sou · GQB3120d2 · 2003-01-01 00:00:00 — har genom tilläggsdirektiv fått i uppdrag att utreda och föreslå om och hur ett ämnesbetygssystem kan införas i gymnasieskolan och gymnasial vuxenutbildning (kur- siverat här). tolkar sitt uppdrag så att ett förslag om den framtida gymnasieskolans struktur och därmed sammanhängande frågor också innefattar ett för den kommande Betyg och examen i den framtida gymnasieskolan och i gymnasial vuxenutbildning gymnasieskolan passande betygssystem. Direktiven anger vidare att kommittén därvid skall utforma ett förslag som, med bibehållande av nuvarande antal betygssteg, minskar betygsstressen i den gym- nasiala utbildningen och skapar förutsättningar för en bättre helhetssyn på elevernas kunskapsutveckling. skall också enligt tilläggsdirektiven pröva förutsättningarna för att införa en gymnasieexamen i gymnasie- skolan. 12.2Från det relativa betygssystemet till dagens betygssystem Dagens mål- och kunskapsrelaterade betygssystem har tillämpats , dvs. Det ersatte då det relativa betygssystemet. Det relativa betygssystemet byggde på principen att alla de elever i riket som läste ett visst ämne på en viss studieväg ett visst år betygsmässigt jämfördes med varandra. Av denna elevgrupp, som kunde variera kraftigt i storlek, skulle ha betyget 1, ha betyget 2, ha betyget 3, ha betyget ha betyget 5. Det relativa betygssystemet tillämpades inte sällan felaktigt på så sätt att lärare lät den egna klassen utgöra referensgrupp i stället för – som det skulle vara - alla elever i riket som läste samma kurs . Det ledde t.ex. till felaktiga påståenden som att femmorna i klassen tagit slut. Det förhållandet att systemet också skulle tillämpas på små och starkt segregerade elevgrupper ledde ibland till orimliga konsekvenser (det s.k. grekproblemet). I de flesta ämnen var inte elevpopulationerna så stora att de kunde vara repre- sentativa för årskullen. Själva grundantagandet om normalfördel- ning var då inte rimligt. Det fanns flera motiv för beslutet att ersätta det relativa betygssystemet med ett mål- och kunskapsrelaterat betygssystem. Styrningen av skolan förändrades från en styrning med huvud- sakligen regler till en styrning huvudsakligen genom mål och utvärdering av resultat även om det tidigare också fanns mål och även om det nu också finns vissa regler. Betyg i en mål- och 1992/93:250 om en ny läroplan och ett nytt betygssystem för gymnasieskolan, kom- vux, gymnasiesärskolan och särvux, bet. 1993/94:UbU2, rskr. 1993/94:93. SOU 2002:120 Betyg och examen i den framtida gymnasieskolan och i gymnasial vuxenutbildning resultatstyrd skola skall ge besked om i vad mån eleven har nått målen. Det relativa betygssystemet gav som sagt i stället besked om hur den enskilde elevens resultat förhöll sig till andra elevers resul- tat. Dessutom förändrades gymnasieskolan till ett kursutformat programgymnasium genom den reform som beslutades på för- . var gymnasieskolan en linjebunden ut- bildning där alla elever på en studieväg huvudsakligen läste samma ämnen i samma takt. Den nuvarande gymnasieskolan innehåller avsevärt större möjligheter för eleverna att välja vilka ämnen och kurser de vill studera. Den nuvarande gymnasieskolan beslutades av och skulle införas med början /93. Varje kommun skulle besluta om införandetidpunkten för den egna gymnasieskolan. Några kommuner startade /93 men de allra flesta kommuner startade den nya gymnasieskolan /94. Inte /95 fanns en ny läroplan och ett betygs- system för den nya gymnasieskolan. tilläm- pades fyra olika betygssystem. Eleverna i de högre årskurserna av linjegymnasiet fick betyg enligt det relativa betygssystemet, eftersom det gällde då de började gymnasieskolan. De elever som började den nya gymnasieskolan 1992/93 och 1993/94 fick starta med nya kursplaner med uppnåendemål men med det gamla betygssystemet, som justerades för att övergångsvis kunna användas i den nya mål- och resultatstyrda skolan. Den fem- gradiga skalan var kvar men den enskilde elevens resultat skulle