sou · GQB392d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Av de sammanlagt 12 personerna uppges åtta vara kommunister medan två är medlemmar av SAP. Två personer, Svengöran och , anges vara medlemmar i men beskrivs ändå som Sannolikt kommunist. Som nämnts tidigare rapporterade och till vid sidan av den ordinarie Erik-kontakten. Det är svårt att dra några konkreta skiljelinjer mellan dessa två rapportserier. I fallet med rapporten om Clarté sätts dock gränsen ur spel. Clartérapporten inkom till i den stora bunten om ett 25-tal handlingar som överlämnades . Men hade Hammerby från och fått särskilda personuppteck- ningar rörande och och vilka kontaktytor dessa hade. Beträffande finns en förteckning på ett 60-tal personer med vilka han upprätthåller förbindelser genom verksamhet i ett tiotal olika organisationer som KMA, Clarté, Kommittén mot ny- nazism och rasfördomar, SFSF, SSU Progressiv, Socialdemokra- tiska , SAP samt Demokratisk Ungdom. Det noteras sedan vilka av dessa som är kommunister eller Sannolika kommunister samt vilka som är socialdemokrater. Särskilda streck visar också vilka som har personliga relationer med eller samarbetar med . Under rubriken , som upptar 25 personer, finns ett 15-tal personer som sägs ha personliga förbindelser eller sam- arbete med . En liknande uppställning har gjorts beträffande . Av detta kan man dra slutsatsen att Grupp B lade ned stort arbete på att kartlägga just och eftersom de befann sig i ett gränsland mellan SAP och miljöer som man uppfattade som kommuniststyrda. Det är känt genom andra källor att rädslan var stor för en ny partibildning mitt emellan SAP och SKP. Av memoarer framgår att rädslan för en sådan var lika stor inom båda partierna. Det finns inget i som tyder på att man där fick del av uppgifterna men hela projektet med kartläggningen av och tycks vara mer partipolitiskt än säkerhetsmässigt motiverat. Det måste ha funnits betydligt intressantare personer att lägga ned resurserna på. I övrigt finns i bunten noggranna kartläggningar av fredsrörelsen som helhet samt kommunismen i . Det visar att Grupp B för tillfället, efter en tids uppehåll, nu är back in business vad beträffar kartläggning av kommunismen. Rapporterna i (löpnummer 12–19) hade vid inkommit klumpvis och framåt. Beträffande perioden utgörs rapporteringen huvud- sakligen av översikter om kommunismen i ett internationellt per- spektiv där handlingarna kommer från utlandet. Några dokument kan dock närmare studeras, exempelvis en rapport skriven av som behandlar Svenska kommittén för för , och . Organisationen hade skrivit brev till fackföreningar och verkstads- klubbar med redogörelse för arbetarkonferensen som hölls i . En ny skulle hållas och man bad nu om hjälp med ekonomiska bidrag m.m. Rapporten tar upp namn på ett 25-tal personer som ingår i kommittén. Det svenska materialet i Grupp B:s/Säpos Diverseserie inne- håller bl.a. en rapport om nysvenska rörelsen. hade på något sätt kommit över en kallelse till ett höstsammanträde 1963 och han skrev även en rapport om vad som utspelades i samband med detta. I materialet finns också en rapport om KMA:s fackeltåg i . Här finns också ett antal rapporter från en källa som hade och som rapporterade inifrån bl.a. vänskapsförbundet – DDR. De här aktuella rapporterna handlar dock om den , m.m. En rapport i tar upp fil.dr som JO-anmält Säpos registerföring av vissa extremistgrupper. En av Grupp B:s kontaktmän i gjorde en diskret undersökning av . Uppenbarligen har man hyst oro för att dennes anmälan skulle motiverats av (vänster)politiska hänsyn. Källan kan emeller- tid ge lugnande besked på den punkten eftersom aktiviteten sannolikt är en följd av gamla avhandling om kom- munismen. Det finns heller inte skäl att tro att han skulle vara vänsterinriktad utan tvärtom talar allt för en rakt motsatt uppfatt- ning. skulle , tillsammans med journalis- ten , publicera en bok med titeln hemliga register som skulle bidra till att skärpa den redan då på- gående