sou · GQB3122d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Han har berättat att det framförallt var svårt att för göteborgarna förklara varför Attac tillät det svarta blocket att ingå i lördagens demonstration. Många uppfattade det som om Attac försvarade det våld och den skadegörelse som inträffat. Bara namnet Attac associerar till våld och det hjälper föga, enligt , att principen ickevåld ingår i Attac:s stadgar. är en religiöst och politiskt oberoende förening. Dess uppgift är att främja kommunikation mellan individer såväl som organisationer samt att uppmuntra och utvidga det offentliga samtalet. Inför arrangerade det Fria ordets festival där olika åsikter om EU skulle torgföras. byggde upp ett festivalområde med tält och scener längs båda sidor av . På område var storbildsskärmar monterade. På dessa sändes de två dialogerna där de svenska ministrarna och några av EU:s ledare deltog inifrån (se avsnittet 6.2.10 Det fanns två huvudscener med plats för 600 åhörare där större seminarier och debatter hölls. Det fanns tält med utställningar. Attac, politiska ungdomsförbund, Rättvisepartiet Socialisterna och nordisk folkriksdag hade tält där de höll seminarier. Inom området fanns även restauranger. blev en samlingsplats för demonstranter och allmänhet. invigdes och avslutades . hölls seminarier och ordnades kulturprogram. Under de genomfördes cirka 50 seminarier på . Arrangörer var olika organisationer och nätverk. Amnesty höll ett om människohandel, Nätverket mot rasism arrangerade ett om förortsboendet, ordnade diskussion om ungas Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i inflytande i samhället, debatterade mediernas maktkon- centration, Folkrörelsen nej till EU i ordnade debatt om för och emot EMU, tidskriften diskuterade Attac:s inträde i den svenska vänstern, Afrikagrupperna och tog upp flyktingläger, ville berätta om hur det är att arbeta som fredsobservatör i Chiapas i Central- . Det fanns ett blandat utbud av teater. Det var t.ex. barnteatern Saga om den tjocka pannkakan Big . En form av teater sattes upp där publiken skulle vara med och agera, Forumteater. National- teatern framförde några av sina klassiska verk. Musikframträdandena var talrika med en blandning av jazz, rock, pop, zigenarmusik, punk och reggae. fick totalt i bidrag för sitt projekt. Det var flera bidragsgivare. En av dem var som ställde upp med . Pengarna ingick i stadens kultursatsning GötEUborg. bidrog först med då ansökte om pengar ur den pott som regeringen annonserat ut skulle gå till projekt som främjade EU- debatten. Därefter fick ytterligare i samband med att beviljade Göteborgsaktionen, Nät- verket och Attac vardera. fick även ett stöd på från . Det svarta blocket framträdde i som beteck- ning på en del i en demonstration (ett block). I det svarta blocket ingick grupper av aktivister som var beredda att ta till vålds- handlingar för att, som de sade, försvara sig mot polisen. Det svarta blocket fick ett uppsving i samband med globaliseringsrörelsens protester i bl.a. fast där fick det beteck- ningen det blå blocket. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Ett skäl till namnet är att personerna i denna grupp oftast är mörkklädda. Dessutom har flera av dem maskerat sig med svarta luvor eller på annat sätt. Deltagarna i det svarta blocket är ofta unga. De mörka kläderna och den svarta maskeringen är ett slags mode, en klädstil med tillhörande sätt att leva. Det svarta blocket har kommit att användas som ett samlings- namn för den autonoma och anarkistiska rörelsen. Men det gäller inte generellt, eftersom det finns grupper inom denna rörelse som inte vill använda våld. En företrädare i Göteborgsaktionen har sagt att det svarta blocket inte med bestämdhet kan beteckna en politisk gruppering, eftersom personer i blocket är benägna till våldshand- lingar. Många, däribland flera poliser, har uppfattat att är liktydigt med det svarta blocket. Men är bara en av många organisa- tioner som kan ingå i det svarta blocket. Två