sou · GQB347d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Föreningen vill peka på de problem som ett sådant system skulle föra med sig. Så länge andelsägaren inte har fått någon inkomst från sitt innehav måste andra tillgångar tas i anspråk för betalning av skatten. Föreningen avstyrker således förslaget som det uppfattats. Föreningen vill istället peka på konsekvenserna av den fondbeskattning som gäller i och som medför att ett stort antal fonder, främst räntefonder, registreras utomlands. Även på detta område synes utredningen ha inriktat sig mer på likformighet i den inhemska beskattningen än på likformighet i förhållande till marknader som konkurrerar med. Härtill kommer att sparande i räntefonder missgynnas jämfört med direktsparande i räntebärande instrument. tillstyrker att skatteförmåner för pensionssparande görs oberoende av valet mellan olika sparformer och därigenom konkur- rensneutrala. Därigenom möjliggörs ett bredare tjänsteutbud och underlättas för utländska företag att erbjuda tjänster i . bättrar möjligheterna att få till stånd en väl fungerande konkurrens på denna för konsumenterna allt viktigare marknad. delar inte utredningens syn att alla livförsäkringar bör jäm- ställas med kapitalplaceringar och förordar att frågan om avdragsrätt för privata pensionsförsäkringar inte ses som en kapitalbeskattningsfråga utan bör ingå i en bredare översyn av skattereglerna för pensioner och livförsäkringar. anser vidare att förändringar i avkastningsskatten bör utformas så att den inte försämrar pensionerna för det stora flertalet. Därvid bör man beakta det arbete som pågår i IASB:s regi beträffande nya bokföringsstandarder för försäkringar.4 tillstår att det ur ett strikt kapitalbeskattnings- perspektiv kan vara svårt att motivera de avvikelser som finns för sparande i livförsäkring. Dock måste man beakta de särskilda krav, rättsliga och försäkringstekniska, som ställs på försäkring, där sparande inte bara är långsiktigt och bundet utan också omfattar riskskydd. anser att det är viktigt att det skapas rimliga förut- sättningar för hushåll att spara inför perioder av förväntade lägre in- komster och naturligtvis till pensioneringen. Att som särbehandla pensionssparande är inte självklart. Det är dock viktigt att konsumtion kan periodiseras över tiden med rimliga skattemässiga villkor. Förslaget om att schablonbeskattningen av fondvärdet påförs konsumenten och skatten inbetalas av förvaltaren som en preliminärskatt, gör skatten tydlig för konsumenten och bättre anpassad för en interna- tionaliserad kapitalmarknad och EU:s regelsystem. Denna förändring anser verket vara ett exempel på ett förslag som utan dröjsmål kan re- aliseras. menar att förslaget om borttagande av taket för beräkning av pensionsgrundande inkomst på 7,5 basbelopp skulle gagna pensionsspararna och även i viss mån underlätta PPM:s administration av premiepensionssystemet. har inget att erinra mot förslaget om fortsatt utredande av kapitalinkomstbeskattningen, samt har inget att invända mot förslaget att inom EU och verkar för ökad harmoni- sering avseende de mest lättrörliga skattebaserna och beskattning av pensioner. anser att det är mycket komplicerat både att arbeta fram och tillämpa regler enligt vilka värdestegringar på olika tillgångar skulle beskattas löpande. När det gäller tillgångar som inte är marknads- noterade finns det inte något objektivt marknadsvärde förrän en avytt- 4 Många av de produkter som finns på den svenska och internationella marknaden kommer därmed inte att uppfylla minimikraven för försäkring utan bokföringsmässigt behandlas som finansiella instrument. Beskattningsregler av det antydda slaget skulle därför vara mycket svåra att genomföra i praktiken. I betänkandet anges också att schablonintäkten i fondbolagen utgör ett problem. Systemet går inte att tillämpa på utländska fonder, eftersom skatten tas ut i bolaget och inte på individens inkomster. Även denna snedvridning av konkurrensen skulle man kunna komma till