sou · GQB313 · 2003-01-01 00:00:00 — Detsamma gäller när ett förslag har betydelse för brottsligheten och det brottsföre- byggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags och för jämställdheten mellan kvinnor och män. Kommittén anser inte att de framlagda förslagen i fråga om jämställdheten mellan kvinnor och män eller i övrigt får någon inverkan på de nämnda områdena. Konsekvenser och genomförande 243 Kommitténs bedömning: Övergångsbestämmelser behövs endast beträffande förutsättningarna för en utlänning som fått ett tidsbegränsat uppehållstillstånd med stöd av nuvarande 2 kap. 4 d § UtlL att erhålla ett nytt tidsbegränsat eller permanent uppehållstillstånd. Författningsändringarna bör kunna träda i kraft . Kommitténs förslag innebär att det för att uppehållstillstånd skall ges på grund av oetablerade förhållanden (förslagets 2 kap. 5 § UtlL) som huvudregel krävs att anknytningspersonen svarar för utlänningens försörjning. Förslaget innebär vidare att uppskjuten invandrings- prövning gäller och att det som huvudregel krävs att försörjningskravet är uppfyllt för att förlängningsansökan och ansökan om permanent uppehållstillstånd skall beviljas. För de utlänningar som före ikraftträdandet av författningsändringarna har beviljats tidsbegränsade uppehållstillstånd på grund av oetablerade förhållanden med stöd av nuvarande 2 kap. 4 d § UtlL bör något försörjningskrav inte gälla. I stället bör förutsättningarna för dessa utlänningar att erhålla nya tidsbegränsade uppehållstillstånd eller permanenta uppehållstillstånd även efter ikraftträdandet av författningsändringarna bedömas enligt nuvarande 2 kap. 4 e § UtlL. Detta bör framgå av en övergångs- bestämmelse. I övrigt bedöms inga övergångsbestämmelser vara nödvändiga. Avgörande för ikraftträdande är främst tidsåtgången för beredningen av förslagen. Kommitténs förslag överlämnas till veder- börande statsråd . Remisstid kan beräknas löpa fram . Remissammanställning och beredning av lagråds- remiss och proposition kan beräknas ske . Proposition till kan beräknas att komma att överlämnas . Riksdagsbehandling kan beräknas ske . Ikraftträdande bör därför kunna bestämmas till . 244 Konsekvenser och genomförande 7.1Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (1989:529) 1 kap. 1 a § Paragrafen är ny. Här anges vad som i utlänningslagen avses med begreppet anknytningsperson. Paragrafen motsvarar delvis 2 kap. 4 § i dess nuvarande lydelse. Genom en inledande definition av vem som kan utgöra anknytningsperson vid anhöriginvandring blir framförallt andra kapitlets paragrafer mer överskådliga. 2 kap. 4 § första stycket Paragrafens lydelse har ändrats. Dess första stycke reglerar nu rätten till anhöriginvandring endast för makar eller andra partner som stadigvarande sammanbott utomlands (etablerade förhållanden), minderåriga barn, vuxna barn samt föräldrar. Stadigvarande innebär i praxis om ungefär . I fråga om minderåriga barn (punkt 2) har kravet på att barnet skall vara eller ha varit hemmavarande tagits bort, eftersom skäl för uppe- hållstillstånd kan föreligga även om barnet inte är eller varit hemmavarande . Så som punkten 2 formulerats kan även adoptivbarn bedömas enligt denna punkt och någon särreglering behövs inte längre (nuvarande punkten 2 a). För att en anknytning genom adoption skall uppkomma skall adoptionsbeslutet ha meddelats av svensk domstol eller ett utländskt adoptionsbeslut gälla i enligt internationellt privaträttsliga regler. Ett förälder-barn-förhållande uppkommer alltså inte genom någon annan adoption. När adoptionerna inte längre utgör någon separat punkt i paragrafen behöver dessa förutsättningar inte uttryckligen anges och har därför utgått. Någon ändring i sak är inte avsedd. De som avses bli adopterade genom beslut av svensk domstol omfattas av den nya punkten 2. Inte heller här är någon saklig ändring avsedd. Paragrafens tredje punkt gäller ogifta barn och föräldrar. För dessa kommer att gälla ett krav på beroende av