debatten om . IB/03:s rapportering gick huvudsakligen till dels Fst/Säk, dels säkerhetspolisen. I den mån några rapporter gick till regeringen eller SAP har detta inte satt några spår i arkiven. Som nämnts tidigare hade man efter 1963 i stort sett helt upphört att leverera långa namnlistor över kommunister. Rapportfrekvensen rörande misstänkta svenska säkerhetsrisker är därför betydligt mindre. Fst/Säk använde källbeteckningen KU 14 på IB. Samliga från IB överlämnade rapporter finns listade i Fst/Säk:s diarium men själva handlingarna är till mycket stor del gallrade. IB överlämnade ett betydligt större antal rapporter till Fst/Und vilket ger en liten indikation på hur in- riktningen inrikes/utrikes var skiktad. Bland dessa rapporter finns en del som emanerar från IB/03 vilket till stor del beror på att också hade och som arbetsområden. En annan av IB/03:s anställda, inhämtade uppgifter om bl.a. balter. Frågan är här om det faktum att IB/03:s rappor- tering om svenskar minskar till stor del kan förklaras med att man ägnar delar av resurserna på dessa utländska förhållanden. Huvuddelen av IB:s inrikesrapportering till säkerhetspolisen finns i . Den kontakt som och hade med vid säkerhetspolisen fortsatte men även här är rapporteringen spora- disk. Rapporteringen finns i samlad i meddelarakten Mac.Ytterligare en rapportserie som uppvisar klara berörings- punkter med IB:s inrikesverksamhet rör rapporter som lämnats från till en av säkerhetspolisens lokala sektioner –1972. Serien har samlats i i en meddelarakt med beteckningen AC. Beträffande IB:s verksamhet i som bygger på rapportering –1972 har denna huvudsakligen samlats i . anslöts det gamla T-kontorets personal till IB. Avdel- ningen hade, i skuggan av den helt dominerande underrättelse- verksamheten, byggt upp en mindre inrikes inhämtningsapparat. Denne var, såvitt kunnat utrönas, ute- slutande koncentrerad till , hemort. I verkade också, som kontorets lokale chef, , som fick ansvar för IB:s operationsavdelning. Det var genom operationsavdelningens personal som T-kontorets gamla inrikes kontakter fortsatte rapportera, antingen direkt till eller via en företrädare för IB:s lokalkontor i , . Några av dessa meddelare blev mycket omskrivna i samband med IB-avslöjandet 1973. Denna del av operationsavdelningens verk- samhet ska därför belysas här. –1957 arbetade inom tredje rotel i . Han syss- lade då huvudsakligen med övervakning av svenska kommunister. Därefter arbetade bl.a. som handläggare vid polisens ut- länningsavdelning. tog kontakt med med en förfrågan om denne ville upprätthålla kontakten med redan etablerade svenska källor. Ytterligare en person fanns vid kontoret men denne sysslade endast med ren underrättelseverk- samhet i form av frågor. Efter att flyttat till för att börja vid IB, blev mannen chef för Malmö- kontoret. Inför en del personer kan möjligen ha fram- stått som chefen eftersom han var mer framfusig än sin över- ordnade. De källor som fick överta hade arbetats fram av Axel vid gamla Grupp B. hade efter samman- slagningen 1965 viss kontakt med . var endast en informationsbärare och tog aldrig några egna initiativ. En källa fanns i och hade till uppgift att rapportera om det flyttade in många utlänningar till det området där han bodde eftersom det låg en militär försvarsanlägg- ning i trakten. Andra skulle följa det politiska livet inom olika områden. De skulle ta reda på om det fanns några kommunister i närheten. De hade ursprungligen fått sina uppdrag av Axel . Källorna visade sig dock vara ganska ointressanta och upphörde kontakter med dem39 39 Uppteckning nr 327 (förhör). [] uppger att var hårt sektionerad och att han saknade kunskaper om vad som hände i . Den första av malmökällorna hade ursprungligen kommit i kontakt med . I IB och hotet mot vår säkerhet (1973) skriver stödd på uppgifter från en f.d. IB-anställd, om denna IB-källa som rapporterade från Lunds studentvärld: I fanns en student som kallades Kandidaten som skickade digra rapporter, ibland