sou · GQB387d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Ett skäl härtill var att många av de personuppgifter som fanns arkiverade var av äldre datum, vilket medförde svårigheter för vid bedömningen av om uppgifterna skulle lämnas ut vid personalkontroll. Man började med KPML(r) och från varje sektion infordrades uppgifter om antalet KPML(r):are som var re- gistrerade i centralregistret respektive i arbetsanteckningar.129 Hu- 128Någon samlad utvärdering av kartläggningen har inte påträffats. 129Uppföljning av extremiströrelser – bearbetning av KPMLr, PM , SH 1790/81, , löpnr 1, ruvida även andra organisationer kom att omfattas av denna upp- följning är inte känt. begärde säkerhetsavdelningen att sektionerna skulle rapportera om situationen inom fredsrörelserna. En av huvudupp- gifterna var att söka ta reda på de lokala fredsaktivisternas politiska hemvist. Inhämtningen skedde främst genom lokaltidningar och andra öppna källor men på sina håll torde man också ha anlitat meddelare inom organisationerna för att få fram begärda uppgifter. I en halvårsrapport konstaterade säkerhetsavdelningen att man saknade resurser för att följa upp ickevåldsnätet. Man ifråga- satte syftet med verksamheten och vems intressen organisationerna företrädde. gjorde säkerhetspolisen en större sammanställning av högerextremismen i och företogs en landsomfat- tande inventering av miljö- och djurrättsaktivister.130 I sistnämnda fall infordrades uppgifter från sektionerna om de personer som be- dömdes vara mest intressanta inom respektive sektions ansvarsom- råde. Dessa skulle presenteras med namn och fotografi (om sådant fanns), uppgifter ur olika register och en kortfattad beskrivning om varför de bedömdes vara av intresse, varvid bl.a. faktorer som brottslighet, aktionsbenägenhet och ideologisk roll borde belysas. Uppgifter rapporterades om sammanlagt ca 250 personer, varav ett tiotal miljöaktivister och resten djurrättsaktivister. Säkerhetspolisen ger också halvårsvis ut rapporter om subver- sion. Den mest omfattande delen av bearbetningen utgjordes länge av registreringen. Det fanns, enligt vad som anfördes i den PM om uppföljning av extremiströrelser som nämnts, en tendens till att man lade ned stor kraft på att få en person registre- rad, men att uppföljningen av personen i fråga inte prioriterades på samma sätt. Efter hand uppmärksammade man också att kvaliteten på det material som inhämtades av kontrasubversionsroteln var bristfällig och konstaterade att man inte hann med att följa upp den inhämtade informationen.131 130PM 16.12.1992, Extremhögern i , SH 4161-92, SAK 001306-2054-01, löpnr 1, och PM Inventering av miljö- och djurrättsaktivister i respektive län, 001311- 4137, löpnr A 1, 131Sammanfattning av sekretariatsdiskussioner med säkerhetsavdelningens kommissarier vid AS i ämnet säkerhetshotande verksamhet, SAK , löpnr 1, s.79, Registreringsbestämmelser och förslag till ändringar i dessa Regeringen utfärdade , efter förslag av RPS, en hemlig förordning med bestämmelser om verksamheten vid RPS:s säkerhetsavdelning. Härigenom upphävdes hemliga föreskrifter. De nya bestämmelserna trädde i kraft . Föreskrifterna ändrades efter framställning av RPS genom regeringsbeslut , , , , och den 17 sep- tember 1998 (se tablå s. 318 f.). Det var inte några mera omfattande principiella ändringar som gjordes genom hemliga föreskrifter. öppna före- skrifter skulle fortsätta att gälla. Några organisationer eller grupper av terroristkaraktär namngavs emellertid inte. En del ändringar gjordes i fråga om förteckningen över revolutionära organisatio- ner.132 De särskilda kriterierna för registrering enligt före- skrifter återupprepades med viss språklig justering. Ett nytt kriteri- um tillkom, nämligen att anteckning fick ske av medlem eller sym- patisör som i särskilt hög grad var aktiv inom en organisation el- ler gruppering. Detta fick ske endast efter ett beslut i det enskilda fallet av . Det kan redan här anmärkas att något be- slut om registrering