rätta med, om schablonintäkten på för- säkringsbolagen ersattes med en preliminär källskatt på individens inkomster. RSV konstaterar att en sådan ändring går att hantera adminis- trativt, men att den kommer att medföra merarbete för skatteförvalt- ningen. påpekar att de svenska reglerna för beskattning av utländska kapitalförsäkringar kan komma att underkännas vid en prövning i eftersom motsvarande regler inte gäller för svenska kapitalförsäkringar, där företagen betalar in avkastningsskatten. Under förutsättning av att uppgiftsskyldighet för försäkringsbolagen införs, har RSV inget att erinra mot förslaget att skattskyldigheten för avkastningsskatten på svenska försäkringar flyttas från bolagen till individerna. Utredningen diskuterar också möjligheten att på deklara- tionsblanketten förtrycka vinster vid försäljning av marknadsnoterade aktier beräknade enligt den s.k. schablonregeln. Enligt RSV:s uppfattning är detta inte önskvärt, endast beloppsmässigt definitiva poster bör förtryckas. RSV anser det däremot mycket önskvärt att utreda de närmare förutsättningarna för att skapa ett register där ändringarna i marknadsvärde för noterade aktier kan registreras. Även om uppgifterna i ett sådant register inte kommer att kunna användas för att förtrycka reavinster, skulle de vara användbara för andra ändamål. Registret skulle kunna användas för att erbjuda de skattskyldiga bättre service angående ingångsvärden och därmed reducera antalet oavsiktliga fel vid reavinstberäkning. Riksbank menar att utredningens analys av behovet av att beskatta orealiserad värdestegring är ofullständig. En omedelbar beskatt- ning av orealiserad värdestegring är svår att tillämpa i praktiken eftersom många tillgångar är svåra att värdera och skulle också riskera att ge upphov till stora likviditetsproblem för många hushåll. Den skatte- pliktiga inkomsten skulle därtill sannolikt uppvisa stora fluktuationer över tiden. En beskattning av orealiserad värdestegring skulle av lik- formighetsskäl vidare kräva att avdrag skulle medges också för oreali- serade kapitalförluster, vilket skulle kunna skapa stora problem för de offentliga finanserna, till exempel vid kraftiga fall i priserna på aktiemarknaden. vid anser att pro- blemet med individernas kapitalbeskattning borde ha studerats grund- ligare. Enligt nämnden säger slutsatsen i betänkandet endast att utred- ningen anser det nuvarande tillståndet tillfredsställande. Förslaget att flytta över avkastningsskatten till försäkringstagarna istället för att som beskatta försäkringsgivarna finner fakultetsnämnden vara mer teoretiskt sympatiskt än praktiskt tillämpligt. delar utredningens bedömning att den existerande skattesatsen på är rimlig, detta inte minst utifrån det faktum att inflationen sänkts sedan 1990 års skattereform. Förbundet har dock en helt annan uppfattning än utredningen vad gäller de möjligheter till uppskjuten beskattning som ligger i reglerna för beskattning av värdestegringsvinster på aktier och fastigheter samt pensionssparande. LRF anser att inkomstbeskattning inte kan komma ifråga förrän en inkomst uppkommit hos ett skattesubjekt. Vid innehav av tillgångar sker inte detta förrän tillgången överlåtits mot vederlag. Så länge vinsten är orealiserad är den inte heller definitiv utan föremål för kontinuerliga värdeförändringar. Det är därför först vid en realisation som en säkerställd skatteförmåga uppkommer. För majoriteten skattebetalare i representerar således inte orealiserade värdeförändringar en inkomst och veterligen har inget land heller infört sådana regler. För pensionssparande som görs av de enskilda medborgarna finns härvidlag en skillnad. I detta fall har en inkomst synliggjorts där sedan valet av sparmetod kan medföra att beskattningen uppskjuts. Enligt förbundet bör det dock påpekas att skattefördelarna på goda grunder kan ifrågasättas då även avkastningen på sparandet vid uttaget beskattas som arbetsinkomst (jfr SOU 2000:51 bilaga I, s. 105 ff.). LRF förutsätter, när det