sou · GQB3110 · 2003-01-01 00:00:00 — avslog däremot bolagets ansökan om tillstånd att behandla och bevara bilder, som togs upp av de fyra övriga kamerorna. De kamerorna kunde ta bilder från större delen av servicebutiken och även från pumpområdet. Bolaget överklagade beslut till Länsrätten i Krono- bergs län och yrkade att bolaget skulle ges rätt att behandla och bevara bilder från alla fem kamerorna. Länsrätten meddelade dom i målet . I domen anförde länsrätten att utred- ningen inte visade att bolagets anläggning var att betrakta som en sådan särskilt brottsutsatt plats som motiverade ett tillstånd till övervakning med inspelningsrätt från alla fem kamerorna. Intresset av att förebygga brott kunde därför enligt länsrätten inte anses väga tyngre än den enskildes intresse av att inte bli övervakad. Länsrätten avslog alltså bolagets överklagande, vilket innebar att beslut stod fast. Bolaget överklagade länsrättens dom hos Kammarrätten i Jön- och vidhöll där sitt yrkande i länsrätten om att bilder skulle få spelas in från samtliga fem kameror. dom i målet . Kammarrätten höll syn i målet och konstaterade därvid att bensinstationen var belägen inom ett område som saknade bostäder och som närmast var av småindustri- karaktär. I domen anfördes att det var fråga om en anläggning som rätt ofta utsattes för brott i form av stölder och skadegörelse samt att brotten kunde äga rum vid alla tider . Det fanns enligt kammarrätten inga praktiska möjligheter att skapa ett tillfreds- ställande skydd genom enbart kameraövervakning utan att bilderna bevarades. Vidare anförde kammarrätten att integritetsintressena inte var sådana att de borde få hindra anläggningens ägare att få ett rimligt skydd. Kammarrätten biföll på grund av det anförda bola- gets överklagande och ändrade länsrättens dom. Kammarrättens dom vann laga kraft. Kammarrättens mål har nummer 1660-2000. Tillstånd till inspelning av bilder från allmän kameraövervak- ning av en bensinstation i län beslutade att ge tillstånd att använda tio kameror för övervakning av en bensinstation i som tillhörde bolaget. Sex av kamerorna skulle övervaka bensinpumparna, en kamera skulle övervaka en tvätthall och tre kameror skulle övervaka butiks- lokalen. Ändamålet med övervakningen var att förebygga och dokumentera rån, inbrott, stölder, skadegörelse och smitningar från bensinräkningar. Tillståndet innefattade rätt att spela in bilder som förmedlades av tre av kamerorna, nämligen de som tog upp bilder från kassan, från in- och utgångarna och från tvätthallen. I beslutet avslog bolagets ansökan om att få spela in bilder som förmedlades av övriga sju kameror. Bolaget överklagade beslut till Länsrätten i län och yrkade att bolaget skulle medges inspelningsrätt från sex av de sju kameror beträffande vilka inspelningsrätt hade vägrats av . Dessa kamerors bildupptagningsområden omfattade pumpområdet vid bensinstationen. Länsrätten meddelade dom i målet . I domen konstaterade länsrätten att kamerorna var placerade på ett sådant sätt att de inte skulle ta bilder på andra personer än sådana som vistades i nära anslutning till bensinpumparna. Kamerorna var placerade främst för att kunna ta bilder av bilarnas registrerings- Endast undantagsvis skulle kamerorna kunna ta bilder som identifierade enskilda personer. Sammantaget ansåg länsrätten att övervakningsintresset vägde tyngre än integritetsintresset när det gällde rätten att spela in bilder från de sex kamerorna. Länsrätten biföll i domen således bolagets överklagande. En nämndeman var skiljaktig och ville avslå överklagandet. överklagade länsrättens dom hos Kammarrätten i och yrkade att tillståndet att spela in bilder från de omstridda sex kamerorna skulle upphävas. Kammarrätten med- delade dom i målet . Kammarrätten instämde i länsrättens bedömning och ändrade därför inte länsrättens dom. Kammarrättens dom vann laga kraft. Kammarrättens mål har nummer 6593-2001. Tillstånd att spela in bilder som upptagits vid allmän kamera- övervakning av en butikslokal