sou · GQB390d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Genom handlingar som påträffats i ryska arkiv är det känt att kongressen föregicks av kontakter mellan Axel och Geor- gij Nikolajevitj Farafonov,94 andre sekreterare vid den sov-jetiska ambassaden. , alltså före kon-gressen, träffades de båda, och även möttes de för att diskutera kongressen. Från det senare tillfället finns utdrag ur en samtalsupp- teckning publicerad inom ramen för det svenska arbe- te med att inventera arkiv i . Enligt Farafonovs anteck- ningar var det som tagit initiativ till sammanträffandet. 91Johan 16/3 1960. Akt 15:222/13, löpnr 28. 92Handlingar angående kongressen finns i akt 15:222/13, löpnr 28. 93Mick 11/5 1960. Akt 250:09/10, löpnr 2. 94Farafonov var stationerad i och 1958-63 och utpekas i bok i fredstid (s. 455) som tillhörande KGB. betonade i samtalet med Farafonov att arrangörerna bl.a. lyckats få fem av SAP:s partiorganisationer i och 70 fackliga organisationer att ställa sig bakom kongressen. Hos Axel och även inom SFK:s ledning hade dock en viss oro upp- stått över kongressens ekonomiska situation. Arrangörerna ville inte öppet associeras till vare sig SKP eller . Det ekonomiska läget var dock sådant, menade , att om inte bi- drag inkom från de fackliga organisationerna som ställt sig bakom kongressen, var arrangörerna tvungna att ändå vända sig till WPC. Alternativet var enligt att få hjälp från den sovjetiska am- bassaden.95 Tyvärr är det inte känt hur ambassaden ställde sig till detta. En liknande kongress genomfördes under rubriken för avrustning och fred. Lokalen var där 400 delegater samlats representerande fackföreningar och fredsorganisationer. I vanlig ordning hade organiserats en kommit- té med kända namn som stod för inbjudan. Bland dessa fanns de socialdemokratiska riksdagsmännen samt och , ordförande i respektive . Som vanligt fanns också , och med bland undertecknarna. Enligt meddelarna och var det dock i själva verket och som låg bakom arrangemanget. Alla utskick och förberedelser hade skötts från i 3. Den postbox som uppgavs vara kongressens postadress var hyrd i namn. En- ligt förvarades dock nyckeln till boxen på expedition.96 I viss mån hade detta förhållande läckt ut när Ny Dag refererat kommunis- tiska arbetarkommuns årskonferens där hade talat om förberedelserna inför fredskongressen. Genom överskottsupp- gifter från telefonavlyssning framkom att detta väckt viss upp- ståndelse inom partiledningen.97 Någon särskild övervakning av kongressen 1963 synes inte ha ägt rum. Säkerhetspolisen fick alla uppgifter, interna handlingar och deltagarförteckningar som kunde vara av intresse från . 95Sverige i ryska arkiv, band II s. 269-270. 96Se handlingar i akt 15:222/13, löpnr 33. 97E 26-28/3 1963 (nr 225). P 2959, löpnr A 4. Att arrangera konferenser och hålla fredsmöten var naturligtvis inte enda verksamhet. arranger- ades två stora Fredskryssningar runt . lämnade för en 16 dagars kryssning el- ler som Ny Dag uttryckte det sommarens sensation på semester- fronten.98 Första destination var varefter färden i tur och ordning gick till , , , , Hel- singfors och . I gjordes det längsta uppehållet, , varefter färden åter gick mot . Resan och dess deltagare dokumenterades mycket noggrant av säkerhetspolisen som arkiverat materialet i tre hängmappar i . Från kom rapporter om förberedelserna in- för kryssningen. Efter att kryssningen avslutats kunde lämna information om ekonomiska transaktioner i samband med kryssningen. Lista på deltagarna hade statspolisen erhållit ganska omgående genom samarbete med passkontrollen i . Knappt , , kunde kom- plettera deltagarlistan genom att fotokopiera deltagarnas anmäl- ningsblanketter. I samband med visumansökan hade deltagarna lämnat in detaljerade ansökningar med bl.a. uppgifter om tidigare besök i , eller . Med ansökningarna hade även bifogats två fotografier av varje deltagare varav Svenska Fredskom- mittén behållit ett exemplar. Kopior av anmälningshandlingarna med vidhängande