sou · GQB394 · 2003-01-01 00:00:00 — Däremot återkommer partiet förordning. En viss kontroll av orga- nisationen och dess medlemmar förekom emellertid. Under 1970- talet var man med om att organisera tillsammans med . Polisen övervakade mötena. hölls minnestalet av SNF:s . 208 Så skevs t.ex. 1972 en ut- förlig rapport om mötet och de personer, som kunde identifieras, redovisades. Uppgift om närvaron påfördes vederbörandes person- akt. Fotografier togs från mötena. SNF upptogs i kvartalsöversikter . I huvudsak var det Fria ord som var informationskälla. Vad som rapporterades var huvudsakligen organisationens dåliga ekonomi och kampen för att få ut Fria ord. avled och blev tidningens chefredaktör. valdes Per till förbundets ordförande och uppfattning var att flera tecken tydde på ett samgående mellan rörelsen. En fusion skedde vid 1980 210 Frisinnade unionspartiet tillhörde de organisationer vars medlem- mar kunde registreras enligt HT 16 1970. Partiet med sin ledare finns med i vissa av kvartalsöversikterna. Det fanns emellertid mycket litet att rapportera om partiet, som höll en låg profil och hade betydande ekonomiska problem. 207Anna-Lena Lodenius, , Extremhögern, 1994, passim, , Nazis- men i 1980-1997, 1998, s 7-55. 208Advokaten har en omfattande personakt hos . Han var en av de ledande inom SNF och startade Svensk-Chilenska sällskapet, där han också var ordförande. Hamacher utsattes redan under kriget för kontroll. Han var ombud och ledande inom S:t Michaelsorden. Hans personakt fylls på . Enligt en PM upprättad inom säkerhetspolisen den 19/11 1975 rådde samarbete mellan SNF och NRP framför allt genom Hamacher som betecknade som en god och snäll man. 20970:031, löpnr. 2, , , demonstrationer, möten. 2105:721 d, , Kvartalsöversikter 1969-1979, 5:720/6, , Protokoll från förestån- darmöte för sektions- och regionchefer - 30. Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism kom ut sporadiskt. Samma sak gällde tidningen . Lundehäll vädjade om bidrag för sina tidningar. hade Nordisk ungdom haft en propagandaturné i och . Lundehäll hade hållit enstaka möten och en affisch- kampanj hade förekommit . Det konstaterades emellertid att partiet var ett enmansparti. Partiet återfinns inte i HT 19, 1973 och förekommer inte längre i kvartalsöversikterna. Demokratisk allians bildades . Rörelsen sade sig bekämpa alla former av totalitär diktatur och sådana organisationer som motarbetade fri demokrati, men såg i första hand som sin uppgift att motverka kommunismen och FNL-rörelsen. Man ansåg att fritt inte var nog. Organisationen hade från början stöd av baltiska flykting- organisationer. fanns avdelningar på många håll i landet. Enligt stora sammanställning över organisationen hade Stockholmsavdelningen 800 och 784 medlemmar. Organisationen fick tidigt rykte om sig att vara positivt inställd till nazismen och att ha visat antisemitiska tendenser. Detta ledde till interna motsättningar speciellt inom Stockholmsavdelningen och uteslutningar förekom. Rörelsens medlemmar var huvudsakligen ungdomar. Samarbete förekom med baltiska och polska flyktingorganisa- tioner och organisationer som , , Koreaambulansen, informationskontor, . Man ordnade studiecirklar i utrikespolitik. Organisationens huvudsakliga inkomster kom från försäljning av tidningar och märken och genom gåvor och kommunala bidrag. Man sökte också pengar från näringslivet. Detta gick trögt på grund av ryktet om högerextremism. De kommunala bidragen upphörde troligen av samma orsak. Ett antal täckorganisationer skapades, Fria Östeuropeiska flyk- tingars samarbetsorganisation, fritt , i , Svenska vietnamesiska sällskapet, m. fl. Demokratisk allians bedömning var enligt , att aktioner av dessa organisationer väckte upp- märksamhet i media, medan aktioner företagna av Demokratisk allians tegs ihjäl. Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism ordnade Demokratisk allians egna demon- strationer bl.a. vid i och vid Kosygins besök . Man sökte på olika sätt att störa FNL- grupperna och deras aktioner. Vanligen ordnades motdemonstra- tioner i samband med FNL-gruppernas möten och demonstratio- ner. Man ordnade och deltog i ett antal demonstrationer för och krig i och för . demonstrerade Demokratisk allians i . Bl.a. brändes FNL- flaggan. FNL störde mötet och 32 personer greps. Man framträdde i centrala delar och , delade ut flyg- blad och sålde tidningarna för frihet och Argument för sanning och rätt. Argument för sanning och rätt gavs ut pri- vat av en medlem. Tidningen kom ut i 40 - 50000 exemplar och hade 5000 fasta prenumeranter. Demokratisk allians togs 1973 upp bland de organisationer vars medlemmar kunde registreras i Säkerhetspolisens register (HT 19). Att det ingalunda var självklart, att organisationen hörde hemma på HT-listan, har vi tidigare kunnat konstatera. var 17 personer registrerade. 1985 hade den siffran sjunkit till 5. Vi finner en kontinuerlig bevakning av organisationen och verk- samheten från sida. Promemorior upprättade inom visar detta. Organisationen redovisades också i kvartals- översikter fr.o.m. första kvartalet 1974.212 Under de första måna- derna 1974 var aktiviteten stor i organisationens lokal, Apelbergs- gatan 56, 2 tr. Främst gällde detta fredagskvällarna. be- dömning var att inre strider rådde inom organisationen. Ett antal personer i organisationen namngavs, en polisman, en juridisk stu- derande och en värnpliktig fänrik vid P 10 som fått avsked 1973 för sprängämnesstöld. Organisationens försäljningar av tidningar och Amerikamärken på och bevakades. namngav en förtrolig meddelare Demokratisk al- lians´ styrelse. Vid de flesta namn som uppräknas i promemorian, som byggde på meddelarens uppgifter, förekommer anteckningen ej id. Materialet översändes till vederbörande rotel för identifie- ring av personerna och registrering. Meddelaren (P 5321, 5332)213 med kontakter bland exilbalter, oppositionella ryssar och , var en viktig källa för redan i början av 1960- 211250:09/13, , Kort orientering utarbetad av RPS/Säk. Utdrag ur sammanställning över Aktuella organisationer m.m. 1969. Sammanställning över Demokratisk allians´ verk- samhet fram till 31/12 1974. 1:01/10 B, Löpnr. 2 a-c, , och . 212250:09/13, löpnr.1, 1969-1978, , Redovisning av Demokratisk allians i , 213130:28/1, . Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism Meddelarens första rapport om Demokratisk allians är och gäller ett möte i . I sin sista rapport från uppgav han att organisatio- nen hade ändrat sin verksamhet. Demonstrationer skulle inte läng- re vara ett kampmedel. Till ny ordförande hade utsetts . En ny organisation hade bildats med Tom- my som ordförande. Enligt den 31/12 1974 hade Demokratisk allians medgivit att man hade varit inblandad i två händelser, som ej hade varit meri- terande för rörelsen. gällde det en brand på FNL- tryckeriet på och 1973 en stöld av sprängämnen på P 10 i . Stölden hade gjorts av en oansvarig medlem. Det mås- te ha varit denna händelse, som hänvisade till i sin motivering till att Demokratisk allians togs upp i HT 19. Däremot förnekade man, att man hade vandaliserat en valstuga vid valet . allmänna bedömning av Demokratisk allians i de- cember 1974 var, att organisationen hade genomgått en viss själv- sanering, men att man hade visat prov på politisk omognad och brist på omdöme. Man levde fortfarande kvar kalla krigs värld, när det gällde tankegångar och retorik. Något tecken på att man med våld önskade omskapa det svenska samhället hade inte framskymtat vid undersökning av rörelsen. Meddelaren F rapporterade om Demokratisk allians´ inre svå- righeter . F rapporterade normalt om kom- munisterna, Clarté och extremvänstern inklusive Europeiska arbe- tarpartiet (EAP) och dess föregångare European Labour Commit- tees (ELC) 216 sammanställning över högerextremistisk verksamhet , som för Demokratisk allians del tycks bygga på samtal med bl.a. de båda senast refererade källorna tyder på en identitetskris och inre splittring inom organisationen. Kriget i var över och världsläget förändrat.217 214250:09/13, löpnr. 