inte relateras till betygsnivån i hela riket. De elever som gick i högre årskurser av försöket med treåriga yrkesinriktade linjer hade betyg som bestod av en förteckning över godkända moduler. De elever som börjat den nya gymnasieskolan har fått betyg enligt det nya mål- och kunskapsrela- terade betygssystemet, dvs. det som gäller . De lärare som tjänstgjorde i gymnasieskolan i mitten av 1990- talet skulle således både ta till sig ett helt nytt sätt att tänka när det gällde utbildningens organisation, läroplan, programmål och kurs- planer med, som många uppfattade det, mindre stöd för den konkreta undervisningen. De skulle också sätta betyg efter ett nytt 1990/91:85 Växa med kunskaper – om gymnasieskolan och vuxenutbildningen, bet. 1990/91:UbU26, rskr. 1990/91:356. Betyg och examen i den framtida gymnasieskolan och i gymnasial vuxenutbildning system och fick som underlag betygskriterier utöver kursplanerna. Både kursplanerna och betygskriterierna förutsatte en lokal tillämpning byggd på ett utvecklande samarbete mellan kollegor och med eleverna. Den parlamentariska kommittén som hade i uppdrag att följa införandet av den nuvarande gymnasieskolan redovisade läget be- träffande betygssystemet . Det fanns då kritik mot betygssystemet framför allt i tre avseenden. Både lärare och elever ansåg antalet betygssteg vara för få. Lärare fann det vara ett mora- liskt dilemma att sätta betyget Icke godkänd på en elev. Något motsvarande fanns inte i det relativa betygssystemet. Betygskrite- rierna ansågs för oprecisa och inte tillräckligt vägledande. Det kollegiala samarbetet om bedömningskriterier och betyg bedrevs med olika takt och olika intensitet på olika skolor. Den tidigare gymnasiekommitténs slutsats när det gäller hela reformeringen av gymnasieskolan var att reformen inte borde ha haft en så över- optimistisk tidplan och att mycket av svårigheterna kunde hänföras till detta förhållande. Lärarna ställdes inför stora utmaningar i form av ny läroplan, programmål, kursplaner som var skrivna på nytt sätt, nytt betygssystem och i många fall nya elevgrupper. Sam- tidigt hade inte alla lärare kännedom om motiven för och tankarna bakom reformen. var betygsättningen föremål för kvalitetsgranskning. Utbild- ningsinspektörerna pekade på brister vad gäller likvärdighet och rättvisa och sammanfattade resultaten av granskningen så: Såväl stat som kommun tycks kraftigt ha underskattat komplexi- teten i det mål- och kunskapsrelaterade betygssystemet och den tid och kraft som var och är nödvändig för att genomföra det. Kvalitetsgranskarna betonade behovet av fortbildning och insatser för frågor som förståelsen och tolkningen av styrsystem och styr- dokument. Det behövs konstruktiva samtal kring betygsfrågor på ett både principiellt och konkret plan. Genom beslut den 6 decem- ber 2001 har regeringen gett i uppdrag att genomföra kompetensutveckling i kunskapsbedömning och betygssättning. drar den slutsatsen av dessa erfarenheter att förändringar i betygssystem måste motiveras och förberedas omsorgsfullt. Detta bör ske innan förändringarna skall träda i kraft. 3 Den nya gymnasieskolan – steg för steg; SOU 1997:1. 4 Nationella kvalitetsgranskningar 2000; nr 190. SOU 2002:120 Betyg och examen i den framtida gymnasieskolan och i gymnasial vuxenutbildning De lärare som skall tillämpa ett nytt betygssystem skall veta syftet med förändringarna och hur det nya systemet skall tillämpas. 