sou · GQB374d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Skälet är att definitionen 3 kap. 16 § ML av vad som avses med att en publikation är periodisk föreslås slopad. Eftersom utredningen anser att undantaget bör gälla samma slags publikationer som , dvs. periodiska medlems- blad och periodiska organisationstidskrifter måste en bestämmelse om vad som avses med att en publikation är periodisk finnas. Definitionen motsvarar den nuvarande i 3 kap. 16 § ML. I fjärde stycket, som är också är nytt, anges vad som avses med organisationstidskrift. Denna definition motsvarar den nuvarande definitionen i 3 kap. 14 § ML, vilken utredningen föreslår skall slopas. Angivandet av de subjekt som omfattas av undantaget har dock i enlighet med anslutningsfördraget utformats på ett mera generellt sätt jämfört med nuvarande lydelse. I ett nytt femte stycke anges att undantaget från skatteplikt för framställning etc. även skall gälla publikationer i form av radio- och kassettidningar. Nuvarande undantag för framställningstjänster gäller till följd av bestämmelsen i 3 kap. 17 § ML även publikationer i form av radio- och kassettidningar. Eftersom denna bestämmelse föreslås slopad och då utredningen anser att det föreslagna undan- taget för framställning etc. bör gälla samma slags publikationer som , behövs en bestämmelse som även täcker radio- och kassettidningar. Bestämmelsen har sin närmaste motsvarighet i direktivets artikel 13.A.1 q. Ändringen är terminologisk och innebär endast att uttrycket verksamhet tas bort i förtydligande syfte. Bestämmelsen har sin närmaste motsvarighet i direktivets artikel 13.A.1 f och infördes genom SFS 1998:346 (prop. 1997/98:148). Ändringen är terminologisk och innebär endast att uttrycket verksamhet tas bort i förtydligande syfte och ersätts av uttrycket aktiviteter. Utredningen har härvid särskilt beaktat direktivets I direktivet motsvaras verksamhet som inte medför skattskyldighet av vars verksamheter är undantagna från skatteplikt eller som inte är skattepliktiga och på engelska: whose activities are exempt from or are not subject to VAT. Andra språkversioner talar snarare om une activité exonerée ou pour laquelle elles nont pas la qualité dassujetti, dvs. en från skatteplikt undantagen verksamhet eller för vilken de inte betraktas som beskattningsbara personer. Bestämmelsen har närmare kom- menterats i avsnitt 4.2.2. Bestämmelsen har sin närmaste motsvarighet i direktivets artikel 13.B c. I första stycket 1 har hänvisningen till 10 kap. 9 § tagits bort eftersom den bestämmelsen föreslås slopad, se avsnitt 3.5.3. Bestämmelsen i första stycket 2 har skrivits om för att ta bort uttrycket skattskyldighet. I detta sammanhang avses att en skattepliktig omsättning ansetts föreligga i form av uttag enligt 2 kap. 2 § 3, varför detta har angetts. I andra stycket har uttrycken verksamhet och skattskyldig tagits bort, se skälen till detta i avsnitt 3.5.5 och 3.5.6. Sista meningen i andra stycket innebär att omsättning av fartyg eller luftfartyg är skattepliktiga även om den omsättning genom vilken detta förvärvats varit undantagen från skatteplikt enligt 3 kap. 21 §. Detsamma gäller om den beskattningsbara personens import av sådant fartyg eller luftfartyg varit undantaget från skatteplikt (jfr prop. 1993/94:225 s. 24). Eftersom subjektet som avses i andra stycket är en beskattningsbar person, har detta angetts i stället för skattskyldig. Någon materiell förändring är inte avsedd med de föreslagna ändringarna. Bestämmelsen motsvaras närmast av direktivets artikel 5.8 respek- tive 6.5, som emellertid inte är utformade som undantag från skatteplikt. I stället är direktivets bestämmelser utformade på så sätt att överlåtelse av tillgångarna inte är att betrakta som en omsättning (jfr SOU 1994:88 s. 183). Bestämmelsen har i viss mån tolkats av i mål C-408/98, . Förändringen är rent terminologisk och innebär att uttrycket rörelse ersätter verksamhet. Eftersom bestämmelsen också är tillämplig vid överlåtelse av del av