskolan Wil- helm Pieck, i , Institut für Nordistik vid Framtida fördelar av rent propagandamässig eller opini- onsbildande art kan mycket väl ha varit tillräckliga motiv för de kostnaderna. Också till hemlighetsmakeriet kring verksamheten är det, som nämnts, lätt att finna oskyldiga skäl. Gruvfors bedömning gjordes också då uppgifter om utbildningarnas kontraproduktiva effekter ännu var glesa. Ser man till hela perioden finns ganska många uppgifter om reaktioner som värdarna knappast tänkt sig. I förfärades många över de påvra villkor som ryssarna levde under och andra upprördes när de själva som utlänningar fick speciella förmåner. Inte heller var bilden av den sovjetiska pedagogiken särskilt smickrande; enfor- mig, auktoritär, råplugg var några av omdömena. Där finns också rapporter som, tvärtemot Gruvfors slutsats, visade hur svårt det var att få hemkomna Moskvaresenärer att engagera sig i partiarbetet. Utbildningen i Bad Doberan fick dåligt rykte och det blev svårt att rekrytera nya kursdeltagare. Det tycks i många fall ha krävts en hel del övertalning från sida för att få ett nöjaktigt deltagarantal. I den mån Gruvfors menade att hotet mer allmänt gällde ut- ländsk påverkan på opinionsbildningen är det lättare att dela hans bedömning. I den debatt som förts om begrep- pet tagande av utländskt understöd har påtalats att förekomsten av hemligt, utländskt stöd till en viss politisk riktning är ett allvar- ligt problem ur demokratisk synvinkel.398 Vanligen tänker man väl i den diskussionen på stöd av tidningar och annan direkt opinions- bildande verksamhet. Men även bekostande av utbildning av opini- onsbildare kan givetvis ses i det ljuset och frågan är om inte detta är den mest problematiska aspekten av den kommunistiska partiskol- ningen. Att vissa deltagare i den offentliga debatten fått sin politis- ka skolning betald av en främmande makt är en uppgift som med- borgarna skall kunna väga in och ta i beaktande när de gör sina politiska val och bedömningar. Uppgifter om sådant stöd bör inte vara hemliga. Ingen av dem beskylldes för att bedriva någon säkerhetspolitiskt farlig utbildning och dessutom var antalet svenska elever mycket litet, två hade noterats vid Ung- domshögskolan, en på . Östersjöveckan föll egentligen inte under rubriken skolverksamhet utan omnämndes kort som uttryck för östtysk propagandaverksamhet. 1975/76:174, s 77 ff och där förekommande hänvisningar. Se även Lustgarten, Lau- rence och , : In from the Cold. 6.6.10Kontakter med den sovjetiska representationen i En central del i säkerhetstjänsternas hotbild var tanken att SKP och dess medlemmar i högre grad än andra partier och partimedlemmar brast i lojalitet mot och det svenska statsskicket. Lojaliteten ansågs i högre grad riktas mot och dess socialistiska statsskick. Denna tanke fick stöd dels av den propaganda som be- drevs av partiet och dess närstående organisationer, dels de kontak- ter som fanns mellan företrädare för och den sovjetiska repre- sentationen i . Sådana kontakter kunde beläggas av säker- hetspolisen både genom telefonavlyssning och yttre spaning. Det var inte bara den högsta partiledningen som hade förbindel- ser med den sovjetiska ambassaden och även andra öststatsbeskick- ningar. Kanske var kontakterna rent av mer frekventa på nivån närmast under, d.v.s. SKP:s sekretariat.399 Kontakterna kunde avse exempelvis lunchmöten, inofficiella be- sök eller deltagande i mottagningar och festligheter på sovjetiska ambassaden. Vad som avhandlades hade dock säkerhetspolisen i regel ingen insyn i. Att ett svenskt politiskt parti hade dessa förbindelser med representanter för den främmande makt som ansågs utgöra ett potentiellt hot mot torde dock i sig ha bedömts vara säkerhetshotande. En inblick i vad som kunde diskuteras då företrädare för träffade de sovjetiska representanterna i ges i några av de dokument som historikerna har excerperat för räkning. Framför allt finns uppgif- ter . Av uppteckningarna att döma avhandlades då frågor rörande re- lationerna - , folkomröstningen i pensionsfrågan, svenska kommunisters studier och besök i , SAP:s arbete inför valet , relationerna mellan SKP och SAP, den svenska industrin och den ekonomiska politiken samt den utrikespolitiska debatten i . Av den information som lämnades till den sovjetiska sidan bör sannolikt en hel del ha ansetts vara av förtrolig karaktär, i den meningen att den var icke-offentlig eller ej allmänt känd. Däremot erbjuder inte uppteckningarna några belägg för att hemliga uppgifter ska ha överlämnats. En del av de excerperade dokumenten visar hur den sovjetiska ambassaden kunde lämna synpunkter på hur SKP agerade. 