sou · GQB311d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Detta påverkar bl.a. förhållanden som har samband med miljökvalitetsmålen om bara naturlig försurning, giftfri miljö, ingen övergödning samt levande sjöar och T E M E T S Y S T R O P S N A R T R Ö F I G E T A R T S S G N I L K C E V T U G I T K I S G N Å L T E M E T S Y S T R O P S N A R T R Ö F I G E T A R T S S G N I L K C E V T U G I T K I S G N Å L vattendrag, hav i balans samt levande kust och skär- gård liksom grundvatten av god kvalitet. I sammanhanget bör noteras att i synnerhet luft- burna föroreningar kan fraktas långt. Miljöstörande deposition i –härrör till stor del från källor utanför regionen. De störningar som trafiken i –orsakar, drabbar i sin tur mestadels områden utanför regionen. kan minskade föroreningar per for- donskilometer förutses eftersom alla fordon då kom- mer att vara utrustade med katalysatorer fullt ut. Trots detta riskerar utsläppen av miljöstörande ämnen till luft och vatten från trafiken i –Mälardals- regionen att öka. Det gäller både om inga särskilda åtgärder görs för att möta trafikökningen till följd av den förväntade ökningen av befolkning och ekonomi (0-alternativet) och om utvecklingsstrategin genomförs. Utvecklingsstrategin innebär att utvecklingen även i fortsättningen skall drivas på mot ett större genomslag av alternativa fordon och bränslen genom aktivt del- tagande i forsknings- och utvecklingsprojekt, miljö- anpassad upphandling av egna fordon och transport- tjänster m.m. Det finns en stor risk för att miljöeffekterna från trafiken i –begränsar möjligheterna att nå berörda miljökvalitetsmål. Utnyttjandet av fossila bränslen i trafiken orsakar kol- dioxid och andra klimatpåverkande gaser. Dessa för- hållanden berör miljökvalitetsmålet om begränsad klimatpåverkan. Regeringens proposition 2001/02:55 klimatstrategi, avser bl.a. mål för utsläpp av koldioxid och andra s.k. växthusgaser. Viktiga åtgär- der inom transportsektorn blir främjandet av alterna- tiva drivmedel. Utvecklingsstrategin innebär att såväl kollektivtrafikresor som bilresor blir genomsnittligt längre jämfört med 0-alternativet, där resandet blir mer lokalt. Därför väntas utsläppen av koldioxid bli något större om utvecklingsstrategin genomförs, jäm- fört med 0-alternativet. kommer utsläppen av koldioxid att öka jämfört med i båda fallen. EU:s mål om effektivare moto- rer och ökad användning av andra drivmedel än fossila bränslen kan leda till att koldioxidutsläppen minskar. Det finns en stor risk för att miljöeffekterna från trafiken i –begränsar möj- ligheterna att nå målet om begränsad klimatpåverkan. Förutom av en stor befolkning karaktäriseras –bl.a. av ett landskap med rik flora och fauna samt stora kulturvärden och skönhets- upplevelser. Vattenmiljön är känslig. Landskapet har stora rekreationsvärden. De sammanhängande grön- strukturerna och vattenmiljöerna i tätorternas ome- delbara närhet utnyttjas intensivt för sport, friluftsliv och andra utomhusaktiviteter. Regionen är också rik på kulturhistoriska miljöer med betydande värden även i nationellt och internationellt perspektiv. Miljökvalitetsmålet om god bebyggd miljö avser bl.a. kulturellt, historiskt och arkitektoniskt arv i den uppbyggda miljön samt natur- och grönområden nära bebyggelsen. Miljökvalitetsmålen om Levande skogar respektive Ett rikt odlingslandskap inrymmer delmål om exempelvis biologisk mångfald, kulturmiljövärden och betydelse för naturupplevelser och friluftsliv. Negativ påverkan kan erfarenhetsmässigt uppstå vid utbyggnad av nya eller ombyggda trafikanläggningar som berör områden med särskilt stora naturvärden och områden som är ekologiskt känsliga. Huruvida