verksamhet, eller med den före- slagna terminologin rörelse, har definitionen av verksamhet enligt nuvarande 1 kap. 7 § första stycket flyttats till förevarande paragraf och omformulerats på sätt som redan sagts. Någon materiell ändring är inte avsedd. Bestämmelsen har skrivits om till följd av att uttrycket skatt- skyldig föreslås slopat, se avsnitt 3.5.5. Någon materiell föränd- ring är inte avsedd. Ändringen är en följd av att uttagsbestämmelserna har kopplats till egenskapen av beskattningsbar person, se författningskommen- taren till 2 kap. 2–8§§. Bestämmelsen i första stycket 1 motsvaras av direktivets artikel 28c.A och föreskriver att säljaren inte skall beskattas för om- sättning av varor när mervärdesskatt påförs förvärvaren i ett annat i enlighet med bestämmelserna om gemenskapsinterna förvärv (), se 2 a kap. Enligt artikel 28a.A a i direktivet, skall undantag från skatteplikt gälla för sådan omsättning av varor som görs för en annan beskattningsbar person eller en icke beskattningsbar juridisk person som agerar i denna egenskap och som inte är undantagen från beskattning för GIF, dvs. sådana personer som avses i 2 a kap. 3 § andra stycket. En hänvisning till sistnämnda bestämmelse har följaktligen ersatt bestämmelsens nuvarande lydelse. Någon materiell förändring av undantaget från skatteplikt, förutom den justering av skattesubjekten som är en följd av införandet av begreppet beskattningsbar person, är inte avsedd. I ett nytt andra stycke anges att undantag från skatteplikt inte gäller enligt förevarande bestämmelse om säljaren är befriad från mervärdesbeskattning enligt bestämmelserna i 9 d kap. Bestämmelsen i nuvarande andra stycket har flyttats till tredje stycket och motsvarar direktivets artikel 28c A b. De aktuella omsättningarna av nya transportmedel undantas från skatteplikt även om köparen inte är en beskattningsbar person. En anpassning har således skett i fråga om skattesubjektet. Undantaget från skatteplikt gäller vidare även de små företag som omfattas av befrielse från beskattning enligt det föreslagna nya 9 d kap. Paragrafen motsvarar direktivets bestämmelse i artikel 28c.E.3 och avser s.k. triangeltransaktioner. Ändringarna i paragrafen är en följd av förslagen om införandet av begreppet beskattningsbar person och att omskrivningen utländsk företagare skall tas bort. Beskattningsbar person som inte är etablerad inom landet ersätter således uttrycket utländsk företagare. Någon materiell förändring utöver vad som blir följden av anpassningen av subjekten till begreppet beskattningsbar person är inte avsedd. Med beskattningsbar person som inte är etablerad inom landet avses följaktligen en beskattningsbar person som inte har sätet för sin ekonomiska aktivitet eller ett fast etableringsställe här i landet och inte heller är bosatt eller stadigvarande vistas här. I första stycket 4 har uttrycken beskattningsbar person och icke beskattningsbar juridisk person ersatt uttrycken närings- idkare respektive juridisk person som inte är näringsidkare, vilket också är en följd av nämnda anpassning. Hänvisningen i samma punkt avser betalningsskyldigheten enligt 1 kap. 2 § första stycket 4, se kommentaren till den bestämmelsen. Bestämmelsen motsvarar direktivets artikel 28c.B c och gäller endast när förvärvaren har rätt till återbetalning av ingående skatt enligt vad som stadgas i 10 kap. 1–4 §§ ML, dvs. när förvärvaren är en beskattningsbar person som inte är etablerad inom landet. Med beskattningsbar person som inte är etablerad inom landet avses en beskattningsbar person som inte har sätet för sin ekonomiska aktivitet eller ett fast etableringsställe här i landet och inte heller är bosatt eller stadigvarande vistas här. Bestämmelsen i första stycket motsvarar till sitt innehåll direktivets artikel 26a.D b (jfr prop. 1994/95:202 s. 75). Ändringen är terminologisk och innebär att uttrycket återförsäljare som avses i 9 a kap. ersätter skattskyldig återförsäljare, se kommentaren till 9 a kap. Vidare har ordet