sou · GQB347d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Detta kan lämpligen göras i samband med den ytterligare analysen av avkastningsskatten. anser att utredaren tagit alltför lätt på skattessystemets betydelse för migrationen. Utredaren hävdar att internationella omflyttningar inte utgör något hot mot skattebaserna. Detta är korrekt när det gäller de direkta effekterna. Däremot är den mest kvalificerade arbetskraften central för BNP-utvecklingen genom att de påverkar produktiviteten för många andra. Det kan finnas skäl för att förvänta sig ett ökat utflöde av kvalificerad arbetskraft. Ett är att en stor andel av våra studenter med de mest kvalificerade utbildningarna väljer att studera i andra länder. Detta minskar motståndet för såväl de tidigare studenterna att senare söka anställning utomlands som för de utländska arbetsgivare att erbjuda dem det. Ett annat är att det alltmer internationaliserade näringslivet dramatiskt ökar möjligheterna att få en anställning. vid anser att det är i högsta grad angeläget att kravet på enhällighet inom EU rörande skatte- frågor ersätts med kvalificerad majoritet. Enligt nämnden är det också viktigt att en harmonisering av reglerna gällande beskattning av utbetal- ningar på privata pensionsförsäkringar kommer till stånd bland EU:s medlemsländer. Även i övrigt anser nämnden att en bättre harmonisering av skattesatser och skattesystem vore i högsta grad betydelsefull. När det gäller de svenska skatteavtalen instämmer nämnden i utredningens kritik av den s.k. tioårsregeln. Däremot är inte fakultetsnämnden övertygad om att någon form av exitskatt skulle vara en möjlig väg att nå målet. Mycket talar för att sådana skatter kommer att betraktas som en begränsning av den fria rörligheten av arbetskraft. Utredningen anser vidare med den allmänna utgångspunkt som den intagit (hemviststaten skall ha rätt att beskatta) att kupongskatten borde kunna avskaffas. anser att detta vore en ovanlig åtgärd som går tvärs emot det normala sy- stemet inom den internationella skatterätten. Det är knappast rimligt att ensidigt skulle ta ett sådant steg. och Tidskrifter har uppmärk- sammat att bland de punktskatter som utmanas av EU:s principer omnämner utredningen märkligt nog inte reklamskatten. Instanserna anser att reklamskatten på ett för demokratin utmanande sätt snedvrider konkurrensen mellan olika medier. Därför bör den avskaffas. menar att skattekilen för extra arbetsinkomster är mycket hög i vilket leder till samhällsekonomiska snedvridningar genom att en ökad arbetsinsats ger en förhållandevis begränsad effekt på den disponibla inkomsten. Efter hand som arbetskraften blir alltmer in- ternationellt rörlig förstärks de nationella samhällsekonomiska skälen för att sänka skattekilen för arbetsinkomster, vilket skulle ge förhållandevis stora effektivitetsvinster eftersom minskningen sker från en mycket hög nivå. Slutsatsen är att det ur ett samhällsekonomiskt perspektiv framstår som angeläget att reducera även den sammantagna skattekilen för arbetsinkomster (t.ex. att inkomstgränsen för statlig inkomstskatt höjs, att de statliga inkomstskattesatserna sänks, att bostadsbidraget omvandlas till inkomstoberoende stöd samt genom ett förstärkt samband mellan avgifter och förmåner i socialförsäkringssystemen). Den av utredningen aktualiserade höjningen av ersättningstaken i a-kassan samt sjuk- och föräldraförsäkringarna skulle reducera skattekilen för arbetsinkomster i berörda inkomstintervall men riskerar också att reducera det egentliga arbetsutbudet genom ökad ersättning för olika alternativ till arbete. Den sammantagna nettoeffekten för den sam- hällsekonomiska effektiviteten kan mycket väl vara negativ. Även ur fördelningssynvinkel framstår förändringen som tveksam då den innebär högre disponibla inkomster enbart för personer som har inkomster ut- över nuvarande inkomstgränser. LO anser inte att minskad 3:12 problematik genom höjda tak i socialförsäkringarna i sig är skäl nog för att höja