det verkligen uppstår negativ miljöpåverkan eller ej är dock till stor del beroende på lokaliseringen av respektive anläggning och dess detaljutformning. Riskerna för störningar i områden med stora natur- och kulturmiljövärden, s.k. intrång, beror bl.a. på att nya trafikanläggningar kan skada kulturmiljöerna. De kan också skapa nya barriärer, som minskar områdenas till- gänglighet och värde för rekreation och friluftsliv och som försvårar spridningen av växter och djur. Vatten- och naturmarksområdena kan komma att bli mer sön- derstyckade (fragmenterade). Trafiken orsakar buller, utsläpp och visuella störningar i bebyggda områden och i närbelägna rekreationsområden, både på land och vatten. Dessutom innebär byggande av nya trafikan- läggningar oftast att tidigare obebyggd mark tas i an- språk. Efterfrågan på exploatering kan väntas öka i områden vars tillgänglighet ökar till följd av den nya trafikanläggningen. Stränder och vattenområden är särskilt känsliga. Därför är det särskilt viktigt att upp- märksamma risken för störningar vid byggande i ytläge av nya passager över Saltsjö–Mälarsnittet. I finns mark- och vattenområden med betydande natur- och kulturmiljövärden, som kan komma att beröras vid utbyggnader av trafikanlägg- ningar, exempelvis områden av riksintresse för fri- luftsliv, naturvård eller för sina kulturhistoriska vär- den. Riksintressen av olika slag skall skyddas mot ska- dor eller åtgärder som påtagligt kan försvåra deras utnyttjande. I vissa fall måste riksintressena vägas mot varandra. Vid avvägningen mellan olika riksintressen skall företräde ges åt det eller de ändamål som på lämp- ligaste sätt främjar en långsiktig hushållning med mar- ken, vattnet och den fysiska miljön i övrigt. och vatten skall användas så att en från ekologisk, social, kulturell och samhällsekonomisk synpunkt långsiktigt god hushållning tryggas. Intrångsriskerna måste hanteras och vägas in i bedömningen av olika alternativ. Om inga nya utbygg- nader görs (0-alternativet) blir risken för nya intrång liten. Å andra sidan överlastas då trafiksystemet med åtföljande negativa konsekvenser för miljön. Om inga utbyggnader sker beräknas den höga belastning på dagens trafiksystem, speciellt till mest centrala delar inkl. och malmarna, bestå och förvärras. Genomfartstrafik präglar också flera av städer, exempelvis , och Sala. Utvecklingsstrategin innebär att stora trafikflöden kan flyttas ut utanför tätbebyggda områden såväl i innerstaden och i ytterområden samt i flera städer och tätorter i andra delar av . Trots detta skulle trafiken i öka om inte kompletterande åtgärder vidtas för att styra trafiken till förbifarter och andra större leder utanför de tätast bebyggda områdena. Riskerna för oönskade intrång i kulturhistoriska miljöer till följd av nya trafik- anläggningar ökar också, i synnerhet vid utbyggnad av förbifarter och nya tvärförbindelser i både väg- och spårnät. Trafiken tar plats och syns även om fordonen blir renare och tystare. Riskerna ökar också för miljöstörningar i värdefulla natur- och rekreationsområden inkl. sådana som utgör delar av äldre och kulturpräglade skogs- och odlings- landskap, bl.a. vid utbyggnader av tätortsnära trafik- anläggningar som berör vatten, stränder och intillig- gande områden vid och . Den täta stadsmiljön, de naturliga geografiska förutsättningarna och de storslagna landskapsrummen medför särskilda krav. Hänsynstagande till naturvärden och kulturhistoriska värden kan innebära att särskilda krav därvid kommer att behöva ställas vid prövning av lokalisering av vissa anläggningar. Om tillstånd ges kan särskilda krav komma att ställas på utformningen av anläggningarna. Det krävs i