399 Se t.ex. , , och personakter. 1958 fick inför ambassadör förklara varför SKP hade sänt delegater och hälsningstelegram till det jugoslaviska . Även berördes SKP:s relationer till det jugoslaviska partiet. Vid flera samtal och även i skrivelser från till SUKP diskuterades splittringen inom kommunistiska parti och avvikande linje. ska också ha framhållit att liknande tendenser inte fanns i det svenska partiet. I ett samtal mellan en företrädare för den sovjetiska ambassaden och dåvarande ledamoten av . H. framfördes sovjetisk kritik mot Ny Dag. Enligt uppteckning- en ansåg att Ny Dag innehöll för få artiklar mot reformis- men. Problemet bedömdes inte vara stort men de två ska ha kom- mit överens om att tidningen skulle publicera antireformistiska ar- tiklar med en marxist-leninistisk inriktning. Även vid andra tillfällen diskuterades rent partiinterna utgiv- nings- och publiceringsfrågor. När och besökte Gusev ska enligt uppteckningen ha betonat betydelsen av att den sovjetiska ambassaden beställde arbeten från SKP:s tryckeri. Fredsrörelsen och frågan om svenska atomvapen synes ha varit ett ofta återkommande samtalstema. Som exempel kan nämnas ett samtal mellan Gusev, , , och Rod- ney . ska bl.a. ha framhållit de rela- tivt stora anslag som lämnades till ASEA med syfte på framställan av svenska atomvapen. I andra samtal redogjorde svenska företrä- dare för SKP för den svenska fredsrörelsen och man diskuterade frågan om en kärnvapenfri zon och som ett fredens hav. ska upplysningar även ha lämnats rörande hur olika framträdande SAP-medlemmar ställde sig i atomvapenfrågan samt hur SAP arbetade i denna fråga.400 När det gäller specifika föreställningar om subversiva aktiviteter med kommunister inblandade är materialet tämligen magert. Detta och följande avsnitt tar upp två exempel på misstankar om kom- munistisk infiltration i vitala samhällsfunktioner. I det första ex- emplet står det röda i centrum. 400 i ryska arkiv, band II s. 251-273. Polisens speciella intresse för var naturligt med hän- syn till den militära hotbilden. Ett sovjetiskt angrepp över älv hade varit ett påtagligt hot under vintern 1939-40 och blev så igen i den nya beredskapsstämning som härskade under det första år. Hotbilden förstärktes av att var lan- dets i särklass rödaste län. Vid valen till andra kammaren 1924 till 1952 fick kommunisterna i medeltal av rösterna. I kommu- ner som , och låg andelen kommuniströs- ter vid val . Också i pressen framställ- des hotet mot som särskilt allvarligt. nämnde i sina DN-artiklar bl.a. kommunisternas kontroll av nyre- kryteringen till järnverk och deras starka ställning i vissa hemvärnsföreningar som särskilda orosmoment.401 Den tidigaste bevarade översikten av det kommunistiska hotet som det tedde sig från horisont är daterad . Det är en PM undertecknad av och . Enligt påskrift har den omgående överlämnats till inrikesmi- nister och möjligen är den också tillkommen på hans be- gäran. Uppmärksamheten riktas i denna PM främst mot kommunistisk infiltration i statliga institutioner och industrier m.m. Uppgifterna verkar bygga på allmän personkännedom, d.v.s. på att det var all- mänt känt vilka som var kommunister och vilka som var lojala, d.v.s. icke-kommunister. Bland försvarets fast anställda var, enligt denna översikt, alla utom en lojala. Bland de värnpliktiga fanns ingen tendens till ökad kommunistisk aktivitet men många kommunister anmälde sig för utbildning till underbefäl och underofficerare. Om hemvärnet kon- staterades i själva promemorian att ingen påtaglig infiltration kun- nat iakttagas men i ett tillägg redovisades en undersökning av hem- värnsorganisationen i som visade att 16 av 70 hem- värnsmän var kommunister. Som möjligt tecken på infiltration no- terades också att en kvinnlig kommunist sökt anställning som skrivbiträde hos civilförsvarschefen vid i . Vidare fanns kommunister inom skytteföreningarna och det hände att kommunister sökte vapenlicens. Bland länets lärare var minst sex kända kommunister. Beträffan- de polisen kunde noteras några kommunister i de kommunala po- lisnämnderna samt tre kända och fem misstänkta kommunister bland befattningshavarna. Vidare noterades att en riksbekant 401 , Den ryska agenturen i , 1950, s. 23, 47. kommunist och polisman hade sökt en befattning i vilket uppfattades som tecken på infiltration. Misstänkt var även att Norrskensflamman intagit en alltmer välvillig ton mot polismakten säkerligen [] i syfte att värva sympatisörer inom detta