sou · GQB395d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Till opinionsbildningen kan också läggas ett antal debattböcker som uppmärksammade palestiniernas sak och som fick stort genomslag i den politiska debatten, t.ex. Per Gahr- tons Kampen om (1970), båda böcker och USA-imperialismen (1969) samt och (1969) samt och nafrågan och den svenska opinionen (1972). Den senare boken väck- te stor uppmärksamhet genom sin kombination av kristna utgångs- punkter och pro-palestinska ställningstaganden. En särskild roll spelade (1971) som inte var av debattkaraktär, men som gav stort utrymme åt den palestinska fak- torn i konflikten.20 Bland de böcker som uttryckte större sympati för den israeliska saken märks särskilt Det hatade (1970) av Per , och 19Palestinsk nr 2, 1972. 20Perssons bok utkommer fortfarande i nya upplagor och används i undervisning på univer- sitet och högskolor. 21Före 1967 utgavs endast ett fåtal böcker om Palestinafrågan. Mest inflytelserik var troligen hotade (1957) där författaren motiverar judarnas rätt till Pales- tina i historiska, kulturella och lidande-termer. Boken utkom i en reviderad upplaga i sam- band med junikriget . Tidiga verk som intagit en mer pro-arabisk eller pro-palestinsk ståndpunkt är t.ex. äganderätt till (1962) Boken refu- serades av nio förläggare och utgavs i stället av författaren själv. Nämnas kan vidare i taggtråd (1964) samt soldater (1966). Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen Palestinarörelsen upprätthöll också kontakter med representanter för de olika palestinska befrielserörelserna. Kontakterna kunde va- riera med avseende på intensitet och formalisering. Flera enskilda Palestina-aktivister deltog i studieresor till , där de knöt kontakter med olika palestinska organisationer samt besökte flyktingläger. Den svenska Palestinarörelsen fungerade också som värd vid tillfällen när representanter för olika palestinska organisa- tioner besökte . Ett viktigt led i Palestinarörelsens arbete, främst samt var att sända ned läkare och an- nan sjukvårdspersonal till de palestinska flyktinglägren. Palestina- rörelsen verkade också genom att samla in och till de palestinska flyktinglägren sända ned mediciner av olika slag. Sammantaget kan vi konstatera att junikriget ledde till en förändring av den politiska kartan i . De palestinska grupperna vinner i politisk styrka och internationaliserar konflikten genom att använda terrorn som politiskt vapen. I - liksom i andra europeiska stater - bildas stödrörelser för palestiniernas sak. Stödrörelserna blir aldrig särskilt starka. De har få medlemmar, men är i allmänhet välorganiserade. Rörelsens ansikte utåt blir i flera fall enskilda intellektuella, författare och journalister som i debatten slåss för palestiniernas sak. Palestinarö- relsen stödjer inte palestiniernas användande av terrorvapnet, men delar av rörelsen undviker också att entydigt fördöma användandet. Palestinarörelsens verksamhet består till övervägande delen av tra- ditionellt politiskt arbete i form av opinionsbildning samt kontak- ter med företrädare för de palestinska organisationerna. Palestina- rörelsen lägger också ned stort arbete på medicinsk hjälpverksam- het. I nästa kapitel skall vi studera vilka hotbilder som den palestins- ka terrorismen och den svenska Palestinarörelsens verksamhet gav upphov till hos de svenska underrättelse- och säkerhetstjänsterna. Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen Den svenska vänstern har i princip alltid tagit bestämt avstånd från terrorism som politiskt medel. Baader-Meinhofrörelsen och de tys- ka terroristerna fick heller aldrig något fäste i den svenska politiska kulturen. Men när det gäller Palestinarörelsen var saken - som framgick av kapitel fem - inte riktigt lika självklar. Den svenska vänsterns avståndstagande från det palestinska våldet var aldrig lika starkt och entydigt som avståndstagandet från t.ex. de tyska terro- risternas våldsanvändning. Vänstern uppfattade de palestinska or- ganisationerna - till