realiteten ofta tunnlar eller andra extraordinära lösningar vid byggande av nya anläggningar som berör tätortsnära områden med betydande natur- och kulturmiljövärden. För att leva upp till miljökvalitetsmålet om god bebyggd miljö, levande skogar och ett rikt odlings- landskap kommer särskilda krav att behöva ställas vid genomförandet av de infrastrukturinvesteringar som ingår i utvecklingsstrategin. T E M E T S Y S T R O P S N A R T R Ö F I G E T A R T S S G N I L K C E V T U G I T K I S G N Å L T E M E T S Y S T R O P S N A R T R Ö F I G E T A R T S S G N I L K C E V T U G I T K I S G N Å L Utan fortsatt teknisk utveckling tenderar den väntade tillväxten av befolkning, ekonomi och resande i –att öka de miljöstörande utsläppen och andra miljöstörningar från trafiken . Möjligheterna att nå flera av de miljökvalitetsmål som antagit kan komma att begränsas av utvecklingen i – både om inget ytterligare görs i transportsystemet och om utvecklingsstrategin genom- förs. Riskerna för att den negativa påverkan på luft- och vattenkvalitet skall öka är stora. Möjligheterna att reducera effekterna av ökad biltrafik med tekniska åtgärder bör vara förhållandevis goda. Utvecklingsstrategin innefattar både infrastruktur- investeringar och andra åtgärder. Trots betydande kollektivtrafiksatsningar kan vägtrafiken väntas öka något jämfört med om inga utbyggnader sker utöver de redan påbörjade. Utvecklingsstrategin ger ökade förutsättningar att minska bl.a. den koncentrerade trafikens hälsovådliga effekter genom att trafik kan ledas utanför de tätast bebyggda områdena. Särskilda krav kan dock erfordras vad gäller utformning av tra- fikens anläggningar. Den översiktliga miljöbedömningen understryker betydelsen av att uppmärksamma risker för oönskade miljökonsekvenser i bl.a. följande avseenden: För att minska befolkningens exponering för hälsovådliga störningar liksom olycksriskerna från trafiken behövs särskilda åtgärder så att trafikbe- lastningen kan minska i befolkningstäta områden. Utbyggnad av avlastande leder enligt utvecklings- strategin ger bättre förutsättningar för detta än om inga sådana utbyggnader sker. Infrastruktur- investeringar behöver kombineras med andra åtgärder för att undvika oönskad trafik på lokal- gatunätet och för att minska risker i samband med transporter av farligt gods. Föreslagna åtgärder för att stimulera effektivare nyttjande av transportsystemet och att driva på utvecklingen mot ökad användning av alternativa fordon och bränslen, en mer miljöanpassad trans- portefterfrågan enligt utvecklingsstrategin är viktiga för att bidra till förverkligande av dessa mål och att ständigt höja ambitionerna i riktning mot ett allt mer miljöanpassat transportsystem. Åtgärder för att driva på utvecklingen mot ren teknologi är angelägna. Särskilda insatser behövs också för att främja en fortsatt hög samordning mellan trafik- och bebyg- gelsestruktur, för att effektivisera användningen av transportsystemet och för att påskynda utvecklingen i riktning mot mer miljöanpassade efterfrågemönster. Ökade miljökrav i den offentliga upphandlingen, i enlighet med utvecklingsstrategin, är ett av flera medel. Utbyggnader av spår och vägnät enligt utveck- lingsstrategin medför att risken för oönskade in- trång i områden med stora natur- och kulturvärden ökar bl.a. vid stränder och bebyggda områden. Med hänsyn till dessa värden kan tunnlar eller andra extraordinära anläggningar komma att krävas. Stort hänsynstagande behövs vid lokalisering och utformning av nya trafikanläggningar för att undvika oönskade barriäreffekter, buller och andra stör- ningar i områden med särskilt stora natur- och kulturvärden. Särskilda utformningskrav kan fordras för att skydda grundvatten och ytvattentäkter och i övrigt motverka risker för olyckor i samband med trans- porter av farligt gods. Beredskapen att lindra ska- deverkan vid eventuella olyckor kan behöva höjas. 