taken. De anser dock att det är ett bidragande skäl. LO anser att taken bör höjas främst av rättviseskäl och för att garantera den generella välfärden. TCO understödjer självklart utredningens förslag att taket i sjuk- och föräldraförsäkringen samt arbetslöshetsförsäkringen höjs. TCO anser dock att utredningen underskattar den negativa inverkan som de höga marginalskatterna på arbete har på ekonomin. Det är inte rimligt med en marginalskatt på för inkomsttagare i vanliga yrken som polis, lärare, sjuksköterska, kulturarbetare, journalist och ingenjör. Detta ger helt fel signaler och ger inte incitament till utbildning, kompetensut- veckling och ansvarstagande på arbetsplatsen, något som i sin tur verkar hämmande på tillväxten. Utredningen anger att det i sista hand kan bli aktuellt att sänka den statliga inkomstskatten. TCO anser att detta för- slag borde komma betydligt högre upp i prioritetsordningen. I första hand bör brytpunkten för statlig skatt höjas, och bör värnskatten tas bort. anser att det finns anledning (pga. höjd kommunal- och landstingsskatt) att justera den nedre gränsen av grund- avdraget så att man når det uttalade målet att inga pensionärer skall få lägre netto än före slopandet av det särskilda grundavdraget. Näringslivets skattedelegation betonar vikten av att stärka incitamenten till arbete. Man avvisar resonemanget om att arbete skulle vara en stabil skattebas, bl.a. med hänvisning till hur denna skattebas eroderats genom sjukfrånvaro, fallande sysselsättning etc. En viktig orsak, som delegationen beklagar att utredningen inte tydligare tagit fasta på, är de alltför svaga incitament, som följer av dagens regler rö- rande bl.a. beskattningen av arbete och transfereringssystemens utformning och tillämpning. Vinsten av att arbeta är per dag efter skatter för 3 av 4 personer bland alla arbetslösa och sjukskrivna. Sambanden mellan skatter och sysselsättning omnämns i utredningen och som källa anges bl.a. en expertbilaga till . Utredningen tillerkänner dessa samband viss betydelse, men menar ändå att arbetsutbudet påverkas tämligen lite av inkomstskatteförändringar. Delegationen beklagar att utredningen inte inhämtat ett utförligare underlag från den ekonomiska forskningen. Forskning på området sammanfattas av t.ex. professorerna (sid. 254 och 276 i Tillväxt och ekonomisk politik, 1999, Calmfors och , red. ): en hel del talar för att lämpligt utformade skattesänkningar kan minska jämviktsarbetslösheten. Om man vill prioritera sysselsättningen är det förmodligen mest effektivt att sänka skatterna för arbetande låginkomsttagare. lägre arbetsgivaravgifter för lågavlönade kan väntas ha effekt redan på kort sikt. Vill man å andra sidan prioritera tillväxtmål är det sannolikt bästa att sänka marginalskatterna på toppen. anser att arbetskraftsbeskattningen bör minskas. anser att en sänkning av den statliga inkomstskatten är högt prioriterad eftersom det skulle minska spänningarna i 3:12-systemet och minska marginaleffekterna både för anställda och egenföretagare. påpekar att skillnaden i skatteuttag mellan arbets- och kapitalinkomster leder till omfattande skatteplanering i en strävan till omvandling av arbetsinkomster till kapitalinkomster. Dessa försök för med sig ökade kontroll- och processkostnader för skatteförvaltningen. RSV delar därför utredningens uppfattning, att övervägande skäl talar för att minska spänningen mellan skatten på arbete och kapital. Riksbank menar att de samhällsekonomiska kostnaderna med nuvarande skattesatser på arbete kommer att öka i takt med den ökande ekonomiska integrationen. tillstyrker en höjning av ersättningstaken i a- kassa, sjuk- och föräldraförsäkring för att sänka marginaleffekterna samt en höjning av barnbidragen. RFV vill också peka på möjligheten att lägga socialförsäkringarna utanför statens budget och med en mer autonom Det gäller framförallt system som har hög grad av försäkringsmässighet. vid påpekar att de svenska grundavdragen storleksmässigt är försumbara