porträttbilder överlämnades nu av till säkerhetspolisen. Polisen gjorde i sin tur ytterligare kopior vilka skickades ut till sektionerna i landet.99 var inte den enda förtroliga meddelaren som bidrog med information om fredskryssningen. hade inte själv del- tagit i kryssningen vilket dock en källa med täcknamnet DN hade. I ett flertal rapporter som DN författade veckorna efter hemkomsten berättade han om olika förhållanden ombord på bå- ten. DN rapporterade också om ett besök på Kirovstadion i Le- ningrad där han blev kontaktad av en före detta anställd vid den sovjetiska ambassaden i , . Konen- kov förklarade att han fått order att ta kontakt med DN som se- nare i skulle erhålla nya anvisningar. Till saken hör att 98Ny /7 1954. Klipp i akt P 5264. 99Se handlingar i akt 15:222/13, löpnr 16, 16 A och 16 B. . DN under kriget dömts för illegal verksamhet till förmån för som alltså enligt rapporten ville återknyta kon- takten med honom.100 DN berättade vidare hur smidigt de sovje- tiska myndigheterna löst frågor om transporter, valutaväxling och pass- och tullkontroll. Vidare hade telefoner samt förfrankerade vykort gratis tillhandahållits från den sovjetiska sidan. Vid avfärden från fick varje deltagare fina presenter såsom balalajkor och schackspel från . Ytligt sett kon- kluderade DN, var besöket i en propagandistisk full- träff ur sovjetrysk synpunkt.101 Det synes ha varit en allmän uppfattning att fredskryssningen 1954 var en propagandaframgång för . I en PM date- rad framhöll från statspolisen att det sätt på vilket de sovjetiska tidningarna skildrat kryssnings- deltagarnas vistelse i ger även klart belägg för den bety- delse man från sovjetryskt håll tillmätt händelsen ur propa- gandasynpunkt. Även sovjetiskt källmaterial ger stöd för denna uppfattning. I en skrivelse daterad från am- bassadör Rodionov till utrikesminister framhöll Rodionov fredskryssningen som en av de faktorer som verkat för bättre relationer mellan och . För att ytter- ligare förbättra relationerna föreslog Rodionov därför att resan upprepades 1955 men med som utgångspunkt.102 Den sovjetiska fredskryssning som Rodionov efterlyste skulle dock inte komma att äga rum förrän . anlöpte det ryska passagerarfartyget till Mastkajen i . Ombord fanns turister från , och samt . I hade arrangerats sightseeing för kryssningens deltagare med besök både i och i Väl- lingby. Som underhållning ägde konsert med både solo- och kör- sång rum på vilken övervakades av säkerhetspolisen.103 I Svenska Fredskommitténs pressmeddelande talades om lyxkryss- ningen ni alla drömt om och Ny Dag som inte ville vara sämre gjorde reklam för sommarens stora semesterhändelse.104 I Stock- 100Uppgiften om DN:s verksamhet i tjänst under kriget finns i en PM daterad . Statspolisen 3:e roteln. Serie Ö I. arbetspapper. I nämnda PM nämns meddelaren Mercury vilken är identisk med DN. 101Rapporter från DN finns i akt 15:222/13, löpnr 16 A. . 102Rodionov till Molotov 28/10 1954. i ryska arkiv. Guide till ryska källor om svensk historia . Excerperade och översatta av och . , 1999, band 1 s. 270-271. 103PM angående den improviserade underhållningen på den 16/8 1958. Akt 15:222/13, löpnr 25 a. . 104Pressklipp och pressmeddelande i akt 15:222/13, löpnr 25 a. . holm anslöt 121 svenskar varav alla som inte redan var registrerade nu antecknades på egen blankett.105 Övervakningen av Pustegränd 3 till mitten av när verksamheten i princip upp- hör hade sin expedition på Pustegränd 3 i . Gränden utgör en liten tvärgata från unge- fär vid på i . Genom en rad rap- porter i sak- och personakter i framgår att lokalen var övervakad . hade man i samband med att en av sekreterarna skuggats efter ett restau- rangbesök konstaterat att gränden var svårövervakad. Vad man kunde göra var att hålla koll på mynningen mot . Där- emot var det förmodligen svårare att bevaka porten till SFK:s expe- dition.106 övervakades ett sammanträde med SFK:s verkställande utskott. På dagordningen stod att diskutera en skärp- ning