ansökte hos i om tillstånd att använda sju övervakningskameror i bolagets butik på i . Ansökningen innefattade en begäran att få spela in och behandla bilder från kamerorna. Övervaknings- kamerorna skulle enligt ansökningen placeras på följande sätt. En skulle riktas mot entrén, en mot kassan, en mot kassalinjen och resterande fyra skulle vara placerade ute i butiken för att övervaka ytor där bolagets varor exponerades. Ändamålet med övervak- ningen skulle enligt bolaget vara att förhindra stölder och rån. beslutade att ge bolaget till- stånd att använda alla sju kamerorna. Däremot avslog ansökningen i den delen den avsåg inspelning av bilder från de fyra kameror som skulle vara placerade ute i butikslokalen. Bolaget överklagade beslut till Länsrätten i län och yrkade att länsrätten skulle medge tillstånd att spela in och bevara bilder från samtliga sju kameror. Länsrätten meddela- de dom i målet . I domen konstaterade läns- rätten att det av utredningen framgick att butiken hade utsatts för ett väpnat kassarån samt att butiken hade ett stort varusvinn. Enligt länsrättens bedömning hade bolaget emellertid inte förmått visa att de aktuella ytorna i butiken utgjorde särskilt brottsutsatta platser. Bolaget hade heller inte visat att bolaget hade uttömt andra säkerhetsåtgärder eller förebyggande insatser avseende de aktuella ytorna. Vid en samlad bedömning fann länsrätten att bolaget inte hade visat att dess intresse av övervakning i form av bildinspelning från samtliga kameror vägde tyngre än integritetsintresset. Länsrätten avslog i domen därför överklagandet. Bolaget överklagade länsrättens dom i Kammarrätten i . Kammarrätten beslutade dock att inte bevilja prövningstillstånd, vilket innebar att länsrättens dom stod fast. Kammarrättens beslut vann laga kraft. Kammarrättens mål har nummer 7542-2001. Tillstånd till inspelning av bilder från allmän kameraöver- vakning av en butikslokal ansökte hos i om tillstånd att använda åtta övervakningskameror i bolagets butik samt i det angränsande parkeringsgaraget på i . Ansökningen innefattade även ett yrkande om rätt till behandling och bevarande av bilder från samtliga kameror. Övervakningskamerorna skulle vara riktade mot butiksentrén, utgången/kassaområdet samt placerade i butiken och parkerings- garaget. Ändamålet med övervakningen var enligt bolaget att för- hindra stölder, rån och våld. gav i ett beslut bolaget tillstånd att använda sex övervakningskameror, dvs. de som fanns i butiks- lokalen, men avslog ansökningen om att få bruka två kameror i parkeringsgaraget. avslog också begäran om att få spela in bilder beträffande fyra av de sex kamerorna, som bolaget fick tillstånd att bruka. Dessa fyra kameror skulle ta bilder av andra områden i butikslokalen än kassan och entrén. Bolaget överklagade beslut till Länsrätten i län och yrkade att ansökningen till i sin helhet skulle bifallas. Länsrätten meddelade dom i målet . Bolaget hade enligt länsrätten inte visat att butiken med tillhörande parkeringsgarage utgjorde en särskilt brottsutsatt plats eller i övrigt påvisat att bolaget vidtagit andra säkerhetsåtgärder eller förebyggande insatser mot brott. Vid avvägningen mellan övervakningsbehovet och integritetsintresset fann länsrätten att integritetsintresset vägde tyngre. Länsrätten avslog i domen bolagets överklagande. Bolaget överklagade länsrättens dom hos Kammarrätten i samt yrkade att bolaget skulle medges rätt att använda två övervakningskameror i parkeringsgaraget och att spela in bilder från alla kamerorna. Kammarrätten meddelade dom i målet . Kammarrätten fann att integritetsintrånget vid den planerade övervakningen av parkeringsgaraget var av begränsad omfattning och att övervakningsbehovet vägde tyngre än integri- tetsintresset vid denna övervakning. När det gällde inspelnings- rätten av bilder i butikslokalen anförde kammarrätten att bolaget inte hade visat att möjligheterna att använda andra mindre integritetskränkande brottsförebyggande åtgärder än kameraöver- vakning