gäller utredningens förslag om att flytta skattskyldigheten för avkastningsskatt till individerna, att inga åtgärder vidtas utan en vidare analys. Detsamma gäller motsvarande förslag gällande fondbolagen. avstyrker en löpande beskattning av värdestegringsvinster. Det är förbundets uppfattning att inkomstbe- skattning kan ske först när tillgången har avyttrats och en faktisk inkomst, och därmed skatteförmåga, har uppkommit. har inga principiella skattetekniska invändningar mot att avdragsmöjligheterna för pensionsavsättningar slopas. avstyrker utredningens förslag om höjd avkast- ningsskatt och slopad avdragsrätt för pensionssparande. Förslagen fördyrar pensionssparandet på ett oacceptabelt sätt. Förbundet anser vidare att förslagen inte fyller de krav på neutralitet som utredaren själv sätter upp som kriterium för en effektiv beskattning. Förbundet anser vidare att en flytt av skattskyldigheten för avkastningsskatt från livför- säkringsbolagen till försäkringstagarna är en komplicerad fråga. Detta gäller särskilt i förhållande till förmånsbestämd tjänstepension och tradi- tionell livförsäkring. tillstyrker att en offentlig utredning tillsätts för att se över beskattning av pensioner i ljuset av det förhandsbesked som lämnat i Danner-målet samt det kommande utfallet i /Ramstedt-målet. Utgångspunkten för ut- redningen bör vara att lämna förslag till en rationell beskattning av för- säkringsbolag och pensioner i en avreglerad europeisk öppen ekonomi. Utredningen måste ha som mål att skapa ett system för beskattning av pensioner som ger likartade spelregler för bolag och medborgare i . är positivt till en reformering av beskattningen av pensionssparande. För att inte snedvrida incitamentsstrukturen bör avkastning beskattas lika oavsett i vilken form tillgångar placeras. I detta sammanhang bör dock även den internationella utvecklingen beaktas. Hur bör organisera beskattningen av pensionssparandet beror i stor utsträckning på utvecklingen inom EU. vid anser att från rent skattemässiga utgångspunkter är en lägre beskattning av avkast- ningen på pensionssparande inte motiverad. Om det anses samhälls- ekonomiskt motiverat med ett bundet långsiktigt privat pensions- sparande, kan det dock ifrågasättas om det inte krävs någon form av skattefördel jämfört med fritt sparande. De skatteeffekter som erhålls genom avdragsrätt för insättning respektive skatteplikt för uttag av pen- sionssparande torde nämligen inte vara ett tillräckligt incitament. De är nämligen endast en fördel om uttaget sker vid lägre skattesatser än in- sättningen och det är tveksamt om det kan förväntas gälla för särskilt många pensionssparare. 9.1 Förmögenhets-, arvs- och gåvoskatt och anser att, ur ett samhällsekonomiskt perspektiv, ifrågavarande skatter kan slopas för att på så sätt slippa de inlåsningseffekter som nuvarande system medför. tillstyrker förslagen om att slopa förmögen- hetsskatten samt arvs- och gåvoskatten (bör slopas i sin helhet). Ett slo- pande motiveras utifrån behovet av en internationell anpassning, behovet av att minska inslaget av skatteplanering samt att dagens regler uppfattas som orättvisa. tillstyrker en ändring i arvsbeskattningen i enlighet med utredningens förslag. Den skattefria delen av gåvor bör höjas kraftigt. Vidare menar man att förmögenhetsskatten skall avskaff- as. Som ett steg på vägen kan skattesatsen sänkas, sambeskattningen mel- lan makar upphöra, samt gränsen för vad som skall räknas som förmö- genhet vid bedömning av rätten till bostadstillägget till pensionärer höjas kraftigt. delar utredningens uppfattning att förmögenhets-, arvs- och gåvoskatterna förlorat mycket av sin legitimitet. PRO tillstyrker mot den bakgrunden att arvs- och gåvoskatten för skatteklass 1 slopas. När det gäller förmögenhetsskatten anser PRO i enlighet med utredningens förslag att det är viktigt att i första hand pröva om en breddning av basen och en kraftig sänkning av skattesatsen är en framkomlig väg. PRO anser att förmögenhetsskatten har en