enbart på denna grund aldrig torde ha fattats. Inte heller torde fråga härom ha underställts RPS:s styrelse.133 Vida- re fick personer som medverkat till bildandet av hemliga celler i bostadsområden eller som hade ingått i sådana celler registreras. RPS utfärdade på grundval av regeringsföreskrifter nya hemliga tjänsteföreskrifter (HT 19:1) Dessa ersat- te HT 19 och HT 20 och gällde fram till . Då infördes bestämmelser som rörde införingar i säkerhetspolisens re- gister i säkerhetspolisens arbetsordning, grundade bl.a. öppna och hemliga regeringsföreskrifter. De ändringar som gjordes i förteckningen över vilka organisa- tioner som säkerhetspolisen skulle ägna särskild uppmärksamhet initierades i samtliga fall av RPS. De tre organisationer som avför- des hade samtliga upphört. I fråga om SKU-ml tycks så ha skett , då KFML(r) började bedriva ung- domsverksamheten genom sina idrottsföreningar. 132Uttrycket föreskrifter om att det skulle röra sig om organisationer som i anta- get program angett att de skulle verka för att omvandla samhället med våld användes inte. I sak torde detta dock ha saknat betydelse, eftersom en hänvisning skedde till före- skrifter där det aktuella uttrycket användes som utmärkande för organisationerna i fråga. 133Registernämnden: Personalkontroll s. 25 1983 gått samman med Röd Ungdom. Och FK hade upplösts sedan verksamheten legat nere . Clarté hade vid sin kongress beslutat att inte längre vara ett studentförbund till SKP utan bli en partipolitiskt obunden organisation för radikala intellektuella. Det invandrarfientliga Sve- rigepartiet tillfördes förteckningen fr.o.m. bl.a. med hänvisning till att personer med anknytning till partiet varit inblandade i mord, mordbrand och trakasserier av motståndare.134 SKP jämte Röd Ungdom avfördes . Partiet hade partiprogram tagit avstånd från principen om pro- letariatets diktatur och omprövade sin poli- tiska ideologi. bytte partiet namn till Solidaritetspartiet, vars mål var att förändra samhället i riktning mot demokratisk so- cialism. Av de tre organisationer som ströks från listan syntes SKA och KPS efter ha upphört att vara aktiva. /DA hade också, enligt säkerhetspolisens bedömning, upphört med alla aktiviteter. Rikspolischefen gjorde på upp- drag av en framställning till regeringen om att APK skulle tas upp hemliga föreskrifter som en revolutionär organisation. Härvid hänvisades till att företrädare för partiet hade kontakter med öststatsdiplomater, att partiet fått möjlighet att sända medlemmar för utbildning i och och att det mottog ekonomiskt stöd från ovjetunionen. Framställ- ningen bifölls emellertid inte, vilket synes ha sin förklaring i oenig- het inom den borgerliga trepartiregeringen och motstånd från soci- aldemokraterna. Till resultatet kan ha bidragit att det bedömdes vara möjligt att registrera en del av partiets medlemmar på annan grund än partiengagemanget, nämligen med stöd av den s.k. kon- taktprincipen. Generaldirektören gjorde en framställ- ning till om ändringar föreskrif- ter.135 Dels begärde han att några inaktuella rörelser, bl.a. DA, skul- le avföras, dels redogjorde han för det ökande behovet av att regi- strera medlemmar i och sympatisörer med extremistiska gruppe- ringar som inte fanns med i föreskrifterna. I skrivelsen redogjorde han också för säkerhetspolisens praxis i registreringsfrågor. Han framhöll att många av de nybildade högerextremistiska gruppering- arna hade få anhängare och saknade en genomtänkt organisations- 134Skrivelse 13.10.1987 jämte bilagor, SK 24-87, , löpnr 5, 135Skrivelse 3.3 1992, SK 14-92, D SAK , löpnr 2, struktur och ett program. De kunde i vissa fall förväntas bli upplös- ta och anhängarna söka sig till andra liknande grupper. Det var en- ligt skrivelsen självfallet av stor vikt för verksamhet att anteckning om medlemskap i och sympatisörer med dessa grupper kunde föras in i registret. Men redan lösligheten i gruppernas orga- nisationsformer gjorde att det inte var meningsfullt att reglera regi- streringen