sou · GQB329d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Dagens ekonomiska tillväxt och sysselsätt- ning kommer alltså att påverka de framtida pensionerna och skapa skillnader mellan olika grupper av pensionärer. Det nya socialför- säkringssystemet har mekanismer inbyggda som kan såväl förstärka som utjämna sådana skillnader. Det ökade beroendet av kapital- inkomster riskerar också att göra den enskildes ekonomi mer be- roende av kortsiktiga risker på de finansiella marknaderna. När det gäller förmögenhet har de äldre generationerna fortfarande mindre nettoförmögenhet än de generationer som befinner sig i medelåldern, men har en allt större andel av de samlade förmögenheterna kommit att ägas av äldre. Förmögenhetsutvecklingen har varit bättre för 1940-talsgenera- tionen än för personer födda under andra tidsperioder. Detta talar för att många pensionärer under de närmaste decennierna sannolikt kommer att ha relativt goda förmögenheter. Dagens skillnader i samlade tillgångar mellan medelålders och äldre kan bero på att de äldre kohorterna haft sämre förutsättningar att bygga upp en för- mögenhet när de var yngre. Om antagandet är riktigt kan över- föringarna av tillgångar mellan generationerna i form av gåvor och arv komma att bli än mer betydelsefulla än vad de är . Pensionärernas samlade tillgångar bestäms i hög grad av den eko- nomiska tillväxten i livet när man arbetar, var i man bor och hur priserna på bostäder och aktier utvecklas sedan man skaffat sig dessa tillgångar. De kohorter som kunnat dra nytta av den goda tillväxten närmast efter och investerat i bostäder och aktier, som sedan ökat i värde, kommer att ha förutsättningar för att få en hög levnads- standard som pensionärer. De regionala skillnaderna är dock bety- dande. De som t.ex. investerat i ett eget boende i för något eller sedan har fått en kraftig värdestegring på sin investering. De har således fått en betydligt större förmögen- het än vad de annars skulle ha haft. Motsvarande investeringar i , eller andra större städer har också givit en god utdelning. Det är en öppen fråga om framtidens pensionärer i stor- städerna kommer att kunna och vilja göra de tillgångar som är bundna i fastigheter likvida. Det förutsätter att man säljer sin bostad och flyttar till en billigare bostad eller att man kan öka sin belåning. Procentuell andel av hushållens samlade nettoför- mögenhet* hos hushåll indelade i olika åldersgrupper åren 1992, 1993, 1997 och 1999 * Nettoförmögenheten är uttryckt priser. Åldersgrupperna är indelade efter ålder på hushållsföreståndaren. Källa: , . Fördelningen av den totala förmögenheten bland hushåll är betyd- ligt ojämnare än fördelningen av de totala inkomsterna. Utveck- lingen av förmögenhetsspridningen över tiden kommer till stor del att bero på hur priserna på olika tillgångar utvecklas. Aktier och andra finansiella instrument är mer koncentrerade till hushåll med stora förmögenheter och därför kommer förmögenhetsspridningen att öka i tider med ökande priser på finansiella tillgångar relativt andra tillgångar. Fastighetstillgångar, framför allt egnahem, är jäm- nare fördelade bland hushåll. Det innebär en minskad förmögen- hetsspridning om bostadspriserna ökar i förhållande till priset på andra tillgångar. För de allra flesta personer i utgör pensionsförmögenhet i det offentliga systemet och i avtalspensioner den största för- mögenhetstillgången. För hälften av alla utgör pensions- tillgångarna av de totala tillgångarna. Det pen- sionssystem som håller på att ta form i skiljer sig radi- kalt mot tidigare system. En större del av risktagandet flyttas över från den aktiva generationen till dem som av åldersskäl har lämnat arbetslivet. Fortsatta kraftiga kast i priserna på bostads- och värde- pappersmarknaderna påverkar också den privata förmögenheten, där dessa tillgångar väger tungt. De som är har genomsnittligt sett en relativt god ekonomisk situation och det gäller även för de yngre pensionärerna. De äldre pensionärskohorterna har en