organ. Beträffande tullen, posten samt telefon- och telegrafverket fanns inga särskilt oroande iakttagelser att rapportera. Annorlunda förhöll det sig med SJ. Kommunisterna hade en stark ställning inom och den fackliga aktiviteten under- blåstes kraftigt av partiet. SJ var en betydande kommunisthärd. Också om konstaterades att facket domine- rades av kommunister. Vad gällde kraftverksanläggningarna kunde man med hänsyn till deras betydelse förvänta sig kommunistiskt intresse, men inget annat hade förmärkts än att det fanns många kommunister bland de arbetare som byggde den nya stationen vid Harsprånget. I sammanfattningen talades något oförmedlat om en pågående och till synes systematisk tillförsel av kommunister till framför allt gruvförvaltningarna i och och till NJA och Järnvägarna.402 Det samlade intrycket av denna rapport till inrikes- ministern blir ändå att polisen visserligen gjort åtskilliga iakttagel- ser om kommunistisk närvaro och aktivitet på länets arbetsplatser men att den inte ansåg sig ha några belägg för landsförrädisk verk- samhet. I en översikt av kommunisternas illegala verksamhet, tillkom- men inom försvarsstaben, troligen sensommaren 1949, är själva ut- gångspunkten att alla kommunistiska partier förbereder sig för att övergå till illegal verksamhet i händelse att de skulle förbjudas. Det var emellertid bara ett fåtal som kände till dessa förberedelser. För- fattaren verkade vidare utgå från att de koncentrationer av kom- munister på vissa arbetsplatser i som iakttagits var ett led i dessa förberedelser. Detta stod dock troligen inte klart för de förflyttade själva. De som på partiledningens order sökt anställning på vissa viktiga platser i riket fick bara reda på att det var fackliga skäl bakom förflyttningen.403 402PM angående kommunistisk verksamhet i , u. , / ; Tilläggspromemoria, u. , / , 15:221, vol. Några synpunkter på kommunisternas illegala arbete i . (med blyerts: Erhållet fr majoren *, staben, . D 11/10 49, .) 15:660, vol. Misstankarna mot kommunisterna i återkom i en rapport som inkom till polisen i . Rap- porten kom närmast från men uppgifternas ursprung var en källa som man i ej kunnat bedöma eller kontrollera. Rapporten var utformad som en redovisning av vanliga åsikter bland befolkningen i . Här återkom uppfattningen att det pågick en systematisk förflyttning av medlemmar till bestämda orter i landet: De förflyttades till och samt även till en rad industri- och gruvorter i . Det sades också att kommunisterna bedrev en utsträckt underjordisk verk- samhet vars omfång ingen känner. Partiet höll på att bygga upp en speciell organisation för denna verksamhet med som ledare. Källan berättade vidare att det påstods att en Kominform-agent var knuten till Norrskensflamman och att med absolut säkerhet var knuten till den illegala verksamheten. Han organisera- de förbindelserna med , vilka beskrevs som illegala. Vidare ansågs viktiga förbindelser till gå över vilket framgick av att enligt bestämda uppgifter besökt orten vid nyår. Och, hette det, så mycket var sä- kert att inte utan tvingande anledning begav sig till mitt i nyårshelgen. Enligt källan hävdades det vidare att kommunisterna i händelse av krig skulle ge sig av till skogs- och fjälltrakterna sydväst om livare. Den allmänna meningen var att kommunisterna höll på att lägga upp lager av vapen och sprängämnen i de trakterna. Det hade antytts att de använde ett sportflygplan för sprängämnestrans- porter. Man hade vidare fäst sig vid att kommunisterna placerat betrodda personer i viktiga ställningar vid betydelsefulla företag och anläggningar, som vaktman vid NJA, förmän vid Harsprånget, och som landshövdingens chaufför. Till slut kan nämnas att praktiskt taget alla kommunister i ha vapen, - både jaktvapen och andra handvapen. Praktiskt taget alla handvapen – utom jaktgevären – äro av tyskt fabrikat, men man tror icke det rör sig om vapen, som tyskarna lämnat efter sig vid försvinnandet från Nord-Finland.404 Många av de konkreta uppgifterna i den norska rapporten åter- kom i en rapport . Men betecknas källan inte som obekant utan som mycket vederhäftig. 404 B 424, /OB196/49./, (Från B erhölls 17.10.49 följande meddelande:), 15:221, vol. också att åtskilliga bedömare trodde att kommunisterna i norr har något i görningen. Men stämningen inom partiet var splittrad i två läger enligt samme bedömare: Det ena lägret tycks vilja nå- got, som det andra förefaller vara tveksamt om. Där talades om hemliga möten. Här gavs också en del detaljer om personer som pekades ut som ansvariga för hemliga förbindelser med .