2.1.5 Hur uppfylls målen En översiktlig bedömning redovisas i detta avsnitt av hur utvecklingsstrategin medverkar till att uppfylla beredningens målbild samt de relevanta nationella målen. transportpolitiska mål motsvaras i stora drag av beredningens målbild. I fråga om miljö- målet har utvärderingen skett även gentemot de rele- vanta miljökvalitetsmålen (se avsnitt 2.1.4). Inriktningsmål 1: Ökad tillgänglighet för alla i transportsystemet Utvecklingsstrategin bedöms sammantaget innebära betydande tillgänglighetsförbättringar för kollektiv- trafikresenärer och bilresenärer bl.a. genom de stora infrastrukturförbättringar som föreslås. Samordningen mellan trafikslagen förbättras framför allt genom satsningar på bytespunkter för byte mellan olika färdmedel och linjer även beträffande . De stora satsningarna på förbättringar av kollektiv- trafiken gynnar befolkningsgrupper som inte har till- gång till bil och sådana som inte har så höga inkoms- ter. Funktionshindrades behov kan bättre tillgodoses. De som åker bil gynnas också av de föreslagna väg- byggena. Tillgängligheten till de yttre hamnarna ökar. Tillgängligheten till och ytter- områdena samt centralt belägna tätorter i påverkas mestadels positivt av transportsystemets uppbyggnad. Förbättrad väg- och spårkapacitet över Saltsjö–Mälarsnittet påverkar ytterområdena positivt vad gäller tillgänglighet. Regional, nationell och internationell tillgänglighet Nya tvärförbindelser i ytterområdet förbättrar tillgängligheten från och andra delar av landet. Tillgängligheten till förbättras från de södra områdena och även från . Inriktningsmål 2: Minskade köproblem och bättre framkomlighet ökar transportkvaliteten Sammantaget bedöms trängseln fortsätta att vara stor såväl i spår- som i vägsystemet på grund av regionens stora tillväxt, men bedöms ändå ha lindrats i för- hållande till om inga utbyggnader alls skulle ske. Ökad spår- och vägkapacitet Ett väsentligt tillskott av kapacitet kommer att ske med utvecklingsstrategins förslag. Regional, nationell och internationell framkomlighet Framkomligheten i bedöms öka längs huvudstråken både för väg- och järnvägstrafik. Inriktningsmål 3: Utveckling av kollektivtrafikens kapacitet och tillförlitlighet Det är svårt att bedöma om dagens marknadsandel för kollektivtrafiken kan bibehållas trots stora satsningar. Jämfört med om inga satsningar alls sker bör sats- ningarna ge en förbättring. Stora förbättringar för- väntas ske av infrastruktur och rullande materiel till stor nytta för resenärerna. Inriktningsmål 4: Färre trafikolyckor Beroende på den starka trafiktillväxten ökar sannolikt olyckorna i transportsystemet. Risken för olyckor ökar eftersom antalet oskyddade trafikanter ökar. Åtgärder i form av trafiksaneringar i det lokala vägnätet, trafik- separering bl.a. med mitträcken m.m. på det över- ordnade vägnätet, beteendepåverkan, fordonsutveck- ling, etc. kan bidra till att dessa risker minskar. Norrortsleden och är exempel på vägar som avlastar norra innerstaden och det norra förortsområdet från genomfartstrafik, tunga fordon och fordon med farlig last. Den yttre tvärleden samt förbifarter i medför att tung genomfarts- trafik, tunga godstransporter på väg samt transporter med farligt gods kan välja andra rutter än genom tät- bebyggda områden. T E M E T S Y S T R O P S N A R T R Ö F I G E T A R T S S G N I L K C E V T U G I T K I S G N Å L Inriktningsmål 5: Ökad miljöhänsyn K I S G (Se vidare avsnitt 2.1.4 