sou · GQB327d1 · 2003-01-01 00:00:00 — De nordiska programinslagen i svenska TV-kanaler ligger på en relativt låg nivå (i SVT1, i SVT2 och i TV4). I sänd- ningstillstånden för SVT och SR för åren 2002–2005 (Regerings- beslut Ku 2001/1543/Me) sägs att program om och från de nord- iska grannländerna skall sändas i syfte att stärka den nordiska kul- turgemenskapen. Nordisk text-TV fungerar dåligt SVT Text har tidigare haft en service vad gäller nordiska nyheter. På grund av upprepade problem med överföringen har samtliga TV-bolag i upphört med utbytet av nyheter. Representant- er för de olika text-TV-redaktionerna i , , , och har bildat en grupp som tillsammans försök- er hitta en teknisk lösning för överföringen. Tidningar, tidskrifter och litteratur I rapporten om nordisk språkförståelse hävdas att det i svensk och dansk press mycket sällan förekommer artiklar på andra nordiska språk, medan norska dagstidningar inte tvekar att ta in material på de andra språken. Ett svensk-danskt undantag är samarbetet mellan och . Vidare är böcker på grannspråken sällsynta i svenska bokhandlar. Inom ramen för det nordiska samarbetet verkar den nordiska litte- ratur- och bibliotekskommittén () för att utveckla sam- arbetet inom litteratur- och biblioteksområdet. Bland annat finns ett översättningsstöd. 7.2.4Användningen av nordiska språk inom näringslivet är en viktig exportmarknad. Inom näringslivet finns många kontakter mellan företag i . har en rad uppmärksammade fusioner mellan företag i olika nordiska länder ägt rum, t.ex. , och . Detta har naturligtvis gjort att de nya storföretagen har ställts inför svåra val vad gäller koncernspråk. har valt engelska, medan andra har valt att behålla ett eller flera av de nordiska språken. I det nordiska försäkringsbolaget talar de anställda danska, norska och svenska med varandra. På företagets intranät skriver var och en på sitt eget språk. Rapporter och årsberättelser skrivs däremot på eng- elska. Merita-Nordbanken hade först svenska som koncernspråk, men efter sammanslagningen med danska Unibank blev engelska koncernspråk. (2001.) Ett av de mest välkända exemplen på skandinaviska företag är flygbolaget , där man talar de tre skandinaviska språken med varandra. Vårt förslag: Åtgärder skall vidtas för att stärka den nordiska språkgemenskapen. är en del i den nordiska språkgemenskapen. Det finns en lång tradition av samarbete över riksgränserna i . Detta samarbete har starka historiska rötter. Men för att hålla den nord- iska språkförståelsen vid liv så behöver vi möta de andra nordiska språken mer genom att läsa texter på våra nordiska grannspråk och lyssna till och tala med våra nordiska grannar. De problem kring språkförståelse som man ibland pekar på i nordiska sammanhang handlar till stor del om bristande möjligheter att öva sina nordiska språkkunskaper. Vi menar att det i ett handlingsprogram för svenska språket är viktigt att uppmärksamma även de övriga nordiska språken, i första hand danska och norska. Det bör vara en strävan att vi alla skall förstå skriven och talad norska och danska och att vi skall ha kun- skaper om de övriga nordiska språken. För att uppnå detta vill kommittén peka på olika vägar, som vi går igenom nedan. I kapitlen om språkvårdens framtida uppgifter och organisation behandlar vi också det nordiska samarbetet inom språkvården. Tillgången till medier på olika nordiska språk skall öka Förekomsten av nordiska språk i medierna är viktig, det visar inte minst erfarenheter från de delar av där man har kunnat se svensk TV. Det är viktigt att vi genom medierna får ta del av kul- tur- och samhällsliv i de övriga nordiska länderna. Detta kan ske genom att vi får möjlighet att läsa grannländernas tidningar, tid- skrifter och böcker i våra folkbibliotek eller genom att tidningar och tidskrifter i högre grad uppmärksammar de nordiska länderna. Ett ökat intresse för de nordiska länderna bidrar till förbättrad språkförståelse. Den nordiska språkförståelsen kan också stärkas