sou · GQB3122d4 · 2003-01-01 00:00:00 — Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Vi har i kapitel 4 redovisat att det vid EU-toppmöttet i utbröt våldsamma konfrontationer mellan polis och demonstranter. Efter Nice-händelserna förklarade statsminister , vilket vi redogjort för i avsnitt 6.2.1.1 att han önskade föra dialog med fredliga demonstranter som ville diskutera globaliseringens effek- ter. Vid institutionen för freds- och utvecklingsforskning, universitet, diskuterade professorn och docenten vad universitet skulle kunna bidra med för att undvika att händelser liknande dem i skulle upp- repas i . De ville skapa en arena där samtal om globalise- ringen och EU kunde föras. engagerade sig i försöken att få till stånd en dialog mellan demonstranter och politiker. har beskrivit förberedelsearbetet inför den politiska dialogen. Det var kantat av situationer som i sig visade hur svårt det var att få olika parter med så mycket misstänksamhet om varandras avsikter att nå fram till en lösning om själva genom- förandet av dialogen. Mötet på (se avsnittet om ) oroade . Han hade noterat att mötesdeltagarna tvivlade på statsministerns önskan om dialog med demonstranter. Han har berättat: Den gemensamma uppfattningen var att regeringen inte alls ville ha dialog. Förslagen som ventilerades gick ut på att störa EU- mötet. tyckte att det vilade ett slags desperation över deltagarnas känsla av utanförskap. De tyckte inte att politiker tog dem på allvar. Tanken från Attac:s sida var att dialogen skulle stävja de planer som en del demonstranter hade på att tränga in på Mässan. , Attac, har berättat att oron var stor för att det skulle sluta i våld om demonstranter försökte ta sig in på Mässan. I stället skulle inträngningen vara symbolisk, en dialog via en inträngande länk till EU:s ledare. Ett möte hölls på Statsrådsberedningen. Misstänksamheten kvar- stod dock efter mötet på ömse håll, enligt . Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i var först som ett antal händelser ledde till en vänd- punkt. För det första inträffade oroligheter under demonstrationer i samband med Ekofin-mötet i den 20–. Till en början väckte polisens agerande en ilska bland de aktiva inom nätverken som oroade . Han tog återigen kontakt med Statsrådsberedningen för att driva på ett beslut om dialog eftersom han trodde att det skulle dämpa misstron hos en del demon- stranter. Han befarade att om inte politikerna visade att de menade allvar med dialogen skulle en del demonstranter kunna lockas till svårkontrollerade aktioner under Göteborgsmötet. För det andra presenterade Attac vid ett sätt att genomföra dialogen. Det skulle vara en konfrontativ dialog. Tanken var att dialogen till en början inte behövde syfta till att uppnå samförstånd mellan parterna. Debatten skulle dessutom inte gå ut på att plocka poäng hos publiken på samtalspartnerns be- kostnad. Deltagarna skulle i stället presentera sina åsikter och försöka klargöra meningsskiljaktigheter. Utifrån dessa skillnader skulle parterna i nästa steg hitta alternativa politiska förhållnings- sätt. För det tredje hade vid den här tidpunkten statsministerns ny- fikenhet på det nybildade växt, enligt Statsråds- beredningen. Han ville träffa representanter från nätverket. Miss- tänksamheten inom Attac och de övriga nätverken inför ett möte med statsministern var dock stor. De såg hans intresse för Attac som en PR-handling. Attac:s sade i en artikel i att inbjudan från statsministern försatte Attac i en märklig situation gentemot de övriga organisationerna som arbeta- de med samma frågor: Många av dem har jobbat med de här frågorna , men Attac glider in på en räkmacka. Efter en intern diskussion beslöt Attac att skicka sex represen- tanter. De träffade statsministern i , efter Malmöhändelsen. Statsministerns medarbetare hade kallat medierna till fototillfälle. Representanterna för Attac vägrade att låta sig fotograferas tillsammans med . Det skulle förknippa Attac med etablissemanget och