12.3Det nuvarande betygssystemets utformning De betyg som var och en av eleverna får utgår från en jämförelse med kunskapsmålen i kursplanerna. Betygssystemet är således mål- och kunskapsrelaterat. Betygen i gymnasieskolan och gymnasial vuxenutbildning har fyra betygssteg, Icke godkänd (IG), Godkänd (G), Väl godkänd (VG) och Mycket väl godkänd (MVG). Det finns inte, till skillnad från det relativa betygssystemet, några regler för hur stor andel av eleverna som skall ha det ena eller det andra betygssteget. Eftersom gymnasieskolans program är uppbyggda av kurser sätts betyg på varje kurs. Lärare skall sätta betyg på avslutad kurs och på projektarbetet. Om en lärare på grund av elevs frånvaro inte har underlag för att bedöma elevens kunskaper skall läraren inte sätta betyg. I gymnasial vuxenutbildning skall betyg sättas på varje slutförd kurs eller delkurs och på projektarbetet. Elever som fått betyg på samtliga delkurser skall få ett sammanfattande betyg på kursen i dess helhet. För lärares stöd vid betygssättningen finns betygskriterier, som preciserar vilka kunskaper som krävs för att en elev skall få G, VG och MVG. Betygskriterierna fastställs av för de natio- nellt beslutade kurserna och för projektarbetet. Lärarna förutsätts utarbeta lokala konkretiseringar av de nationella betygskriterierna. För de lokalt beslutade kurserna fastställs kursplaner och betygs- kriterier av styrelsen för utbildningen. Lärare i gymnasieskolan skall använda nationella prov vid betygssättningen i kärnämnena svenska, svenska som andraspråk, engelska och matematik samt i den avslutande gemensamma karak- tärsämneskursen i engelska och matematik. Enligt Gymnasie- förordningen bör lärarna även i övrigt använda nationella prov som ett hjälpmedel. Lärare i gymnasial vuxenutbildning bör använda nationella prov som hjälpmedel för att bedömningsgrunderna skall bli så enhetliga som möjligt. Läroplanen (Lpf 94) innehåller följande avsnitt om bedömning och betyg. Betyg och examen i den framtida gymnasieskolan och i gymnasial vuxenutbildning Betygen uttrycker i vad mån den enskilda eleven har uppnått de kunskapsmål som uttrycks i kursplanen för respektive kurs och som definieras i betygskriterier. Mål att sträva mot Skolan skall sträva mot att varje elev N tar ansvar för sitt lärande och sina studieresultat och N kan bedöma sina studieresultat och utvecklingsbehov i förhållande till kraven i kursplanerna. N fortlöpande ge varje elev information om elevens utvecklingsbehov och framgångar i studierna, N i gymnasieskolan samverka med hemmen och informera om elevernas skolsituation och kunskapsutveckling och N redovisa för eleverna på vilka grunder betygsättning sker. Läraren skall vid betygsättningen N utnyttja all tillgänglig information om elevens kunskaper i för- hållande till kraven i kursplanen, N beakta även sådana kunskaper som en elev tillägnat sig på annat sätt än genom den aktuella undervisningen, N beakta såväl muntliga som skriftliga bevis på kunskaper och N göra en allsidig bedömning av kunskaperna och därvid beakta hela kursen. En stor skillnad i förhållande till det tidigare betygssystemet är den öppenhet som skall prägla betygssättningen. Eleverna skall veta vad som krävs och hur de ligger till och vad de skall kunna göra för att nå målen för studierna. Det relativa betygssystemet hade inte en uppdelning i godkända och icke godkända resultat, vilket innebar att elever kunde lämna gymnasieskolan med en 1:a eller 2:a i ett antal ämnen utan att det uppstod någon debatt om huruvida eleven nått målen för utbild- ningen eller inte. Enligt Gymnasiekommitténs uppfattning har det mål- och kunskapsrelaterade betygssystemet bidragit till att tydlig- göra de kunskapsbrister som doldes i det tidigare betygssystemet. Prövning för ett nytt betyg är under gymnasieskolstudierna endast tillåtet för elever som har IG. De elever som vill höja ett godkänt SOU 2002:120 Betyg och examen i den framtida gymnasieskolan och i gymnasial vuxenutbildning betyg får göra det efter avslutade gymnasieskolstudier antingen genom prövning eller genom studier i komvux. Elev i gymnasial vuxenutbildning har rätt att gå igenom prövning i alla kurser som får förekomma i komvux och i projektarbetet. Detta gäller även om eleven redan har ett betyg. Slutbetyg från gymnasieskolan får de elever som har betyg i alla kurser som ingår i studieprogrammet. Det spelar däremot inte någon roll vilket betyg eleven har på kurserna. Betyget kan t.ex. vara IG. Elever som gått Individuellt program och fullföljt den plan som lagts upp får också slutbetyg. Elever i