lägre inkomst och förmögenhet, men de kommer successivt att ersättas med kohorter som i medeltal har större tillgångar. Pensionsutfästelserna från de offentliga pensionssystemen utgör den största tillgången för dagens och morgondagens pensionärer, men det är troligt att kapitalinkomsterna kommer att spela en allt större roll för framtidens pensionärer. De privata pensionsförsäk- ringarna kommer successivt att falla ut för potentiella pensionärer och den nuvarande trenden är bara en början. uppskattades fonderingen för privata pensionsförsäkringar omfatta . Det motsvarar av bruttonationalpro- dukten . Vid minskad tillväxt och sämre utveckling på börserna kan de förmånsbaserade pensionssystemen, som det gamla ATP-systemet och vissa avtalsbaserade pensionssystem förbli opåverkade. Pen- sionsbesparingarna i de avgiftsbestämda systemen kommer där- emot att bli mindre. Detta kan också komma att gälla den allmänna pensionen. Vid en lägre inkomsttillväxt än minskar den allmänna pensionen för alla pensionärer. Skulle även arbetskraft- utbudet bli mindre än det prognostiserade kan den s.k. bromsen i det nya offentliga pensionssystemet slå till, vilket reducerar pen- sionerna. Det finns nu raka rör mellan t.ex. finansiella chocker och pensionärernas plånböcker. En annan risk är faran för stora prisfall för värdepapper och framåt. var en relativ stor andel av befolkningen i de rika länderna i åldern 50 , vilket är den ålder då hushållen sparar mest både i egen regi och i pensionsfonder. En stor del av detta sparande har placerats i värdepapper. Det stora inflödet av kapital har pressat upp börskurserna världen runt efter- som kapitalmarknaderna har internationaliserats alltmer. kommer de första efterkrigsgenerationerna successivt att gå i pension och då eventuellt sälja sina aktier och andra värdepapper. Ett utbudsöverskott kommer att uppstå, priser- na kommer att falla och därmed värdet på det hopsamlade kapital dessa generationer ska ha för sin försörjning. Det är dock inte omöjligt att utvecklingsländerna kan få en allt snabbare ekono- miska tillväxt. En ökad efterfrågan på kapital från dessa länder kan möjligen balansera det ökade utbudet från , Nord- och . Är pensionärer med inkomster som bara motsvarar garanti- pensionen på väg att bli ett minne blott? var inkomstspridningen bland de äldsta pensionärerna förhållandevis liten, men det var en spridning kring en låg inkomstnivå. har både inkomstnivån och inkomstspridningen utjämnats mellan åldersgrupperna. Bland de äldsta har således inkomstsprid- ningen ökat, men kring en högre nivå. Med tanke på att de förmånsbestämda pensionernas betydelse minskar till förmån för avgiftsbestämda pensioner och kapitalinkomster är det inte osan- nolikt att inkomstspridningen kommer att öka ytterligare bland framtidens pensionärer. Några kommer att ha tur och förutseende att placera sina tillgångar med god avkastning, andra kommer aldrig att kunna spara ihop till ett eget kapital som kan växa och åter andra kommer att göra dåliga placeringar. Även om morgondagens pensionärer i genomsnitt kommer att ha en relativt god inkomststandard, kommer det fortfarande att finnas en grupp som huvudsakligen blir beroende av den offentliga garantipensionen. Hur stor denna grupp blir är det naturligtvis svårt att förutsäga. Många av de pensionärer som bara har garantipension kommer dock att finnas i denna grupp ännu , inte minst med tanke på att fler kvinnor än män ingår i gruppen och att kvinnor i genomsnitt lever än män. Paradoxalt nog är det troligt att inkomstspridningen bland framtidens pensionärer blir störst om landet får en god ekonomisk tillväxt med ökande priser på marknader för värdepapper, fastig- heter och andra tillgångar. Om tillväxten blir låg och kapital- inkomsterna och de marknadsberoende pensionerna relativt små blir också inkomstspridningen mindre. Det ökande beroendet av marknader för olika tillgångar kan också på grund av variationer i sparandet och i avkastningen över tiden leda till bestående skill- nader i inkomststandard mellan olika födelsekohorter. 