utländsk tagits bort i andra stycket. Någon materiell ändring är inte avsedd. Bestämmelserna om omsättningsland finns i direktivets artikel 8 och 9 samt i övergångsordningens artikel 28b. I vissa fall bestäms omsättningslandet med hänsyn till mottagarens status i mervärdes- skattehänseende, se avsnitt 3.5.2. I dessa fall föranleder införandet av begreppet beskattningsbar person ändringar eftersom syftet är att bringa i överensstämmelse med direktivet vad gäller skattesubjekten. I övrigt är några materiella förändringar av om omsättningsland inte avsedda. Några terminologiska förändringar har vidare gjorts till följd av att uttrycket utländsk företagare och verksamhet tas bort enligt förslag i avsnitt 3.3.5 och 3.5.6. Ändringarna i första stycket 3 och 4 är en följd av den ändrade lydelsen som föreslås i 1 kap. 2 § första stycket 5 och 6, se kommentaren till de bestämmelserna. Bestämmelsen har sin motsvarighet i direktivets artikel 9.2.c och anger vissa tjänster som skall anses omsatta inom landet om de utförs här (jfr prop. 1993/94:99 s. 179). Ändringen i första stycket 1 föranleds av att uttrycket verksamhet tas bort, se förslag i avsnitt 3.5.6 och sålunda ersätts av uttrycket aktivitet. Detta har stöd i den engelska respektive franska versionen av direktivet. Bestämmelsen har sin motsvarighet i direktivets artikel 9.2 e och 9.3 b. Ändringarna i första stycket 1 och 2 föranleds av förslagen att införa begreppet beskattningsbar person, se avsnitt 3.5.3. Beskatt- ningsbar person har sålunda ersatt uttrycket näringsidkare. Ändringen i andra stycket 9 har gjorts för att ta bort uttrycket verksamhet, se avsnitt 3.5.6. Även ändringarna i tredje stycket 1–3 är en följd av förslaget att föra in de gemenskapsrättsliga begreppen beskattningsbar person och ekonomisk aktivitet. Någon materiell förändring av bestäm- melserna om omsättningsland är följaktligen inte avsedd. Det skall tilläggas att bestämmelsen är föremål för ändrings- förslag i en promemoria som har upprättats inom Finansdeparte- mentet, dnr Fi2002/2346. I paragrafens första stycke anges i vilka fall en omsättning av varor som enligt 2, 2 a, 2 b eller 3 § är gjord inom landet ändå skall anses som omsättning utomlands och därför inte beskattas. Dessa bestämmelser har en annorlunda lagteknisk utformning än vad som gäller enligt direktivet. Export är enligt direktivets artikel 15 undantaget från skatteplikt medan det enligt ML betraktas som, omsättning utomlands (jfr SOU 1994:88 s. 417 f. och bilaga 1 s. 70 f. ). Ändringarna i första stycket 3 och 8 är en följd av förslagen i kapitel 3 att införa begreppet beskattningsbar person och slopa uttrycket utländsk företagare. Någon materiell förändring är inte avsedd. Det skall tilläggas att bestämmelsen är föremål för ändrings- förslag i en promemoria som har upprättats inom Finansdeparte- mentet, dnr Fi2002/2346. Ändringarna i första stycket 2 a och 4 föranleds av att uttrycken verksamhet, utländsk företagare och skattskyldig tas bort, se av- snitt 3.5.6, 3.3.5 respektive 3.5.5. Det skall tilläggas att bestämmelsen är föremål för ändrings- förslag i en promemoria som har upprättats inom Finansdeparte- mentet, dnr Fi2002/2346. Bestämmelserna om skattesats berörs inte av införandet av beskattningsbar person, men väl av slopandet av undantagen från skatteplikt för periodiska publikationer och övriga anpassningar av undantagen från skatteplikt till direktivets bestämmelser i artikel 13 A.1. Vidare föreslås vissa följdändringar beträffande beskatt- ningsunderlaget. Förslaget att slopa verksamhetsbegreppet medför några omformuleringar, som emellertid inte är avsedda att medföra materiella förändringar i de aktuella bestämmelserna. Ändringen i andra stycket 1 är en följd av den ändring som har gjorts i 3 kap. 3 § första stycket 4 för att uttrycket verksamhet skall kunna tas bort i enlighet med förslagen i avsnitt 3.5.6. Någon materiell förändring är inte avsedd. Ändringen i tredje stycket 1 är dels en följd av att dels undantagen från