Översiktlig miljöbedömning) Eftersom biltrafiken ökar så ökar också trafikens miljö- störningar totalt sett. Förbättrad rening bedöms inte kunna kompensera ökade luftutsläpp till följd av ökad De miljöstörande utsläppen från trafiken, inkl. koldioxidutsläppen ökar på grund av trafik- Bullerproblemen bedöms inte kunna lösas på grund av trafiktillväxten. Ökad risk för oönskade intrång föreligger i natur-, kultur- och vattenmiljöer. Störningar beror på hur de nya trafikanläggningarna utformas och hur man i samhällsplaneringen förhåller sig till framtida önskemål om att exploatera i anslut- ning till trafikanläggningarna. R O P S Inriktningsmål 6: Ökad jämställdhet E T S Y Utbyggnaden av kollektivtrafiken är bra från jämställd- hetssynpunkt eftersom kvinnor använder kollektivtra- fik i stor utsträckning, men den ökar också tillgänglig- het och rörlighet för yngre och äldre som har en sämre tillgång till bil. Beredningens övergripande mål: En samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar trans- portförsörjning för medborgarna och näringslivet i – miljömässigt, ekonomiskt, kulturellt och socialt hållbart. Beredningen har inte utfört någon sammanfattande samhällsekonomisk bedömning av utvecklingsstrategin. En sådan skulle med nödvändighet vara behäftad med mycket stora osäkerheter på både kostnads- och nytto- I vissa fall finns samhällsekonomiska kalkyler tillgängliga för objekt genom trafikverkens arbete. objektnivå kommer sådana kalkyler att göras av bl.a. Miljömässig, ekonomisk, kulturell och social hållbarhet: Beredningens översiktliga bedömning av utvecklings- strategins effekter på miljömässiga, sociala, ekono- miska och kulturella förhållanden kan illustreras genom följande. Den mest betydelsefulla miljömässiga hållbarhets- aspekten som är relaterad till utvecklingsstrategin för transportsystemets utveckling har ett starkt samband med användningen av fossila bränslen som drivmedel. Detta är en förutsättning som endast delvis påverkas av utvecklingsstrategin. Möjligheterna att åstadkomma betydelsefulla förbättringar genom teknikutveckling och politiska beslut förefaller förhållandevis goda. Utan sådan teknikutveckling kan dock utsläpp och energi- förbrukning i transportsystemet väntas öka till följd av omvärldsförändringar och utvecklingsstrategins infra- strukturinvesteringar. Den mest betydelsefulla ekonomiska hållbarhets- aspekten är kanske att skapa förutsättningar som stär- ker förnyelseförmåga och konkurrenskraft i regionens näringsliv. Utvecklingsstrategin innehåller åtgärder som kommer att underlätta rörligheten inom regionen, i förhållande till landet i övrigt och internationellt. Tillgängligheten för arbetskraft och till arbetsplatser kommer att förbättras med både kollektivtrafik och bil. Tillgängligheten till högskolor och andra innova- tionscentra kommer att öka. Näringslivets transporter kommer att underlättas. Utvecklingsstrategins betydelse för den sociala hållbarheten har många aspekter. En särskilt viktig aspekt är tillgängligheten med kollektivtrafik. Denna kommer att bli väsentligt förbättrad, i synnerhet genom investeringar i ökad järnvägskapacitet. En annan viktig faktor är åtgärder som bidrar till att hålla samman regionens olika delar, mellan områden på olika sidor om Saltsjö–Mälarsnittet och mellan Stockholms- området och andra delar av . Utvecklings- strategin ger sådana möjligheter. Dessutom ingår olika åtgärder för att öka tillgängligheten för människor med funktionsnedsättningar samt för att förbättra säkerhet och trygghet i transportsystemet. Är utvecklingsstrategin kulturellt hållbar? Kunskaper och erfarenheter av transportsystemets påverkan och effekter på människor, kulturliv