upp till 60 A4-sidor om vänsterns aktiviteter i , det gällde främst Clartés arbete.41 Kandidaten, började av allt att döma rapportera till T-kontoret eller . Av brev i till framgår att Grudemark tidigare kontaktat kandidaten. Ett brev från kandidaten till Grudemark understryker kontakten och dess innebörd. Det framgår att kandidaten tidigare haft kontakt med Grudemark rörande utländska studenter verksamma i . Kandidaten redogör i brevet också för hur han blivit kontaktad av en som sagt sig arbeta vid T-kontoret och detta förhållande ville kandidaten nu kontrollera med Grudemark. Denne intygade strax därpå att mannen verkligen var den han utgav sig för att vara.42 har i förhör inför SÄKO bekräftat att han sökte en person som kunde utföra uppdrag i Österuropa. Genom en säkerhetspolis kom han i kontakt med en lärare på som rekommenderade kandidaten. Denne ansågs vara lojal och han företog enligt regelbundet resor österut. Han var vidare socialdemokrat, vilket ansåg vara rätt ur underrättelsesynpunkt. Han hävdar vidare att kandidaten, i syfte att stärka sin vänsteridentitet på uppmaning gick med i några vänsterorganisationer. Kandidaten skulle därför varit den ende, vid sidan av , som på detta sätt infiltrerades i politiska organisationer. Väl där blev kandidaten enligt chockad över extremismen i vänster- grupperna och han rapporterade spontant till om personer som , , Per , , också innan han fick reda på att högste chefen hette . Enda gången [] samarbetade med var då han ställde upp och tog fotografier vid en demonstration i Folkets Hus i . 40En stor del av materialet om Kandidaten har tagits fram av som ett led i dennes undersökning om Det röda . 41Bratt (1973) s 151. 42Brev från [namn utelämnat] till den [datum utelämnat] 1962. Av hänsyn till källskyddet kan arkivhänvisning inte göras. Rapporterna vidarebeford- rade till säkerhetspolisen. Kandidaten fick ersättning för sitt arbete i den mån han hade utgifter för T-kontorets och senare IB:s räkning.43 De första rapporterna handlar om personal på de slaviska institu- tionerna i – både svenskar och utlänningar. I brev daterat nämns att källnamnet kandidaten nu är upprättat samt att denne ska ha deltagit i . I ett brev från till uppges också att två personer inom konservativa kretsar i ska ha kontaktat Kandidaten med anledning av dennes goda kunskap om sovje- tiska förhållanden. I en rapport från T-kontoret till säkerhets- polisen daterad lämnas en mängd uppgifter om personer verksamma inom Clarté, m.fl. organisationer på vänsterkanten i . Vidare framgår att uppgiftslämnaren tillsammans med medhjälpare till honom gjort åtskilliga försök att skugga en person som brukat besöka före- drag arrangerade av den konservativa studentföreningen i Lund.44 Det är alltså möjligt att kandidaten ingick i ett mindre underrättelsenätverk i , möjligen mycket löst hållet. upprättades en rapport där kontakter mellan studenter inom Clarté planerade en resa till . Enligt rapporten åtnjöt en av de drivande bakom projektet fullt förtroende hos i , vilken i sin tur åtnjöt den kinesiska ambassadens fulla förtroende. Rapportören kunde också berätta att Clarté startat en studiecirkel i Lund.45 Någon tid senare deltog kandidaten själv i en resa från vilken han sedan nedtecknade en rapport till IB. Av handlingar i framgår att rapporten angående resan kom till säkerhetspolisen genom dess sektion i och den förtrolige upplysaren [R.M.]. Att meddelaren [R.M.] är identisk med [], som tidigare jobbat på säkerhetspolisen i , är knappast en vågad gissning. Detta tyder på att kandidaten sannolikt inte bara hade kontakt med som har uppgetts, utan även stod i förbindelse med . Det förefaller närmast rimligt att anta att 1965, då han blev chef för operationsavdel- ningen och därmed spenderade större delen av sin tid i 44Uppgifterna hämtade ur studie Den farliga fredsrörelsen, kapitlet . 45Rapport från M län; Beträffande vissa studentkontakter med kinesiska ambassaden, daterad . 