i de hemliga föreskrifterna. Åtskilliga av de aktuella per- sonerna kunde registreras som säkerhetsrisker även på andra grun- der än deras politiska åskådning, t.ex. på grund av misstänkt eller uppdagad brottslighet. Dessutom var vissa av gruppernas aktivite- ter sådana att det kunde konstateras, eller i vart fall befaras, att gruppen i praktiken bedriver omstörtande verksamhet med våld- samma medel. Anhängare till dessa grupper kunde enligt Börjes- son registreras med stöd av den bestämmelse öppna före- skrifter, som ursprungligen var avsedd att reglera registreringen av personer knutna till utländska terroristorganisationer.136 Där före- skrevs att organisationer eller grupper, som kan befaras här i riket eller i andra stater bedriva eller har bedrivit politisk omstörtnings- verksamhet vari ingår utnyttjande av våld, hot eller tvång som me- del, skulle antecknas i registret. Varken i den ändring av föreskrifter som utfärdades eller på annat sätt berörde regeringen säkerhetspoli- sens tolkning av registreringsföreskrifterna. Inom säkerhetspolisen togs detta till intäkt för att regeringen godkänt denna tolkning. Be- stämmelser om registrering i enlighet med denna tolkning togs också in i säkerhetspolisens arbetsordning. 137 Såvitt kommissionen funnit kom emellertid inte någon person att registreras med stöd av denna bestämmelse.138 Möjligheten att registrera högerextremister på grund av deras individuella handlande med koppling till krimina- litet har uppenbarligen ansetts tillräcklig. Genom ett avgörande av Regeringsrätten (jfr 1990:67) klargjordes att det då använda s.k. bestod av, förutom det datoriserade centralregistret, även de akter som registret ger upplysning om. Till registret anses även höra ett arkiv över säkerhetskopior av akterna (filmarkivet), undersök- ningsdatabaser för förundersökningar och andra utredningar samt 136I hemliga regeringsföreskrifter framgick detta uttryckligen, men denna precise- ring hade som nämnts slopats hemliga föreskrifter. 137PM 25.3.1993, SH 1584-93, SAK , vol. A, löpnr 1, , samt arbetsordning 1993. 138Jfr : Personalkontroll s. 66 signalspaningsregistret.139 Genom polisdatalagen har en ny och snä- vare definition av omfattning lagfästs. I samband med säkerhetsskyddslagens ikraftträdande (se nedan) upphävdes personalkontrollkungörelsen och det däri intagna förbudet mot åsiktsregistrering överfördes till 5 a § förordningen (1989:773) med instruktion för . Där hade det sin plats till dess att polisdatalagen trädde 1999. Polisdatalagen (1998:622), som trädde i kraft , re- glerar behandling av personuppgifter hos polisen. Lagen bygger på personuppgiftslagen (se kap. 5) och innehåller de särregler som an- setts nödvändiga i polisens verksamhet. Lagen gäller vid behandling av personuppgifter i polisens verksamhet bl.a. för att förebygga brott och andra störningar av den allmänna ordningen och säkerhe- ten eller bedriva spaning och utredning i fråga om brott som hör under allmänt åtal. Enligt polisdatalagen får känsliga personuppgif- ter, alltså bl.a. uppgifter om politiska åsikter och filosofisk överty- gelse, inte behandlas enbart på grund av vad som är känt om perso- nen i sådant hänseende. Om uppgifter om en person behandlas på annan grund får dock dessa uppgifter kompletteras med känsliga personuppgifter, om det är oundgängligen nödvändigt för syftet med behandlingen.140 Polisdatalagen innehåller också särskilda bestämmelser om vissa register som förs med hjälp av automatiserad databehandling, bl.a. om . Ändamålet med detta register är att underlätta spaning i syfte att förebygga och avslöja brott mot rikets säkerhet, att underlätta spa- ning i syfte att bekämpa terrorism och att utgöra underlag för re- gisterkontroll enligt säkerhetsskyddslagen. är av- sett att vara ingången till säkerhetspolisens hantering av person- uppgifter. Det får endast innehålla identifieringsuppgifter, uppgif- ter om grunden för registrering och hänvisning till de ärenden där uppgifter om den registrerade behandlas. Emellertid fyller registret inte någon operativ funktion i säkerhetspolisens verksamhet, efter- som centralregistret har behållits i samma form som tidigare och också innefattar de uppgifter som får antecknas i . 