gymnasial vuxenutbildning har rätt till slutbetyg om de har betyg i dels samtliga kärnämneskurser, dels andra kurser, del- kurser eller projektarbetet som enligt kursplanerna uppgår till sammanlagt minst 1 750 gymnasiepoäng. Samlat betygsdokument får de gymnasieskolelever som saknar betyg i någon kurs – även om de gått färdigt sin gymnasieutbild- ning. Samlat betygsdokument får också de elever som flyttar eller avbryter sina studier. Elever i gymnasial vuxenutbildning har rätt att få samlat betygs- dokument som visar vilka kurser eller delkurser som eleven har slutfört och vilka betyg eleven fått på dessa. Detta gäller även projektarbetet. Den som vill ha ett samlat betygsdokument får själv avgöra vilka kurser eller delkurser som skall ingå i dokumentet. Rättelse av betyg kan endast ske om det uppstått ett skrivfel. Överklagande av betyg finns inte i den svenska 12.4Betyg skolans mest diskuterade fråga Man kan knappast tro att följande problemsamling när det gäller betyg är skriven 1987.5 Alla dessa frågor är fortfarande aktuella i någon form. Betygsättning torde vara skolans mest diskuterade fråga. Den har många dimensioner och komponenter. Olika intressenter, elever, lära- re, föräldrar, ser frågorna också från olika utgångspunkter. Diskus- sionen på föräldramöten glider lätt in på betygen, oavsett vad mötes- ordningen gäller. Debatten förbistras i hög grad av att man talar förbi varandra. Skall skolan alls ge betyg? Om så, i vilka årskurser? I vilka ämnen? I vilken form? Hur skall gradering ske? 5 , S. 1987 Från reform till reform. Skolsverige 1950 1975; del 5 Läroplaner. Betyg och examen i den framtida gymnasieskolan och i gymnasial vuxenutbildning betygen avse enbart kunskaper eller skall även sådant som arbetssätt, anpassning och kreativitet bedömas? Skall en godkändgräns finnas? Vilken roll skall centrala prov spela för betygen? Vem eller vilka avgör betygen? Kan förment felaktiga betyg rättas till? Om så, hur? Skall alla ämnen i ett slutbetyg väga lika tungt oavsett deras timtal eller skall ämnesbetygen ha olika vikt? Kan och bör blockämnesbetyg ges? Vilken roll bör tillmätas betyg vid urval till fortsatta studier eller vid anställning i statlig eller ? Hur jämförs gamla betyg med nya? Skall man kunna höja betyg genom efterprövning? Vilken roll spelar betygen i avgöranden av formell kompetens och behörig- het? Hur skall betyg äga giltighet? Som sagt, alla dessa betygsfrågor är fortfarande aktuella på något sätt. En del är ett större problem än då. Till dessa hör betygens roll i meritvärderingen vid urvalet till högre utbildning och konsekvenserna därav för arbetet i gymnasieskolan. Frågor som sammanhänger med dessa behandlar kommittén i kapitel 16 Från gymnasieskolan till eftergymnasiala studier. 12.5Erfarenheter av dagens betygssystem Få ifrågasätter att en skola som är mål- och resultatstyrd skall ha ett betygssystem som bygger på samma principer. Dagens betygssystem har tydliggjort i vilken grad skolan lyckas med uppdraget att eleverna skall nå målen för skolan. Mycket av dagens skoldebatt fokuserar studieresultaten. menar att detta är positivt i den mån debatten uppmärksammar för- hållanden som leder till förbättrade resultat. En stämpling av dagens skola som misslyckad är däremot inte bara negativ för elever, lärare och skolledare utan dessutom orättvis. Genom dagens betygssystem vet vi avsevärt mycket mer om hur skolan lyckas och misslyckas än vad man kunde veta då elevernas studieresultat endast jämfördes med varandra och inte med målen. ifrågasätter således inte att betygssystemet även fort- sättningsvis skall vara mål- och kunskapsbaserat. Det finns både positiva och negativa erfarenheter att redovisa av dagens betygssystem. Den oftast förekommande kritiken mot dagens betygssystem är att antalet betygssteg är för få. Gårdagens relativa betygssystem hade fem betygssteg. Dagens system har fyra, nämligen Icke god- känd, Godkänd, Väl godkänd och Mycket väl godkänd. föreslår ingen ändring av antalet betygssteg. SOU 