hade uttömts. Kammarrätten ansåg att integritetsintresset vägde tyngre än övervakningsintresset beträffande inspelnings- rätten. I domen gav kammarrätten således bolaget rätt att använda två övervakningskameror utan bildinspelning i parkeringsgaraget. Vidare avslog kammarrätten överklagandet såvitt det avsåg inspel- ning av bilder. Efter överklagande från bolaget handläggs målet i Regeringsrätten. Kammarrättens mål har nummer 6207-2001. Museer, bibliotek och utställningslokaler Tillstånd till allmän kameraövervakning av två läsesalar hos I två ansökningar begärde hos i län tillstånd att få använda övervakningskameror dels vid en läsesal i Arninge, dels vid en forskarsal i . Syftet med övervakningskamerorna var att förhindra stölder av mikrokort i salarna. De aktuella mikrokorten innehöll bl.a. information ur kyrkoböcker och underlag för folkräkningar från . Man kunde ta del av innehållet på mikrokorten med hjälp av särskilda mikrofilmsläsare. beslutade att avslå ansökningar. Som skäl angavs att inte hade visat att övervakningsintresset vägde tyngre än integritetsintresset i de aktuella fallen. överklagade beslut till Länsrätten i och yrkade att ansökningarna om kameraöver- vakning skulle beviljas. Överklagandena handlades i två olika mål. Länsrätten meddelade domar i målen . I domarna konstaterades att det i målen var fråga om lokaler som all- mänheten ägde tillträde till i syfte att ta del av allmänna handlingar. Ur allmän synvinkel var det enligt länsrätten angeläget att allmän- hetens rätt kunde tillgodoses i så hög grad som möjligt utan risk för en kränkning av den enskildes integritet. Länsrätten fann mot bakgrund härav att det inte i något av fallen var visat att behovet av övervakning vägde tyngre än den enskildes intresse av att inte bli övervakad. Länsrätten vägde i bedömningarna in att de mikrokort som hade försvunnit inte var originalhandlingar och att de kunde ersättas samt att det framgick att mikrofilmsläsarna främst förstör- des genom felaktig och ovarsam hantering och inte genom brott. I domarna avslog länsrätten därför överklagandena. Två ledamöter i rätten var skiljaktiga och ville bevilja ansökningar. överklagade länsrättens domar hos Kammarrätten i och yrkade bifall till sina ansökningar hos . Kammarrätten beslutade respektive att inte bevilja prövningstillstånd. Länsrättens domar stod därför fast. Kammarrättens beslut vann laga kraft. Kammarrättens mål har nummer 8590-1999 och 8591-1999. Tillstånd till allmän kameraövervakning av en utställningslokal i anslutning till ett bibliotek i centrum kommun, kultur- och fritidsförvaltningen, ansökte hos i om tillstånd att få använda en övervakningskamera i en utställningslokal i anslutning till ett bibliotek i . Kameran skulle vara uppsatt så att den övervakade en från utlåningsdisk död vinkel. Syftet med övervakningskameran var att förhindra stölder av utställnings- föremål. Ansökningen omfattade också en begäran om tillstånd till bildinspelning med en bevarandetid . beslutade att avslå kommunens ansökan. Som skäl anfördes att det av praxis och lagförarbeten inte kunde utläsas att kameraövervakning i utställningslokaler i normal- fallet skulle ges företräde framför intresset av att värna enskildas personliga integritet. Inte heller i det aktuella fallet hade kommunen visat att övervakningsintresset vägde över integritets- intresset. Kommunen överklagade beslutet till Länsrätten i och yrkade att länsrätten skulle ge kommunen tillstånd till kamera- övervakning i enlighet med kommunens ansökan. Länsrätten meddelade dom . I domen anfördes att länsrätten fäste särskild vikt vid att det var fråga om övervak- ning i en lokal i direkt anslutning till ett bibliotek. Länsrätten fann liksom att övervakningsintresset inte vägde över integritetsintresset. På grund härav avslog länsrätten kommunens överklagande. Kommunen överklagade hos Kammarrätten i och vidhöll där sitt yrkande i länsrätten. Kammarrätten meddelade dom . Enligt kammarrätten hade kommunen inte uttömt