orsaka ett spänt förhållande med de övriga nätverken. Fotoinci- denten gav, enligt , Attac större legitimitet hos de organisationer som var misstänksamma mot dialog. Sammantaget satte händelserna i gång en aktivitet inom Statsrådsberedningen, nätverken, och polisen Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i där samtliga arbetade med att få igång en dialog, eller ett samarbete inför i . Statsrådsberedningens förberedelser för dialog Inom Statsrådsberedningen arbetade man från intensivt med utformningen av dialogen. Regeringens syfte med dialog var enligt en promemoria upprättad i Statsrådsberedningen x att visa att politiker vill lyssna, x att visa vilja att ta till sig kritik och diskutera de avgörande framtidsfrågorna, x att visa att EU är en positiv möjlighet – ett verktyg, inget hinder, x att säkerställa att budskapen från dialogerna framförs till topp- mötet, x att uppmuntra det politiska engagemanget hos främst unga människor, x att minska riskerna för upplopp genom att stötta de organisa- tioner som förespråkar dialog, inte våld. I samma promemoria uppmanades statsråden att prioritera offent- liga kontakter som visade öppenhet från regeringens sida. Vidare anfördes i promemorian: Regeringen har ett gemensamt intresse av att markera vikten av öppenhet under återstoden av ordförandeskapet. Framgång för offentlighet med handlingar ger bättre grund, men risken är uppenbar att konfrontationen i blir det bestående intrycket, i synnerhet med liknande händelser i . Ett av förslag till utformningen av en dialog var att den skulle föras inne på eftersom man uppfattat att många demonstranter ville komma dit in. Förslaget orsakade diskussioner inom nätverken och resulterade i att de inte ville delta i en dialog som avhölls inne på Mässan än då själva skulle hållas. En annan idé var att några represen- tanter skulle få träffa statsministern på ett hotell före själva toppmötet. Det avvisades av nätverken. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Nätverkens fortsatta förberedelser för dialog Parallellt med arbete med dialogen försökte nät- verken sinsemellan enas om innehållet och formerna för den politiska dialogen. var tveksam till arrangemangen men ställde ändå upp. Det deltog inte lika aktivt som övriga organisationer i förberedelserna. De har beskrivit skälet till detta på följande vis: När det stod klart att regeringen ville utnyttja dialogen som en del i propagandan för blev vi mer avvaktande till hela idén. Vi hade föredragit ett möte med regeringsföreträdare under mindre spektakulära former. Göteborgsaktionen och Attac lade ner betydligt mer engagemang i förberedelserna av dialogen och beslutade i princip de teman som skulle tas upp. De hade även synpunkter på vilka som skulle representera vårt nätverk. Attac försökte och övertyga grupper inom Göteborgsaktionen om betydelsen av en politisk dialog. På ett möte presenterade Attac idén. Flera stödde förslaget, men andra uttalade att de inte ville delta i dialog med politiker. , en av de framträdande representanterna för Göte- borgsaktionen, lade fram en kompromisslösning, att Göteborgs- aktionens organisationer var för sig skulle avgöra om de ville delta i dialogen. Diskussionen pågick ända in då skulle äga rum. Det blev en kamp om parollerna och om vem som skulle säga vad. gjordes ett sista försök för att ena nätverken. Förhandlingarna varade ända då nätverken kom överens om innehållet och om vilka som skulle företräda organisationerna. Efter alla turer kunde till slut två dialoger mellan politiker och företrädare för systemkritiska organisationer genomföras. , Rättvisepartiet Socialisterna som ingick i Göte- borgsaktionen, var kritisk till dialog med politikerna. Hon skrev i en krönika i partiets tidning strax före toppmötet: försöker han (/vår anmärkning) damma av receptet dialog med de folkrörelser, som kallades huliganer. Vi måste fråga oss vad det är för dialog han vill ha? Framförallt hoppas vi att den 14–ska bli en sten i ankdammen med ett vågskvalp som gör slut på den stiltje i landet, som härskat trots de fortsatta nedskärningarna och de ökade klassklyftorna. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i ordnades den första dialogen. Arrangörer var tillsammans med Attac, , Göteborgsaktionen 2001, , Syndikalis- terna och . Från regeringen deltog stats- ministern , vice statsministern , miljöministern och handelsministern . Dialogen handlade om global rättvisa, EMU, sociala frågor, fackliga rättigheter, Schengen, frågan om ett svenskt utträde ur EU och EU:s militarisering. Dialogen ägde rum i universitets aula, . Vi berör den i avsnitt 6.3.1.3. Dialog med Europeiska kommissionens ordförande skulle en uppföljande dialog genomföras. Ämnet var europeisk politik för global utveckling. Några av EU:s företrädare skulle inifrån samtala via bildskärm med representanter för demonstranterna. De senare skulle befinna sig på festivalområde vid Pusterviks- kajen. Statsrådsberedningen tyckte idén var god och beslut fattades om att arrangera dialogen. Deltagare var bland andra EU-kommis- sionens ordförande och en av Attac:s internationellt mest kända debattörer, . rekommenderar den politiska dialogen Kommenderingschefen tror att polismyndigheten var en viktig brygga mellan statsministern och demonstranterna för att den politiska dialogen skulle bli av. Han har sagt att polismyndigheten och Säkerhetspolisen drev på att det skulle bli ett beslut om dialog mellan demonstranterna och politikerna. När storbildsdialogen blev av var även poliser från kontaktgruppen med i lokalen och de har sagt att det var en bra ordning. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Den praktiska dialogen skedde i och med kon- taktgruppen som vi redogjort för (se avsnitt 6.2.3.2 under . Utvärdering av den praktiska dialogen – polisen Kommenderingschefen tycker att dialogen med demonstranterna är en modell som polismyndigheten måste fort- sätta att arbeta med och att den behöver utvecklas. Han har sagt att han skulle vilja samarbeta med djurrättsaktivisterna som har stängt alla pälsaffärer i staden och som ägnar sig åt försöksdjurs- anläggningar. Han hoppas på att polismyndigheten lyckas få igång en dialog med dem för att hitta en form för deras aktiviteter. Han har sagt att det skulle både vi och de tjäna på. anser att utan den dialog som kom till stånd mellan , demonstranter och polismyndigheten hade det blivit mycket värre. Han tänker framförallt på att tack vare att en dialog var etablerad lyckades parterna i sista stund ändra väg för lördagsdemonstrationen . och poliserna i kontaktgruppen var nöjda med samarbetet med KPML(r). De förde en god dialog med orga- nisationen. Poliserna var framförallt nöjda med att KPML(r) efter samtal tog avstånd från maskering i demonstrationen och att de hade gott om kunniga demonstrationsvakter. Kommenderingschefen har dock kritiska synpunkter på vissa av dem som deltog i dialog. Han tyckte att förtro- endet brast gentemot vissa företrädare när de ena dagen försökte enas om en linje och mötte poliserna med stenkastning. Ett annat problem, enligt , var att en del företrädare inte lyckades förankra i sina organisationer vad deltagarna i diskuterat. har sagt att samtal på sådana premisser är meningslösa. , en av kontaktgruppens poliser har sagt att polismyndigheten skulle förhandlat fram ett större åtagande från organisationernas sida. Om en liknande kommendering skulle genomföras såg hon helst att parterna kom överens om villkoren för samtliga arrangemang, inte minst kring boendet på skolorna. kom dialogen mest att handla om demonstrationerna SOU 2002:122 Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i som genomfördes utan ordningsstörningar. Däremot uppstod problem däremellan. har berättat att det riktades kritik mot att polis- myndigheten satsade på dialogmodellen. har sagt att det fanns poliser som tyckte att man skulle ta i med hård- handskarna om det blev oroliga situationer i stället för att lägga ner arbete på dialog. Utvärdering