skillnad från de tyska grupperna - som befriel- serörelser, med rätt att bruka våld mot den israeliska övermakten. Palestinarörelsen kom mot denna bakgrund att utgöra ett av de starkaste orosmomenten för den svenska säkerhetstjänsten när det gällde risken för stöd åt terrorrörelser. I detta kapitel redovisas de hotbilder och de scenarier som låg till grund för säkerhetstjänsternas agerande gentemot den svenska Pa- lestinarörelsen. I slutet av kapitlet diskuteras också hotbildernas rimlighet och verklighetsförankring. Hotbilderna är rekonstruerade ur de rapporter och lägesbedömningar som återfunnits i arkivmate- rialet. Ingenstans i materialet har jag funnit några mer övergripande dokument där säkerhetstjänsterna på ett samlat sätt diskuterar san- nolikheten för olika risker eller hot med avseende på Palestinarö- relsen i . Det behöver inte nödvändigtvis innebära att sådana texter inte finns eller har funnits. De kan ha gallrats ut eller finnas arkiverade på ett sådant sätt att jag inte hittat dem. Min bedömning är dock att den typen av hotbildsanalyser med avseende på den svenska Palestinarörelsen inte genomfördes. Min hotbildsrekon- struktion består därför i stället av enskilda utsagor som jag hittat i olika dokument och som jag försökt skapa mening och mönster i. Palestinarörelsens tillkomst möttes med undran från säkerhetstjänsternas sida. Säkerhetstjänsterna hade ingen entydig karta att utgå ifrån i bedömningen av dessa grupper. Tidstypiskt är ett meddelande från en rapportör (sannolikt ) : Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen Enligt ett meddelande uppsatt på en anslagstavla inom , , , finns en grupp som kallar sig Solidaritet för och kontaktman för gruppen är , tfn xx xx xx, . Något härutöver är icke känt om gruppen, dess målsättning eller verksamhet.22 skulle senare bli en av denna Pa- lestinagrupps ledande medlemmar och med breda kontaktytor i hela den svenska Palestinarörelsen. Eftersom kunskapen om Pales- tinarörelsen var så begränsad inom säkerhetstjänsterna blev Ek- bergs rapportering (som skildras mer ingående i kapitel sju) en av de viktigaste informationsbitarna i de hotbilder som växte fram hos övervakarna i slutet av 1960- och . Säkerhetstjänsternas ringa kunskap om den svenska Palestinarö- relsen hade sin motsvarighet i säkerhetstjänsternas svårighet att förstå den politiska och ideologiska utvecklingen inom den pales- tinska rörelsen överhuvudtaget. I ett dokument daterat den 4 sep- tember 1969 - med rubriken inhämtats om de vikti- gaste palestinska befrielseorganisationerna - framgår vilken van- makt säkerhetstjänsterna kände inför händelseutvecklingen inom och mellan de olika palestinska organisationerna i : Det är svårt att ge någon sammanhängande beskrivning av dessa rörelsers organisation. Det är också svårt att beskriva deras poli- tik, kontakter med varandra och eventuella lojalitet mot någon viss arabstat eller anslutning till någon viss lära. Inom varje or- ganisation förekommer alla schatteringar av politisk inställning och attityder. De ändrar sig också, fluktuerar och smälter sam- man med varandra. Förbund ingås ständigt inom grupper och mellan grupper men bryts sedan och detta gör det omöjligt att göra en bedömning, som är aktuell. Personlig rivalitet och gräl om fördelning av pengar eller vapen blandas och förblandas med ideologiskt eller nationellt betingade meningsmotsättningar de olika rörelserna emellan. () Att studera dessa rörelser är som att försöka se mönstret i ett ständigt skakande kalejdoskop.23 Det är ingen svårighet att hitta dokument som visar säkerhetstjäns- ternas begränsade kunskap om de politiska och nationella förhål- landen som låg till grund för palestiniernas agerande i Mellanös- ternkonflikten. I ett PM daterat - med rubriken 22Kampen mellan araber och judar i , 250:08/6, 5/5. Namnet är fingerat. 23Kampen mellan araber och judar i , 250:08/6, 44/147. Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen Följande har inhämtats om Al görs t.ex. följande analys av bevekelsegrunder för att ta del i den politiska kampen för palestinierna och mot : oresonliga hat mot och hans förhoppning att kunna utradera denna stat från kartan kan möjligen ha sin grund i att han tidigare varit rättrogen mohammedan och med- lem av det mohammedanska brödrasamfundet.24 Under rubriken inhämtats döljer sig av allt att döma uppgifter som inhämtats genom samarbete med utländska samar- betspartners. Rapporterna är entydigt negativa till de palestinska organisationerna. Dokument som antyder negativa uppfattningar om lyser med sin frånvaro. Särskilt uppseendeväckande är den beskrivning av PLO som förekommer i flera enskilda doku- ment, långt efter det att PLO tagit avstånd från terror som politiskt vapen. I ett dokument med titeln har följande inhämtats - daterat , efter det att PLO vun- nit diplomatiska erkännanden och inbjudits av FN att hålla ett anförande inför generalförsamlingen - utpekas t.ex. PLO som en organisation som styr terrorverksamheten i : Samtliga inhämtade uppgifter bekräftar att palestinska befrielseorganisationen (PLO) försöker göra gällande att den står främmande inför terroraktioner, medan den i själva verket kontrollerar dessa på mycket nära håll.25 Dokumentet är undertecknat med signaturen EH. Samma signatur står för ett dokument som tveklöst utpekar PLO som en terroristorganisation: som den i väst lanserar sig som en moderat organisa- tion, fortsätter PLO att i de mest våldsamma ordalag försäkra , att man är trogen sina extremistiska kompromisslösa principer, som de fastställs i palestinska natio- nella chartan och i palestinska nationalrådets operativa resolu- tioner. Det är dessa extrema uttalanden, som avslöjar PLO:s verk- liga karaktär och målsättning (min kursivering U.B. 24Kampen mellan araber och judar i , 250:08/6, 44/98. 25Kampen mellan araber och judar i , 250:08/6, 3/45. 26Kampen mellan araber och judar i , 250:08/6, 3D/549. Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen Dessa uttalanden om PLO som en i början av 1980- talet.ex.tremistisk terroristorganisation är en direkt blåkopia av den israeliska retoriken. Oavsett vilken syn man har på PLO och orga- nisationens agerande i är det uppseende- väckande att en så onyanserad och oproblematiserad syn gång på gång återkommer i handlingar. Saken blir inte mindre upp- seendeväckande med tanke på att - som framgick av kapitel fyra - i sin utrikespolitik erkände det palestinska folkets legitima nationella rättigheter (inklusive rätten till statsbildning) och till- skrev PLO status som det palestinska folkets mest auktoritativa ta- lesman. För rättvisans skull skall det betonas att det också finns doku- ment som mer sakligt och analytiskt förhåller sig till de palestinska rörelserna och till . urskiljs och Svarta och andra palestinska organisationer som separata aktörer med ibland rivaliserande målsättningar och strategier. Men totalt sett är det den israeliska synen på PLO och palestinierna som dominerar materialet. Vilka hotbilder är då möjliga att identifiera i det material som be- rör händelseutvecklingen i och de olika Palestina- gruppernas agerande i ? Jag har valt att diskutera hotbilder- na i termer av oro för terroraktioner i eller mot , oro för att används som bunkringsplats för terrorister samt oro för att enskilda svenskar understödjer terroristisk verksamhet i eller utomlands. Låt oss börja med oron för terroraktioner i . 6.1Hotbild I: Terroraktioner i eller mot Oron för att terroraktioner skulle komma att genomföras i var i säkerhetstjänstens ögon den mest centrala hotbilden, både med avseende på sannolikheten att de verkligen skulle komma till stånd och på de eventuella konsekvenserna. Jag skall här diskutera denna hotbild utifrån huruvida hoten var riktade mot israelis- ka/judiska mål i , mot arabiska/palestinska mål i samt mot svenska mål i eller utomlands. Rädsla för aktioner riktade mot israeliska eller judiska mål i Sve- rige dominerar undersökningsmaterialet i kategorin terroraktioner i eller mot . På flera ställen i