personer aktiva i har sagt att flera demonstrationer i det svarta blocket kan tänka sig konfrontation. Men det finns också aktiva inom som är emot konfrontationer med polis. Synpunkter på det svarta blocket Det svarta blockets metoder i den politiska kampen orsakade oro inom . var huvudansvarig för planeringen av demonstrationen . Han uppfattade att det svarta blocket ville skapa oroligheter, det ville konfrontera kapitalets våldsapparat. ansåg att det var viktigt för att markera avstånd till det svarta blockets metoder. Ett sätt var att poängtera att våld inte accepterades. Ett annat var att inte tillåta att demonstranter maske- rade sig. har ifrågasatt att Göteborgsaktionen och Attac tillät det svarta blocket att delta maskerade i deras demonstration : Jag tycker att det är helt förkastligt. De har bjudit in dem. har påpekat att och ingick i Göteborgsaktionen och därmed hade de också ett ansvar för det svarta blocket. Han anser att de två riksdagspartierna skulle ha tagit avstånd från det svarta blockets metoder och från att demonstranter skulle gå maskerade i lördagens demonstration. Företrädare för Göteborgsaktionen och Attac har hävdat att det hade varit oklokt att utesluta det svarta blocket ur demonstra- Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Risken hade varit att grupper i det svarta blocket fått bekräftelse på utanförskapet och lockat till sig ännu fler ungdomar som hade arrangerat aktioner utanför Göteborgsaktionens och Attac:s vetskap och möjlighet till kontroll och påverkan. var en av dem som inte ville att de autonoma grupperna skulle isoleras. Risken skulle då vara, enligt henne, att de skulle ta till metoder som kunde leda till konfrontationer och våld. Hon har hävdat att delar av det svarta blocket blev integrerade. De deltog till exempel i den fredliga demonstrationen . Men hon såg också nackdelar. En del grupper fick en plattform att arbeta utifrån och som Göteborgsaktionen servade. Det gällde främst auto- noma grupperingar från som anlände under mötesveckan för att genomföra aktioner. Hon har påpekat att det är en väldig skillnad inom den autonoma rörelsen i . Hon tror att det svarta blocket/de autonoma grupperna i som ibland för- svarar våld ändå höll tillbaka de grupper från som är benägna att ta till mer våld. så bidrog det svenska svarta blocket/autonoma grupperna till att trappa upp hotbilden . Det skedde t.ex. genom att sprida budskap på affischer och flygblad som kunde uppfattas som uppmaning till våld. Demonstranternas nätverk upprättade inte hotbilder i den formella mening som polisen gjorde inför toppmötet i . Däremot bar flera demonstranter på ett antal farhågor inför i . Det gällde framför allt vad som skulle hända under demonstrationerna. Göteborgsaktionen hade till och med planer på att genomföra en hearing med riksdagspolitiker angående farhågor och hotbilder inför , men tid och resurser räckte inte till. Göteborgsaktionen höll ett möte för olika organisa- tioner på i . En debatt uppstod om hur Göteborgsaktionens protester skulle genomföras. Hans Abra- hamsson, Attac, blev oroad över en del av förslagen om hur EU- mötet skulle störas. En man från ickevåldsnätverk ansåg Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i att skall bli ett nytt . En annan ville störa mötet genom civil olydnad. Samma person föreslog att de skulle ta sig in på Mässan med luftballong. I debatten ifrågasatte en kvinna i regeringens vilja att föra dialog med proteströrelsen. En av de framträdande representanterna för Göteborgsaktionen var miss- nöjd med att inte löste problemet med demon- stranternas boende. Ytterligare någon var kritisk till att polismyn- digheten fortfarande inte hade besvarat ansökningarna om demon- strationstillstånd. Sammankomsten på satte igång en process som pågick ända fram till . Den ledde fram till en arbets- fördelning mellan de olika nätverken. ickevåldsnätverk planerade inträngningsaktioner genom civil olydnad, Göteborgs- aktionen skulle förbereda demonstrationen