skatteplikt i 3 kap. 13–14 ML föreslås slopade, dels omsättning av medlemsblad och organisationstidskrifter kan omfattas av undantaget från skatteplikt i förslagna 3 kap. 11 b § ML (tillhanda- hållande till medlemmar mot stadgeenligt bestämd medlemsavgift). Se kommentaren till den bestämmelsen. En hänvisning till denna bestämmelse behöver därför införas i förevarande paragraf. Liksom enligt nuvarande reglering kommer således ett undantag från skatteplikt att ha företräde framför tillämpningen av en reducerad skattesats. Ändringen i tredje stycket 2 är en följd dels av att undantaget från skatteplikt för program och kataloger i 3 kap. 18 § ML föreslås slopat, dels av att omsättning av program och kataloger i stället kan omfattas av undantag från skatteplikt enligt 3 kap. 11 § ML. sistnämnda bestämmelse föreslås att undantagen från skatteplikt för biblioteksverksamhet (p. 2), arkivverksamhet (p. 3) och musei- verksamhet (p. 4) även skall omfatta tillhandahållande av program och kataloger som är hänförliga till den egna aktiviteten. Dessa tillhandahållanden kommer således att undantas från skatteplikt. Se kommentaren till bestämmelserna i 3 kap. 11 § 2–4. Tillhanda- hållanden av program och kataloger som inte omfattas av undan- taget, exempelvis för att det inte sker för den egna aktiviteten, kommer att beskattas med tillämpning av den reducerade skatte- satsen. Ändringen tredje stycket 3 är en följd av att undantaget från skatteplikt för publikationer i form av radio och kassettidningar i 3 kap. 17 § ML föreslås slopat. Bestämmelserna i tredje stycket 6 ändras till följd av de gjorda förslagen i 3 kap. 11 § första stycket 2 och 4. Se kommentaren till de bestämmelserna. Ändringen i tredje stycket är en följd av den terminologiska förändring som föreslagits i 1 kap. 2 § första stycket 2–4 ML. I femte stycket har hänvisningen omformulerats till följd av att uttrycket verksamhet tas bort, se kommentaren till 9 b kap. Det skall tilläggas att bestämmelsen är föremål för ändrings- förslag i en promemoria som har upprättats inom Finansdeparte- mentet, dnr Fi2002/2346. 3 a § – 5 § Bestämmelserna, som reglerar beräkning av beskattningsunderlaget vid uttag, motsvaras i direktivet närmast av artikel 11.A.1 b, c och d. Ändringar följer av förslaget att koppla bestämmelserna om uttagsbeskattning till den beskattningsbara personen, se kommen- taren till 2 kap. 2–8 §§ och avsnitt 3.5.1. Det skall tilläggas att bestämmelserna är föremål för änd- ringsförslag i en promemoria som har upprättats inom Finans- departementet, dnr Fi2002/2346. Bestämmelsen motsvaras i direktivet närmast av artikel 11 A.3 a och 11.C.1. I direktivets bestämmelser nämns dock inget om skattesubjektet. Detta torde emellertid vara underförstått. I första och tredje stycket har beskattningsbar person ersatt uttrycket skattskyldig i enlighet med de förslag som gjorts i avsnitt 3.5.6. I andra stycket har hänvisningen till 10 kap. 9 § tagits bort eftersom denna bestämmelse blir överflödig och slopas i enlighet med vad som sägs i avsnitt 3.5.3. Även i tredje och fjärde stycket har beskattningsbar person ersatt uttrycket skattskyldig, vilket i detta sammanhang är en följd av att redovisningsbestämmelserna kopplas till egenskapen av beskattningsbar person, se avsnitt 3.5.4. och kommentaren till 13 kap. Det skall tilläggas att bestämmelsen är föremål för ändrings- förslag i en promemoria som har upprättats inom Finansdeparte- mentet, dnr Fi2002/2346. Bestämmelsen i första stycket innebär att när en omsättning endast delvis skall beskattas och beskattningsunderlaget inte kan fast- ställas för den delen av omsättningen, skall beskattningsunderlaget delas upp efter skälig grund. Förslagen är en följd av att uttrycket skattskyldighet tas bort, se avsnitt 3.5.5. I andra stycket ersätter tidpunkten för den beskattningsgrundande händelsen nuvarande beteckningen skattskyldighetens inträde. Detta är en följd av förslagen i avsnitt 7.8.1. den beskattningsgrundande händelsen inträffar framgår av