genom att möjligheten att se TV-program från andra nordiska länder för- bättras. Detta kan ske på olika sätt, dels genom att möjligheten att se andra nordiska kanaler här i förbättras, dels genom att TV-program från andra nordiska länder visas i svensk TV. Ett ökat utbud av sändningar på de nordiska språken kan ses som ett medel för att stärka de nordiska språkens ställning i förhållande till eng- elskan inom televisionsutbudet. Vi menar att det är viktigt att tillgången till det nordiska medie- utbudet ökar. Den mest effektiva åtgärden anser vi vara att öka ut- budet av program från andra nordiska länder i svensk TV och radio. I tillståndsvillkoren för SVT sägs att program om och från de nordiska grannländerna skall sändas i syfte att stärka den nordiska kulturgemenskapen. Vi föreslår att mediernas roll för den nord- iska språkgemenskapen även fortsatt skall betonas i tillstånds- villkoren. Ett sätt att förbättra tillgången till TV-kanaler i andra nordiska länder är att bilaterala avtal sluts mellan och andra länder, som t.ex. nuvarande utbyte av TV-sändningar mellan och . Vi menar att detta kan vara ett lämpligt sätt att gå vidare med frågan. Ett annat sätt att förbättra tillgången är genom kabel-TV. Vi menar att det skulle ha stor betydelse för den fortsatta utveck- lingen av den nordiska språkgemenskapen om distributörer av kabel-TV i ökad utsträckning erbjöd public service-kanaler från de andra nordiska länderna i sina utbud. Den tekniska utvecklingen bidrar till att sänka hindren för ett brett nordiskt TV-utbud. Genom digitaliseringen blir det möjligt att förmedla fler TV-program i kabelnät, via satellit och i de digitala marknäten. menar att minst en frekvens- kanal borde kunna användas för distribution i marknätet av vardera ett program från våra fyra nordiska grannländer till alla TV-hushåll i . Vi anser att de möjligheter som den nya tekniken öppnar för att förbättra tillgången till grannlands-TV måste tas tillvara. är det viktigt att betona att en utbyggnad av marksänd digital TV inte får försvåra möjligheten att se grannlands-TV. har i sitt slutbetänkande (Digital TV, SOU 2001:90) pekat på att kan de nordbor som bor i gränsområden till inte ta del av de digitala marksändning- arna. Det beror på att sändningarna är krypterade och på gällande upphovsrättsliga avtal som inte tillåter mottagning av de digitala programmen från ett annat land. Nordisk text-TV bör återinföras på de nordiska grannspråken är ett viktigt medel för att det skall finnas möjlighet att få tillgång till nyheter från de övriga nordiska länderna. Detta är en möjlighet som har funnits tidigare, men som har tagits bort av tekniska orsaker. Enligt vår mening är detta uppseendeväckande. Vi anser att arbetet för att återinföra nordisk text-TV bör intensifieras. Nordisk språkgemenskap inom utbildningsväsendet skall främjas Grannspråksundervisningen är viktig. Att använda material från och bör vara självklart, kanske i första hand inom ämnet svenska, men borde också kunna förekomma inom andra ämnen i och gymnasieskolan. Även inom förskolan bör t.ex. böcker och filmer från de nordiska grannländerna kunna användas. Eleverna bör konfronteras med grannspråken i så tidig ålder som möjligt. Förståelsen av grannspråk blir på så sätt ett viktigt komplement till kunskaperna i engelska och andra moderna språk. Det är viktigt att lärare har kunskap för att de skall kunna entu- siasmera eleverna. Ett sätt att uppnå detta är att stimulera de nord- iska inslagen i lärarnas fortbildning, t.ex. genom resestipendier, studiebesök, nordiska konferenser och utbytestjänstgöring. Det är viktigt att svenska lärare får möjlighet att besöka de övriga nordiska länderna. Och det är viktigt att svenska elever får komma i kontakt med lärare från andra nordiska länder. En infödd grannspråkslärare som under en begränsad utbytestid får undervisa svenska elever skulle med stor sannolikhet betyda mycket för elevernas intresse för grannspråken. Det gäller vidare att kunna