av kampen mot kärnvapen samt förberedelserna för WPC:s 10-årsjubileum. Som gäst deltog den ryske författaren som intog en ledande ställning inom världsfredsrörelsen och det var sannolikt detta besök som föranledde övervakning. Den här gången hade säkerhetspolisen placerat sig så att insyn i lokalerna möjliggjordes. Några särskilt intressanta uppgifter verkar dock inte övervakningen ha givit. var ensam i lo- kalen. kom [] dit, bärande på en välfylld portfölj. kom en okänd man (kom via ) med sydländskt utseende. Han var klädd i gråmelerad överrock och vidkullig bas- ker (modell ). sågs den okände sitta vid ett skrivbord i freds- kommitténs lokaler, flankerad av och . Inga fler sågs inpassera . 105Se handlingar i akt 15:222/13, löpnr 25 a. . 106PM ang övervakning av red vid Ny 24/2 1956. Akt 15:222/13, löpnr 20. 107Rapporten från övervakningen har skrivits på dagordningen till mötet som inkom 5/12 1958 från . Akt 15:222/13, löpnr 26. Informationen om att skulle delta inkom tillsam- mans med uppgift om vad som skulle stå på dagordningen som mötet skulle hållas, förmodligen från Johan.108 Över- vakningen av Ehrenburg är intressant ur ett allmänt politiskt per- spektiv. Ehrenburg var nämligen inte bara en ledande kraft inom WPC utan även en person genom vilken den upprätthöll informella kontakter med den sovjetiska ledningen. Inom regeringen var det som stod i kontakt med Ehrenburg. Utanför regeringen var det socialdemokrater på vän- sterkanten som och som träffade Ehrenburg under dennes Sverigebesök. Utrikesminister skriver i sin dagbok om ett besök i bosta- den tidigare av . hade berättat om ett samtal med Ehrenburg som kretsat kring två saker. För det för- sta en kommande fredskonferens som avsågs hållas i . För det andra uppmanade Ehrenburg att förmedla kontakt mellan den franska regeringen och den av Ho ledda mot- ståndsrörelsen Vietminh i syfte att åstadkomma eld upphör. hölls beredning inom en trängre regeringskrets bestående av , , , och angåen- de Ehrenburgs uppslag. Alla eniga om mitt förslag: kalla upp Chayla o meddela honom vad som sagts av en Sovjet.- reg:s förtroendeman o fråga om franska reg. vore intresserad av en kontakt via UD och Sohlman - Vietminh:s representant i . Om fr. reg. intresserad, skulle jag sondera Vi- etminh. I annat fall skulle jag låta saken förfal- la. Chayla uppe den 29. Har visat stort intresse o tackade.109 Något konkret resultat fick inte kontaktinitiativet men anteck- ningen visar att Ehrenburg i rollen av den sovjetiska regeringens förtroendeman, som uttrycker det, var av intresse för den . I en anteckning , nämns Eh- 108Rapport från källa 1511 4/12 1958. Akt 15:024/1, löpnr 17. Källa 15 är med all sannolikhet identisk med . Det finns ett flertal exempel på att rapporteringen från vissa källor delats upp på flera källnamn, sannolikt i syfte att förstärka källskyddet. 109Östen Undéns anteckningar 5/4 1954. för utgivande av handskrifter rörande historia. Handlingar del 25, 2002. renburg som en tänkbar underhandskanal till Sovjet.110 förekommer även på flera ställen i . Exempelvis var angelägen att och Ehren- burg fick kontakt i samband med att tilldelades 1958.111 1962 träffades och Ehren- burg och hade i sällskap av ett samtal som statsministern beskrev som onekligen intressant. Eh- renburg önskade veta vilka inslag i den sovjetiska politiken som den ogillade varvid bl.a. tog upp de åter- upptagna kärnvapenproven.112 Efter övervakningen av Ehrenburgs besök i finns inga rapporter om liknande spaning . an- skaffade säkerhetspolisen en övervakningslokal belägen på Horns- gatan 26, dvs. hörnhuset som vetter mot Pustegränd. Från denna lokal kunde polisen med start övervaka SFK:s expe- dition. Förmodligen saknas en del övervakningsrapporter men de som bevarats innehåller inga som helst iakttagelser av spaningsvär- de. Ingen särskild aktivitet kunde registreras och endast de tre väl- kända personer som arbetade på SFK:s expedition syntes passera in och ut. rapporteras att passerar in