1997/98:97 s. 150 Detta har lett till att inte används i verksamheten. har därför föreslagit att den särskilda regler- ingen av inte bör finnas kvar.141 som polisdatalagen infördes upphävdes den absoluta sekretess som gällt för bl.a. innehållet i säkerhetspolisens register. Sekretessen till skydd för bl.a. säkerhetspolisens underrättelseverk- samhet (s.k. förundersökningssekretess) liksom sekretessen för re- gisteruppgift om enskilds personliga och ekonomiska förhållanden tidsbegränsades till , i båda fallen med omvänt skaderekvisit (jfr 5 kap. 1 § och 9 kap. 17 § sekretesslagen). Ytterligare lättnader i sekretessen har föreslagits i prop. 2001/02:191. har under hela den här behandlade perioden, och alltså oavsett tillkomsten av , varit den databas som huvudsakligen använts i säkerhetspolisens verksamhet. Det kan sä- gas utgöra en ingång till den samlade personuppgiftshanteringen hos säkerhetspolisen. Det övergripande målet med centralregistret är som tidigare att det skall utgöra ett spaningsregister i säkerhets- polisens verksamhet för att förebygga och avslöja brott mot rikets säkerhet och för att bekämpa terrorism. Vidare används uppgifter ur databasen som underlag för registerkontroller. innehåller uppgifter om personer mot vilka det föreligger misstankar om brottslig verksamhet. Databasen innehål- ler dock inte bara uppgifter om misstänkta. Det förekommer även uppgifter om personer som har samband med någon som har an- tecknats på grund av en misstanke. Det samlas också information om personer som kan bli utsatta för hot av olika slag eller som i känsliga verksamheter kan bli föremål för närmanden från utländs- ka underrättelsetjänster. Även personer som säkerhetspolisen sam- talat eller hållit förhör med, haft spaning mot eller mottagit infor- mation om från utländsk polis- eller säkerhetstjänst kan antecknas i centralregistret. Personuppgifter i centralregistret noteras i den utsträckning som uppgifterna behövs för databasens ändamål. Det får inte förekom- ma några anteckningar av personuppgifter i centralregistret enbart på grund av tillhörighet till en viss organisation eller sympatier för en viss åsikt. Anteckningar får bara ske efter en individuell behovs- prövning. Känsliga personuppgifter antecknas som kompletterande 141 SOU 2001:92 s. 89 f och 236 ff uppgifter, om en viss persons uppträdande ger anledning till anta- gandet att personen kan misstänkas företa sig sådana brottsliga handlingar som det åligger säkerhetspolisen att ingripa mot. Om det är oundgängligen nödvändigt att en känslig personuppgift note- ras för att viss information i centralregistret skall bli begriplig får notering ske. Det sistnämnda innebär att uppgifter om en hotad persons politiska tillhörighet kan komma att antecknas. konstaterade i sin verksamhetsberättelse för att det inte fanns någon anledning till anmärkningar mot säkerhetspo- sätt att sköta personuppgiftsbehandlingen. Uppgifterna i centralregistret är tillgängliga för säkerhetspolisens operativa personal i enlighet med särskilda behörighetsregler. Det finns särskilda regler som föreskriver att bara vissa befattningshava- re har rätt att anteckna uppgifter i registret. Efter ett besök hos säkerhetspolisen förklarade justitieminister att personuppgifter äldre än skulle gallras, såvida inte nya uppgifter om personen senare registrerats. Uttalan- det ledde till en kontinuerlig gallring av akterna. En motsvarande regel finns numera intagen i 35 § polisdatalagen. fanns sammanlagt 4 156 personer registrerade i central- registret med hänvisning till regeringens föreskrifter. Därefter minskade antalet sådana registreringar stadigt till 4 1985, 3 1990 och 2 1998. Säkerhetspolisen uppgav för att registrering på grundval av öppna och hemliga regeringsföreskrifter utgjorde