anknytnings- personen eller andra särskilda skäl för att uppehållstillstånd skall ges. gällande krav på hushållsgemenskap, beroende redan i hemlandet och snar ansökan upphör. Barn skall i särskilda fall, då barnet av någon anledning inte kunnat flytta som föräldrarna eller då det av någon annan anledning inte var aktuellt då, kunna ha rätt att ansluta sig till sina föräldrar. Beroendet skall vara väsentligt men kan ha uppkommit efter det att föräldrarna flyttat. Andra särskilda skäl är avsett för särskilt ömmande omständigheter, t.ex. att barnet utgör sista länk eller om beroendeförhållandet i undantagsfall är det omvända. Även personer som adopterats kan, när nu kravet på hushållsgemenskap upphört, bedömas enligt denna punkt. Enligt denna punkt kan också föräldrar som utövar umgänge med barn i bedömas. Föräldrar får en möjlighet till uppehållstillstånd som anhöriga under samma förutsättningar som vuxna barn. Det innebär att ett väsentligt beroendeförhållande till barnet i eller andra särskilda skäl skall föreligga. Föräldrarnas ålder och beroende av just barnet i bör få betydelse för rätten till uppehållstillstånd, liksom om det är ett föräldrapar eller en ensamstående förälder och hur den sociala situationen i övrigt ser ut för en ensam förälder i hemlandet. Andra särskilda skäl är avsett för särskilt ömmande omständigheter, t.ex. att barnet utgör sista länk eller om beroendeförhållandet i undantagsfall är det omvända. 2 kap. 4 § andra stycket Paragrafens andra stycke motsvaras av nuvarande 2 kap. 4 § tredje stycket. 2 kap. 5 § Paragrafens två första punkter motsvarar i stora drag nuvarande 2 kap. 4 § andra stycket. Den prövning som fortsättningsvis skall göras bör, om inte annat är påkallat, kunna vara mindre omfattande än dagens. Prövningen syftar till att utröna om några särskilda skäl mot uppehållstillstånd föreligger, vilket uttrycks klarare genom att den nuvarande formuleringen med kravet på att förhållandet framstår som seriöst utgår. Den prövning av oetablerade förhållanden som skall göras bör som regel kunna vara mindre omfattande än dagens seriositetsprövning. Det skall alltid göras en formell kontroll av att ett åberopat äktenskap verkligen utgör ett äktenskap. Detta kan styrkas genom t.ex. registerutdrag eller vigselbevis eller för samboförhållanden eller blivande sådana annan tänkbar dokumentation, t.ex. folkbokförings- handling eller brev från myndigheter. För att utröna att parterna verkligen har för avsikt att leva tillsammans i äktenskap eller under äktenskapsliknande former och att det är denna önskan som ligger till grund för ansökan kommer viss utredning att behöva göras. Vad utredningen bör innefatta framgår av avsnitt 5.4.1. En del av den prövning som görs av snabba anknytningar kommer att avse hur försörjningen skall tryggas, se avsnitt 5.4.1 och 5.11.4. Med hänsyn till skyddsaspekten bör också vissa registerkontroller göras, se avsnitt 5.4.1. Beträffande prövningen vid arrangerade äktenskap, se avsnitt 5.4.2.3. Anknytningspersonen bör i normalfallet inför det första uppehålls- tillståndet kallas till intervju på eller, om det bedöms vara tillräckligt, att inställa sig på verket med ifyllt frågeformulär och de övriga handlingar som krävs för att enligt dagens modell för receptionsansökan underteckna en sanningsförsäkran beträffande de uppgifter som lämnats. Att kalla till intervju bör inte underlåtas om någon omständighet talar mot skriftlig utredning. Utrymmet för huvudsakligen skriftlig utredning torde vara begränsat när det gäller den första prövningen av ett arrangerat äktenskap. Punkten 3 är ny. Den motiveras av att ett barn till en utlänning som fått ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av snabb anknytning skall kunna följa med sin förälder under samma förutsättningar som andra barn kan ansluta sig till sina föräldrar. Detta motsvarar delvis vad som gäller enligt 2 kap. 4 d §. Åldersgränsen i nuvarande 2 kap. 4 d § har dock tagits bort eftersom även vuxna barn i vissa fall skall kunna återförenas med en förälder. 