i jämförelse med motsvarande avdrag i andra länder. Detta leder till att den enskilde får en beskattningsbar inkomst trots att han/hon inte har någon möjlighet att försörja sig på inkomsten och då alltså blir helt beroende av offentliga bidrag och subventioner. anser inte att det resonemang som förs av utred- ningen gällande möjligheterna att öka skattebasen genom högre be- skattning av låginkomsttagare är en framkomlig väg. En synnerligen viktig aspekt som borde klargöras mer rör snarare den centrala frågan huruvida skattebasen kan ökas genom att allt fler bereds tillfälle att delta i arbetslivet. delar utredningens uppfattning att en sänkt statlig inkomstskatt skulle vara positivt för arbetsutbudet samt öka incita- menten till utbildning. Det skulle även minska spänningen mellan beskattningen av arbete och kapital. anser att ett avskaffade av LO-puckeln i kombination med generellt sänkt inkomst- skattesats skulle bidra till ett ökat arbetsutbud och effektivisera eko- nomins funktionssätt. Andra basbreddningar som skulle kunna finansiera skattesatssänkningar på förvärvsinkomster är t.ex. att reducera det allmänna grundavdraget och den särskilda skattereduktionen. Detta skulle ge utrymme för generella skattesatssänkningar vilket skulle minska marginaleffekterna och bidra till ett ökat arbetsutbud. Riksgäldkontoret menar vidare att taken i sjuk- och arbetslöshetsförsäkringen inte bör höjas som isolerad åtgärd pga. att detta skulle göra det svårare att komma till rätta med de kraftigt stigande kostnaderna för sjukförsäkringen. Marginaleffekterna för individer med förvärvsinkomster överstigande 7,5 prisbasbelopp kan minskas genom att eliminera sjuk- och arbetslöshetsförsäkringsavgiften på inkomster mellan det gamla och nya taket. Taket i föräldraförsäkringen kan höjas utan någon större risk för missbruk. Om förmånerna inom föräldraförsäkringen vid vård av barn likställs med förmånerna inom sjukförsäkringen är risken för missbruk begränsad till att individer temporärt kan höja sin inkomst i samband med föräldraskap. Hotell- och Restaurangföretagare anser att skatten på arbete måste sänkas för att den privata tjänstesektorn ska kunna nå sin fulla potential och fortsätta att vara den svenska ekonomins sysselsättnings- motor. Med en av världens högsta arbetskraftsbeskattningar missgynnas framför allt branscher som tillhandahåller tjänster som hushållen i viss mån kan välja att utföra själv. (SOU 1997:17) visade att mer än hälften av allt arbete som hushållen utför är obetalt egenarbete. Det syns tydligt när man jämför exempelvis restau- rangnäringen i med restaurangnäringen i de flesta andra länder. Svenska hushåll konsumerar av sin totala konsumtion av mat och dryck på restaurang. EU-snittet är och i är siffran . Det huvudsakliga skälet till de här skillnaderna är den höga beskatt- ningen av restaurangtjänster i jämfört med andra länder, vilket ger högre priser. Den hårda beskattningen av arbetskraft har i samman- hanget stor betydelse. delar utredningens utgångspunkt att det krävs ett ökat arbetsutbud för att finansiera den gemensamma välfärden i fram- tiden utan påtagliga skattehöjningar. Sysselsättningsnivån bör t.ex. höjas bland invandrare samt bland de äldre och en annan central åtgärd är att minska antalet deltidsarbetslösa kvinnor. Vidare är det nödvändigt att bryta utvecklingen mot ökade sjukskrivningar och förtidspensioneringar. Arbetsutbudet kan också ökas genom fortsatt positiv nettoimmigration i arbetsför ålder. AMS utgår ifrån att en mer explicit analys av effekterna på arbetsutbudet kommer att göras inför det slutliga ställningstagandet till olika alternativ vid utformningen av en kommande skattereform. framhåller att det avskaffande av marginalbeskattningen av kapitalinkomsterna som genomfördes vid skattereformen kan ses som ett resultat av att det internationella trycket var större på kapitalbeskattningen än på inkomst- beskattningen, och inte som ett utryck för några värderingar. För ett konsekvent