en- dast av säkerhetspolisens totala arbete. Säkerhetspoli- sen tillade att av det totala antalet nyregistreringar i centralregistret avsett för- fattningsskyddet och av dessa hade endast en mindre del skett med stöd av de särskilda regeringsföreskrifterna.142 Den organisation som föranledde det största antalet registrering- ar var KPML(r). var således närmare 2 000 personer, som ansågs tillhöra partiet, registrerade i centralregistret, varav ett fem- tiotal hänfördes till kategori A. Denna kategori farliga utgjordes av personer som är eller kan befaras bli verksamma som ledare för så farlig verksamhet att de i ett för landet kritiskt läge måste ägnas särskild uppmärksamhet. I och med att Revolutionär Kommunis- tisk Ungdom fr.o.m. kom att tas upp i HT 19:1 som en till KPML(r) kom säkerhetspolisen att regi- strera dess medlemmar. På samma sätt som beträffande moderpar- 142 : Personalkontroll s. 25 och bilaga 16 tiet gjorde man nämligen bedömningen att genomgången partiskola krävdes för medlemskap. utvecklade Emmaus- Björkå kontakter med utomparlamentariska grupper som plogbills- rörelsen, vilket förnyade säkerhetspolisens intresse för verksamhe- ten och ledde till nya registreringar. Även ett par andra, i vart fall stadgeenligt politiskt obundna Emmausföreningar, nämligen de i och , kom av säkerhets- polisen att betraktas som dolda lokalavdelningar till KPML(r). Några personregistreringar med anledning härav har emellertid inte påträffats. Trots detta minskade efter hand antalet regi- strerade KPML(r):are och var antalet registrerade i cen- tralregistret drygt 1 600, varav 22 var placerade i kategori A. Hös- ten 1998 beslöt man inom säkerhetspolisen att förekomst på KPML(r):s valsedel till de allmänna valen inte skulle ut- göra registreringsgrund. Då systemet med hemliga tjänsteföreskrif- ter som underlag för registreringen avskaffades upphörde också den rutinmässiga registreringen av KPML(r):are. har en mängd registreringar av KPML(r):are gallrats och detta arbete fortsätter. bedrev viss valsamverkan med . I samband med val registrerades personer som var upptagna på valsedlar i den mån som det framgick att de var SP:s kandidater. Anarkister och andra aktivister som gör sig skyldiga till eller misstänks för brott kan registreras i centralregistret, och detta även om det inte är fråga om brott mot rikets säkerhet. Det kan exem- pelvis röra sig om ohörsamhet mot ordningsmakten, våldsamt mot- stånd och skadegörelse. registrerades således en person se- dan hon gripits för politiskt klotter i pendeltågsvagnar. På den högerextremistiska sidan var i säkerhetspolisens central- register antecknade 95 personer tillhörande NSR, 46 tillhö- rande NRP och 17 tillhörande DA. Motsvarande antal var 39, 38 och fem. nådde NRP en topp med 60 registrerade personer, varav en tredjedel hänfördes till farlighetsgrad A. Flerta- let av dessa var registrerade på grund av ledande ställning men i åt- skilliga fall var registreringsgrunden politiskt motiverad brottslig- het. I fråga om SNF var som mest, , 19 personer registrera- de. Det kan nämnas att trots att DA avfördes från förteckningen fanns ännu några personer med anknytning till organisationen registrerade endast på denna grund. BSS kom aldrig att tas upp i förteckningen över organisationer som säkerhetspolisen skulle ägna särskild uppmärksamhet. Men då en ledande person 1982 blev föremål för förunder- sökning med anledning av misstanke om förberedelse till sabotage och allmänfarlig ödeläggelse samt olovlig kårverksamhet blev fem personer som hade kontakter med denne registrerade. De avfördes inte då förundersökningen lades ned utan fanns registrera- de så sent som . Innan dessa personer registrerades i centralregistret fanns de, liksom vissa andra högerextremister, no- terade i arbetsanteckningar. För säkerhetspolisens spaning torde det därför ha saknat betydelse att BSS inte fanns med i förteck- ningen. (För personalkontrollen innebar det däremot ett problem, eftersom uppgifter ur arbetsanteckningar