av den praktiska dialogen – Göteborgsaktionen , Göteborgsaktionen hade kontakt med innan polisens kontaktgrupp tillsattes. Då innehöll resonemang enligt honom förtäckta hot. Han kunde t.ex. säga att om man slåss med polisen så vinner alltid polisen, enligt . Efter Malmöhändelserna hade en annan ton; han var som en omvänd hand och ville framstå som en vän till demonstranterna. hade inte några större förhoppningar på dialogen med polisens kontaktgrupp. Efter tredje mötet med Måndags- klubben var han dock positiv till dialogen och kontaktpolisernas insats. Han tyckte att det var poliser som rörde sig i demon- stranternas miljö och som förstod aktivistspråk. Han konstate- rade då att om polismyndigheten lagt ner så mycket tid och kraft så borde den inte använda våld mot demonstranterna. har beskrivit hur väl Göteborgsmodellen fungerade med samarbetet mellan nätverken, kommunen och polisen. Men blev besviken och har sagt att dialogen med polisen var helt bortkastad tid. Hans intryck är att kontakt- gruppens enda skäl till dialog var att luska reda på vad vi tänkte göra för att sedan kunna använda informationen till bl.a. polis- insatsen mot Hvitfeldtska gymnasiet . har sagt att han inte skulle ställa upp på en liknande dialog med polisen. Villkoret skulle i så fall vara att dialogen skulle ske med den ansvarige för kommenderingen. Utvärdering av den praktiska dialogen – Attac Attac:s deltog i ett antal av möten. Han tyckte det var en god stämning. Han anser att idén med den praktiska dialogen var bra, att försöka minska risken för konflikter Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i genom att polis och kommun skulle vara välkomnande mot demonstranter. Han har påpekat att det efteråt framkommit att både polismyndigheten och vissa grupper av demonstranter mörkade om sina planer. anser att polisen inte tillräckligt tydligt beskrev att dess mandat enbart gällde demonstrationerna. Han hade uppfattade att avtalet mellan organisationerna och polisen även betydde att båda parter skulle hålla ständig kontakt med varandra under mötes- dagarna och fatta gemensamma beslut om olika aktioner som behövde vidtas för att upprätthålla ordningen och säkerheten. Han anser att inte ens samtliga sex kontaktpoliserna uppfattat vilket mandat som kommenderingschefen givit kontaktgruppen. Han anser att poliserna trodde att de hade ett bredare mandat än vad de visade sig ha. är även kritisk till en del grupper inom demon- strationsorganisationerna. Han har i efterhand sett det som om en del inte var öppna med sin inställning till våld, att man kanske faktiskt ville att det skulle uppstå de här kravallsituationerna, om än inte så omfattande som de blev. tror trots erfarenheterna från i att den praktiska dialogen är av betydelse vid liknande arrangemang . Men flera kommer dock att vara oin- tresserade eller skeptiska inför ett sådant samarbete, enligt . Utvärdering av den praktiska dialogen – De två AFA-kvinnorna, som vi tidigare refererat till, har framhållit att många timmars ansträngningar lades ner på dialogen mellan kommun, polis och nätverken. De har påpekat att det dock var en halvtimmes fönsterglaskrossning på som ledde till att en kommitté tillsattes. Kvinnorna blev också besvikna över den praktiska dialogen med polisen. De anser att polismyndigheten bröt samarbetet genom polisinsatsen mot Hvitfeldtska gymnasiet. Den ena kvinnan anser att fick rätt på alla punkter. Polisen ville ha dialog för att få information så att den skulle kunna sätta dit oss. AFA-kvinnorna anser att poliserna i kontaktgruppen gjorde ett bra arbete, men att det inte hade någon betydelse. Det visades sig att kontaktgruppen saknade inflytande när deras insatser behövdes. Ingen av de två Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i AFA-kvinnorna skulle vid ett liknande möte i gå med på en dialog med polisen. Den ena AFA-kvinnan har påpekat svårigheterna med att föra en dialog med polisen. kan inte diskutera med polisen om hur man skall föra