peka på de stora fördelar som den nordiska språkgemenskapen medför för eleverna. Att på sitt eget språk kunna kommunicera med personer i andra länder är en stor förmån som vi har här i . Som exempel på kommunika- tionsmöjligheter kan nämnas att man genom skoldatanäten kan gå in och både söka information och skaffa sig brevvänner i grann- länderna. Kunskaperna om de stora möjligheter som den nordiska språk- gemenskapen medför måste spridas bättre till skolorna. Vi föreslår därför att ett handlingsprogram för hur den nordiska språkgemen- skapen kan främjas inom förskola, skola och vuxenutbildning skall tas fram. Inriktningen skall vara att inslagen av både skriven och talad norska och danska inom ramen för den normala under- visningen bör öka. Kommittén vill här också påpeka att det, inte bara från finländsk utan också från svensk och nordisk utgångspunkt, är en stor till- gång att är tvåspråkigt och att finländska representanter i många fall kan använda svenska i nordiska sammanhang, trots att det inte är deras modersmål. Möjligheterna att ha modersmålstalare som lärare i grannspråken bör förbättras Om grannspråksundervisningen i svenska skolor skall kunna fun- gera väl, och verkligen understödja den nordiska språk- och kultur- gemenskapen är det viktigt att lärarna under sin studietid vid uni- versitet och högskolor får en god utbildning i grannspråken. Detta förutsätter att de undervisas av personer med dessa språk som modersmål, inte minst för att den kulturella aspekten skall kunna tillgodoses. Vi anser mot den bakgrunden att det är olyckligt att systemet med nordiska lektorer håller på att monteras ned. Blivan- de lärare måste ges möjlighet till undervisning i grannspråken av modersmålstalare av dessa språk. Enligt vår bedömning bör möjlig- heterna för universiteten att behålla och helst utöka antalet modersmålstalare som lärare i grannspråken förbättras. Inslagen av norska och danska läromedel inom högskolor och univer- sitet bör öka På svenska högskolor och universitet används till stor del litteratur på svenska och engelska. finns vetenskaplig litteratur på norska och danska som vi kanske ignorerar eller läser i översätt- ning. Enligt vår mening är det viktigt att man inom högskolan i högre utsträckning använder läromedel på norska och danska. Detta är en fråga som bör uppmärksammas av de olika utbildnings- anordnarna. Det nordiska utbytet bör öka Det personliga mötet med de övriga nordiska ländernas kultur och språk är det bästa sättet att utveckla intresset och engagemanget för den nordiska språkgemenskapen. Det personliga mötet uppnås genom att vi reser till de andra nordiska länderna och genom att personer från våra grannländer kommer hit. Detta sker redan i tämligen stor utsträckning, men från språkpolitisk utgångspunkt anser vi det vara viktigt att ytterligare stimulera det nordiska sam- arbetet på gräsrotsnivå. Vi menar att lärare samt barn och ung- domar är de två viktigaste målgrupperna för sådana insatser. Det bör övervägas om vistelse i ett nordiskt grannland kan bli ett obligatoriskt inslag i svensklärarutbildningen. Vidare bör det övervägas om sådan vistelse kan bli ett möjligt inslag i all lärar- utbildning. Enligt vår bedömning bör möjligheterna till olika former av ut- byte utökas. Det bör övervägas om de resurser som avsätts till sådan verksamhet inom ramen för det nordiska samarbetet kan ut- ökas. Det är särskilt viktigt att stimulera barn- och ungdomsutbyte samt insatser för lärare i de nordiska länderna. Ett annat sätt att mötas är över nätet. Som framgår av vår kart- läggning finns möjligheter för elever att via skoldatanätet komma i kontakt med elever i de andra nordiska länderna. Detta är en möjlighet som borde utnyttjas i större utsträckning. att skolorna bör uppmuntras till att ta flera initiativ för att stimu- lera enskilda elever och skolklasser att ha kontakt via nätet med vänklasser i de övriga nordiska länderna. 