3.3.3Familj och sociala nätverk Samlevnadsrelationer har fått en alltmer tillfällig karaktär. Denna förändring kommer sanno- likt också att påverka de äldres livsmönster. Med varje ny gene- ration ökar mångfalden i samlevnadsrelationer, men detta är en familjerevolution i det tysta. Under har t.ex. antalet frånskilda personer kraftigt kommit att överstiga antalet änkor och änklingar i åldern 60 . Antal frånskilda och änkor/änklingar i åldersgruppen 60 i åren 1968 2000 Källa: Borell/Ghazanfareeon (2001). Den ökade medellivslängden innebär att traditionella roller och situationer i familjelivet och umgängeskretsen kan vara på väg att förändras. För många som är i 60 70-ålsåldrarna kan det handla om att stå mitt i livet, med de förväntningar på att hjälpa barn, barn- barn, jämnåriga släktingar och vänner samt gamla föräldrar som många medelålders kvinnor möter. kan personer i mycket hög ålder komma att uppleva att deras barn behöver vård och stöd när dessa är i 60 70-årsåldrarna, eller att barnen avlider när de är i den åldern. Det finns också tecken på att särborelationer ökar bland yngre äldre (Borell 2001, Borell/Ghazanfareeon 2001). Internationella studier pekar på att det finns en viktig social könsskillnad. Ensamstående män i 60- och 70-årsåldrarna är intresserade av att etablera mer konventionella relationer medan kvinnorna däremot vill pröva andra former för intimitet, utan de åtaganden och bindningar som är typiska för äktenskapet. I har ett forsk- ningsprojekt om dessa frågor inletts vid . En pilot- studie som genomförts i inför detta forskningsprojekt tyder på att det för kvinnor i 60-och 70-årsåldrarna kan vara viktigt att behålla det egna hemmet för att balansera behoven av intimitet och avskildhet. För några av de intervjuade kvinnorna innebär särboendet också ett slags skydd mot förväntningar om att bistå partnern som anhörigvårdare, särskilt i förhållande till den kommu- nala vårdens och omsorgens insatser. Ännu är särboendet dock inte särskilt utbrett. I lever uppskattningsvis bara av svenskarna i särboenderelationer. Uppgifterna är osäkra, men andelen förefaller vara störst bland yngre äldre. Data från SCB:s ULF-undersökningar ger en bild av de föränd- ringar i familjeliv och sociala nätverk som skedde (SCB 2000b). ökade andelen per- soner som bor ihop med make, maka, sambo och/eller barn. Särskilt gäller detta bland män i åldern 75–. har utvecklingen varit en annan. Färre kvinnor i åldern 45 bor nu ihop med egen familj än . Ökningen skedde främst bland personer , men även i åldersgruppen 45 har ensamboendet ökat. är ensamboendet mest omfattande bland personer . En tredjedel av alla i åldersgruppen 65 bor ensamma, liksom hälften av personerna i åldersgruppen 75 . Bakom de generella uppgifterna finns viktiga skillnader mellan kvinnor och män. I åldrarna dominerar männen bland de ensamboende. Därefter ökar andelen kvinnor och i åldersgruppen 75 är det nästan dubbelt så många kvinnor som män som bor ensamma. Den viktigaste förklaringen till detta är kvinnornas längre medellivs- längd. Eftersom medellivslängden för män har ökat mer än för kvinnor är det möjligt att andelarna förändras . av alla träffar en nära anhörig dvs. barn, förälder eller syskon som inte bor i hushållet minst en gång . Andelen har varit stabil och variationerna mellan generationerna är små. Bland personer tycks det dock ha skett en viss ökning. Bland de äldre är det också fler kvinnor än män som ofta träffar en nära anhörig. Omkring en femtedel av alla saknar nära anhöriga eller träffar en nära anhörig högst en gång . Skillnaderna mellan generationer och kön är inte särskilt stora, men andelen som saknar eller sällan träffar en nära anhörig har minskat påtagligt bland personer . Andelen som umgås med någon granne minst en gång har minskat och ligger nu under 30 pro- cent bland personer . Störst har minskningen varit bland 20 44-åringar och bland personer som är . Men andelen har också