möjligheterna till andra brottsförebyggande åtgärder som inte var så ingripande i enskildas integritet som kameraövervak- ning, men som kunde tänkas vara väl så enkla, billiga och effektiva som sådan övervakning. Kammarrätten fann mot bakgrund härav och vid en samlad bedömning att kommunen inte hade visat att intresset av kameraövervakning vägde över integritetsintresset. Kammarrätten avslog således kommunens överklagande, med följd att länsrättens dom stod fast. Kammarrättens dom vann laga kraft. Kammarrättens mål har nummer 5351-1999. Tillstånd till allmän kameraövervakning i i län beslutade att bevilja tillstånd att bruka sex fast monterade övervakningskameror i sina utställningslokaler. JK överklagade beslutet till Länsrätten i län och yrkade att tillståndet skulle ändras på så sätt att rätten att behandla och bevara bilder som förmedlades av kamerorna endast skulle avse tid när museet var stängt för besökande eller då överfallslarmet hade utlösts. Museet bestred ändring av beslut. Länsrätten meddelade dom i målet . Dom- stolen fann att det från övervakningssynpunkt förelåg ett legitimt behov av att bedriva kameraövervakning på sätt som hade bestämt. Vidare anförde länsrätten att det fick betraktas som uteslutet att den genomsnittlige museibesökaren skulle känna ett sådant obehag inför en övervakning i överensstämmelse med läns- styrelsens beslut att behovet av att skydda utställningsföremålen i museet borde få träda tillbaka på sätt som den av JK förespråkade inställningen skulle medföra. Länsrätten fann i sin dom således inte skäl att ändra beslut och avslog därför överklagandet från JK. JK överklagade länsrättens dom hos Kammarrätten i , varvid JK vidhöll sitt yrkande i länsrätten. Museet bestred ändring. Kammarrätten meddelade dom . Kammar- rätten ansåg att det ur brottsförebyggande synvinkel och för att klara upp begångna brott förelåg ett betydande intresse av att även kunna göra inspelningar för allmänheten. När det gällde integritetsintresset påpekade kammarrätten att övervak- ningen bara avsåg ett begränsat utrymme i museets lokaler och att den utgjorde ett komplement till flera andra brottsförebyggande anordningar i museet. Vid en avvägning av övervakningsintresset mot integritetsintresset fann kammarrätten att intresset av över- vakning vägde över det integritetsintrång som användningen av övervakningskameror innebar. Kammarrätten avslog därför över- klagandet från JK. Efter överklagande från JK handläggs målet i Regeringsrätten. Kammarrättens mål har nummer 3552-2001. Tillstånd till allmän kameraövervakning av i i län beslutade att meddela tillstånd att använda fyra kameror för över- vakning av museets utställningslokaler under museets öppettider. Tillståndet innefattade även rätt att spela in bilder som förmedlades av kamerorna. Ändamålet med övervakningen var att förebygga brott och trygga säkerheten för personalen. JK överklagade beslutet till Länsrätten i län och yrkade att länsrätten skulle begränsa tillståndet på så sätt att rätten att behandla och bevara bilder som förmedlades av kamerorna endast fick ske om överfallslarmet utlöstes. Stiftelsen bestred yrkandet. Länsrätten avslog ett yrkande från JK om inhi- bition i målet. JK fullföljde inhibitionsyrkandet hos Kammarrätten i och till Regeringsrätten, men fick avslag på över- klagandena i båda instanserna. Länsrätten meddelade dom i målet . I domen anförde länsrätten att museet hade utsatts för både skadegörelse och stöld. Länsrätten ansåg att museet fick anses vara en särskilt brottsutsatt plats. Enligt länsrätten hade museet ett befogat intresse av att i brottsförebyggande syfte använ- da övervakningskameror och kontinuerligt spela in och bevara bilderna som förmedlades av kamerorna. Syftet med övervakningen kunde inte uppfyllas på annat sätt enligt länsrätten. Även om allmänhetens integritetsintresse gjorde sig starkt gällande i ett museum fann länsrätten att intresset av övervakning genom konti- nuerlig bildinspelning vägde över integritetsintresset. Länsrätten