1, , PM 16/4 1974. 5:73/281, löpnr. 1-6, Att källan var mycket viktig för Säkerhetspolisen visar följande anteckning: P anser att vi skall vara rädda om () och dennes rapporter skall inte utan vidare överlämnas till avdelning utanför III:an om det kan komma att vidarebefordras till UD eller liknande. P vill själv avgöra från fall till fall. 5 Rapport från Demokratisk allians möte 14/3 1971. Enligt uppgift i akten löpnr. Den sista rapporten gällde Demokratisk allians och förskjutningar på högerkanten. 2151:01/10 B och , löpnr. 2 a-c, , Sammanställning över Demokratisk alli- ans´verksamhet fram till 31/12 1974 2165/73/340 Meddelare F, löpnr. 217Två anställda vid säkerhetspolisen hade ett samtal med en f.d. demokratisk alliansman . Samtalen gällde då i stor utsträckning småföretagarorganisationer som kämpade mot socialdemokratin. Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism 4 Spaningsmetoder och meddelare Uppgifter om informationskanaler har redovisats i redo- görelserna för de olika nazistiska organisationerna och deras be- vakning. Det kan dock vara lämpligt att föra samman de spridda uppgifterna och på så sätt få en samlad bild av kunskapskällorna. Det material om ytterlighetspartierna som hade samlats in av de militära och civila säkerhetstjänsterna, för kommunismens del se- dan och för nazismens del , utgjorde en massiv grund för spaningsarbetet efter kriget. Det gällde bl.a. alla de register som hade byggts upp på lokal och central nivå och som förts samman till ett gemensamt centralt register. Den intensifiera- de spaningsverksamheten, som under beredskapen leddes av All- männa säkerhetstjänsten innebar att knappast någon person, som i något sammanhang hade gett uttryck för en tyskvänlig inställning torde ha förbigåtts. Vi har kunnat konstatera att den grundläggande kunskapen om de nazistiska organisationerna, deras verksamhet och medlemmar erhölls genom aktiv läsning av den nazistiska pressen och från övervakning av de utannonserade offentliga mötena och de rappor- ter och promemorior som de resulterade i. Flygblad och annat propagandamaterial har också varit viktiga kunskapskällor. Begäran om tillstånd att hålla offentligt möte skulle inlämnas till , som också utfärdade tillstånd. Kravet på anmä- lan av offentligt möte tycks regelmässigt ha följts av nazistorgani- sationerna. Endast i ett enstaka fall har jag kunnat konstatera att en begäran inte hade inlämnats, och i det fallet dömdes vederbörande till böter. Via fick Säkerhetstjänsten kännedom om möten som skulle hållas för planering av övervakningen. Of- fentliga möten annonserades också i nazistpressen. S.k. Täckadresser utnyttjades i någon mån för att erhålla in- formation från partierna. Så erhöll t.ex. post från under täckadress A. Ek, Fack 31, 218 50:811, . Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism De lokala säkerhetsavdelningarna hade god kunskap om ytter- lighetspartierna inom sina respektive distrikt. En viktig faktor här var det lilla samhällets allmänna personkännedom och personkon- takter. Man hade kontaktpersoner på hotellen, som kunde ge in- formation om gästerna, när de anlände och när de lämnade hotellet, vilka de träffade liksom om deras in- och utgående telefonsamtal. Erhållen information förmedlades av lokalavdelningarna genom rapporter och promemorior till Statspolisintendenten och senare till i samband med särskilda händelser och fr.o.m. 1960-talet också genom kontinuerligt insända månads och kvartalsrapporter. AS () gav lokalavdelningarna konkreta uppdrag, att identifiera personer, att knyta kontakter och att spana på namngiv- na personer. Denna typ av informationsutbyte skedde också mellan lokalavdelningarna. Det har förekommit att man planterat in personer i de nazis- tiska organisationerna för att få direkt insyn i deras verksamhet. Jag har dock inte funnit konkreta bevis på detta i mitt genomgångna material. Att det dock har skett framgår av Statspolisens i tidigare citerade slutsats, att det inte var