sin politiska kamp, eftersom polisens roll är att försöka stoppa aktionerna. Utvärdering av den praktiska dialogen –ickevåldsnätverk har sagt att rädda poliser är farliga poliser. Ett syfte med dialogen för ickevåldsnätverk var att försöka se till att en sådan rädsla inte fanns. Det var ett skäl till att nät- verket berättade för polismyndigheten om aktioner de planerade inför toppmötet. Hon har påpekat att dialogen också skall leda till att en eventuell demonisering mellan aktörerna försvinner. Såsom det blev under toppmötet blev det polisen och som direkt efter toppmötet i medierna gick ut och sade att de var nöjda med sina insatser. anser däremot att allmänheten och alla som arbetar för politisk förändring var förlorare. Dessutom kom de politiska sakfrågorna helt i skymundan. 6.3.1Måndagen t.o.m. onsdagen den 11– Som närmare har utvecklats i avsnitt 6.2.6.6 Polisens hotbilder, läm- nade , och i hotbildsbedömningar inför och president besök i . hotbilds- bedömningar arbetades fram på Kriminalunderrättelseroteln. Säker- hetspolisen och polismyndigheten lämnade ytterligare hotbildsbe- dömningar under mötesveckan. De kommer att redovisas i det följande under respektive dag. Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i Demonstranternas farhågor inför mötesveckan har beskrivits i avsnitt 6.2.8.6 Demonstranternas farhågor. Vi återkommer med de farhågor som förelåg inför respektive demonstration och annan opinionsyttring. ickevåldsnätverk genomför ett tältläger ickevåldsnätverk ingick i Göteborgsaktionen och har närmare beskrivits i avsnitt 6.2.8.3 (Göteborgsaktionen 2001). De avsåg att genomföra en ickevåldslig massaktion under EU- toppmötet. Aktionen skulle bestå av bl.a. ett tältläger utanför mötesområdet och ett inträngningsförsök på området. Vi behand- lar det i avsnitt 6.3.3 . ickevåldsnätverk skrev i sin ansökan om tillstånd till tältlägret att det var en ickevåldslig manifestation som symbol för ett gräsrotsmöte mot . gav till- stånd till en allmän sammankomst till i form av ett tältläger och manifestation i ett grönområde väster om och söder om . Polisens kontaktgrupp hade ett flertal möten med ickevåldsnätverk i anledning av organisationens planer på tältläger och inträngningsförsök. Dialogen mellan ickevåldsnät- verk och kontaktgruppen syftade till att förhindra våldsamheter i samband med organisationens aktioner. De berättade för polisen bl.a. hur tältlägret skulle genomföras och avslutas. De uppgav att vissa av demonstranterna inte frivilligt tänkte lämna platsen när tillståndet gick ut, utan ville bli bortburna av polis. anlände poliser till tältlägret och informerade demonstranterna att deras tillstånd hade gått ut. De uppmanade dem att lämna platsen. Polisinsatsen leddes av chefen för 41, , i när- varo av chefen för polisens kontaktgrupp . Det var nästan lika många journalister och fotografer på plats för att bevaka insatsen som det var demonstranter. Omkring 20 ungdomar lämnade platsen efter tillsägelse. De kvarvarande omhändertogs av polisen och gjorde därvid passivt motstånd. Bortförandet skedde under lugna former. Enligt uppgift från polismyndigheten om- Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i händertogs 39 personer med stöd av 13 § polislagen och transpor- terades till de tillfälliga arrestlokalerna på . Polisen gör ett tillslag mot fem danskar genomförde den danska polisen en husrannsakan mot i som var ockupe- rat av demonstranter. Vid husrannsakan beslagtog polisen bl.a. slangbomber, , gatstenar, slangbellor och stål- kulor. i erhöll underrättelser om att de vapen som tagits i beslag i var avsedda att användas i aktioner vid i . kommenterade händelsen på en nyhetssida på Internet: (---) The was being used by activists preparing for next weeks counter summit activities in . The caused major damage to the and confiscated countless amounts of materials that were to be used in . Andra organisationer dementerade dock ett samband mellan fynden och planerade aktioner i . Det danska