2 kap. 6 § Paragrafen reglerar förutsättningarna för andra nära anhöriga än de som nämnts i 4 och 5 §§ att få uppehållstillstånd på grund av anknytning. Den motsvaras delvis av nuvarande 2 kap. 4 § 3. I denna grupp finns dels personer som i hemlandet har levt tillsammans med de släktingar som finns i , dels personer som inte levt tillsammans med dem men likväl på något sätt stått släktingarna i nära. För anhöriginvandring i denna grupp skall synnerliga skäl förutsättas. Med detta åsyftas närmast sista länk. Kravet på synnerliga skäl torde innebära att den person som utgör sista länk skall ha svårt att klara sig själv ensam i hemlandet. Till skillnad mot tidigare skall däremot krav inte ställas på hushållsgemenskap och snar ansökan. I annat fall innebär att också t.ex. personer som sammanbott länge i som makar eller sambor (t.ex. asylsökande eller gäststuderande) men inte utomlands kan omfattas av paragrafen. 2 kap. 7 § Paragrafen är ny. Genom denna införs ett krav på att anknytningspersonen skall svara för utlänningens försörjning i de fall uppehållstillstånd skall ges med stöd av 2 kap. 4 § första stycket 3 eller 5 eller 6 §§, dvs. vid snabba anknytningar och för släktingar utanför kärnfamiljen. Försörjningskravet kommer att omfatta även personer som sammanbott länge i som makar eller sambor men inte utomlands. Det kommer också att omfatta vuxna som adopterats och barn till en förälder som utgör en snabb anknytning. Föräldrar som skall utöva umgänge med barn i kommer i och för sig också att omfattas av försörjningskravet men också av särskilda skäl för undantag, eftersom anknytningspersonen är minderårig. Kravet på att utlänningen skall svara för utlänningens försörjning omfattar vanliga levnadskostnader, vilket inkluderar utlänningens boende. Riksnormen för försörjningsstöd (socialbidrag) enligt socialtjänstlagen bör därvid utgöra riktlinje. Utlänningen skall visa att anknytningspersonen har förmåga att svara för hans eller hennes försörjning eller att en undantagssituation föreligger. Vid bedömningen av försörjningsförmågan kan anknyt- ningspersonens inkomst i form av t.ex. lön, pension, föräldrapenning, sjukpenning och ersättning från arbetslöshetskassa beaktas. Även andra ekonomiska åtaganden för anknytningspersonen kan påverka anknytningspersonens disponibla inkomst. Utlänningens ekonomiska förhållanden kan också påverka bedömningen. Det förhållandet att utlänningen kan komma att bli berättigad till försörjningsstöd enligt socialtjänstlagen eller socialförsäkringsförmåner bör dock inte beaktas. När det gäller försörjning för nära anhöriga utanför kärnfamiljen bör även anknytningspersonens makes, makas eller sambos inkomster kunna beaktas vid prövningen av försörjningsförmågan. Likaså kan det tänkas att utlänningen har flera nära anhöriga i som gemensamt kan svara för hans eller hennes försörjning. Även dessas inkomster kan då beaktas. Det är dock anknytningspersonen som har det formella ansvaret för utlänningens försörjning. Försörjningsförmågan vid snabba anknytningar skall däremot bedömas enbart utifrån anknytningspersonens och utlänningens ekonomiska förhållanden. Försörjningsförmågan bör bedömas utifrån vad anknytnings- personen och utlänningen hade varit berättigade att erhålla i försörjningsstöd enligt riksnormen enligt socialtjänstlagen. Den disponibla inkomsten skall därutöver täcka kostnaden för boendet. Även om riksnormen utgör ett riktmärke måste det vid bedömningen av försörjningsförmågan finnas visst utrymme för flexibilitet. Vad prövningen bör innefatta framgår av avsnitt 5.11.4. Prövningen av försörjningskravet kommer när det gäller de snabba anknytningarna att utgöra en del av den samlade bedömning som görs av det åberopade förhållandet (se kommentaren till 2 kap. 5 §). Om uppehållstillstånd beviljas skall det av beslutsmotiveringen framgå huruvida försörjningskrav har ställts eller huruvida undantag har gjorts från försörjningskravet. Anknytningspersonens ansvar för utlänningens försörjning gör att det blir viktigt att göra denne medveten om vad försörjningskravet innebär och vad utlänningen riskerar om detta inte fullgörs. Även sökanden måste informeras om vad försörjningskravet innebär och vilka konsekvenser som kan följa om försörjningskravet inte fullgörs. Om särskilda skäl föreligger skall uppehållstillstånd kunna ges trots att anknytningspersonen inte kan svara för utlänningens försörjning, se avsnitt 5.11.3. Uppskjuten invandringsprövning skall gälla och försörjningsfrågan prövas , se avsnitt 5.11.4. 