lämpligt att sätta in en ung volontär som kontaktman inom SSS i då fara kan fö- religga för att hans avancemang skulle kunna bli lidande på det om tidningarna finge reda på att han tillhört något ytterlighetsparti. Tips kom in från allmänheten. Det kunde vara en arbetskamrat, som berättade om en kollega som var nazist, en förbandschef eller en rektor som berättade om nazistisk verksamhet på regementet eller skolan. Föräldrar skickade in nazistiskt material, som deras barn hade fått sig tillsända o.s.v. Inom Krigsmakten fanns de naturliga kontakterna mellan för- bandens säkerhetsavdelningar och Försvarsstabens inrikesavdel- ning. Den lokala civila säkerhetstjänsten hade kontaktmän på för- banden, som kunde informera om olika aktiviteter. Så har vi t.ex sett, hur Jönköpingsavdelningen meddelade Statspolisinten- denten, att man hade en dålig kontaktman vid A 6 men att man efter väntade sig en bättre.219 När det gällde utbytet av uppgifter mellan Försvarsstabens inri- kes/säkerhetsavdelning.220 och , var det Säkerhetstjänsten, som normalt var den givande parten. Men naturligtvis hade För- svarsstaben också viktiga kunskaper att bidra med. 219Se t.ex. 50:5014/4j, , Rapport 24/5 1962 från sammankomst i 16/5 1962. 220Vid omorganisation av Försvarsstaben 1/7 1965 bytte inrikesavdelningen namn till säker- hetsavdelningen. Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism tinuerligt informerat Försvarsmakten om den säkerhetshotande verksamheten genom att översända rapporter med uppgifter av in- tresse för Försvarsmakten, att göra slagningar i sina register i sam- band med anställningar och personalkontroll, att fr.o.m 1955 över- sända sina månads/kvartalsöversikter för kännedom. Försvarssta- ben har i sin tur översänt sina Underrättelse- och säkerhetsöversik- ter till och förmedlat information som man fått från sina källor.221 Muntliga orienteringar mellan Försvarsstaben och har alltid varit viktiga. , chef för , försvarets hemliga underrät- telsetjänst 1946-1964 har berättat om den direkta kontakt som fanns mellan honom som chef för och Statspolisinten- denten. Här gällde informationen dock främst utländska medbor- gare.222 Såväl den civila som den militära säkerhetstjänsten på central- och lokal nivå hade meddelare, som vid ett enstaka tillfälle eller kontinuerligt tog kontakt med Säkerhetstjänsten. För de flesta meddelare gäller, att det av rapporter och promemorior inte fram- går, vilka de var, av vilka skäl och på vilka villkor de har kontaktats eller själva kontaktat Säkerhetspolisen. De omnämns och karaktäri- seras som en vanligen välunderrättad källa, förtrolig meddelare eller från en absolut vederhäftig sagesman, förtrolig upplysare inom pressen . Men det förekommer också, och detta tycks bli vanligare fr.o.m. 1960-talet, att meddelare namnges med sitt rätta namn eller får sig tilldelat ett kodnamn. I mitt material har jag i några fall stött på, att en person från en organisation erbjudit sig att bli meddelare och att erbjudandet avslagits eller godtagits sedan personen kontrollerats.223 Det kan ha varit en person som har till- 221Om underrättelse- och säkerhetsorienteringar se Evabritta , Den militära under- rättelse- och säkerhetstjänstens arkiv, 1920-1979, otryckt inventeringsrapport, 1998, , Den militära underrättelse- och säkerhetstjänsten, fem kriser under , 2000, se särskilt s.199-213. Försvarsstabens periodiska säkerhetsöversikter, som gavs ut fr.o.m. placerades i 5:720/6 och i akter. Ett exemplar fördes till HSC 330/65. Där återfinns endast missivet. 222Thede , Några studier till T-kontorets historia, för utgivning av handlingar rörande historia, Handlingar del 21, utgivna genom Evabritta Wall- berg, 1999, s. 62-65. 223Se t.ex. material 50:5013, , Nysvenska rörelsen, diverse handlingar . Beslut fattades om att vederbörande ej skulle engageras av tredje roteln, 1953. En annan meddelare ur Nysvenska rörelsen var I, som förklarade sig vara beredd att ställa sig till polisens förfogande, 50:5013, . En Västeråsbo erbjöd sig att mot betalning nästla sig in i NRP. Säkerhetsavdelningen meddelade att man inte var intresserad av samarbete, PM . Enligt PM hade vederbörande varit i telefonkontakt med , ett samtal som hade avlyssnats av säkerhetspolisen, 50:8130, löpnr. 