inte fick lämnas ut i detta sammanhang.) Också personer med anknytning till VAM registre- rades i stor utsträckning på grund av (misstänkt) brottslighet. Sverigepartiet, som alltså förts upp i förteckningen över organi- sationer som säkerhetspolisen skulle ägna särskild uppmärksamhet , hade detta år 14 personer registrerade och låg antalet stadigt på 25. Då BSS-grupperingen läm- nade partiet och bildade , behandlades det ny- bildade partiet som en utbrytargrupp ur Sverige- partiet (även om man 1991 övervägde att hos regeringen begära att självständigt skulle tas upp i förteckningen).143 Till följd av att därefter inte längre betraktades som en sådan utbrytargrupp skulle registreringarna av partiets medlemmar gallras, i den mån de inte kunde omregistreras på annan grund. Ett fall av omregistrering av- såg en person, vars enda aktivitet var att han kandiderat för parti- et i ett kommunfullmäktigeval. Andra sverigedemokrater var fort- sättningsvis antecknade i UBAS, dvs. de elektroniskt förda arbets- anteckningarna. Personer med anknytning till EAP registrerades inte på denna grund i centralregistret. Däremot förekom det att t.ex. personer som kandiderade för partiet i landstingsval infördes i arbetsanteck- ningar såväl hos sektionerna som centralt. tycks endast enstaka personer inom fredsorga- nisationerna ha registrerats och då inte på grund av organisations- tillhörighet. En ledande person i SFSF registrerades sedan det från rapporterats att han och ytterligare en person haft kontakt med norska medborgare rörande publicering av hemliga 143 PM , , löpnr 2, Andra registrerades på grund av kontakter med sovjetisk underrättelsepersonal och/eller deltagande i fredsarrangemang i öststater. Enligt ett 1983 fattat beslut skulle alla styrelsemedlemmar i jämställas med dem som har samma funktion i de svenska sällskapsföreningarna med öst- staterna, vilket innebar att sådana personer skulle registreras både när det gällde riks- och lokalorganisation. Några registreringar som en följd av detta beslut har emellertid inte påträffats. re- kommenderade byråchefen att arbetsanteckningar skulle fö- ras rörande personer engagerade i fredsrörelserna, trots att de inte fick registreras. Vid sidan av centralregistret fördes, som tidigare nämnts, såväl hos kontrasubversionsroteln vid säkerhetsavdelningen som vid säker- hetssektioner på olika håll arbetsanteckningar över personer, vilka bedömdes vara av intresse från säkerhetssynpunkt. I arbetsanteck- ningar noterades t.ex. personer med anknytning till KPML(r) som inte med säkerhet kunnat identifieras, personer som bedömts vara sympatisörer men ej med säkerhet medlemmar (t.ex. valsedelsutde- lare och tidningsförsäljare) och personer vars fordon förekommit i samband med möten, kongresser och sommarläger. Även om ex- empelvis trotskistiska , s.k. offensivare, kunde sådana an- teckningar göras liksom om tillhörighet till miljöorganisationer el- ler . Arbetsanteckningarna kan innehålla uppgifter även om personliga förhållanden. Också mycket unga personer, i ett fall en fjortonårig djurrättsaktivist, har så sent som noterats i arbetsanteckningar. Anteckningarna kan kompletteras med passfoton. utredde JK Hans Stark frågan om otillåten åsiktsregi- strering förekommit hos säkerhetspolisen efter år 1969.144 JK fann inte belägg för att så hade skett. I den hemliga versionen av yttran- det redogjorde han för flera personärenden, av vilka åtskilliga inne- höll uppgifter om sparade arbetsanteckningar. I ett fall kunde han konstatera att en person enligt en arbetsanteckning an- tecknats såsom prenumerant på Proletären. Arbetsanteckningen hade sparats för att aktualiseras då personen fördes in i centralregistret, sedan han delat ut flygblad som uppmanade till 144 Yttrande av JK till regeringen i ärende SK 8-90 i öppen och hemlig version, SAK , löpnr 1, kritik mot försvarsmakten och stöd för socialismen. Uppgiften hade jämte andra uppgifter lämnats ut vid en personalkon- troll . JK yttrade om detta ärende.