materialet förekommer rap- porter och källuppgifter om att enskilda palestinier eller Palestina- grupper planerar terroraktioner riktade mot olika israeliska eller ju- diska mål i . Uppgifterna rör allt från hot mot israeliska am- Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen bassaden till planer på att attackera judiska daghem i Stockholms- trakten. kommer uppgifterna från utlandet - sannolikt oftast och annars andra västländer - som tipsar om att enskilda ter- rorister är på väg till eller att terrordåd av olika slag plane- ras. kommer uppgifterna från källor som rör sig i palestinska kretsar i eller från anonyma personer. Uppgifterna tas ibland på allvar och säkerhetstjänsterna undersöker deras substans. tycks de mera lakoniskt inregistreras och läggas till hand- lingarna. Uppgifterna är ibland uppenbart fantasifulla, ibland mera svårbedömda. Ett.ex.empel kan hämtas då en källa meddelar att två palestinier verksamma i (jag har valt att markera deras namn med X och Y) planerar någon form av terror- attentat: Enligt uppgift sammanträffade X med Y . Man diskuterade bl.a. planer på att utföra 'något liknande' det som hänt i (d.v.s. mordet på kon- sul) eller i (d.v.s. mordet på ambassadör) mot i . Man talade bl.a. om att sända några hebreisktalande personer till . I en handanteckning på detta dokument, tillskriven , skriver dåvarande expert på terroristgrupper i , och kanske särskilt de olika palestinska grupperna, att med kännedom om personerna förefaller denna 'uppgift' vara mindre sannolik. Däremot förekommer uppgifter om hot mot palestinska eller arabiska mål i nästan inte alls i materialet. Det är lite märk- ligt med tanke på att de enda terrordåd med anknytning till Mel- lanösternkonflikten som utfördes i eller i absoluta närområde var riktade mot palestinier och araber, inte mot israeler. Så mottog t.ex. den i framträdande palestiniern en brevbomb, som gav honom mycket svåra skador. Och sköt den israeliska underrättel- setjänsten en marockan till döds på öppen gata i i . Hoten mot enskilda palestinier skulle dels kunna tänkas komma från eller enskilda israeler, men också från andra pa- lestinier i den starkt splittrade palestinska rörelsen. Men vare sig risken för palestinska gängstrider eller israeliska attentat mot palestinier i ges någon särskild uppmärksamhet i dokumen- ten. Delvis kan det förstås vara en effekt av antalet inkomna tips utifrån, där uppgiftslämnare av olika slag tycks ha varit betydligt Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen mer beredvilliga att ge uppgifter om hot mot israeler än om hot mot palestinier. Vid enstaka tillfällen kontaktar enskilda palestinier själva säkerhetspolisen och berättar om anonyma hot de utsatts för. Ett intressant.ex.empel på denna problematik är när Palestina- aktivisten registreras av . ledde en solidaritetsgrupp för pales- tinier. Han registrerades med motiveringen att det gällde att skydda hans säkerhet: Med hänsyn till den risk för attentat som varje person löper, som så aktivt deltar i som , föreslås registrering av [] i hans egenskap av före- trädare för [solidaritetsgruppen]. Registrering önskas även av gruppen.28 Men den typen av resonemang om enskilda palestiniers och Pales- tina-aktivisters säkerhet utgör undantag. De absolut flesta resone- och uppgifter om inkomna hot rör israeliska eller judiska mål i . Rädsla för aktioner mot svenska mål, i eller i utlandet, fö- rekommer ej heller det i särskilt stor utsträckning i materialet. Frånvaron av denna hotbild är kanske lite förvånande, med tanke på att den svenska utrikespolitiken genom erkännandet av PLO som det palestinska folkets mest auktoritativa talesman väckt ont blod hos många israeler. kritiserades ytterst hårt för att ha fört en för försonlig politik gentemot PLO. Den svenska utrikespolitiken skulle därigenom ha kunnat provoce- ra israeliska terrorister till attentat. Å andra sidan hade i fö- rarbetena till den s.k. terroristlag som infördes pekat ut Svarta som typexempel på en organisation som lagen