7.3Minoritetsspråk, invandrarspråk och teckenspråket I finns fem nationella minoritetsspråk. I det följande görs en kort genomgång av de olika språken. Denna bygger i allt väsent- ligt på betänkande Steg mot en mino- ritetspolitik (SOU 1997:192), regeringens proposition Nationella minoriteter i (prop. 1998/99:143) och nationella minoriteterna och kulturlivet (2001). Samerna är en urbefolkning som fanns i innan de nu- varande nordiska staterna växte fram. Samernas språk, samiska, är ett finsk-ugriskt språk som har ett antal varieteter. Det finns tre olika samiska skriftspråk i , ett nordsamiskt, ett lulesamiskt och ett sydsamiskt. Samiskan har allt mer trängts tillbaka och svenskan har kommit att dominera i det traditionella samiska bo- sättningsområdet. Det finns uppskattningsvis 50 000–70 000 samer, varav 15 000– 20 000 i . Antalet samisktalande i beräknas till ca 9 000. Siffran är dock mycket osäker och bygger på uppskattningar. Den senaste undersökningen av de svenska samernas språk- kunskaper och språkvanor är . Av den framgick att majo- riteten av den samiska befolkningen kunde tala och förstå samiska, medan betydligt färre kunde läsa och skriva språket. Det framgick också att kunskaperna i samiska var störst i det nordsamiska om- rådet och bland dem som bodde i fjälltrakterna samt hos den ren- skötande befolkningen. I samtliga svenska kommuner är de samisktalande i minoritet. Enligt sametingslagen (1992:1433) har som uppgift att leda det samiska språkarbetet. Samtetinget är en statlig för- valtningsmyndighet och ett samiskt folkvalt organ som skall verka för en levande samisk kultur. Det finns flera samiska riksorganisa- tioner och det förekommer även ett samiskt samarbete över nationsgränserna, t.ex. . Sametingen i , och har tillsammans med två samiska föreningar i träffat avtal om en ny samisk språknämnd som skall bli samernas gemensamma högsta beslutsorgan i samiska språkfrågor. Samers barn kan få utbildning i sameskolan som omfattar år 1–6. Utbildningen motsvarar sex första år. Sameskolan har samma kursplaner som men med en samisk inriktning och en särskild kursplan för samiska. Det finns sex sameskolor under Sameskolstyrelsen. Vidare finns det en samisk folkhögskola i som efter en omorganisation numera är ett samiskt ut- bildningscentrum och samarbetar med den samiska högskolan i i . Staten lämnar bidrag till bl.a. samisk kultur. I budgetpropositionen för föreslås att ett nytt bidrag inom kulturpolitiken införs i syfte att främja de nationella minoriteternas språk och kultur. Enligt lag (1999:1175) om rätt att använda samiska hos för- valtningsmyndigheter och domstolar har den enskilde rätt att använda samiska vid sina muntliga och skriftliga kontakter med förvaltningsmyndigheter och domstolar. Detta gäller för det s.k. förvaltningsområdet för samiska, vilket omfattar kommunerna . När en kommun i för- valtningsområdet erbjuder plats i förskoleverksamhet skall kom- munen ge barn vars vårdnadshavare begär det möjlighet till plats i förskoleverksamhet där hela eller delar av verksamheten bedrivs på samiska. En kommun i förvaltningsområdet skall erbjuda den som begär det möjlighet att få hela eller delar av den service och om- vårdnad som erbjuds inom ramen för äldreomsorgen av personal som behärskar samiska. I budgetpropositionen för aviseras ett uppdrag till i att utreda kon- sekvenserna av en eventuell utvidgning av förvaltningsområdet för samiska, så att det omfattar vissa kommuner inom det sydsamiska språkområdet. i har genomfört en uppföljning och utvärdering av regionala åtgärder för nationella minoriteter (Finska, meänkieli och samiska, 2001). Av denna framgår bl.a. att endast en myndighet använder samiska i kontakter med enskilda och att en majoritet av myndigheterna aldrig har haft någon kontakt på samiska. De flesta myndigheter saknar helt per- sonal med kunskap i samiska. Statskontoret har utarbetat och fastställt två standarder som skall underlätta användningen av samiska i IT- sammanhang (Statskontoret teknisk norm 35:1 och 36:1, 2001). De tekniska normerna