minskat i åldersgruppen 55 , den åldersgrupp där grannkontakterna är mest fåtaliga. Minskningarna gäller för både kvinnor och män. Umgänget med andra vänner och bekanta har däremot ökat, i första hand bland 20 44-åringar. I alla åldersgrupper uppger mindre andelar att de saknar en nära vän än . Skillnaderna är dock betydande mellan åldersgrupper och kön. Bland personer i åldern 75 saknar uppåt en nära vän, vilket är avsevärt fler än . I samtliga åldersgrupper är det fler män som saknar en nära vän. Enligt uppgifter i databas är de flesta utrikes födda personer som bor i och är i åldern 65 gifta. till situationen gällde detta särskilt bland personer från och , som t.ex. , , , , , , och . Andelarna varierade mellan 65 . Att vara skild var vanligast bland personer födda i nordeuropeiska länder. En undersökning om frivilligt och informellt arbete som genom- fördes på uppdrag visar att 23 pro- cent av personer inte ingår i informella nätverk, hjälper anhöriga som de bor tillsammans med eller arbetar frivilligt (SOU 1999:84). Gruppen domineras av lågutbildade och låg- inkomsttagare i storstäder. (Med informella nätverk avsågs här sammanhang där minst tre personer träffas regelbundet för att göra något tillsammans utanför föreningslivet eller familjekretsen.) 3.3.4Utbildning och ny teknik Utbildning är en avgörande faktor för att kunna verka som med- borgare och förstå och kunna påverka det omgivande samhället. Få resurser är så tydligt bundna till kohorter eller generationer som utbildning. Skillnaderna är tydliga om man jämför de generationer som har lämnat arbetslivet med 1940- och 1950-talsgenera- tionerna. Andelarna med högst förgymnasial utbildning skiftade från bland 75 84-åringar till bland 45 64-åringar (2001c). De tidigare könsskillnaderna förefaller också att jämnas ut . Andelarna med eftergymnasial utbildning har legat på bland personer . De äldre som genomgått eftergymnasial utbildning har till stor del varit män. Bland 45 64-åringarna hade om- kring eftergymnasial utbildning, varav något fler kvin- nor än män. Bland 45 54-åringarna var andelen med eftergymnasial utbildning till och med högre än i de yngre åldersgrupperna. Ett annat mått som SCB använder är utbildningsfattig, vilket innebär att man som högsta formell utbildning har folkskola eller grundskola samt att man har ett yrke där utbildningskraven är som lägst. Andelen utbildningsfattiga var omkring en fjärdedel bland personer , medan bara mindre än en tiondel bland personer kunde räknas in i gruppen. Betydligt fler kvinnor var tidigare utbildningsfattiga, men könsskillnaden minskar också . Skillnaderna i utbildnings- nivå är tydliga mellan olika socioekonomiska grupper i alla åldrar. Bland utrikes födda varierar utbildningsnivån kraftigt mellan personer från olika länder. Enligt uppgifter i databas är det bland personer i åldern 65 vanligt med enbart förgymnasial utbildning bland män och kvinnor födda i t.ex. , , , , , och Liba- non samt bland kvinnor födda i de nordiska länderna och . Att ha eftergymnasial utbildning var relativt vanligt bland personer födda i , , och , särskilt bland män. Uppgifterna om utbildningsnivå bland personer födda i andra länder är dock osäkra och innehåller många luckor. En nyckelfaktor för delaktighet och inflytande i dagens samhälle har blivit tillgång till och kunskap om ny teknik. Flera under- sökningar har visat betydande åldersskillnader i dator- och Inter- net-användning. Användningen är minst bland de allra äldsta, även om det har gått att se en viss ökning också bland personer i 70- och 80-årsåldern. Bland personer som är i 50- och 60-årsåldern har tillgång till och användning av dator ökar markant . Skillnaderna i datortillgång är stora mellan låg- och högutbildade respektive arbetare och tjänste- män på mellannivå och högre tjänstemän. Kvinnor och män har tillgång till dator i ungefär lika stor utsträckning, men män använ- der datorerna betydligt mer. Åldersskillnaderna i datortillgång och datoranvändning kan ses som en del av