viktig omfördelande funktion och att den bör utgöra en del av det svenska skattesystemet. instämmer i utredningens bedömning att nuvarande förmögenhetsskatt präglas av undantag och nedsättningar som innebär nackdelar ur såväl effektivitets- som fördelningssynvinkel. Om en likformig förmögenhetsskatt (baserad på marknadsvärden som även inkluderar bl.a. privat och offentligt försäkringssparande) ändå inte är genomförbar instämmer institutet i förslaget att avskaffa förmögen- hetsskatten som en del av en fullfinansierad skattereform med fördel- ningspolitiskt motverkande inslag. Även nuvarande arvs- och gåvoskatt utmärks av många undantag och nedsättningar som innebär samhälls- ekonomiska snedvridningar samt mycket stora möjligheter till kring- gående, vilket skapar horisontella orättvisor. Om en likformig kvarlåten- skapsskatt (proportionell skatt på marknadsvärderad kvarlåtenskap inklusive försäkringsförmögenhet utöver ett skattefritt belopp) inte är genomförbar förordas att även dessa skatter slopas som en del av en fullfinansierad skattereform med fördelningspolitiskt motverkande inslag. LO anser att ett borttagande av skatteavvikelserna för pensionssparande inte skulle kompenseras fördelningspolitiskt av ett slopande av för- mögenhets, arvs- och gåvoskatt. Om en sådan reform genomförs måste således andra fördelningspolitiska inslag ingå. Dessutom kan föränd- ringar av avkastningsskatten för de kollektiva pensionsförsäkringarna ställa till problem för de ingångna avtalen. LO anser att det är mycket viktigt att noga utreda effekterna på olika grupper av ett slopande av den reducerade avkastningsskatten innan förändringar görs. Vidare anser LO att förmögenhetsskatten är en viktig del av det svenska skattesystemet. TCO avvisar inte utredningens förslag att ta bort förmögenhetsskatten och arvs- och gåvoskatten för skatteklass I. TCO ser däremot finan- sieringen som problematisk, och kan därför inte tillstyrka förslaget. () instämmer i att förmögen- hetsskatten har ett antal negativa effekter. Att tillgångar nedlagda i näringsverksamhet inte är förmögenhetsskattepliktiga är bra och bör så förbli. Detta leder till att aktier i fåmansbolag också bör vara en icke förmögenhetsskattepliktig tillgång. Om företaget växer och får fler ägare, vilket oftast är önskvärt för samhällets del, bör även i detta fall aktierna vara en icke förmögenhetsskattepliktig tillgång. Detta resonemang leder till att antingen bör tillgångar i alla företag vara förmögenhetsskattepliktiga eller så bör nästan alla företags tillgångar vara befriade från förmögenhetsskatt hos ägarna. Att förmögenhetsbeskatta tillgångar nedlagda i näringsverksamhet får negativa konsekvenser på företagandet. Slutsatsen blir att det troligen är bäst att avskaffa förmögenhetsskatten helt och hållet. SLU påpekar att ett slopande av förmögenhetsskatten leder till att behovet av sänkt fastighetsskatt minskar. SLU menar vidare att arvs- och gåvoskatten leder till större problem än förmögenhetsskatten för de som skall överlåta företag. Ett avskaffande av arvs- och gåvoskatten skulle ha ett flertal positiva konsekvenser för substansrika företag som t ex företag inom jord- och skogsbruk. Tidpunkten för överlåtelser av tillgångar mellan föräldrageneration och barn påverkas på ett väsentligt sätt av arvs- och gåvobeskattningen. Sker överlåtelsen som gåva med god planering kan gåvoskatten hållas på en låg nivå. Detta får till konsekvens att överlåtelser som gåvor kan genomföras med lägre beskattning än arv. Därmed går det att reducera arvs- och gåvoskatten genom att genomföra överlåtelsen medan den äldre generationen fortfarande lever. Ett slopande av arvs- och gåvoskatten vore önskvärt för att slippa dessa negativa effekter. Dessa skatter genererar enbart måttliga intäkter till statskassan. Näringslivets skattedelegation menar att en logisk konsekvens av utredningens analys är att förmögenhetsskatten samt arvs- och gåvo- skatterna omgående måste avskaffas (i sin helhet och inte delvis) och