handlar om teckenkodning för samiska och stöd för samiska i svensk databehandling. Syftet är att myndigheter skall kunna ta emot och svara på texter på samiska. Enligt kulturminneslagen (1988:950) skall svenska, samiska och finska ortnamn så långt möjligt användas på kartor samt vid skyltning och övrig utmärkning i flerspråkiga områden. Finska har talats i . Under ca sex- , fram , var det geografiska område som utgör nuvarande en del av . Många finsktalande kom till den västra rikshalvan (nuvarande ) . Även har många finsktalande kommit till . fanns ca 440 000 personer som är sverigefinnar i första eller andra generationen. Antalet talare för vilka finska är det stark- aste språket eller modersmålet uppskattas till 70 000–90 000. Ca 250 000 personer uppskattas använda finska, i större eller mindre utsträckning.2 Särskilda insatser har gjorts för finskan inom bl.a. utbildningspolitiken (t.ex. möjlighet att starta tvåspråkig undervis- ning i hela för finskspråkiga elever), mediepolitiken (t.ex. tillståndsvillkoren för radio- och TV-bolagen i allmänhetens tjänst) samt kulturpolitiken (t.ex. statsbidrag till ). Det finns nio fristående finskspråkiga skolor och tre sverigefinska folkhögskolor. har fått i uppdrag att inkomma med uppgift om vilka kostnader det skulle innebära att ge finskspråkiga elever samma möjlighet till modersmålsundervisning som samiska, tornedalsfinska och romska elever. bildades som arbetar bl.a. för att verk- samhet skall finnas på finska språket inom alla områden av intresse för sverigefinnar. Dessutom kan nämnas Sverigefinländarnas dele- gation som bildats för att tillvarata denna grupps intressen i Sve- rige. 2 I denna siffra inkluderas de meänkielitalande i (se nedan). Varieteter av finska har talats i . Genom gränsdragning delades i en svensk och en finsk-rysk del. Tornedalingarnas historia i skiljer sig därmed från historien för övriga finsktalande grupper i det nutida på så sätt att tornedalingarna alltid bott i samma geo- grafiska område. Från svenska myndigheter uppmuntrades länge svenskans utbredning i , på bekostnad av finskan. Finskan i kom att utvecklas på annat sätt än finskan i och den har blivit så skild från finskan att den utgör ett eget språk, meänkieli. I dagens uppskattas att 50 000–60 000 personer använder meänkieli (tidigare ofta benämnd tornedalsfinska). Meänkieli talas framför allt i , Över- , , och kommuner. Dessutom finns många invandrare från bosatta i svenska . bildades – Tornionlaaksolaiset (STR-T), vars syfte är att tillvarata torne- dalingarnas språkliga och kulturella intressen bl.a. genom att ut- arbeta undervisningsmaterial samt en ordbok på meänkieli för att utveckla den skrivna språkformen. bildades Meän akateemi/Academia Tornedaliensis som skall initiera och genom- föra aktiviteter som folkbildning, utbildning, dokumentation samt forsknings- och utvecklingsarbete inom bl.a. språkområdet. Meänkieli är ett obligatoriskt undervisningsämne från årskurs 1 till 9 vid Kultur- och ekologiskola i kommun. Enligt lagen (1999:1176) om rätt att använda finska och meän- kieli hos förvaltningsmyndigheter och domstolar har den enskilde rätt att använda dessa språk vid sina kontakter med dessa instanser om ärendet har anknytning till förvaltningsområdet för finska och meänkieli (, , , och kommuner). En enskild har rätt att använda finska och meänkieli vid sina muntliga och skriftliga kontakter med en förvaltnings- myndighet. Om den enskilde använder finska eller meänkieli i ett sådant ärende, är myndigheten skyldig att ge muntligt svar på finska respektive meänkieli. Ett skriftligt beslut i ett sådant ärende skall innehålla en upplysning på finska eller meänkieli om att be- slutet kan översättas muntligen till finska respektive meänkieli av myndigheten på begäran av den enskilde. Myndigheten skall även i övrigt sträva efter att bemöta finsktalande och meänkielitalande på finska respektive meänkieli. När en kommun i förvaltningsområdet erbjuder plats i förskoleverksamhet skall