2002:120 Betyg och examen i den framtida gymnasieskolan och i gymnasial vuxenutbildning ingår inte i kommitténs uppdrag, vilket framgår av inledningen till detta kapitel. Betygens jämförbarhet har ifrågasatts bl.a. av företrädare för högskolor. Lärarna har vid betygsättningen dels kursplaner, dels betygskriterier att utgå ifrån. Betygskriterier anses emellertid vara vaga och därmed inte så vägledande som vissa lärare önskar. Såväl kursplaner som betygskriterier förutsätts diskuteras lokalt för att få en ytterligare precisering. Såsom påpekats dels av den tidigare gymnasiekommittén, dels av utbildningsinspektörer underskattades svårigheterna vid övergången till det nuvarande betygssystemet och lärarna har inte fått möjligheter att i tillräcklig grad diskutera det tillsammans. menar att de olika fortbildningsinsatser som gjorts och som fortfarande pågår, bl.a. den kompetensutveckling i kunskapsbedömning och betygssättning som genomför på uppdrag av regeringen, bör kunna leda till förbättringar därvidlag. De nationella proven bidrar också till att betygssättningen blir mera rättvis och betygen mera jäm- förbara. De principiellt viktigaste erfarenheterna av dagens system kan hänföras till förhållandet mellan betyg, ämne och kurs. Betyg sätts på varje avslutad kurs. Dagens kurser får inte omfatta mindre än 50 gymnasiepoäng (motsvarar ungefär två veckors studier) och endast undantagsvis mer än 200 gymnasie- poäng. Det finns många kurser som omfattar endast 50 gymnasie- poäng. Kommittén vill här också hänvisa till redovisningen under föregående kapitel, Kunskapens byggstenar. Kombinationen av att betyg skall sättas på varje avslutad kurs och att det finns många små kurser gör att gymnasieutbildningen upplevs som fragmentiserad, att helheten går förlorad och att progressionen i elevernas kun- skapsinhämtande blir osynlig. En konsekvens av dagens system med betyg på kurser är att elevernas slutbetyg troligen kommer att innehålla 25 30 kursbetyg, varav flera i samma ämne. Ingen elev har ännu hunnit få slutbetyg enligt de kursplaner som fastställdes . Det finns också positiva effekter av kursbetyg, nämligen att eleverna snabbt får återkoppling och därmed kan bli motiverade eller vid behov snabbt får stöd, att kurserna är lätta att bygga på och att det är lätt att byta program och skola. Elever upplever också att det är positivt att de kan lägga avklarade kurser bakom sig. Betyg och examen i den framtida gymnasieskolan och i gymnasial vuxenutbildning 12.6Behov av förändring av betygssystemet En arbetsgrupp inom har haft i uppdrag av skolministern att utarbeta ett förslag till ämnesbetyg. Arbets- gruppen redovisade sin rapport, Ämnesbetyg i en kursutformad gymnasieskola, . Rapporten överlämnades till i samband med att kommittén fick tilläggsdirektiv att utreda om och hur ämnesbetyg skall införas i gymnasieskolan och gymnasial vuxenutbildning. Arbetsgruppen föreslog en övergång från kursbetyg till ämnes- betyg för att underlätta utvärdering av kvaliteter i kunskap och informationen om den enskildes kunskapsutveckling. Två alternativ redovisades för när och hur ämnesbetyg skulle sättas. Det första alternativet innebar att betyg skulle sättas efter varje avslutad kurs, varvid ett tidigare betyg ersätts av ett senare, s.k. kumulativa ämnesbetyg. Det andra alternativet innebar att ämnesbetyg skulle sättas först när samtliga kurser i ämnet är avslutade. Arbetsgruppen förordade det förstnämnda alternativet, dvs. med kumulativa ämnesbetyg. Kommittén har remitterat rapporten till bland annat ett antal gymnasieskolor, kommuner och högskolor för att få ett bredare underlag för sina överväganden. En sammanställningen av remiss- yttrandena överlämnas till i anslutning till betänkandet. Samtliga instanser som besvarade remiss instämde helt eller delvis i analysen av bristerna i den nuvarande gymnasieutbildningen. Flertalet ansåg att det största problemet är att systemet motverkar en holistisk kunskapssyn och en progres- sion i lärandet och