ej föregås av ytterligare utredande. Dessa skatter, med smala baser och snedvridande struktur, är skadliga för den svenska ekonomin. Aktiespararna anser att förmögenhetsskattens utformning (lätt att undgå om man har kunskap om systemet) och dess mycket låga gräns- belopp leder till en omvänd fördelningspolitik, där många med låga förmögenheter tvingas betala skatten, medan ägare av stora förmögen- heter slipper. Förmögenhetsskatten leder också till att kapital placeras i utlandet, vilket verkar hämmande på den svenska tillväxten. Aktiespararna instämmer med utredningen om att förmögenhetsskatten bör avskaffas. Man instämmer också i förslaget om att slopa arvs- och gåvoskatten (dessa skatter anses godtyckliga och orättvisa). anser att förmögenhetsskatten är den mest skadliga av de skatter som uttas på tillgångar. Regleringen av förmögen- hetsskatten har försetts med ett flertal undantag och special- lösningar som upplevs som krystade och mycket orättvisa. Förmögen- hetsskatten är förmodligen den främsta anledningen till skatteflykt och därmed minskad skattebas avseende kapitalinkomster. Föreningen tillstyrker därför utredningens förslag att slopa skatten. Föreningen anser att skatten på arv och gåva bör slopas helt och inte endast för skatteklass I. Regleringen har försetts med en mängd undan- tag och framstår alltmer som ett lappverk. Föreningen anser inte att det finns skäl att behålla skatten för skatteklass II och III beroende på att kostnaden för att upprätthålla systemet torde bli högre än de begränsade intäkter som beskattningen enligt dessa klasser skulle ge. () anför att en av beståndsdelarna i SCB:s förmögenhetsstatistik för individer och hushåll är de finansiella till- gångarna. Statistiken över dessa bygger på kontrolluppgifter över tillgångar och skulder från RSV. En möjlig konsekvens av slopad förmögenhetsskatt är att ovannämnda kontrolluppgifter försvinner. Detta skulle väsentligt försvåra SCB:s möjlighet att framställa förmögen- hetsstatistik. Förmögenhetsstatistiken är en viktig komponent i de fördelningsstudier som SCB genomför. anser att förmögenhets- och arvsbeskattningen bör avskaffas helt. ställer sig bakom förslaget om ett slopande av arvs- och gåvoskatten för skatteklass I, vilket leder till en mer rationell överlåtelse av skogsbruksfastigheter och en större rättvisa mellan skogsägare (resurser och skatteteknisk kunskap avgör inte skattens storlek). ställer sig bakom utredningens förslag att se över arvs- och gåvoskatten, och vill understryka vikten av att generationsskiften underlättas särskilt i mindre och medelstora företag. Vad gäller förmö- genhetsskatten upprepar sitt tidigare ställningstagande att förmögenhetsskatten bör avskaffas. Om detta inte visar sig vara möjligt anser , i likhet med utredningen, att det är angeläget att skattesatsen i förmögenhetsbeskattningen sänks kraftigt. ställer sig emellertid frågande till utredningens resonemang om att bredda skattebasen. omfattas inte arbetande kapital som t.ex. andelar i onoterade bolag och kommersiella fastigheter av förmögenhetsskatt. Det vore mycket olyckligt om enskilda näringsidkare, ägare av fåmansföretag och ägare av onoterade bolag blev förmögenhetsskattepliktiga för till- gångar som är bundna i företaget. anser att arbetande kapital även i fortsättningen bör vara undantaget från förmögenhetsskatt. delar utredningens uppfattning att förmögenhets- skatten inte bör vara kvar i nuvarande utformning. Den är ägnad att minska tilltron till skattesystemet genom att bara vissa personer med förmögenhet i praktiken betalar förmögenhetsskatt. Det är mindre sannolikt att lika starka incitament att flytta pengar utomlands av skatte- skäl kommer att kvarstå om skatten sänks eller avskaffas. Utredningens huvudlinje är att man bör utreda om skatten kan ändras i riktning mot en utvidgning av de tillgångar som omfattas samt en sänkning av skatte- satsen. Verket förutser emellertid att det blir mycket besvärligt att konstruera sådana regler. En