kommunen ge barn vars vårdnadshavare begär det möjlighet till plats i förskoleverksamhet där hela eller delar av verksamheten bedrivs på finska respektive meänkieli. En kommun i förvaltningsområdet skall erbjuda den som begär det möjlighet att få hela eller delar av den service och omvårdnad som erbjuds inom ramen för äldreomsorgen av personal som behärskar finska respektive meänkieli. i har genomfört en uppföljning och utvärdering av regionala åtgärder för nationella minoriteter. Av denna framgår bl.a. att i och kommuner tar allmänheten kontakt med en majoritet av förvaltnings- myndigheterna på något av språken finska och meänkieli. Även i kommun används språken . I förvaltningsområdet har nästan alla myndigheter personal med kunskaper i respektive språk. I lever uppskattningsvis drygt 10 miljoner romer, främst i Öst- och . Den i bosatta romska befolk- ningen uppskattas till minst 15 000–20 000 personer. Romerna till- hör flera olika grupper. Vissa av dessa, de s.k. svenska och finska romerna, har vistats här . Andra grupper har kommit hit senare, bl.a. som flyktingar. Majoriteten av romer är invandrare eller flyktingar, bland dem de minst 4 000 romer som bosatte sig i i samband med kriget i det . Härutöver finns den grupp som kommit att kallas resande, ca 20 000 personer. Dessa talar i varierande utsträckning en varietet av chib som kallas svensk . Sambandet mellan romer och resande är delvis omstritt. Flera varieteter av chib talas i t.ex. svensk , finsk , kelderash, lovari, tjurari, arli och gurbet. Några varieteter ligger mycket nära varandra. Samtliga varieteter av chib har påverkats av språket i de länder där romerna har levt . bildades Nordiska zigenarrådet som har bytt namn och heter . Samtliga i bosatta romska grupper samarbetar inom , vilket internationellt sett är ovanligt. har inlett ett arbete med att ta fram läromedel på olika varieteter av chib. varit verksam inom med syfte att främja romer- nas situation i det svenska samhället. I gruppen har ingått repre- sentanter för , , och . I budgetpropositionen för har regeringen bedömt att det finns fortsatt behov av ett särskilt samarbetsorgan för romska frågor. Frågan bereds inom i samverkan med romska orga- nisationer med inriktning att inrätta ett nytt samarbetsorgan. Vidare kan nämnas att har utsett en arbetsgrupp med uppdrag att öka romernas inflytande i samhället. Judarna har kommit till under tre perioder: från och med 1770-talet, vid och i samband med andra världs- kriget. bosatte sig judar från och i . Det totala antalet judar i uppskattas till 20 000 . Av dem beräknas drygt 3 000 kunna tala jiddisch i varier- ande utsträckning. Jiddisch, som har talats , är ett språk med tysk bas och inslag från hebreiska och arameiska. Jiddisch skrivs med hebreiska tecken. bildades Judiska i . I finns judiska skolor, daghem och judiskt äldreboende. Av kommitténs enkätundersökning framgår att av be- folkningen i anser att det är viktigt att bevara minoritets- språken i . Kvinnor är något mer positiva än män i denna fråga. En annan undersökning (Wingstedt 1998) visar på ett starkt stöd för det samiska språket: tycker att det vore synd om samiska språket i försvann. Folkbildningens betydelse för minoritetsspråken har i en rapport (En rapport om nationella minoriteters deltagande i folkbildningen, 2001) pekat på att det erbjuds ett brett utbud av verksamheter med inriktning mot minoritetsspråken och att dessa insatser har en stor betydelse för Av rapporten framgår vidare att de minoritetsgrupper som har tillgång till egen folkhögskola eller är medlemsorganisation i studieförbund förefaller ha betydligt större möjlighet att tillfredsställa sin utbildningsbehov än de grupper som från fall till fall samverkar med en folkhögskola eller ett studie- förbund. Den nu sittande skall enligt sina direktiv (dir. 2000:104) genomföra en översyn som syftar till att finna lämpliga former för att bevara dokument på minoritetsspråken samiska, finska, meänkieli, chib och jiddisch.