5:73/264 löpnummer 15. överlät samtliga sina kontakter på Månsson.46 I förhör med SÄKO har också [] uppgivit att han kontaktades av som bad om ta över kontakten med redan etablerade svenska källor. Däremot nekade [] till att ha haft kontakt med kandidaten vilken han hävdade var uteslutande källa.47 Rapporten från den ovan nämnda resan kom till säkerhetspolisen från ytterligare ett, i det här fallet mer normalt håll. Från sändes den under in till IB i , varifrån den levererades till säkerhetspolisen som en vanlig Erik-rapport.48 Enligt en källkodsnyckel för IB, daterad 1965, står 59 för Malmö- kontoret.49 Kandidatens rapporter i övrigt rör följande organisatio- ner i : Clarté, Zenit, , Lunds Socialdemokratiska , , Lunds Studentkår, ABF samt Lunds Radikala Demokrater (). skulle till IB och därifrån vidare till säkerhetspolisen inflyta en mängd rapporter om olika vänster- aktiviteter i . Av rapporterna att döma blev IB:s infiltratör(er) medlem(mar) i, förutom Clarté, även , Lunds Socialdemokratiska , Svensk-Kinesiska förbun- det samt Föreningen . I rapporterna varvades upp- gifter om olika organisationers inre liv med tämligen närgångna, för att inte säga elaka eller möjligen antisemitiska personkarakteris- tiker. I samband med en resa med en av vänsterorganisa- tionerna rapporterade IB:s man och beskrev en av de namngivna deltagarna som en bohemnatur, som kan karakteriseras degenere- rad överklasstyp. Två andra begåvades med epiteten sannolikt av judisk börd respektive möjligen av judisk börd. En rapport som av säkerhetspolisen gavs påskriften innehållet känsligt gäller ett möte med föredrag av utrikesminister arrangerat av den socialdemokratiska studentklubben och Lunds FCO . IB:s infiltratör(er) var på plats och förvånades över utrikesministerns ganska skarpa uttalanden mot . Att IB på detta sätt skrev rapport angående ett framstående statsråds uttalanden om uppfattades tydligen som mycket känsligt inom säkerhetspolisen som inte önskade några registre- ringar från eller hänvisningar till denna handling. 46Uppgifterna hämtade ur studie Den farliga fredsrörelsen, kapitlet . 47Uppteckning nr 327 (förhör). 49Kodnyckeln förvaras i serie Ö IV, volym 165. rapporten skrev chefen för säkerhetsavdelningen, , att den bör behandlas med varsamhet. IB:s rapportör(er) lämnade rapporter om vänsterorganisationerna i . Det faktum att den till anknutna IB/59-rapporteringen upphör hänger möjligen samman med den överenskommelse som ska ha ingåtts 1969 om att IB inte längre skulle arbeta med inrikes säkerhetshot. Beträffande kandidaten fick denne andra arbetsuppgifter.50 En annan av Malmökontorets källor har i samtal med kom- missionen berättat att han , då han bodde i , kontaktades av som fått hans namn från en ledande socialdemokratisk ombudsman i , . slutade och ny kontaktman blev i stället Axel . Vid sammanslagningen flyttades, som nämnts, en del källor över från till []. Blekingerapportören var en av dessa.51 Källornas rapportering, som är ganska sparsam, finns sparad i samt i KU 14- materialet på MUST. Den mest kände rapportören som operationsavdelningen förfogade över var som nämnts vars namn och verksamhet offentliggjordes i samband med IB-avslöjandet 1973. , som bl.a. sysslade med amatördykning, utbildades inom försvaret till dykare och det var p.g.a. detta som han knöts till IB. Det gick troligen till så att han som värnpliktig kustjägare fick en förfrågan från något håll om han var intresserad av att delta i dykningarna efter en sjunken sovjetisk radiospanings- båt som hade kamoflerats till fiskebåt. I dykningarna deltog också IB-personal och kontaktade dessa med en särskild förfrågan. har i flera olika sammanhang berättat om detta och de uppgifter som utgör det säkraste stödet återfinns i samtal med chefsåklagaren samt i ett förhör med . har tidigare uppgivit att det var som han av en händelse kom i kontakt med personer som tillhörde 50Uppgifterna hämtade ur studie Den farliga fredsrörelsen, kapitlet . Betr utrikesminister framträdande i den 7/12 1966. 