2 kap. 8 § Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 4 § första stycket 4-7. Punkt 1 kommer till skillnad från nuvarande punkt 4 inte att innefatta anknytning genom släktförhållande. 2 kap. 9 § Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 4 § fjärde stycket. 2 kap. 13 § Paragrafen motsvaras delvis av nuvarande 2 kap. 4 d § men har delats in i två stycken. I det första stycket innefattas nu även barn till sådan förälder som utgör snabb anknytning. Sådana barn ges liksom föräldern ett tidsbegränsat uppehållstillstånd vid det första beslutstillfället. Det tillägg som gjorts i andra stycket avser nära anhöriga utanför kärnfamiljen. Även dessa skall vid det första beslutstillfället ges ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som en följd av den uppskjutna invandringsprövning som skall gälla genom försörjningskravet. 2 kap. 14 § Paragrafen motsvarar delvis nuvarande 2 kap. 4 e §. Som en ytterligare förutsättning för att ett nytt eller permanent uppehållstillstånd skall ges på grund av snabb anknytning gäller enligt första stycket att försörjningskravet enligt 7 § skall vara uppfyllt. Detta innebär att anknytningspersonen verkligen svarat för utlänningens försörjning. Vid ansökan om förlängning skall dessutom prövas om försörjningsförmåga fortfarande finns. Även om undantag från försörjningskravet tidigare gjorts skall vid ansökan om förlängning prövas om de ekonomiska förhållandena har förändrats på sådant sätt att ett krav kan ställas fortsättningsvis. Liksom tidigare skall som huvudregel även krävas att förhållandet består. När det gäller prövningen av om försörjningskravet fullgjorts, se avsnitt 5.11.4. I det tredje stycket har tillagts att fortsatt eller permanent uppehållstillstånd i vissa undantagsfall kan ges även om försörjningskravet inte är uppfyllt. Så är naturligtvis fallet om undantag från försörjningskravet har gjorts (vilket i så fall skall framgå av beslutsmotiveringen av det tidigare beslutet om uppehållstillstånd) och den ekonomiska situationen inte har förbättrats.. Uppehållstillstånd får också ges om andra starka skäl talar för att utlänningen skall ges fortsatt tillstånd, se avsnitt 5.11.4. 2 kap. 15 § Paragrafen är ny och föranledd av den uppskjutna invandringsprövning som genom försörjningskravet gäller för nära anhöriga utanför kärnfamiljen. Även för dessa anhöriga gäller som huvudregel vid ansökan om förlängt eller permanent uppehållstillstånd att försörjningskravet enligt 7 § skall vara uppfyllt. Innebörden av detta och hur detta bör bedömas och kontrolleras framgår av kommentaren till 2 kap. 14 §. Även om försörjningskravet inte är uppfyllt bör utlänningen i vissa undantagsfall beviljas fortsatt tillstånd. Så är naturligtvis fallet om undantag från försörjningskravet har gjorts (vilket i så fall skall framgå av beslutsmotiveringen av det tidigare beslutet om uppehållstillstånd) och den ekonomiska situationen inte har förbättrats, se avsnitt 5.11.4. Uppehållstillstånd får också ges om andra starka skäl talar för att utlänningen skall ges fortsatt tillstånd, se avsnitt 5.11.4. Av andra stycket framgår att som huvudregel bör gälla att permanent uppehållstillstånd får ges när utlänningen haft tidsbegränsat uppehållstillstånd . är ingen absolut tidsgräns utan ett riktmärke för hur lång tiden för den uppskjutna invandringsprövningen bör vara. Ett permanent uppehållstillstånd kan således ges med tidsbegränsat uppehållstillstånd beträffande en och samma anknytning. Till skillnad från de snabba anknytningarna bör permanent uppehållstillstånd inte kunna beviljas före tvåårsperiodens utgång, eftersom några särskilda skäl för detta inte kan anses föreligga. 