ett större mönster när det gäller anammande av ny teknik. Medieforskaren vid har urskilt tre vågor av ny teknik under de senaste 10 15 åren: den första vågen med video och text-tv (1987 1991), den andra vågen med CD istället för stereo () och den tredje vågen med mobiltelefon, dator och Internet (/1996)3. ligger personer under genomsnittet när det gäller tillgång till flertalet medier utom tv och telefon. När det gäller t.ex. videoinnehav och videoanvändning har det tagit att minska klyftan mellan personer och andra åldersgrupper. Att klyftan nu minskar beror dessutom snarare på att videoinnehavarna blir äldre än på att fler äldre skaffar video. har av pensionärerna video jämfört med upp till 70 i andra åldersgrupper. Den viktigaste förutsättningen för Internet-användning är Internet på arbetet. På arbetet finns både anslutning och support, vilket är svårt att klara på egen hand för t.ex. LO-medlemmar och personer som lämnat arbetslivet av åldersskäl. Även om tillgång till dator och Internet är bättre bland de generationer som går i pension kommer det under minst ett par decen- nier att finnas en stor grupp äldre som varken har persondator, Internet-uppkoppling eller IT-kunnande. 3 Presenterat av för SENIOR 2005 vid ett möte utifrån upp- gifter i de mätningar som NORDICOM och SOM-Institutet, båda vid univer- sitet, regelbundet genomför av bl.a. tillgång till och användning av massmedier. Jfr NORDICOM 2001 och 2001. Vilka nya teknologier som kommer är svårt att förutse, men det är möjligt att spridningen av dessa kommer att drivas av samma krafter som drivit IT-utvecklingen och indirekt skapar betydande ålders- och kohortskillnader. 4 Fyra nycklar till framtiden Vår framtidsbild handlar om ett samhälle med fler möjligheter att kombinera och variera arbete, fritid och samhällsengagemang än oavsett ålder. Det är ett samhälle som tar hänsyn till att fler människor lever och mår bra allt längre. Där går det att överblicka och forma ett liv som inte styckas upp i block efter normer från en annan tid med andra förutsättningar. Det är ett samhälle där ålder och äldre blir alltmer ointressanta begrepp. I vår framtidsbild finns det 80-åriga studerande, 75-åriga stats- råd, 25-åriga kommunfullmäktigeordförande och 30-åringar som arbetar tillsammans med 60-åriga mentorer. Ett arbetsliv kan rym- ma flera karriärer, varvade med utbildning, familjeliv och sam- hällsengagemang. Pensionen ger en ekonomisk bas, men arbete i olika former behöver inte upphöra för alla vid en viss ålder. En person som är och vill påverka politiska beslut eller arbeta frivilligt funderar inte över om han eller hon är för gammal och om det bara kan ske i former som särskilt är till för pen- sionärer. Ömsesidiga kontakter över generationsgränser är en själv- klar och omistlig del av arbetsliv, demokrati, lärande och skapande. Åldrandet har fått en helt annan betydelse. Kunskapen om åld- randets rikedom på variationer, möjligheter till utveckling och påverkan har ökat hos myndigheter, organisationer och företag lik- som hos enskilda människor. Det är självklart för de flesta att vilja behålla och använda de resurser som man har oavsett ålder, på samma sätt som det länge har varit att trygga ålderdomen ekono- miskt. Fyra nycklar till framtiden Vår framtidsbild omfattar flera generationer. Där finns den gene- ration som föds , en av de minsta i modern tid. Den kommer att växa upp i ett samhälle med fler människor i 70-, 80- och 90- årsåldrarna än och kommer den att få vara med om att möta effekterna av en åldrande be- folkning. Det är som vi lägger grunden för deras bild av åldrandet och ett samhälle för människor i alla åldrar, bilder som bidrar till att forma hela detta sekel. Där finns också den generation som föddes , en av de största i historia och där de äldsta fyller . Det innebär att de första tonåringarna nu börjar gå i pension, de som var de första att växa upp med en särskild ungdomskultur och de som var först om att växa upp i ett samhälle med allmänt spridd