3, 1972-1974, . Upp- gifter om Nysvenska rörelsen har lämnats enligt PM från Malmöavdelningen 30/6 1970, 50:5014/1 c, . Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism hört en organisation, som han sedan tagit avstånd ifrån eller en per- son, som har blivit utesluten ur en organisation och därför vill hämnas.224 Malmöavdelningen hade en mycket god med- delare i den internationellt inriktade A var utländsk medborgare och hade mycket god kunskap om och om europe- iska naziströrelser. En hel del av hans information gällde den tyska efterkrigsnazismen och dess mullvadsarbete i de nordiska länderna. A lämnade också uppgifter om Nysvenska rörelsen och om och hans parti. Han kunde re- dovisa Per och internationella kontak- ter. Han överlämnade material om för barn och om svenska nazisters kontakter med nazister i Sydameri- ka, som var dömda för krigsförbrytelser. A överlämnade också visst material om den internationella kommunismen och om arbe- tarkonferenser i . Exempel på hur A arbetade, ger Malmöavdelningens skrivelse . hade A vid sina be- sök i uppsökt Nysvenska rörelsens expedition för att köpa Vägen framåt. Han presenterade sig då som . Vid besö- ken underhöll han sig med personal på expeditionen. Han hade även samtalat med Per Engdahl.225 Material om överlämnades också från Försvars- stabens inrikesavdelning. Materialet kom från en källa i Försvars- staben och bestod bl.a. av listor över personer och länder anslutna till Europarörelsen.226 Växjöavdelningen, hade en mycket god medde- lare Y med stor kunskap om främst men även om Nysvenska rörelsen och andra organisationer.227 En annan meddelare var A, som levererade material om nazistis- ka och kryptonazistiska organisationer i och om Foster- ländska fronten. informerade han om nazister i och om Per kontakter med dem. 224 Enligt Statspolisintendentens tjänsteföreskrifter handlades ärenden rörande förtroliga meddelare av Statspolisintendenten avd sektion 4. , Statspolisinten- denten, Statspolisens särskilda polisverksamhet, orientering rörande dess nuvarande organi- sation, 12/5 1958. Materialet om meddelare återfinns i 5:73, . Om enkelt och kvalifice- rat sekretesskydd, för uppgiftslämnare- förtroliga meddelare utanför den särskilda polisverk- samheten se dnr. HSC 10/62, se även Statspolisintendentens skrivelse 4/2 1956, Spi dnr. S 78/56, . Vid regionkonferens för och bergslagen 19/9-91/9 1977 disku- terades källskydd och ekonomisk kompensation för meddelare, 5:720/6, löpnr. 2255:73/204, löpnr. 226P 5134, , , Skrivelse från Försvarsstaben, inrikesavdelningen 18/11 1954. 22750:8130, löpnr. 3, 1972-1974, . Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism 1957 överlämnade A vissa personuppgifter med anknytning till den nybildade nazistiska organisationen tén. Det ganska omfattande material som A överlämnade sista år kan knappast ha haft stort nyhetsvärde med tanke på den stora kunskap om främst som då redan fanns inom . En meddelare med ett mycket stort bevarat material är B. Källan rapporterade huvudsakligen om väns- terrörelserna men överlämnade också material om Nordiska riks- partiet, Demokratisk allians, EAP och ELC. Uppgifterna om Nor- diska och Demokratisk allians har redovisats i det före- gående. För EAP:s och ELC:s del gäller uppgifterna bl.a. ledning, organisation och finansiering. Källan K informerade om ungdomsorganisationen men också om och dess partiledare och om . De initierade rapporterna är . En viktig informatör verkade . Han hade nära kontakter med exilbalter och sovjetiska motståndsmän och erhöll en hel del material därifrån. Källan var en viktig medde- lare när det gällde Demokratisk allians, som vi har sett tidigare.230 Visst begränsat material kom från källa d.v.s. IB. Källan var inriktad på vänstergrupperna, men en del