5:73/264 Löpnr 35, . 51Uppteckning nr 351. FNL-rörelsen eller De Förenade FNL-grupperna (DFFG) som är den term själv använder. I en daterad finns en redogörelse för hur detta gick till. hade befunnit sig på ett konditori i då en för honom okänd yngling kom fram och började diskutera . Det framkom att ynglingen tillhörde en FNL-grupp i staden och att han nu sökte påverka att gå med i gruppen. ställde sig ej avvisande utan bad att få återkomma. Mannen gav honom namn och adress.52 Denna rapport inkom till och noterade chefen för , , i en kvalificerat hemlig skrivelse att är IB- man.53 har i annat sammanhang hävdat att han gick med i en liten lokalavdelning i , och det var en mycket lös anknytning, den var närmast byggd på personlig kontakt i början. berättar att om man en gång varit knuten till IB så ökar ens observans på alla områden vilket i det här sammanhanget betyder att när träffade FNL-aktivister så dyker tanken genast upp, `kan det finnas något av intresse´ av det här på något sätt, det var alltså en förfrågan från min sida. tog då kontakt med på och uppger att IB:s intresse utgick utifrån en särskild målsättning och det var om vi kunde finna ut kontakter med utländsk underrättelse- tjänst, genom att verka i vissa andra grupper bortom låter ju en aning kryptiskt men enligt beskrivning såg man inom IB DFFG som något slags avstamp för att nå in i KFML och andra liknande grupper. Därifrån skulle man kunna kartlägga eventuella kontakter med främmande underrättelse- tjänster. Det finns skäl att ifrågasätta om avsikten från början verkligen var så preciserad, särskilt med tanke på att det var rena till- fälligheter som låg till grund för att infiltrationen alls blev av. Man kan på goda grunder anta, att om inte möjligheten dykt upp och frågat , hade knappast de följande operationerna i IB:s regi kommit till stånd. Frånstedt skrev i en PM angående IB/RPS källa i västra att han tillfrågades av om Rps hade något intresse av att få del i rapporteringen från en källa som av IB 52Betr kontaktman inom i , daterad . 5:73/264 löp- nummer 16. 53HK 37/68, . Ärendet var kvalificerat hemligt vid den aktuella tiden men är nedklassat till hemligt. 54Chefsåklagare förhör med . Förvaras i 3:7402 löpnummer 4A. infiltrerats i i marxist-leninistiska organsationer i Göteborgs- området. Villkoret för att skulle få del i rapporteringen var att man stod för en del av omkostnaderna, vilka inledningsvis för Säpos del uppgick till . Frånstedt diskuterade erbjudandet med PG med hänsyn till att man kunde förutse utveckling av revolutionära rörelser som var nära sammankopplade med arabiska kamporganisationer. Utöver detta fanns också en ordningspolisiär aspekt som beaktades. fick, enligt Frånstedts PM, under en månad på prov ta del av rapporter från , varefter man slutligen bestämde sig för att acceptera erbjudandet.55 rapportering finns så got som i sin helhet bevarad i i en meddelarserie som bär källbeteckningen Ada.56 En del rapporter, särskilt från den , finns också sparade i Säpos IB-serie, den s.k. Genom dessa finns mycket goda möjligheter att rekonstruera verksamhet. kontaktman vid IB var som nämnts som verkade vid IB:s lokala sektion i . Alla rapporter som skrev gick till som ofta gjorde sammanfattningar men kompletterade dessa med egna noteringar, stenciler, fotografier m.m. Inledningsvis skrev något han kallade Kontaktrapporter, FNL , av vilka den första är daterad och utgörs av en rapport från ett medlemsmöte i lokala FNL-grupp. I en annan rapport rörande FNL beskriver hur han första gången blev insläppt i på nära : Lokalen består av 3 rum fulla av stencileringsapparater, affischer, flygblad, böcker, tidningar, brev, manuskript m.m. Kan vara en guldgruva för en ensam person. Det är dock ganska riskfyllt med inbrott då medlemmar kommer och går nära nog dygnet runt.57 55PM angående IB/RPS källa i västra av . Serie F III, Bc P 1973-1975, volym 10. Det finns i Ada-aktens andra löpnummer en PM där två säkerhetspoliser vid uttalar sig om värdet av rapportering. Den ene noterar att han tagit del av materialet och funnit det värdefullt intressant. Önskar även i fortsättningen få del av det som kommer den här vägen (S. den 27.6.1968). Den andra personen menade att (m)aterialet här är enligt min uppfattning värdefullt Här finns säkerligen åtskilligt, som vi inte kan få kännedom om på våra vanliga vägar. Jag föreställer mig också att vi kan ha en viss möjlighet att ställa någon fråga. 