med en liten påse i handen - kaffebröd.113 Varför säkerhetspolisen skaffade en övervakningslägenhet just har inte gått att klarlägga. De poliser som var med och är i livet 110Östen Undéns anteckningar 19/5 1957. för utgivande av handskrifter rörande historia. Handlingar del 25, 2002. beskriver här ett sammanträffande på med som oroade sig i atombombsfrågan: G[erhardsen]. spekulerade över möjligheten att indirekt och under hand ta kontakt med i syfte att klargöra att man på norsk sida inte ämnade bli instrument för politik och inte ansåge sig på grund av vara skyldig att, i händelse av allmän konflikt automatiskt ingripa på de allierades sida. - Det hade inte avsetts annat än sonderingar. G. hade dock frågat om man på svensk sida hade någon under- handskanal till . hade nämnt eller kanske blott tänkt på - Eh- renburg. Tydligen är Gerhardsen angelägen att anpassa utrikespolitik några grader närmare . 111Tage 30/10 1958. Den 4/12 1958 skriver om ett samtal med : Än intressantare var Mehrs referat av , som är i igen. samtal med Ehrenburg hade inrapporterats på högsta ort och haft till effekt att skallet i Pasternakaffären stoppats. hade berättat om riskerna för att kom- munisterna fäller regeringen och att en ny borgerlig regering kommer i stället. Ehrenburg hade blivit högst oroad. 112Tage 21/5 1962. 113PM ang övervakning av Pustegränd 3. 22/2 1962. Akt P 764. PM ang iakttagelser från 26:an. 24/2 1962. Akt P 764. PM ang iakttagelser från 26:an. 24/2 1962. Akt P 764. PM angående övervakning av Pustegränd 3.Ingemar 28/2 1962. Akt P 5692, löpnr 3 A. . PM ang viss övervakning av i 3. 7/3 1962 H Granelund. Akt 15:222/13, löpnr 32. kommer inte ihåg något om detta. Det går heller inte att peka på någon särskild förändring i hotbilden som skulle kunna motivera ökad övervakning. Möjligen spelade dock den ökade splittringen mellan och in varvid det kan ha bedömts vara av intres- se att se om detta påverkade SFK:s verksamhet. Särskilda metoder för inhämtning Som framgått av texten ovan inhämtades uppgifter om genom förtroliga meddelare, överskott från tele- fonavlyssning samt inre och yttre spaning. Dessutom kunde rap- porter komma från olika utländska organisationer med vilka stats- polisen hade samarbete. Vid genomgången av källmaterialet har jag emellertid även stött på andra metoder för inhämtning som inte va- rit direkt riktad mot men som ändå givit viss in- formation om verksamheten eller om personer involverade i verk- samheten. Till exempel kunde radiospaning mot ambassadernas ra- diotrafik med hemländerna generera uppgifter om svenska med- borgares visumansökningar och resplaner. En mängd rapporter från denna typ av spaning finns i Svenska Fredskommitténs och andra organisationers akter. Genom kontakter på postkontoren kunde säkerhetspolisen genomföra en slags informell postkontroll av vilka som från ett visst postkontor fick exempelvis Ny Dag. Sålunda kunde en källa berätta att sekreteraren i , , erhöll Ny Dag från postkonto- ret i . Rapporten var upptagen på en blankett där polisen enbart behövde uppföra vederbörandes, i det här fallet Strands, namn.114 Ytterligare en metod för inhämtning var buggning som har kon- staterats förekom i ett 30-tal fall mot det svenska kommunistpartiet.115 hölls i i konferens med representanter för de kommunistiska fackklubbarna och Ny Dags korrespondenter. Konferensen avlys- snades av säkerhetspolisen varvid framkom att på- minde om att partikongressen beslutat att partiet skulle samla in 500 000 namnunderskrifter för WPC:s s.k. Berlinappell. Detta in- nebar för del att varje medlem måste få ihop 15 namn. Efter Öhmans anförande följde diskussion varvid flera talare bekla- gade sig över det socialdemokratiska motståndet på arbets- 114Rapport från källan finns i akt P 764, löpnr 5. 