de föreslagna bestämmelserna i 1 kap. 3 §. Bestämmelsen motsvaras i direktivet närmast av artikel 11.B 5. I direktivets bestämmelser nämns dock inget om skattesubjektet, varför detta har tagits bort. Förslaget är en följd av att uttrycket skattskyldighet tas bort, se avsnitt 3.5.6. Det skall tilläggas att bestämmelsen är föremål för ändrings- förslag i en promemoria som har upprättats inom Finansdeparte- mentet, dnr Fi2002/2346. Rätten till avdrag för ingående skatt knyts till egenskapen av beskattningsbar person. Skälen härför redovisas i avsnitt 3.5.3. Enligt direktivets bestämmelser (artikel 17.2), har den beskatt- ningsbara personen rätt att från den skatt som han är skyldig att betala dra av ingående mervärdesskatt som belöper på förvärvade varor och tjänster samt import. Rätt till avdrag föreligger i den mån de förvärvade eller importerade varorna och tjänsterna används för den beskattningsbara personens skattepliktiga transaktioner inom landet. Härutöver föreligger enligt direktivet rätt till avdrag för eller återbetalning av ingående skatt i den mån varorna och tjänster- na används för transaktioner som utförs utomlands och för vissa transaktioner som enligt direktivet undantagits från skatteplikt (artikel 17.3 a, b och c). Sistnämnda bestämmelser motsvaras i ML av bestämmelserna i 10 kap. 11–14 §§, varför en hänvisning till dessa har gjorts i förtydligande syfte. Därutöver har en hänvisning gjorts till bestämmelserna om rätt till återbetalning av ingående skatt för beskattningsbara personer som inte är etablerade inom landet. Motsvarande bestämmelser finns i artikel 17. 4 i det sjätte mervärdesskattedirektivet och det åttonde respektive trettonde mervärdesskattedirektivet. De i det följande föreslagna ändringarna innebär att en anpass- ning sker till direktivets struktur genom att avdragsbestämmelserna knyts till egenskapen av beskattningsbar person. Det förhållandet att de som är beskattningsbara personer enligt bestämmelserna i det nya 1 a kap. har rätt till avdrag för ingående skatt, föranleder vissa materiella justeringar i om avdragsrätt. Beskattningsbara personer som är befriade från mervärdes- beskattning enligt det nya 9 d kap. har i regel inte rätt till avdrag för ingående skatt. Rätten till avdrag begränsas enligt huvudregeln till den ingående skatt som belöper på varor och tjänster som används för den be- skattningsbara personens skattepliktiga transaktioner. Med skatte- pliktiga transaktioner avses här transaktioner som omfattas av tillämpningsområdet för mervärdesskatt och som inte är undan- tagna från skatteplikt, se den föreslagna definitionen i 1 kap. 7 § andra stycket. Detta innebär att en anpassning sker i lagtexten till direktivets transaktionstänkande, vilket närmast är att se som en kodifiering av en EG-konform tillämpning av nuvarande bestäm- melser. Avdragsrätten för ingående skatt inträder som redovis- ningstidpunkten infaller för den utgående skatten på samma trans- aktion. Direktivets reciprocitetsprincip har förts in i ML. Detta kommenteras närmare i avsnitt 7.8.4. Slutligen föreslås vissa omformuleringar till följd av att uttrycken skattskyldighet och verksamhet tas bort av skäl som redovisas i avsnitt 3.5.5 och 3.5.6. I bestämmelserna om vad som utgör in- gående skatt i 2 § första och andra stycket föreslås att rådande koppling till bestämmelserna om betalningsskyldighet i 1 kap. 2 § behålls, trots att detta inte helt motsvarar direktivets struktur. Någon materiell skillnad mot vad som gäller enligt direktivet är dock inte avsedd. Utöver vad sålunda följer av införandet av begreppet beskatt- ningsbar person, reciprocitetsprincipen och transaktionstänkandet, har utredningen inte föreslagit några ytterligare anpassningar till vad som gäller materiellt sett enligt direktivets avdragsbestämmel- ser. Ändringen i andra stycket föranleds av att uttrycket verksamhet tas bort. I ett nytt tredje respektive fjärde stycke har i förtydligande syfte gjorts en hänvisning till bestämmelserna om rätt