var riktad emot. Och i ett riksdagsanförande sade att lagen skulle tillämpas mot internationella terroristorganisatio- ner som den kroatiska samt Svarta . Stämplandet av Svarta som en terroristorganisation, jämbördig med den fascist-influerade , väckte ont blod i en del palestinska kretsar och viss risk bör ha förelegat att aktioner igångsattes för att straffa . Men i materialet syns 28Det är noterbart att konflikten beskrivs som . var den officiella svenska beskrivningen i stället Palestinakonflik- ten, eftersom konfliktens parter inte längre ansågs bestå av och de arabiska staterna utan av och det palestinska folket. Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen ytterst få indikationer på att säkerhetstjänsterna bedömde risken för denna typ av aktioner som särskilt allvarlig. 6.2Hotbild II: som bunkringsplats för terrorister De svenska övervakningsorganen försökte hålla ett vaksamt öga på vilka palestinier som bodde eller mer eller mindre tillfälligt uppe- höll sig i landet. Skälet var inte bara att förhindra terrorverksamhet i utan också en viss oro för att skulle användas som en plats där terrorister kunde vila ut och samla krafter i väntan på nya aktioner. Vid flera enskilda tillfällen tipsades om att personer som ansågs vara terrorister uppehöll sig i eller var på väg till . Även om ytterst lite av denna kommunikation tycks det som att gärna hjälpte till med uppgifter om dessa personers resor. Som framgår av kapitel sju var den svenska restrik- tiviteten betydligt större i ärenden som gällde svenska medborgare. Men även om risken för att palestinska terrorister tog sin till- flykt till var relativt stor, så var kanske konsekvenserna des- to mindre. Terrorister på flykt och i behov av vila och rekreation har allt att tjäna på att leva så stillsamt som möjligt och att undvika att få säkerhetspolisens ögon riktade mot sig. Risken att de skulle utnyttja Sverigevistelsen till attentat genomförda i måste bedömas som liten. Däremot fanns förstås risken att fick ett rykte om sig att vara en för terrorister. Ett sådant rykte skulle dels minska internationella anseende, dels öka ris- ken för att än fler terrorister tog sin tillflykt till . Materialet möjliggör inte någon bedömning av i hur stor ut- sträckning verkligen användes som bunkringsplats av pales- tinska terrorister. Däremot framgår det att den svenska säkerhets- tjänsten var medveten om risken och i allmänhet följde upp de tips som kom in om terroristers vistelse i 6.3Hotbild III: Enskilda svenskar som understödjer terroristisk verksamhet I samband med Palestinarörelsens uppkomst och utveckling i slutet av 1960- och var säkerhetstjänstens hotbild inled- ningsvis inriktad på ett organisationellt samarbete mellan Palesti- nagrupperna och olika kommunistiska grupperingar i - Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen främst KFML, KFML(r) och Förbundet () - samt mellan Palestinagrupperna och olika palestinska organisationer, främst Al och . Men en bit in trängs den upplevda risken för ett organisationellt samarbete i bakgrunden. I stället betonas risken för att enskilda medlemmar och aktivister inom Palestinarörelsen - med eller utan sin organisations goda minne - ger hjälp eller understöd åt terrorister och terroristhand- lingar. Dels kan det röra sig om direkt delaktighet i planeringen och genomförandet av terrordåd, riktade mot främst israeliska mål i eller i utlandet. Dels kan det röra sig om ett mer indirekt stöd, t.ex. i form av att överlåta sina passhandlingar, hjälpa till med information av olika slag eller erbjuda logi. Överlag inriktas övervakningen av svenska Palestina-aktivister betydligt mer på enskilda personer och mindre på de formella organisationerna.29 Som exempel på oro för ett di- rekt stöd eller deltagande i terroroperationer kan nämnas uppgifter om att enskilda svenska medborgare agerat kurirer och smugglat sprängmedel som sedan använts i terroraktioner. (Svenskar har lät- tare att passera passkontroller än vad palestinier har.) Ett an- nat.ex.empel