att det inte är elevens kunskapsutveckling utan snarare faktakunskap som mäts. Problem finns också när det gäller samverkan mellan lärare, ämnesövergripande arbete och utveckling av arbetsformer och arbetssätt. Tveksamhet råder om betygens värde som informationsinstrument och som urvalsinstrument för högre studier. Alla instämde också i att det råder betygsstress i skolan och flertalet att kursbetygen skapar en provhysteri. Arbetsgruppen framhöll att förändringarna av betygssystemet borde kopplas till en större översyn av gymnasieskolan och därför behandlas i samband med behandlingen av kommande förslag. 6 Publicerad i skriftserie nr 2. SOU 2002:120 Betyg och examen i den framtida gymnasieskolan och i gymnasial vuxenutbildning Många remissinstanser uppmanade att skynda långsamt med arbetet kring ett nytt betygssystem. Risken är annars att det fokuseras för mycket på betygssystemet och att huvudfrågan den nya studievägsuppbyggnaden kommer i skym- undan. fick i uppdrag av regeringen att utveckla modeller för hur mål i utbildningen i gymnasieskolans ämnen kan beskrivas i ett system med ämnesbetyg. Verket skulle också ta fram principer för hur gymnasieskolans framtida kunskapsinnehåll skulle kunna indelas i ämnen samt principer för hur bedömnings- kriterier kan utformas på ämnesnivå. När redovisade uppdraget framhöll verket att en eventuell övergång till ämnesplaner och ämnesbetyg endast kan göras i samband med ett kursplanearbete där man också ifråga- sätter nuvarande ämnen och deras uppbyggnad, vilket är ett om- fattande arbete. Det finns skäl betona att den departementala arbetsgruppens arbete med betyg utgick från dagens gymnasieskola. Gymnasiekom- mitténs arbete med betygen utgår däremot från den struktur för den framtida gymnasieskolan som kommittén föreslår i detta betänkande. I tidigare kapitel av betänkandet behandlas flera för- hållanden som har betydelse för frågan om betyg. En av utgångs- punkterna för kommitténs arbete med den framtida gymnasie- skolans struktur har varit att fragmentiseringen och risken för trivialisering i dagens skola skall ge vika för en utbildning som ger eleverna sammanhang och djupare förståelse. Kommitténs förslag till struktur utgår därför från att utbildningen organiseras i block som kommer att omfatta minst 300 gymnasiepoäng. Härigenom underlättas också möjligheterna till varierade arbetssätt och sam- arbete mellan lärare, vilket har försvårats av dagens korta kurser. I föregående kapitel, Kunskapens byggstenar, har kommittén behandlat frågan om förhållandet mellan ämnen, kurser och block. Där finner man också motiven för att den framtida gymnasie- skolans block bör sättas samman av byggstenar, som är större än dagens kurser. Kommittén anser att dessa byggstenar även i fortsättningen bör kallas för kurser men att de skall vara större än i Betyg och examen i den framtida gymnasieskolan och i gymnasial vuxenutbildning I flertalet fall kommer antagligen block, ämne och kurs att vara samma sak, dock . förslag till struktur för den framtida gym- nasieskolan gör det naturligt att sätta betyg på block. Blocken består av kurser. Alternativet är därför att sätta betyg på kurser. I de fall ett block består av kurser inom ett och samma yrkes- område är ett betyg på hela blocket naturligt och i de fall blocket består av en enda kurs blir betyg på block, ämne och kurs samma sak. Det är inte lika okomplicerat med gemensam betygsättning på block som består av flera kurser med olika ämneskaraktär. Det kan finnas anledning att betygsätta kärnämnena separat för att markera vikten av att alla gymnasieelever tillägnar sig den bas av kunskaper som alla människor behöver för att leva och arbeta i . För ytterligare något tiotal ämnen som varit skolämnen länge, såsom biologi, geografi, moderna språk och fysik, kan elever- na behöva redovisa betyget för varje enskilt ämne alternativt för varje kurs på grund av att de utgör underlag för meritbedöm- ningen för särskild behörighet och urval till högre utbildning.