och Attac skulle försöka förmå Statsrådsberedningen att gå med på den politiska dialogen. De farhågor som utkristalliserades efter mötet i var av tre slag och handlade i huvudsak om demonstrationerna. Det fanns inte några funderingar eller diskussioner som rörde aktiviteter vid sidan av demonstrationerna. Farhågorna kretsade i huvudsak kring följande: x Att polisen skulle göra insatser mot demonstrationerna x Att grupper i själva demonstrationerna skulle starta bråk x Att nazister och andra främlingsfientliga grupper skulle störa demonstrationerna Farhågorna rörande polisens agerande Göteborgsaktionen och samlade tillsammans över hundra organisationer som sinsemellan hade skilda uppfatt- ningar om polisens roll och om vilket förhållningssätt man skulle ha till polisen. Inom t.ex. de autonoma och anarkistiska kretsarna är polisen i sig en fiende eftersom den betraktas som ett redskap i det statliga kapitalistiska förtrycket mot samhällets maktlösa, mot gräsrötterna. Dessa grupper ansåg därmed att någon dialog med polisen om hotbilder eller farhågor inte var aktuell. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Polisens agerande efter Malmömötet påverkar farhågorna Polisens agerande i i samband med demonstrationerna vid den 20–väckte oro hos demonstranter- na. De såg Malmömötet som en polisövning inför toppmötet i och befarade att polisen skulle använda våld även i . Förutsättningarna för dialog mellan kommun, polis och demon- stranter var inte de bästa ens före mötet i . , Göteborgsaktionen, beskrev i e-post att han noterat hur polis tagit till allt våldsammare metoder vid politiska manifestationer. Polisens agerande under Malmömötet blev en bekräftelse på den tendens som och andra demonstranter tyckte att de upplevt. De befarade att polisens hotfullare och våldsammare agerande skulle fortsätta i . Inte ens en tillståndsgiven demonstration var någor- lunda säker efter Malmöhändelserna. har sagt att han trodde att oroligheter skulle inträffa, men i vilken omfattning visste han inte. Han räknade med att 400– 800 personer skulle delta i ickevåldsaktioner som anordnades av organisationer som Ya Basta. , Göteborgsaktionen, har sagt att efter Malmö- händelserna var arrangörerna oroliga för vad som kunde hända i . försökte kommunalrådet och kontaktgruppens poliser lugna dem med att tala om att Göteborgsandan skulle gälla och han fick höra att poliserna i inte var som i . Han kände sig inte lugnare av detta då Göteborgspoliser hade deltagit i och då Malmö- poliser förväntades delta i . Misstankar om att polisen sprider rykten och , båda från Göteborgsak- tionen, befarade att polisen skulle sprida rykten även under Göte- borgsmötet. har hävdat att det skedde i när polisen påstod att demonstranter hade placerat ut vapen längs demonstrationsvägen (se kapitel 5 om Malmöhändelserna). Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Oro för att polisen skiljer ut delar av demonstrationen Demonstranterna hade i sett att polisen var beredd att använda samma metoder som praktiserats av polis utomlands, att skilja ut de block i demonstrationerna som polisen ansåg hotfulla. Flera demonstranter blev övertygade om att polisen inte skulle dra sig för att gå in i och störa en demonstration även i . Flertalet demonstranter blev upprörda över att polisen i lurade in dem på en annan väg än den överenskomna. När polisen därefter skiljde de oseriösa demonstranterna från de seriösa frågade sig flera demonstranter vad polisen hade för rätt att avgöra vilka som var seriösa. Dessa iakttagelser låg till grund för demonstrationsledningens beslut i att placera det svarta blocket på en helt annan plats än vad man meddelat polisen i för- väg. Göteborgsaktionens , som arrangerade demonstrationen, anser till och med att åtgärden räddade demon- strationen från våldsamheter. Farhågor rörande ridande poliser Demonstranterna i blev illa berörda av hur polisen använde sina hästar. De ansåg att poliserna lät dem gå alltför nära inpå människorna i tåget och