utformat system krävs att även marginaleffekterna i in- komstbeskattningen avskaffas. Det är ur fiskal synpunkt inte något oöverstigligt problem. Exempelvis utgör hela den statliga inkomstskatten av de totala skatteinkomsterna och en procent av BNP. Det innebär att de varken är centrala ur finansieringssynpunkt eller på något tydligt sätt minskar behovet av andra skatteintäkter och därmed belastningen på dem som inte betalar någon statsskatt. Ett avskaffande av den statliga inkomstskatten skulle också ge betydande tillväxteffekter och därmed stärka skattebasen. Inkomstutjämningen i det svenska systemet sker också nästan enbart via den offentliga konsumtionen och transfereringarna. Näringslivets skattedelegation anser, åtminstone i det kortare perspektivet, att det inte är påkallat att slopa expertskatten av statsstöds- skäl. Man avstyrker förslaget om slopad expertskattelättnad, så länge en sådan åtgärd inte tydligt vidtas i ett bredare sammanhang där de allmänna inkomstskatteskalorna får rejäl anpassning till den internationella kon- kurrenssituationen. har inget att invända mot förslaget att inom EU och verkar för ökad harmonisering avseende expertskatten. ställer sig frågande till utredningens resonemang om att utländ- ska nyckelpersoner som arbetar i har samma nytta av de svenska välfärdssystemen som personer som bor stadig- varande i . En person som uppfyller kriterierna för att vara en expert eller nyckelperson t.ex. har knappast något intresse av att utnyttja möjligheterna till gratis högskoleutbildning i , och eftersom skat- telättnaden endast medges om vistelsen beräknas vara kortare än är möjligheterna att utnyttja den svenska sjukvården, omsorgen och socialförsäkringssystemen begränsade. anser att skattelättnaden för utländska nyckelpersoner är motiverad och bör finnas kvar även i fortsättningen. delar utredningens uppfattning att man, så långt som möjligt, bör undvika skattelättnader för vissa kategorier skattskyldiga, eftersom sådana särregler strider mot önskemålet om generella regler. Därför tillstyrker RSV att expertskatten slopas eller väsentligt begränsas. vid instämmer i utredningens allmänna slutsats att det är beklagligt att skattesub- ventioner av detta slag visat sig nödvändiga. Det är emellertid enligt nämndens uppfattning endast en harmonisering av skattesystemen mellan länderna som kan åstadkomma ett läge där sådana skatte- subventioner inte behövs. Företagarna anser att expertskatten ska avskaffas. Kombina- tionen av skatter och offentligfinansierad välfärd måste vara konkur- renskraftig för alla och inte bara ett ytterst litet fåtal. Att sänka inkomst- skatten endast för vissa skapar en sorts skattefrälse. Dessutom tar den inte itu med det allvarliga problemet att arbetsinkomster beskattas alltför högt. ifrågasätter om ensidigt bör avskaffa skatte- lättnaderna för utländska nyckelpersoner. Ett ensidigt avskaffande skulle medföra att möjligheterna att rekrytera nyckelpersoner till försämras. Huruvida utländska experter som vistas i har samma förmåner och rättigheter som svenskar kan också diskuteras. I och med att skattesystemet i viss mån omfördelar individens inkomster över livscykeln är detta inte fallet, t.ex. genom att personer som inte stannar i landet inte får del av svensk hälsovård när de blir gamla. anser därför att det inte är något principiellt fel att utländska experter inte betalar skatter som är av livscykelomfördelande natur. delar utredarens åsikt att den s.k. expertskatten är ett främmande element i vårt skattesystem och därför bör avskaffas. Men till skillnad mot utredaren anser ITPS att det kan ske först när den statliga inkomstskatten avskaffats eller reducerats Tills dess bör den tillämpas väsentligt mer generöst och handläggningstider måste förkortas betydligt. avstyrker ett slopande av periodiserings- fonderna om detta inte kompenseras med en sänkning av bolagsskatten i motsvarande mån. Någon form av carry-back system är nödvändigt vid slopande av fonderna. anför följande