till återbetal- ning av ingående skatt enligt 10 kap. 11–14 §§ vid omsättning utomlands, viss omsättning undantagen från skatteplikt och export samt enligt 10 kap 1–4 §§ för beskattningsbara personer som inte är etablerade inom landet. Den nya paragrafen motsvarar bestämmelsen i artikel 17.1 i direktivet som föreskriver att avdragsrätten inträder som avdragsbeloppet blir utkrävbart hos säljaren. Den s.k. reciprocitets- principen kommenteras närmare i avsnitt 7.4 och skälen för dess införande behandlas i avsnitt 7.8.4. Under förutsättning att säljaren och köparen tillämpar en redovisningsperiod om en månad, innebär reciprocitetsprincipen att den ingående skatten skall dras av som den utgående skatten skall redovisas av säljaren. När den utgående skatten skall betalas in till staten påverkar följ- aktligen inte avdragsrätten för den ingående skatten. I andra stycket görs en hänvisning till bestämmelserna i 13 kap. i vilka redovisningstidpunkten för utgående skatt och därmed även ingående skatt närmare preciseras. Bestämmelsen besvarar frågan vad som är ingående skatt, jfr 1 kap. 8 § ML, och motsvaras närmast av direktivets artikel 17.2 a–d. Ändringarna innebär att betalningsskyldighet ersätter uttrycket skattskyldighet, se kommentar till ändringsförslagen i 1 kap. 2 §. Förslagen innebär att ML:s struktur, som skiljer sig något från direktivets motsvarighet, bibehålls i denna del. I artikel 17.2 a och 28f görs ingen skillnad beroende på vem som har betalat skatten eller huruvida den redan har betalats. Kopp- lingen till bestämmelserna om betalningsskyldighet i 1 kap. 2 § ML görs endast för att ringa in den ingående skatten som är avdragsgill och påverkar inte tidpunkten för avdragsrättens inträde. Denna tidpunkt framgår av den nya 1 a § och preciseras närmare i be- stämmelserna om redovisningstidpunkten för ingående skatt i 13 kap. I tredje stycket har ett förtydligande förts in om att s.k. felaktigt debiterad skatt, som alltså inte motsvaras av en beskattnings- grundande händelse som är föremål för beskattning, inte utgör in- gående skatt. Bestämmelsen har närmare kommenterats i avsnitt 7.8.6. Någon avdragsrätt föreligger alltså inte för ett sådant belopp, som enligt 1 kap. 1 a § andra stycket jämfört med 1 kap. 2 § första stycket 7 medför betalningsskyldighet för den som felaktigt angivit beloppet som skatt på en faktura eller jämförlig handling. sett torde säljaren upptäcka felaktigheten och rätta den genom att utfärda en kreditnota. Med stöd av kreditnotan kan köparen rätta till redovisningen av den ingående skatten om sådan redan har hunnit göras. Det kan naturligtvis förekomma att köparen har dragit av den ingående skatten i god tro och att säljaren av något skäl aldrig utfärdar en kreditnota. Köparen kan i sådant fall inte åberopa god tro, utan måste återföra det felaktigt såsom ingående skatt avdragna beloppet. I sådana fall bör naturligtvis köparens faktiska möjlighet att kontrollera avdragsyrkandets riktighet kunna beaktas vid avgörande av frågan om eventuellt påförande av skatte- tillägg. Bestämmelsen i första stycket besvarar frågan om vem som får göra avdrag för den ingående skatten och i vilka hänseenden och har sin närmaste motsvarighet i direktivets artikel 17.2. I enlighet med vad som sagts inledningsvis har avdragsrätten knutits till en persons egenskap av beskattningsbar person, i enlighet med den föreslagna definitionen i 1 a kap, se avsnitt 3.2. och 3.3. Redan avsikten att företa skattepliktiga transaktioner kan medföra att en ekonomisk aktivitet föreligger och att dess utövare är en beskattningsbar person. Detta framgår bl.a. av EG-dom- stolens förhandsavgöranden i mål 268/83, D.A. Rompelman, och C-110/94, INZO. Till följd härav begränsas avdragsrätten av att det som förvärvas eller importeras skall vara avsett att användas för hans skattepliktiga transaktioner. Detta följer alltså redan av defi- nitionen av beskattningsbar person och av att avdragsrätten är kopplad till egenskapen av beskattningsbar person.