2 kap. 16 § Ändringarna är huvudsakligen redaktionella och paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 5 §. Med hänsyn till den uppskjutna invandrings- prövning som genom försörjningskravet kommer att gälla för anhöriga utanför kärnfamiljen har i andra stycket punkten 3 tillagts att även dessa anhöriga kan beviljas förlängt uppehållstillstånd efter inresan i . 2 kap. 17 - 19 och 28 §§ Ändringarna är redaktionella. Paragraferna motsvarar nuvarande 2 kap. 5 a, 5 b, 6 och 14 §§. 7 kap. 11 och 17 §§ Ändringarna är redaktionella. 11 kap. 1 c § Paragrafen är ny. Genom denna föreskrivs att bedömningen av om anknytningspersonens hem är lämpligt bör vara gjord och socialnämndens medgivande enligt 6 kap. 6 § socialtjänstlagen lämnat innan ett barn beviljas uppehållstillstånd med stöd av 2 kap. 6 §. 11 kap. 1 d § Paragrafen är ny. Genom denna införs en möjlighet att i ärenden om uppehållstillstånd enligt 2 kap. 4 § ge sökanden och anknytnings- personen tillfälle att få en DNA-analys utförd i syfte att visa det biologiska släktskap som åberopas i ansökan. Detsamma skall gälla förälder och barn i ärende om uppehållstillstånd enligt 2 kap. 5 § 3. En särreglering av dessa sistnämnda har gjorts eftersom en förälder som utgör snabb anknytning inte utgör anknytningsperson enligt den definition som givits i 1 kap. 1 a §. Det är först om övrig utredning inte kan anses tillräcklig som möjligheten att använda DNA-analys blir aktuell. Analys skall utföras endast i sådana fall ansökan om uppehållstillstånd skulle avslås på grundval av den i övrigt erhållna utredningen och där en DNA-analys beräknas kunna ge väsentliga bevis rörande den biologiska släktskapen. DNA-analyser bör således inte utföras om utlänningsmyndigheterna på grundval av den övriga utredningen anser det uppenbart att det påstådda släktförhållandet inte existerar. och har att i varje enskilt fall avgöra om DNA-analys skall erbjudas. Om och inte hänvisar sökanden till DNA-analys, kan denne ändå låta utföra en DNA-analys på egen bekostnad. De test som utförs på sökandens egna initiativ och egna bekostnad bör uppfylla samma krav på tillförlitlighet som de test som utförs på och initiativ och statens bekostnad. Analysen förutsätter att den som skall undersökas har upplysts om syftet med analysen och har lämnat sitt skriftliga samtycke. Vid undersökningen får endast det släktförhållande som har åberopats i familjeåterföreningsärendet undersökas. Analysen skall utföras av Kostnaden för provtagning, transport av prover och analys skall betalas av staten. Paragrafens fjärde stycke ger en sökande som själv bekostat en DNA-analys möjlighet att under vissa förutsättningar få kostnaden för provtagning, transport av prover samt analys ersatt. Beslut om ersättning fattas av den myndighet som skall pröva ansökan om uppehållstillstånd. Av 7 kap. 9 § följer att beslutet får överklagas särskilt. I 7 kap. 6 § utlänningsförordningen har införts en kompletterande bestämmelse om det närmare förfarandet. 11 kap. 6 § Paragrafens tredje stycke är nytt. Enligt detta skall en allmän försäkringskassa på begäran av eller Migrations- verket lämna ut uppgifter om en utlännings förhållanden som rör ersättning enligt lagen om bostadsbidrag, lagen om bostadstillägg till pensionärer m.fl. och lagen om äldreförsörjningsstöd, om uppgifterna behövs i ett ärende om uppehållstillstånd. Så kommer att vara fallet i de ärenden där försörjningskrav gäller. Genom bestämmelsens första stycke finns motsvarande möjlighet att få uppgifter från socialnämnden om huruvida utlänningen har uppburit försörjningsstöd enligt riksnormen enligt socialtjänstlagen och på vilken grund. 11 kap. 8 § Ändringen är redaktionell. 7.