flera kände sig hotade av det närgångna beteendet. En del ansåg att de ridande poliserna ville provocera fram våld. Göteborgsaktionen krävde av polisen i att hästar, hundar och kravallutrustad polis inte skulle få förekomma i demonstrationstågen. tillmötesgick kravet, se avsnitt 6.2.6.7 under . Farhågor rörande massingripanden av polisen Malmöhändelserna visade, enligt en del demonstranter, att polisen inte drog sig för massingripanden och kollektivt omhändertagande utan individuell prövning. Flera demonstranter funderade vad polisens verkliga anledning till detta var eftersom de ansåg att massingripandet i inte föregicks av våld från demonstran- ternas sida. De spekulerade i att ett syfte var åsiktsregistrering inför . Registreringen skulle hjälpa polisen i att hålla uppsikt över eventuella oroselement. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i I hade polisen i förväg iordningställt en tillfällig arrest- lokal för att man skulle kunna omhänderta ett större antal per- soner. I gick rykten bland demonstranterna om att också Göteborgspolisen planerade för en uppsamlingslokal avsedd för stökiga demonstranter. bekräftade före att den nedlagda militärförläggningen skulle användas till eventuella omhändertagna. Det blev en ytterligare bekräftelse för demonstranterna på deras misstankar om att polisen inte skulle dra sig för att bruka våld och i samband därmed göra massgripanden. I hade flera personer blivit stoppade av polisen. De uppfattade att skälet var att de var svartklädda och därmed av polisen bedömdes vara demonstranter som skulle kunna vara våldsamma. Några som demonstrerat i fick uppfattningen att polisen använde grovt övervåld mot dem bara för att de var svartklädda. Göteborgsaktionens företrädare var oroade över polisens sam- arbete över nationsgränserna. De skrev till justitieminister . De ville få en försäkran om att deras utländska gäster inte skulle bli stoppade vid inresa till . De hänvisade till i då 1 500 EU-kritiska demon- stranter från vägrades inresa i , enligt dem. Justitieministern svarade och redogjorde för att deltagande i innebar att det inte sker någon gränskontroll av personer. Han påpekade också att det finns möjlighet för medlemsstaterna att införa tillfälliga gränskontroller för att säkerställa den allmänna ordningen. Göteborgsaktionen skickade frågan vidare till och fick i stort sett samma svar. Polisen begärde av regeringen under i att få göra sådan gränskontroll och fick det beviljat. Vi berör frågan i avsnitt 6.3.5.5 under rubriken om gräns- kontroll. Skälet till Göteborgsaktionens skrivelser till justitieministern och var misstankar om att polisen i och andra länder utbytte information om demonstranter. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i att en sådan eventuell registrering skulle kunna stoppa demon- stranter vid gränserna i samband med bl.a. toppmöten (se avsnitt 3.4 Viss registerlagstiftning m.m.). Efter finansministermötet i ökade misstankarna om att Säkerhetspolisen registrerade demonstranter. Skälet var att polisen i stoppat ett antal ungdomar på gatan för visitering och legitimering. Demonstranterna utgick från att namnen lämnades vidare till polisen i och farhågor fanns om att också utländsk polis fick tillgång till uppgifterna. Malmöhändelserna spädde på misstankarna om att den svenska polisen skulle delta i ett internationellt polissamarbete där åsiktsregistrering och kartlägg- ning av den politiska proteströrelsen skulle förekomma. Några demonstranter studerade inför Säkerhets- polisens offentliga rapporter om bl.a. anarkistiska och autonoma rörelser. De räknade med att polisen hade spaning på en del personer som deltog i förberedelserna av protestaktioner inför . De utgick från att polisens spanare närvarade vid en del av demonstranternas öppna planeringsmöten. krävde arrangörerna att mötesdeltagarna skulle lämna in sina mobiltelefoner vid entrén. De var oroliga för att polisens spanare skulle spela in mötet via telefon och använda uppgifterna i sin