115Se vidare , och Lampers, : Buggning och andra former av teknisk avlyssning. platserna.116 Uppgifter angående fredsrörelsen inkom vid flera buggningstillfällen , t.ex. centralkommitténs plenum samt läns kommunistiska parti- distrikts konferens den 14 april 1952.117 Ytterligare en buggningsoperation avsåg den svenske affärs- mannen vars kontor avlyssnades mellan . I en rapport daterad kunde källa berätta att dikterat ett brev till sitt skrivbiträde med förslag till dagordning vid ett sammanträde inom . Rapporten upptar dagordningen ordagrant i sin helhet utom på tre ställen där det förefaller som om inte riktigt kunnat höra vad sagt.118 I personakt finns en mängd liknande rapporter som bekräftar att kon- tor var avlyssnat och att källa i själva verket utgjordes av ut- skrifter från denna buggning. Säkerhetspolisens intresse för bottnade i att han misstänktes för att ekonomiskt stödja kommu- nistpartiets verksamhet, vilket ur allmänpreventiv och samhällsbe- varande synpunkt icke är tillfredsställande.119 hölls den andra världsfredskongressen i Wars- zawa. Bland delegaterna fanns ett 30-tal svenskar. Av dessa var sä- kert de flesta redan registrerade men sannolikt blev de som inte fanns i centralregistret nyregistrerade med detta som grund.120 Att delta i någon av resor till östländer var regist- reringsgrundande.121 Exempelvis förefaller samtliga deltagare i fredskryssningen 1954 som inte tidigare var registrerade ha regi- strerats med detta som grund.122 Därigenom utökades registret med ytterligare några hundra namn. I arkivmaterialet rörande kryss- ningen finns en mängd registreringsblanketter bevarade. Beträffan- de en hel del av dessa tvingades polisen efter undersökning konsta- 116Rapport från 25/4 1951. Akt 5:73/127 löpnr 1. 117Rapporter från i akt 5:73/127 löpnr 2. 118Maja 14/12 1951. Akt 15:222/13, löpnr 9. 119Se vidare , och Lampers, : Buggning och andra former av teknisk avlyssning. 120PM av RA 23/5 1951. Akt 15:222/13, löpnr 8. 121Ang gruppresan till 1953 se handlingar i akt 15:222/13, löpnr 14. Ang resan till se anteckningar på rapport daterad 23/10 1954. Akt 15:222/13, löpnr 15. Hand- lingar ang resan till DDR 1955 i löpnummer 19. 122Handlingar angående registreringen vid Fredskryssningen 1954 finns i akt 15:222/13, löpnr 16, 16 A och 16 B. . tera att vederbörandes politiska status var okänd. I en del andra fall kunde säkerhetspolisen efter gjorda efterforskningar fastställa det politiska hemvistet. Ett exempel är fabrikören i som registrerades i samband med fredskryssningen. Efter lokal un- dersökning kunde följande konstateras om den registrerade fabri- kören: K är medlem i . re- presenterar han i stadsfullmäktige i . Vid stadsfullmäktigevalet i omvaldes K för kommande fyra- årsperiod. K innehar ett flertal kommunala förtroendeuppdrag i K är en skicklig organisatör, god talare och icke rädd för att offentligen klargöra sina åsikter om sa- ker och ting. Han har bra ekonomi. Varit bl.a. i och . påfördes på blanketten också att han flyttat inom Eskils- tuna och att han var framträdande folkpartist med kommunala förtroendeuppdrag. tillfördes att den förtroli- ge meddelaren E , dvs. överskott från telefon- avlyssningen av SKP, rapporterat att K varit på ytterligare en resa till och gärna ville åka fler gånger. Vidare hade genom samma källa framkommit att K brukade få en del papper från svensk-ryska sällskapet. Även K:s hustru registrera- des efter fredskryssningen. I likhet med sin make var också hon medlem i och invaldes i kyrkofullmäktige . Makarna utgick ur registret . Dessa två var inte de enda folkpartisterna som blev registrerade för att ha del- tagit i fredskryssningen 1954. Efter undersökning utförd av polisen i inhämtades att var aktiv folkpartist och hade tidigare representerat partiet i stadsfullmäktige. Polisen i hade dock mer att berätta: Han kan karakteriseras såsom alltid miss- modig, tungsint, kverulant och han har förut- fattade meningar om sina medmänniskor. Han gör mycket resor i utlandet och skriver sedan kåserier om resorna. Han verkar vara rent svensk i tanke och handling. Efter hem- komsten från fredskryssningen har N skrivit fyra olika artiklar om . bedömas äro artiklarna fria från politisk