sou · GQB331d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Även personalen skall genom ett systematiskt, fortlöpande och dokumenterat kva- litetsutvecklingsarbete svara för att de av vårdgivaren, genom verk- samhetschefen, angivna målen med verksamheten kan uppnås. Regeringen poängterade i förarbetena till 31 § HSL (prop. 1995/96: 176, bet. 1995/96:SoU18) att metoder för att noga följa och analysera utvecklingen vad gäller kvalitet och säkerhet skulle utvecklas. Det gäller t.ex. system som synliggör förekomsten av risktillbud eller s.k. avvikande händelser. Vidare uttalades att det är viktigt att förutsättningar skapas för att stimulera medarbetarna till insatser för kvalitetssäkring och utveckling. Dessutom konstatera- des att eftersom det ibland saknas samstämmighet om vilka para- metrar som ger en rättvisande belysning av kvaliteten och eftersom olika verksamheter har olika förutsättningar och problem, är det inte möjligt att fastställa en för alla tillämplig kvalitetsmall. Det fastslås bli en uppgift för att i samråd med sjuk- vårdshuvudmännen och berörda professioner inom hälso- och sjukvården konkretisera vilka grundläggande indikatorer som de verksamhetsansvariga skall följa upp. Lokalt utvecklingsarbete be- dömdes vara av stort värde i detta sammanhang. Mångfald i vården – drifts- och ägarformer I de allmänna råd, som antog i samband med att föreskrifterna (SOSFS 1996:24) beslutades, uttalas om kvalitet föl- jande. Kvalitet är ett begrepp som används för att beskriva egen- skaper hos en företeelse, t.ex. en tjänst. Enligt internationella stan- dard och standardisering i definieras kvalitetsbegreppet ge- nerellt som alla sammantagna egenskaper hos ett objekt eller en företeelse som ger dess förmåga att tillfredsställa uttalade och underförstådda behov (SS-ISO 8402, 1994). Detta kan även ut- tryckas som att kvalitet innebär att rätt saker görs på rätt sätt. I hälso- och sjukvården innebär det att det måste klargöras vilka be- hov som skall tillgodoses och på vilket sätt. Begreppet kvalitet omfattar även säkerhet. De allmänna råden refererar till ISO-stan- dard men rekommenderar inte någon särskild mo- dell för hur kvalitetssäkring skall genomföras. I samband med att den nationella handlingsplanen för utveckling av hälso- och sjukvården antogs uttalades att sammanlagt 52 miljo- ner kronor bör avsättas –2004 för att Social- styrelsen, i samverkan med och , skall förstärka sitt stöd till huvudmännen och svara för samordning av arbetet med att förbättra informationsför- sörjningen och verksamhetsuppföljningen inom hälso- och sjuk- vården (prop. 1999/2000.149, bet. 2000/01:SoU5). Hälso- och sjukvården och dess personal står under tillsyn av Soci- alstyrelsen. Denna tillsyn syftar till att förebygga skador och elimi- nera risker i hälso- och sjukvården. skall genom sin tillsyn stödja och granska verksamheten och sjukvårdpersonalens åtgärder. I Årsredovisning 2001 anger för den närmaste treårsperioden utveckling av kvalitetsarbete som ett av de strate- giska målen. Huvudmännen skall bedriva systematiskt kvalitets- arbete och redovisa sina resultat på ett öppet, jämförbart och till- gängligt sätt. Vidare framgår av årsredovisningen att för perioden –granskat hur avvikelsehan- teringen, som en del av kvalitetsutvecklingen, tillämpas hos vårdgi- vare i olika delar av hälso- och sjukvården. Med avvikelsehantering förstås identifiering, analys och bedömning av avvikelser från det förväntade förloppet, som kan ha betydelse för kvaliteten. Mångfald i vården – drifts- och ägarformer manfattningsvis konstaterades att kännedom om skyldigheten att rapportera avvikelser finns hos både vårdgivare och personal och avvikelser rapporterades på de flesta granskade enheter. Däremot har arbetet med att analysera, återföra och använda vunna erfaren- heter i förebyggande syfte, och därmed bli en del i verksamheternas kvalitetsutveckling, ännu inte nått en optimal nivå. bedömer att det arbete som påbörjats behöver fördjupas och vida- reutvecklas. De nationella kvalitetsregistren ger enskilda kliniker möjligheter att följa upp sina resultat och ger underlag för deras arbete med kvalitetsutveckling. Det finns närmare femtio kva- litetsregister som är eller utvecklas för att bli rikstäckande. Regist- ren byggs upp och drivs av läkarprofessionen men får stöd från och . Registren gör det möjligt för enskilda kliniker att jämföra sig med varandra och att se sin egen utveckling över tiden. har, efter uppdrag från regeringen, tagit fram ett förslag på övergripande kvalitetsindikatorer för hälso- och sjukvår- den, med bl.a. kvalitetsregistren som underlag. I en rapport från ar- betet föreslås ett 60-tal övergripande kvalitetsindikatorer för kva- litetsuppföljning av centrala verksamheter inom hälso- och sjuk- vården. har anfört att kvalitetsindikatorer kan an- vändas på många sätt. Målet är enligt styrelsen att de indikatorer som föreslås kan användas för att beskriva hälso- och sjukvården i offentliga redovisningar som underlag för politiska beslut, för sjuk- vårdhuvudmännen i planering och utveckling av vården samt i kli- niskt utvecklings- och förbättringsarbete. Vidare konstateras att för patienter och allmänhet kan indikatorer alltmer komma att bli till vägledning i val av vårdgivare. Ackreditering och certifiering i SWEDAC är en central myndighet under med uppgift att bl.a. verka som nationellt ackrediteringsorgan. SWEDAC kompetensprövar de organ som skall utföra certifiering, en process som kallas ackreditering. Certifiering förekommer inom hälso- och sjukvårdssektorn. Många laboratorier, företagshälsovårdsmottagningar, sjukhem och behandlingshem är certifierade. Mångfald i vården – drifts- och ägarformer bland radiologiska och medicintekniska enheter. Många av certifie- ringarna är utförda i ISO 9000-systemet. Två enheter med klinisk verksamhet har certifierats, en barn- och ungdomsklinik och en basenhet inom primärvården i . Certifieringarna har utförts av SEMKO-DEKRA i ISO 9000- systemet. Det finns även sjukhus som är miljöcertifierade enligt ISO 1400-systemet.