kartläggning. I informationsbladet Göteborgsaktionen 2001, För ett annor- lunda , som utgavs före varnade demonstranterna för att polisen hade planer på att kontrollera alla demonstranter som var på väg till . Han skrev vidare att polisen tänkte plocka ut de personer som man ansåg hade begått brott vid protester under tidigare internationella möten. Han skrev att brott som man fått bestraffning för och som är sonade skall i det nya passlösa Schengeneuropa ersättas med polisens godtycke. Farhågor rörande demonstranters agerande Malmöhändelserna ökade också spänningarna inom Göteborgs- aktionen. I nätverket ingick flera autonoma grupper, eller organisa- tioner med kontaktytor till den autonoma rörelsen. De hade under större delen av föreberedelsearbetet uttryckt misstänksamhet mot regeringens och stads uttalanden om ett öppet EU- möte. De hävdade att polisen skulle tillgripa våld mot demonstran- ter och att de tänkte försvara sig. har sagt att Malmö- händelserna stärkte deras sak och vi andra kände oss radikalt övergivna. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i hade före Malmömötet lugnat de ungdomar som varit oroade för våld från polisens sida. Han hade hävdat att den svenska polisen inte skulle tillgripa våld vid demonstrationer, den skulle skydda demonstrationsrätten. Dagen efter Malmömötet sökte två kvinnliga demonstranter upp honom och visade upp blåmärken som de sade att de fått av polisen under demonstrationen i . visste inte vad han skulle säga. Han tog dock återigen kontakt med Statsråds- beredningen och stötte på för att få besked om den politiska dialogen (se avsnitt 6.2.9 om Dialog). , , startade polisens kontaktgrupp sitt arbete. Det skedde när misstänksamheten mot polisen var som störst inför . hölls en träff om Göteborgsaktionens och Attacs metoder inför i i . Cirka 50 personer deltog varav flera från organisationer som ingick i den autonoma rörelsen. Två poliser från kontaktgruppen, och , var också närvarande. En man, som uppgett att han bl.a. deltar i Nät- verket mot rasism, sade på mötet att han inte trodde på regeringens dialog med demonstranterna. Vi behöver en fet kravall i . Han framförde också att för hans del får makthavare isolera sig mer och mer, desto mer utrymme ger de till oss. , Attac, blev upprörd över uttalandet om en fet kravall. Han ansåg att om demonstranter kastar sten då handlar det inte längre om politik. Han deklarerade att han trodde på fria val. har berättat att majoriteten på mötet var emot mannen som önskade en fet kravall. Efter mötet drog han och övriga inom Attac slutsatsen att det skulle gå att genomföra demonstrationerna utan några ordningsstörningar. Misstänksamhet om dolda planer Under förberedelsearbetet diskuterade de anslutna organisa- tionerna inom Göteborgsaktionen även andra aktiviteter än de- Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i En del planer nådde aldrig de ledande inom nät- verket. Även de förslag på civila olydnadsaktioner som presen- terades öppet upplevdes som problematiska. En fråga som man vände och vred på var: Var går gränsen för ickevåld? Det gällde bland annat de symboliska inträngningsaktionerna som planerades av ickevåldsnätverk, Globalisering underifrån och Ya Basta! (se avsnitten om respektive organisation). Diskussionerna om inträngning på oroade inte bara polisen utan även företrädare för Attac, som var associerat till Göteborgsaktionen. De sökte efter alternativ till inträngnings- planerna och som inte skulle kunna uppfattas som provokation till våld. Man tog initiativet till en storbildsdialog med delar av den ena dagen och med delar av de ledande EU- politikerna en andra dag (se avsnittet 6.2.9 om Dialog). En del grupper inom Göteborgsaktionen, t.ex. Globalisering underifrån och de Vita overallerna, var skeptiska till dialogen med polisen och drog sig ur deltagandet i . Efteråt beklagar Attac:s företrädare att så få av polisens hotbilder om bl.a. inträngningsaktioner hade diskuterats på med polisen. Det hade givit Attac