information om na- zismen överlämnades. meddelade att en del un- gerska officerare som vid krigsslutet flytt till hade bildat en nazistisk kärngrupp, som hade förbindelser med flera andra länder. överlämnades en omfattande promemoria över den svenska och internationella nazismen upprättad av IB- medarbetaren . Dess informationsvärde var synnerligen begränsat med kännedom om det rika material som har bevarats i sak- och personakter. Texten analyserades av och analysen avslutades sålunda: Såsom framgår av ovan- nämnda anmärkningar är uppsatsens tillförlitlighet diskutabel vad beträffar de där nämnda svenska nazistorganistionerna m.m. Även i andra delar kan vissa felaktigheter iakttas. Enär här inte föreligger så mycket material angående utländska nazistiska organisationer är denna del mer svårbedömd ur tillförlitlighetssynpunkt. 228Se t.ex. inkommen skrivelse i Per akt, A 1, löpnr. 5: 73/24, 50:83/0. Hs 533/58, . 2295: 73/340, löpnr 1-7, . Löpnr 3-7 gäller . 2305:73/281, löpnr. Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism Övrigt material från källa med anknytning till de nazis- tiska rörelserna är , 1966 och 1967. En rapport om upp- taktsmöte för Nysvenska rörelsens eventuella med- verkan i de 140 läkarnas aktion. En rapport från Nordiska rikspar- tiets interna möte på restaurant , och rap- porter om eventuella terroristplaner av Palestinarörelsen med even- tuell koppling till och paret som- marstuga Björnidet i Ed inklusive bevakning av Björnidet.231 Från andra källor som var inriktade mot vänstergrupper har en del material om nazisterna spillt över.232 Hur var det då med telefonavlyssning som medel för informa- tion? Endast när det gäller har jag funnit att tele- fonkontroll har beslutats av domstol. Att uppgifter från kontrollen har använts framgår av upprättade promemorior. I övrigt finns en- staka uppgifter i materialet som kan tyda på att telefonavlyssning har skett. Att hotellsamtal har avlyssnats är klart. Den avlyssningen bör ha skett via hotellets växel. Domstolen beslutade också om kontroll av post. Ytterligare uppgifter om beslut om postkontroll har jag inte påträffat Detta uteslutar naturligtvis inte att brev kan ha öppnats. 2315:73/264, löpnr. 50:3/3, löpnr. (utdrag ur Hs 533/58). 2325:73/189, 5:73/183, 5:73/253, . Säkerhetstjänst, nazism och högerextremism 5Nazist och högerextremist – ett stopp i karriären? Innebar medlemskap i en organisation som stämplats som nazistisk eller högerextremistisk ett hot mot eller rent av stopp i karriären? Några lagliga hinder mot medlemskap i sådan organisation fanns inte, och vid tillsättningar av statlig tjänst skulle i normalfallet be- dömningsgrunderna vara förtjänst och skicklighet. Har inställningen till nazismen när det gällt tjänstetillsättningar och motsvarande förändrats över tiden, och har toleransen varit olika för olika yrkeskategorier? Detta är frågeställningar som skulle vara intressant att undersöka och få besvarade. För att säkert kunna besvara den typen av frågor skulle en omfattande och bred forsk- ning krävas liksom ett forskningsmaterial av den typ, som normalt inte har sparats i arkiven.233 Här följer enbart några exempel på be- dömningar som har gjorts och beslut som har fattats. Flera av ex- emplen är kända , andra har behandlats i det föregå- ende. För försvarets del fanns bestämmelser personalkon- trollkungörelse om, att personal från ytterlighetspartier, som var föremål för registrering hos , ej skulle antas till befattningar och utbildningar och ej heller befordras. Under perio- den fick den som så önskade, på egen begäran genomgå förhör av Statspolisen, vad gällde politisk inställningen inför antag- ning till tjänst eller utbildning eller inför befordran. En möjlighet, som utnyttjades i stor omfattning. Prövning kunde också göras av . Möjligheten att överkla- ga beslut hos Kungl. Materialet från Statspolisens förhör med militär personal och materialet från visar, att ett tidigare engage- mang i en högerextremistisk organisation i de allra flesta fall inte