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1987:813) om homosexuella sambor Ändringen är redaktionell och föranledd av kommitténs förslag till ändrad lydelse av 2 kap. utlänningslagen. 7.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1068) om introduktionsersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar Ändringen är redaktionell och föranledd av kommitténs förslag till ändrad lydelse av 2 kap. utlänningslagen. 7.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. Ändringen är redaktionell och föranledd av kommitténs förslag till ändrad lydelse av 2 kap. utlänningslagen. 7.5Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) Paragrafen är ny. Genom denna åläggs socialnämnden att beträffande barn med hemvist utomlands pröva om medgivande enligt 6 kap. 6 § skall ges. Skyldigheten åvilar socialnämnden i anknytningspersonens hemkommun och gäller om ett sådant barn skall beviljas uppehålls- tillstånd enligt 2 kap. 6 § utlänningslagen (1989:529). Prövningen är alltså inte avsedd att göras i samtliga ärenden utan enbart i de ärenden där utlänningsmyndigheten bedömer att förutsättningar att bevilja uppehållstillstånd föreligger om anknytningspersonens hem anses lämpligt. I många fall lär därför utlänningsmyndigheten initiera ärendet hos socialnämnden. 7.6Förslaget till förordning om ändring i utlänningsförordningen (1989:547) 1 kap. 1 a §, 3 kap. 5 c och 7 a §§ och 7 kap. 7 c § Ändringarna är redaktionella och föranledda av kommitténs förslag till ändrad lydelse av 2 kap. utlänningslagen. 7 kap. 6 § Paragrafen är ny. Av denna framgår till att börja med att det är inom som skall utföra de DNA-analyser som eller enligt 11 kap. 1 d § UtlL gett tillfälle till. För institutets planering skall den myndighet som skall pröva ansökan om uppehållstillstånd underrätta institutet om att provtagning skall ske. skall efter analysen sända utlåtandet över detta till myndigheten i fråga. De närmare förutsättningarna för hur blodprov skall genomföras m.m. ges rätt att föreskriva om. 7.7Behov av författningsändringar i övrigt Kommittén lägger inte annat än beträffande utlänningsförordningen fram författningstext på förordningsnivå. I det följande nämns dock vissa synpunkter på följdändringar som torde krävas liksom eventuellt ett tillägg i instruktion. Följande bestämmelser måste med kommitténs förslag på hur 2 kap. utlänningslagen skall vara uppbyggt hänvisa till andra bestämmelser i utlänningslagen än de gör . N 2 § förordningen (1984:890) om bidrag till utlänningars resor från för bosättning i annat land N 3 och 23 §§ förordningen (1990:927) om statlig ersättning för flyktingmottagande m.m. N 5 § förordningen (1990:1361) om lån till hemutrustning för flyktingar och vissa andra utlänningar N 7 § förordningen (1991:1817) med instruktion för N Bilaga till förordningen (1997:691) om avgifter vid utlands- myndigheterna N 10 § förordningen (1999:1134) om belastningsregister N 3 § förordningen (1999:1135) om misstankeregister N 1 § förordningen (2000:415) om statlig ersättning till kommuner och landsting för kostnader för vissa utlänningar med tidsbegränsade uppehållstillstånd N 1 § förordningen (2001:976) om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnomsorg för asylsökande barn m.fl. Utöver detta kan det i 11 § förordningen (1988:429) med instruktion för komma att krävas en skyldighet för Migrations- verkets styrelse att besluta om riktlinjer också i fråga om bedömningen av försörjningskrav. Reservationer och särskilda yttranden 257 Reservation av ledamoten () de Gröna anser att människor skall kunna röra sig fritt över gränserna och vistas, arbeta och studera i det land de önskar. Detta gäller såväl länder inom EU som länder utanför EU. har därför motsatt sig att tillträdde och motsätter sig därför införandet av varje bestämmelse som innebär att det blir svårare att röra sig fritt över gränserna. reserverade sig mot de beslut som innebar att möjligheterna för anhöriga att invandra inskränktes 1997.