propa- ganda. Även personer verksamma inom registrerades för sitt deltagande i fredskryssningen 1954. Så till exempel direktör vars ärende , dvs. 1964, tillfördes följande uppgifter: Enligt synnerligen tillförlitlig källa är J känd som en i alla avseenden fullt pålitlig person. Han är ansluten till men är icke invald i hemortens kommunalfullmäktige. Om hustrunär intet politiskt ofördelaktigt känt. Andra personer kunde efter lokal undersökning beskrivas som troligen högerbetonade. Om registrerades förutom upp- giften om deltagande i fredskryssningen att hon var nervklen och helt desorienterad i politiska frågor.123 Registrerades gjordes också en pastor i som skrivit två brev till vars arbete han lärt känna genom tidningen i Fred. ställde pas- torn sina tjänster till förfogande. Ett brev avfoto- graferades av och inkom till polisen . Det andra troligen som det anlände till SFK, . Blankett upprättades på pastor om vilken föl- jande inhämtats: Enligt uppgift från 1:e pa Ehlin, , är F mycket omtyckt av befolkningen i , där han är verksam som predikant, och i poli- tiskt avseende är intet känt om honom.124 Pastor kvarstod i registret . 1965 var mannen ak- tuell i ett ärende gällande personalkontroll men uppgifterna synes inte ha lämnats ut. 1955 överlämnade fotografiska kopior av ett kartotek med namn och adress på personer som hjälpt till att samla in namn till Stockholms- och Wienappellerna. Alla dessa som inte redan fanns i registret registrerades nu som misstänkta kommunister. En av dessa var skogsarbetaren i om vilken polisen inte visste mer än att han endast lyckades få in en 124Registreringsblankett i akt 15:222/13, löpnr 18. enda namnunderskrift till Stockholmsappellen. Mannen utgick ur registret 1972.125 Att vara aktiv och ledande i lokal fredskommitté ansågs vara grund för registrering. Ett sådant fall är T som valdes att representera vid fredsriksdagen i . T skulle också tillhöra fredskommitténs arbetsutskott. 1957 inkom från försvarsstaben en förfrågan angå- ende mannen som skulle personalkontrolleras i samband med en nyanställning som kontorist vid . I tjänsten ingick arbete av extra hemlig natur för flygförvaltningen. Vid utredningen hade ingenting framkommit som talade för att mannen var kommunist. Tvärtom uppgavs han vara idealist och aktivt verksam inom nyk- terhetsarbete. Dessutom hade undersökningen visat att fadern var en ledande person inom ortens nykterhetsrörelse och sonens freds- engagemang kunde mycket väl bero på fredsintresse och icke av något intresse för kommunismen. Efter föredragning i samråds- nämnden126 beslutades att ej lämna ut uppgifterna till försvars- staben. Deltagande i SFK:s konferenser var grund för registrering. Av dem som deltog i jubileumskonferensen registrerades alla som inte redan fanns i centralregistret vilket var åtta svenskar och en sovjetmedborgare.127 Att prenumerera på i fred eller betala in årsavgift till synes också ha varit grund för registrering.128 tonar bort som hotbild för säkerhetstjänsterna. hade också inneburit stora ekonomiska bekymmer för . I en rapport daterad berättade att kommittén sagt upp dagstidning- arna och att kontorsmaterielen i det närmaste var slut. Stencile- ringsapparaten var trasig så all stencilering måste ske i 125Kopia av skrivelse från Statspolisen i till Statspolisen i 3/5 1955. Akt 15:222/13, löpnr 19. 126Samrådsnämnden var det informella namnet på det råd som tillsattes 1946 för att bistå statspolisintendenten då frågor av känslig politisk natur skulle avgöras. I denna ingick två (senare successiv utökning till sex) medborgarrepresentanter, vanligen riksdagsmän. Se Eli- asson, : Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002. SOU 2002:89, s. 18-20. 127Se PM ang registreringen. 22/4 1959 samt deltagarlista för jubileumskonferen- sen . Akt 15:222/13, löpnr 27, . 128Se listor samt registerblanketter i akt 15:222/13, löpnr 31. på Hornsgatan.129 tvingades SFK säga upp personal och verksamheten förefaller i stort sett ha upphört.