resonemang som motiv för en sänkt bolagsskatt. Bolagsskatten liksom motsvarande uttag av skatt på s.k. expansionsmedel inom enskild näringsverksamhet är ekonomiskt en skatt som utgår för kapital som används i i form av t.ex. maskiner och byggnader. I en starkt förenklad modell för en liten öppen ekonomi innebär en sådan skatt på lång sikt att kapitalavkastningen före skatt blir motsvarande högre genom en lägre kapitalvolym i , varvid skatten övervältras på löntagarna i form av lägre reallön. I detta tidsperspektiv finns det enligt denna modell inga samhällsekonomiska fördelar med denna skatt jämfört med en proportionell skatt på arbetsinkomster. Även i ett kortare tidsperspektiv och i en något mindre förenklad modell innebär en sänkning av bolagsskatten betydande fördelar genom att fysiska investeringar i stimuleras samt genom att olika finan- sieringskällor för fysiska investeringar får en mera likartad skatte- belastning främst genom att aktiekapital i mindre grad missgynnas jämfört med lånat kapital. En sänkning av bolagsskatten skulle också medföra att internationella företags överskott i högre grad skulle redovisas i och därmed leda till en större svensk skattebas. Ur ett nationellt samhällsekonomiskt perspektiv utgör detta en fördel. Denna typ av återverkningar utgör ett skäl för och andra länder att träffa internationella överenskommelser om minimiskatte- satser avseende bolagsskatten. Eftersom sådana minimiskatter knappast lär överstiga talar ovan nämnda samhällsekonomiska skäl för att bolagsskatten sänks från nuvarande till 25 alternativt menar vidare att ett slopande av perio- diseringsfondssystemet som finansieringskälla bör användas exklusivt för att sänka bolagsskattesatsen så att det samlade uttaget av bolagsskatt inte höjs (förslaget tillstyrks om det innebär en sänkning av bolags- skattesatsen). Detta framstår som fördelaktig ur samhällsekonomisk synvinkel bl.a. då den formella skattesatsen skulle bli lägre, varför en sådan skatteomläggning förordas. Institutet tillstyrker också ett slopande av nedsättningen av arbetsgivaravgiften med inriktning på mindre företag (som delfinansiering till de förslag som institutet tillstyrker). anser att periodiseringsfonderna bör behållas om inte någon annan möjlighet till förlustutjämning bakåt i tiden införs. Förbundet menar vidare att skatterabatten som fonderna medför har gjort det möjligt att inför ägarna motivera avsättningarna. Av dessa skäl är det viktigare att periodiseringsfondssystemet behålls än att bolags- skatten sänks till . Förbundet delar utredningens uppfattning att nedsättningen av arbetsgivaravgifterna bör tas bort. LO anser att utredningen inte ger tillräckligt beslutsunderlag för att kunna avgöra effekterna av ett slopande av periodiseringsfonderna. En höjning av beskattningen, såsom slopande av periodiseringsfonderna innebär, och en sänkning av bolagsskatterna ger inte nödvändigtvis en neutral nettoeffekt. Vidare stödjer LO förslaget att avskaffa det ineffek- tiva sysselsättningsstödet i form av sänkt arbetsgivaravgift. Dessutom anser LO att nedsättningen av arbetsgivaravgifterna för företag i vissa regioner av samma skäl bör avskaffas. påpekar att för att erhålla neutralitet mellan företagsformerna bör även expansionsfondskatten sänkas om bolagsskatten sänks. Slopande av periodiseringsfonder är hanterbart för de flesta enskilda näringsverksamheter under förutsättning att expan- sionsfonderna finns kvar. Dock kan det bli större problem för substans- fattiga verksamheter som t ex konsultverksamheter. Inom jord- och skogsbruket bör det inte vara något större problem om rätten till avsätt- ning till periodiseringsfonder avskaffas. På grund av att enskild närings- verksamhet beskattas i en progressiv skatteskalla inom vissa inkomst- skatteskikt är det viktigt för enskild näringsverksamhet att kunna ut- jämna inkomster mellan åren, vilket t ex kan göras med hjälp av expan- sionsfond och skogskonto. Föreningen i , och anser att periodi- seringsfonderna