56Något källkuvert till finns inte kvar hos . Bortsett från det faktum att det genom aktens handlingar är uppenbart att det handlar om rapportering, kan här åberopas skrivelsen av med rubriken ang IB/RPS källa i västra . Av denna framgår att man fått (d)rygt 200 av källan skrivna rapporter; källbenämning vid RPS är `Ada´ (PM:n, daterad den förvaras i Serie F III, Bc P 1973-1975, volym 57Rapport angående kontakt med: Arbetsgruppen i för stöd åt , daterad , osign. 5:73/307, löpnr 2. Det framgår alltså från början att inbrott faktiskt är ett alternativ även om det inte rekommenderas. Man kan fundera om inbrott hade varit ett mer seriöst alternativ om inte medlemmarna kommit och gått dygnet runt. Av den tidiga rapporteringen kan man också utläsa att inte gjorde något för att tona ned våldstendenser, tvärtom. Efter ett möte satt han tillsammans med ett antal FNL- aktivister och diskuterade: Man tyckte det var synd att medlemmarna visste så litet om vapen och dess bruk! Detta med tanke på vad som komma skall om 3–. Jag tog tillfället i flykten och bredde på så gott jag kunde med sprängtjänst och andra militära kunskaper som jag aldrig trodde skulle komma till användning! På vägen hem skrev vi anti-imperialistiska slagord på ett plank!! En mer ingående rapport om läget inom FNL-grupp skrevs av /. Däri redogjordes bl.a. för tre ledande falanger; rödgardisterna eller kineserna, hippies-gruppen samt normala FNL-anhängare. Av dessa grupper menar man i rapporten att det är rödgardisterna som är farligast, då de hyllar Maos teorier och är beredda att följa dessa med yttersta mål, en revolution och som proklamerar användande av metoder som svensken i gemen ej kan acceptera exempelvis olagliga demonstrationer. Hippiesgruppen tycks utgöra ett ordningspolisiärt problem medan de normala FNL-anhängarna utgör den grupp som flitigt och målmedvetet arbetar inom FNL- rörelsen och anser att man bör skynda långsamt även om slut- målet även här är revolution och underkastelse av Maos läror.59 Denna rapport indikerar att verksamhet inledningsvis var klart inriktad på inrikesförhållanden. Exakt vad man är på jakt efter framgår dittills inte men hade förstått att han måste söka sig vidare. I ett brev till skriver nämligen att (d)et blir alltmer klart att de verkliga `godbitarna´ finns i de rent politiska organisationerna. Han hade vid det laget naturligtvis kommit i kontakt med personer inom KFML då ju dessa bedrev aktivt fraktionsarbete inom FNL- rörelsen i . Från och med infogades också KFML i rubriken på rapporter. skriver sedan , ibland , rapporter till om diverse förhållanden inom FNL och KFML. Vid Säpos sektion i hade man avlyssning av 58Kontaktrapport nr 2, daterad 8/4 1968, osign. 5:73/307, löpnr 2. 59FNL-gruppen i , daterad . 5:73/264, löpnr 16. registre- rade man ett samtal från till chefen för , . Kontakten föranledde göteborgs- sektionens chef, , att skriva till med en redogörelse. Frånstedt var dock, till skillnad från Synner- man, väl förtrogen med vem som var egentlige uppdragsgivare och svarade att det här rörde sig om en legal kontakt.60 Sommaren och ägnade huvudsakligen åt deltagande i möten och diskussioner med olika lokala företrädare för och i , men han sysslade också med framställning samt utdelning av flygblad och tidningar. Han hade dock en bit kvar till de inre cirklarna vilket framgår av några rapporter.61 Efter i stort sett varje möte upprättade han en rapport som sändes till IB. Något som bl.a. är föremål för hans intresse är stödverksamhet för olika amerikanska desertörer.