avslog i domen JK:s överklagande. JK överklagade länsrättens dom hos Kammarrätten i och yrkade bifall till sin talan vid länsrätten. Stiftelsen bestred yrkandet. Kammarrätten meddelade dom i målet . Med hänsyn till att övervakningen och inspelningsrätten var avsedda att förebygga brott som riktades mot unika, värdefulla och oersättliga föremål, fick enligt kammarrätten intresset av övervakning med inspelningsrätt under muséets öppethållande anses vara mycket starkt. Kammarrätten fann att övervaknings- intresset vägde tyngre än integritetsintresset, trots att ett museum utgjorde en plats som allmänheten uppsökte för rekreation och där den enskilde därför borde kunna ställa höga krav på sin integritet. Kammarrätten instämde alltså i länsrättens bedömning och avslog överklagandet. Efter att JK överklagat kammarrättens dom hand- läggs målet i Regeringsrätten. Kammarrättens mål har nummer 7521-2001. Tillstånd till allmän kameraövervakning av i beslutade att meddela med () tillstånd att dygnet runt i museets lokaler vid i använda 74 övervakningskameror och att spela in bilder som förmedlades av dessa kameror. Ända- målet med övervakningen angavs vara att dels höja säkerhetsnivån för besökare och personal, dels förebygga brott och minska risken för olyckor. Bildmaterialet fick enligt tillståndet bevaras i högst en månad om det inte hade överlämnats till polis eller åklagare. JK överklagade beslut till Länsrätten i och yrkade att länsrätten skulle begränsa tillståndet på så sätt att rätten att spela in bilder endast skulle gälla under tid då museet var stängt för besökare eller när överfallslarmet hade utlösts. Länsrätten meddelade dom . Domstolen anförde att samlingar omfattade en stor oersätt- lig kulturskatt och att museet därmed fick anses särskilt utsatt och i behov av särskilt skydd. Omständigheterna var enligt länsrätten sådana att hade ett befogat intresse av att i brottsbekämpande syfte inte bara använda övervakningskameror utan också kontinuerligt spela in och behandla film som förmed- lades från övervakningskamerorna under museets öppethållande. Detta syfte kunde inte lika väl uppfyllas på något annat sätt. Vid en avvägning av övervakningsintresset mot integritetsintresset fann länsrätten att intresse av övervakning genom bildinspelning dygnet runt, var så starkt att det vägde över det integritetsintrång detta innebar för enskilda besökare. I sin dom avslog länsrätten således överklagandet och fastställde länsstyrel- sens beslut. JK överklagade länsrättens dom hos Kammarrätten i och yrkade att kammarrätten skulle begränsa tillståndet på så sätt att rätten att spela in bilder endast skulle gälla under tid då museet var stängt för besökare och när överfallslarmet hade utlösts. Kammarrätten meddelade dom . Kammarrätten fann liksom länsrätten att vad som framkommit i målet visade att intresset av en sådan övervakning av som omfattades av tillstånd vägde tyngre än det intrång i den enskildes personliga integritet som övervakningen innebar. I domen avslog kammarrätten därför JK:s yrkande, vilket innebar att länsrättens dom stod fast. Efter överklagande från JK handläggs målet i Regeringsrätten. Kammarrättens mål har nummer 6455-2001. Tillstånd till allmän kameraövervakning i i i beslutade att ge tillstånd att använda fem övervaknings- kameror i specialläsesalen i , i . Tillståndet innefattade även rätt att spela in bilder som förmedlades av de fem kamerorna. Däremot medgav tillståndet inte rätt att ta upp och avlyssna ljud. Ändamålet med övervakningen var att avvärja stölder av och ur lånematerial i specialläsesalen. JK överklagade beslutet till Länsrätten i och yrkade att länsrätten skulle upphäva beslut och avslå ansökan om tillstånd att använda övervaknings- kameror. Länsrätten meddelade dom i målet . Övervakningen avsåg ett utrymme till vilket allmänheten ägde tillträde för att ta del av litteratur och annat material. Materialet utgjordes bl.a. av unika brevsamlingar, medeltida handskrifter, historiska planscher