initiativet GBG2001.DK, i vilket bl.a. danska deltog, uppgav i ett press- meddelande att det inte fanns något samband mellan fyndet och planerade aktioner under i samt att de förberedde ickevåldsprotester. På grund av underrättelser och vad som framkommit vid spaningsinsatser misstänkte polisen att fem inresta danskar för- beredde grovt sabotage och grov misshandel under mötesveckan. Åklagare beslutade om husrannsakan i den lägenhet danskarna dis- ponerade på i stadsdelen i . gjorde polisen ett tillslag mot lägenheten. I lägenheten hittade polisen sju slangbomber, smörsyra och nödbloss. Tillverkaren av slangbomberna hade fyllt en bit trädgårdsslang med sprängämne. Sprängämnet bestod av en blandning av natrium- klorat, träkol och svavel och hade en sprängverkan ungefär som svartkrut. Slangbomben antändes genom att en stormsticka drogs mot ett plån. Enligt polismyndigheten påvisades sprängämnets far- lighet när en slangbomb självantände medan den låg på tekniska roteln för undersökning. Smörsyra är ett starkt frätande och illaluktande ämne. I detta sammanhang kan nämnas att polismyndigheten hade fått under- Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i rättelser om att vissa autonoma grupper planerade att använda smörsyra för att göra angrepp mot möteslokaler under EU- toppmötet (se avsitt 6.3.2.1 Polisens underrättelser). De fem danskarna förklarade att de inget visste om dessa föremål. I lägenheten påträffades också tre telefoner med inpro- grammerade fingerade teleadresser samt anteckningar och foton avseende vissa polisbilar. Polisen gör ett tillslag på anmälde en person att några okända personer hade tagit sig in i en fastighet på . På vinden påträffade polisen fyra norska ungdomar som höll på att tillverka banderoller. Ungdomarna berättade bl.a. att de till- hörde och att de hade kommit till för att demon- strera. Enligt polismyndigheten anträffades 160 påsar på vinden. Varje påse innehöll en uppsättning med bl.a. svarta s.k. rånarluvor eller svarta halsdukar med logo och texten GBG 2001, informationsblad och visselpipor. Ungdomarna avvisades till efter beslut av polismyndigheten. Statsministern möter företrädare för demonstrations- organisationerna ägde en debatt rum i universitets aula vid mellan företrädare för regeringen, bl.a. stats- ministern , och de EU-kritiska nätverken. Arrangö- rer var tillsammans med bl.a. Attac, Göteborgs- aktionen 2001 och 2001. Mötet avlöpte utan ordningsstörningar. (Vi har berört arrangemanget i avsnitt 6.2.8.4 Som närmare har utvecklats i avsnitt 6.2.6.6 Polisens hotbilder lämnade , och Polismyndig- heten i Västa hotbildsbedömningar inför och president besök i . Händelserna i samband med Europeiska rådets möte i bildsbedömningar arbetades fram på kriminalunderrättelseroteln. Vi har i det nämnda avsnittet, under , redogjort för den hotbildstablå för aktioner/demon- strationer som kriminalunderrättelseroteln tog fram. Den sista versionen av tablån är daterad . lämnade i kriminalunderrättelserotel en fjärde komplettering till sin ursprungliga hotbildsrapport från mars 2001.1 (Vi har redovisat de föregående hotbildsrapporterna i avsnitt 6.2.6.6 Polisens hotbilder.) Kriminalunderrättelseroteln gjorde följande bedömning. (---) Enligt information från Säkerhetspolisen har ledande aktivister flyttat till för att på plats förbereda och detaljplanera aktionerna under . Fler är på gång . En del folk har börjat anlända till och aktiviteterna kring det så kallade Lagerhuset har ökat. Aktivisternas så kallade Ledningscentral skall enligt uppgift vara klar . Planerna för inträngningsaktionerna/komma in aktionen fortskrider. Inköpen av skyddsutrustning samordnas för att pressa priserna. Gasmasker, mot polisens förmodade tårgasanvändning, finns att köpa för , vita overaller har beställts i större antal m.m. Tränings- läger har anordnats av bl.a. Ya Basta. vid Fabriker i närvaro av medlemmar från finska Ya Basta. har i tal och skrift förklarat sina avsikter att blockera och sabotera .