och Göteborgsaktionen en möjlighet att gå in än mer aktivt för att försöka påverka. Följden blev nu att Globalisering underifrån och Vita overallerna lämnades därhän och planerade efter eget huvud utan att tillräckligt många fick tillfälle att ifrågasätta deras aktioner. Någon mer omfattande diskussion uppstod därmed inte om deras inträngningsaktioner skulle kunna bli provokativa och leda till konfrontationer med polisen. Oron för provokatörer, inte bara polisens, gjorde att man satsade på egna demonstrationsvakter som skulle kunna stävja eventuella oroshärdar och som snabbt kunde lugna folk om något oförutsett inträffade. Om det blev kravaller så skulle det kleta ner arran- görerna av demonstrationerna och det ville man undvika. , Göteborgsaktionen, var en av få som dokumenterade en form av hotbildsanalys. Den är daterad . Tanken var att den skulle ligga till grund för en hearing med politiker om hotbilden och distribuerades till flera inom nätverket. Men Göte- borgsaktionen fick inget gensvar av politikerna, enligt . I skrivelsen reflekterar han över det upptrappade hotet mot pro- teströrelsernas mötesfrihet och demonstrationsrätt: Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Intrasslade i sina egna beslut för att med hårdhet bekämpa system- kritiska protester försöker nu regeringen efter det godtyckliga avskaffandet av demonstrationsrätten i skylla ifrån sig på enskilda polismän för den brutalitet som är följden av politiska beslut. Hans utgångspunkt för anklagelsen mot regeringen var konse- kvenserna av demonstrationerna vid i . Då greps cirka 700 demonstranter. Polisens gripanden ansåg domstolen var olagliga och den holländska staten fick betala skadestånd till de frihetsberövade demonstranterna. Denna händel- se ledde till att ändrade lagen. Polisen kunde i fortsätt- ningen göra massingripanden utan att riskera skadestånd. gjorde ändringar i 13 § polislagen . Då utökades polisens befogenheter när det gäller insatser mot folksamlingar. Bl.a. infördes en ny bestämmelse i polislagen som ger polisen rätt att under vissa förutsättningar avvisa eller avlägsna personer som deltar i en folksamling (se avsnitt 3.2.3 Polisens skyldigheter och be- fogenheter). Polisens befogenhet att tillfälligt omhänderta personer som deltagit i en folksamling förändrades däremot inte. De politiska signalerna om hur ändringen i polislagen skulle tillämpas fick polisen, enligt , i interpella- tionsdebatt . Han tolkade ett inlägg av justitieministern som att de svenska politikerna hade anslutit sig till en europeisering av bemötandet av politiska protester. skrev vidare att Säkerhetspolisen har, på uppdrag av regeringen, skapat en hotbild för att ge en kriminell stämpel på nya systemkritiska rörelser. Efter EU–mötet i tog statsminister avstånd från demonstranter som använder våld. önskade han en dialog med demonstranter som inte använder våld inför och under det svenska ordförandeskapet. Statsministerns uttalande om dialog mottogs med skepsis, enligt . Synpunkter på regeringens agerande efter Malmöhändelserna Regeringens agerande efter Malmöhändelserna sköt vid sidan av målet, enligt . Justitieminister krav på märkning av hjälmarna lade ansvaret för inringningen och massingripandet vid lördagens demonstration i på de en- skilda poliserna. Det var insatsen som sådan som i första hand borde fördömas. Kritiken borde ha riktats mot polisledningen. har sagt att det hade givit en signal till polisen och Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i demonstranterna inför att polisen måste skydda demonstrationsrätten. Polisinsatsen i var inte rätt sätt att klara uppgiften eftersom den ledde till polisvåld mot demon- stranter. Mönster i polisens agerande Flera vi intervjuat är i efterhand besvikna över att ingen tänkte på att diskutera hotbilder och farhågor med polisen på t.ex. Måndags- klubbens möten. I efterhand har några vi intervjuat ansett sig kunna se ett mönster upprepas från andra toppmöten i den svenska polisens agerande under i .