materiell välfärd. Hur kommer de att se på sig själva och sin roll i samhället? Kommer att ta över den pensionärsroll som tagit form, eller kommer de hellre att bara ha pension och leva sina liv på tvärs mot de förväntningar som finns om hur man bör bete sig efter pensioneringen? Och är samhället redo att möta deras nya krav och initiativ? Framtidsbilden omfattar också de som redan haft pension och som kommer att vara en del av vår framtid . Den omfattar även de som är och kanske märker hur de börjar ses som äldre av sina arbetsgivare, arbetskamrater och andra. Den omfattar också personer i alla andra åldrar som behövs i ett samhälle rikt på erfarenhet och mångfald. Utveckling i alla åldrar Vi utgår från att åldrandet rymmer stora möjligheter till variation, dynamik och individuell utveckling. Bilderna av åldrande och äldre människor måste bli lika varierade och dynamiska som åldrandet och de måste främja människors möjligheter att utvecklas i alla åldrar. Att dessa bilder kan ändras visade den åldringsdebatt som rasade just under 1940-talsgenerationens barndom. Den började med att (och fotografen ) reste runt bland svenska ålderdomshem. Resultatet blev artikelserier, böcker och radioprogram. Människor som inte setts och hörts i samhället fick Fyra nycklar till framtiden plats och uppmärksamhet. Knappast någon ser det längre som nödvändigt och naturligt att människor ska behöva lämna sina hem när de går i pension och flytta ihop med människor som de kanske bara har födelseåret gemensamt med. Att åldras innebär inte längre att bo på ett särskilt sätt, avskild från övriga samhället. Människor i högre åldrar kan nu på ett helt annat sätt forma sina liv och sin vardag. framtidsbild var tydlig och kraftfull. Den handlade om att göra åldrandet till en naturlig del av människors liv. I viktiga delar har den förverkligats. Vår framtidsbild har ytterst samma syfte, även om förutsättningarna nu på många sätt både är annorlunda och bättre än . 4.2Människans värde och väl1 SENIOR 2005 anser: N Äldrepolitiken behöver, som all annan politik, en värdegrund som hävdar människans värde och människans väl. Utifrån idéerna om människans värde och väl kan övergripande etiska argument urskiljas. Det gäller särskilt mänskliga och med- borgerliga fri- och rättigheter, humanitet och solidaritet. Att arbeta med mål för politik handlar i hög grad om att göra etiska bedömningar. Här beskriver vi våra grundläggande värdemässiga överväganden. I slutbetänkandet avser vi att presentera en mer samlad etisk plattform. Idén om det höga, lika och givna människovärdet uttrycker en grundläggande värdeerfarenhet knuten till den mänskliga existen- sen. Idén innebär ett slags kärleksförklaring till det mänskliga livet. Människors upplevelser och livsförhållanden har betydelse därför att människan först är obetingat värdefull, oavsett sina erfaren- heter. Människovärdet är inte beroende av en persons samhälls- nytta och sociala status, inte heller av personens egen livsuppskatt- 1 I arbetet med detta avsnitt har beredningen biträtts av , teol.dr. och forska- re vid . Fyra nycklar till framtiden Det är också rimligt att tolka människovärdesidén som en rätt till integritet och som en jämlikhetsinriktad rättviseprincip. En klassisk formulering av människovärdet återfinns i den gyllene regeln i bergspredikan i : Allt vad ni vill att människorna skall göra för er, det skall ni också göra för dem (7:12). En liknande grundtanke uttrycks i kärleksbudet i Tredje som sedan återkommer i : Du skall älska din nästa som dig själv (3 Mos 19:18; 22:39). Denna princip om empatisk ömsesidighet finns också i andra religioner. En variant av principen formuleras i kategoriska imperativ, som innebär att man ska handla enligt grundregler som man kan önska att alla andra också följer. preciserade sitt imperativ med innebörden: handla så, att du alltid använder människonaturen även som ett ändamål och aldrig blott som ett medel. Vi uppfattar människovärdesprincipen som en nödvändig bas för etiken.