är de resor som enskilda svenska Palestina-aktivister gjorde till och där de ibland uppgavs ha deltagit i de träningsläger med militära inslag som bedrevs i de palestinska flyk- tinglägren. I en daterad , härstammande från , påstås att det är svårt att bedöma om den mi- litära träning som ges i i något fall skall användas i Sveri- ge mot israeliska mål. I det genomgångna materialet återfinns dock inga tecken på att någon svensk - utöver själv - deltagit i militär träning i palestinska flyktingläger. Bland de upp- gifter som kommit in om ett mer indirekt stöd åt palestinska terro- rister kan nämnas främst uppgifter om passanskaffning och logis- tiskt stöd. sammanfattar i förhör med kommissionen sin bedömning av de enskilda svenska Palestina-aktivisterna som att bland de svenskar som var engagerade i Palestinarörelsen var det ingen som kunde anses farlig, men de kunde ändå utgöra ett potentiellt hot då de kunde vara stöd eller täckmantlar.30 29Ett tänkbart skäl är att övervakningsorganen in gjorde bedömningen att något organiserat stöd från den svenska Palestinarörelsen till palestinska terroraktioner inte var sannolik. Däremot uppfattade man en risk i att enskilda aktivister skulle kunna vara villiga att vara terrorister behjälpliga. En annan riskuppfattning kan ha varit att enskilda indi- vider omedvetet skulle låta sig utnyttjas av terrorister (t.ex. med bostad, bilhyrning, fakta- uppgifter, pengar etc). 30Säkerhetstjänstkommissionens förhör med . Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen Då och då förekom det också uppgifter om att de mediciner som av svenska Palestina-aktivister skickades till palestinska flyktingläger hade stulits från svenska sjukhus. Jag har i materialet inte funnit någonting som ger stöd åt dessa uppgifter. Vid sidan av de tre övergripande hotbilderna - terroraktioner i el- ler mot , att används som bunkringsplats för terro- rister samt att enskilda svenskar understödjer terrorverksamhet - finns också en oro över karaktären av samarbetet mellan de kom- munistiska rörelser som nämndes ovan och Palestinagrupperna. Re- lationen mellan Palestinarörelsen och vänstern i allmänhet redovi- sade i kapitel fem och skall inte upprepas här. Låt oss dock konsta- tera att samma oro som säkerhetstjänsterna upplevde inför ett sam- arbete mellan den svenska Palestinarörelsen och olika palestinska organisationer upplevde man inför ett samarbete mellan andra vänsterrörelser - främst de kommunistiska grupperingarna - och palestinska organisationer. Det fanns också en oro över att Palesti- nagrupperna i finansierades av de palestinska grupperna el- ler av de arabiska staterna. stod det emellertid klart att så inte var fallet. inrapporterade att de olika vänsterkommittéerna han bevakade, inklusive Pa- lestinagrupperna, inte fick något ekonomiskt stöd från utlandet.31 Sammantaget kännetecknas de svenska säkerhetstjänsternas hot- bild under de här aktuella åren av en genuin rädsla för terrordåd, utförda av palestinier eller av svenskar som sympatiserar med pales- tiniernas sak, riktade mot israeliska eller judiska mål i . Oro för attentat mot palestinier i eller mot svenska mål i eller utomlands är betydligt mindre förekommande. Säkerhets- tjänsten är medveten om risken för att används som bunk- ringsplats för terrorister, men även om så skulle vara fallet blir de direkta konsekvenserna för inte så dramatiska. I hotbilden ingår också att det snarare är enskilda individer än organiserade grupper inom den svenska Palestinarörelsen som direkt eller indi- rekt skulle kunna tänkas ge stöd åt terroraktionerna. Med facit i hand är det lätt att konstatera att hotbilden till över- vägande delen var falsk med avseende på risken för att enskilda svenska medborgare skulle bidra till terroraktiviteter. Den svenska vänsterns avståndstagande från användande av terror som politiskt medel medförde ett stort hinder för enskilda individer att ge aktivt stöd åt de palestinska aktionerna. Men saken var inte lika självklar då som den är .