skall behållas, alternativt bör man införa ett Turismens skogskonto enligt skogskontoförebild (turismbranschen är i stort be- hov av säsongsutjämnande instrument). Vidare föreslår instanserna att nedsättningen av socialavgifterna för småföretag behålls. anser dessutom att utredningens resonemang beträffande direktavskrivningar utökas till att även omfatta turismföretag, typ hotell- och campingfastigheter. Näringslivets skattedelegation vill ha beredskap för att sänka bolags- skatten, men avstyrker förslag om slopade periodiseringsfonder så länge en sådan åtgärd inte tydligt vidtas i ett bredare sammanhang där såväl slopad förmögenhetsskatt, arvs- och gåvoskatt, förbättrade 3:12-regler samt andra tillväxtorienterade åtgärder inkluderas. Delegationen menar också att det är angeläget att det svenska skattesystemet ändras så att den högre risken för små företag beaktas bättre. Delegationen vill framhålla periodiseringsfondernas betydelse särskilt för små bolag, deras resultat- utjämnande betydelse samt den konjunkturutjämnande effekt fonderna kan bedömas ha. Delegationen välkomnar att utredningen noterat behovet av bibehållna möjligheter till s.k. carry back, dvs. förlustavdrag mot tidigare års vinster eller andra riskutjämnande inslag i vinstbeskatt- ningen. Beträffande nedsatta arbetsgivaravgifter har i tidigare remissyttrande över revisorers rapport anfört att man inte funnit tillräcklig grund för en stark kritik av nuvarande nedsätt- ningssystem. Vidare anfördes att det å andra sidan inte heller utifrån materialet i rapporten var möjligt att säkert avgöra att effektiviteten i nuvarande system skulle vara tillfredsställande. En betydligt kraftfullare politik inriktad på generellt utformade skattesänkningar vore att föredra. Ett minimikrav skulle vara att, för det fall nuvarande nedsättningssystem skulle komma att avskaffas, minst motsvarande budgetutrymme avsätts för att på annat sätt minska skattedelen i arbetskraftskostnaderna. Näringslivets skattedelegation ansluter sig till denna bedömning. Aktiespararna konstaterar att har en konkurrenskraftig bolagsskatt och att det inte finns något behov av att sänka den. menar att man på bör eftersträva en ytterligare harmonisering av bolagsskattenivån inom EU i syfte att garantera likvärdiga konkurrensvillkor. anser att nedsättningen av de sociala avgifterna på lönesummor bör bestå och helst öka till den nivå EU tidigare rekommenderat. instämmer med utredningens slutsats att bör behålla sin position med en internationellt sett konkurrenskraftig bolagsbeskatt- ning, med låg skattesats. har inte heller något att invända mot förslaget att minska möjligheterna till avsättningar till periodiserings- fonder under förutsättning att även i fortsättningen har en i en internationell jämförelse konkurrenskraftig bolagsbeskattning. Det bör dock även finnas någon möjlighet att utjämna resultaten mellan olika år. kan inte ställa sig bakom utredningens förslag att ta bort den nuvarande nedsättningen av arbetsgivareavgifter med inriktning mot små företag. anser att det är angeläget att små företag ges goda skattevillkor och att det är motiverat att ge små företag en liten men betydelsefull skattefördel. Den särskilda nedsättningen av arbetsgivaravgifter för företag i stödområde A kommenteras inte av utredningen, men vill i sammanhanget framhålla att nedsätt- ningen är en motiverad fördel för dessa företag som i övrigt har flera kostnadsnackdelar i förhållande till andra företag genom bl.a. längre avstånd till kunder och leverantörer, att samhällets infrastruktur ofta fungerar sämre och att det kan vara svårare att hitta kompetent arbetskraft. har inget att erinra mot att möjligheterna att göra avsättningar till periodiseringsfonder avskaffas. Mot bakgrund av att utredningen anser att man bör överväga att införa s.k. carry-back, d.v.s. förlustutjämning mot tidigare års vinster, kan det dock påpekas att periodiseringsfonder i praktiken ger möjlighet till viss förlustutjämning bakåt.