och äldre handkolorerade kartor. Materialet hade stort kulturellt och ekonomiskt värde. Länsrätten konstatera- de att det vid ett enda tillfälle hade hänt att material hade försvunnit och att därefter hade vidtagit vissa åtgärder för att höja säkerheten. Väktarövervakning hade inletts och läse- salen hade byggts om. Länsrätten anförde att det var för tidigt att avgöra vilka effekter de vidtagna åtgärderna kunde komma att få. Sammantaget ansåg länsrätten att det inte hade visats att övervak- ningsintresset vägde över integritetsintresset. I domen biföll läns- rätten JK:s överklagande och avslog ansökan om kameraövervakning. En nämndeman var dock skiljaktig och ville tillåta kameraövervakning enligt ansökan. överklagade länsrättens dom hos Kammar- rätten i och yrkade att tillstånd till allmän kameraövervakning skulle fastställas. JK bestred yrkandet. Kammarrätten meddelade dom i målet . Kammarrätten instämde i länsrättens bedömning att övervak- ningsintresset inte vägde över integritetsintresset. Kammarrätten avslog överklagande, vilket innebar att länsrättens dom stod fast. Kammarrättens dom har inte vunnit laga kraft. Kammarrättens mål har nummer 1246-2002. Parker och torg m.m. Tillstånd till kameraövervakning av i (inhibition) i ansökte hos i om tillstånd till kameraövervakning av i . Av ansökan framgick att parken och områden i dess omedelbara omgivning utgjorde en samlingsplats för allmänheten och särskilt ungdomar maj–september. Denna koncentration medförde enligt ansök- ningen en påtaglig risk för ökad ordningsstörning och brott. Kameraövervakningen skulle vara ett komplement till en omfattan- de traditionell övervakning och spaning för att beivra pågående brottslighet och öka möjligheterna att upprätthålla allmän ordning och säkerhet i området samt att dokumentera brottsliga förfaran- den mot person och annan allvarlig brottslighet. i meddelade i beslut i tillstånd att använ- da två kameror för övervakning av och om- råden i dess omedelbara omgivning i mellan och 05.00 för tiden fram till och med . Tillståndet gav även rätt för polisen att spela in och bevara bilder , såvida inte inspelat material användes för utredning av brott. Kamerorna fick enligt tillståndet endast övervaka ett område som framgick av en ritning som hade bifogats ansökningen. De skulle vara anslutna till polismyndighetens läns- kommunikationscentral i polishuset i . Som skäl för beslutet angav att den var tveksam till att medge tillstånd till kameraövervakning utomhus på offentliga platser och att kameraövervakning på gator och torg generellt borde undvikas. hade dock enligt visat att brottsligheten i var mycket omfattan- de och vida översteg brottsligheten på andra offentliga platser som frekventerades av ett stort antal människor. Hotbilden mot människor som vistades i parken och dess omedelbara omgiv- ning fick anses vara så allvarlig att det var påkallat med särskilda åtgärder för att komma till rätta med den allvarliga brottsligheten. Det brottsförebyggande intresset vägde enligt så tungt att tillstånd till kameraövervakning borde medges i det sär- skilda fallet trots den påtagliga risken för intrång i enskildas integritet. förutsatte också att polismyndigheten skulle utvärdera effekten av kameraövervakningen och redovisa den till i anslutning till att tillståndet hade upphört att gälla. JK överklagade beslut till Länsrätten i och begärde inhibition. I beslut förordnade länsrätten att beslut tills vidare inte skulle gälla. i överklagade länsrättens inhibitionsbeslut hos Kammarrätten i och yrkade att kammarrätten skulle ge polismyndigheten rätt att använda övervak- ningskamera i enlighet med beslut. JK bestred polis- myndighetens yrkande. Kammarrätten meddelade beslut . Kammar- rätten konstaterade att den planerade kameraövervakningen hade anknytning till evenemanget Göteborgskalaset. Detta evenemang pågick . evenemang besöktes av omkring två miljoner människor och enligt polisens insatschef vistades då, , omkring 3 000 ungdomar i parken.