förutsättning för att detta ska lyckas torde vara en väsentligt utökad uppgifts- eller deklarationsskyldighet för skatt- skyldiga. Reglerna måste också vara möjliga att kontrollera. Om ett alltför detaljerat regelsystem skulle införas föreligger risk för att betyd- ande tid behöver avsättas för kontrollarbete som ändå skulle bli endast översiktligt. Det skulle också vara möjligt att endast i ringa omfattning förtrycka förmögenhetsvärden på olika tillgångar i deklarationerna. RSV anser därför att utredningens andrahandsalternativ, att helt slopa för- mögenhetsskatten, är en mer realistisk lösning utifrån ett hanterings- perspektiv. Enligt RSV:s bedömning föreligger det starka skäl för att sambeskattningen av förmögenheter inom en familj bör avskaffas oavsett om en ändrad konstruktion av förmögenhetsskatten ska utredas eller inte. En sådan ändring torde öka acceptansen för reglerna och skulle underlätta skatteförvaltningens kontrollverksamhet. Även när det gäller arvs- och gåvoskatten instämmer RSV i den bedömning utredningen gör. RSV uppfattar det som positivt om nuvarande beskattning i skatteklass I skulle tas bort eller i vart fall reduceras. Riksbank har inga invändningar mot utredningens bedöm- ningar och slutsatser vad gäller förmögenhets-, arvs- och gåvoskatten. vid anser att det är uppenbart att en sådan justering av förmögenhetsskattebasen som utredningen anser önskvärd inte är möjlig. Skatten bör därför tas bort. Villaägarna anser att förmögenhetsskatten skall slopas. Villaägarna tillstyrker utredningens förslag att slopa arvs- och gåvoskatten i skatteklass I. instämmer med utredningen när den konstaterar att det komplicerade skattesystem som föreligger för skatt på förmögenhet, arv och gåva inbjuder till skatteplanering och skattefusk. Myndigheten välkomnar utredningens förslag om en parlamentariskt tillsatt kommitté för att se över bl. a. detta område. Företagarna anser att förmögenhets-, arv- och gåvoskatterna ska avskaffas. Ett ytterligare utredande är onödigt och förhalar bara det nödvändiga avskaffandet. Förmögenhetsskatten är skadlig för närings- livet ur flera aspekter. När det gäller nyföretagandet så innebär för- mögenhetsskatten att det finns en skatt som motverkar att privata förmögenheter byggs upp. En person som vill starta ett företag behöver ofta ett eget kapital att satsa. Ett stort eget kapital att satsa i företaget ger också företagaren ett bättre utgångsläge för expansion av företaget med kvarvarande kontroll över företaget. I betänkandet föreslås en breddning av basen för förmögenhetsskatt i kombination med en sänkning av skat- tesatsen. Företagarna vill redan nu protestera mot eventuella förslag som innebär att denna breddning omfattar tillgångarna i småföretag. En breddning som även omfattar rörelsekapitalet i småföretag skulle motverka expansion i ägarledda företag. Företagarna anser att reglerna för generationsskifte av företag måste förbättras. 3:12-utredningen har lämnat förslag som skulle kunna underlätta generationsskiften av företag. Detta förslag har remissbehandlats och bör nu genomföras utan ytterligare fördröjningar i avvaktan på ett avskaffande av arv- och gåvoskatten. gör bedömningen att ett avskaffande av förmögen- hetsskatten skulle bidra till förbättrad kapitalbindning och minska eroderingen av kapitalskattebasen. En breddning av skattebasen till att omfatta alla viktiga tillgångsslag i kombination med en skattesats- sänkning skulle göra att förmögenhetsskatten inte beror på hur man placerar sitt sparande. En breddning av skattebasen skulle också skapa avsevärda likviditetsproblem för många skattskyldiga. tillstyrker den föreslagna reformeringen av arvs- och gåvoskatten, som bl.a. innebär att skatten slopas mellan makar och bröstarvingar. hänvisar till, vad gäller breddningen av basen för förmögenhetsskatt, vad som uttalades i prop. 1996/97:117 (s. 53). Det angavs att en växande företagssektor som skapar nya arbetstillfällen är en förutsättning för ett bibehållet välfärdssamhälle.