och kulturvärden är begränsade. Det är dock uppenbart att transport- systemets framtida utveckling kan komma att beröra områden med betydande kulturhistoriska värden lik- som områden med stadsmiljömässiga, konstnärliga och arkitektoniska värden. En sammanfattande bedömning av hur utvecklings- strategin kan bidra till att uppnå målen, bör ta sin ut- gångspunkt i att den förutsedda ökningen på 600 000 nya invånare i regionen , medför krav på nya bostäder, arbetsplatser, samhällsservice och inte minst utbyggnad och förbättringar av järnvägar och vägar samt kollektivtrafik. Dessutom kräver transportsys- temet en rad förbättringar. –har goda förutsättningar att fortsätta att utvecklas i positiv riktning med god eko- nomisk tillväxt och konkurrensförmåga men det för- utsätter att dessa krav på bl.a. förbättringar av järn- vägar och vägar samt kollektivtrafik kan tillgodoses. Därmed skapas arbetstillfällen och ekonomiska resur- ser som utgör grunden för fortsatta sociala men också miljömässiga förbättringar i regionen. Om transportinfrastrukturen inte byggs ut är det med ovanstående förutsättningar om befolkningsök- ning och ekonomisk tillväxt, risk för att regionens internationella konkurrenskraft minskar samt att de sociala villkoren för befolkningen försämras. Mycket tyder på att beredningens utvecklings- strategi förefaller att långsiktigt kunna ge förutsätt- ningar att åstadkomma stora förbättringar med stöd av infrastrukturinvesteringar och andra åtgärder för att utveckla transportsystemet i riktning mot bered- ningens målbild. Detta gäller huvuddelen av de aspek- ter som definierats inom ramen för de tre första inriktningsmålen, dvs. ökad tillgänglighet, minskade köproblem och bättre framkomlighet och utveckling sättningar att mildra störningarna i värdefulla kultur- miljöer i liksom i tätorter och andra miljöer med betydande kulturvärden längre ut i genom utbyggnad av förbifartsleder i mindre störningskänsliga lägen. Utbyggnader av tvär- förbindelser och förbifartsleder kan dock komma att beröra områden med betydande kulturella värden. Risker för intrång i sådana miljöer behöver förebyggas. av kollektivtrafiken samt inriktningsmålet om ökad jämställdhet. Kombinationen av investeringar i både spår- och vägnät samt andra åtgärder ger förutsätt- ningar att åstadkomma förbättringar jämfört med dagsläget trots att folkmängden blir större, ekono- min växer och resandet ökar. Särskilt utbyggnaden av spelar stor roll för att förbättra tillgängligheten inom regionen, i liksom till övriga landet och till . Mycket talar för att enbart utvecklingsstrategin dock är otillräcklig för att klara de två inrikt- ningsmålen om färre trafikolyckor och ökad miljö- hänsyn i transportsystemet och därmed inte heller miljömässigt långsiktigt hållbar. En gynnsam utveck- ling förutsätter också andra omvärldsförändringar, främst i form av teknisk utveckling. Motsvarande utmaningar återfinns i många andra städer. Problemen har även en internationell dimension. Aktuell inrikt- ning inom bl.a. EU:s transportpolitik innebär att åtgärder för att hantera dessa problem också priorite- ras speciellt vad gäller luftutsläpp. Strategin utesluter inte framtida beslut om kompletterande åtgärder, exempelvis i form av ekonomiska incitament och styr- medel, för att påverka transportsystemet. Beredningen anser sammantaget att man inte mot denna bakgrund kan avstå från att föreslå åtgärder enligt utvecklings- strategin då de till väsentlig del bidrar med mycket stora effekter för att uppfylla övriga mål. Utvecklings- strategin bedöms därmed kunna bidra till en ekono- Fortsättning på nästa sida T E M E T S Y S T R O P S N A R T R Ö F I G E T A R T S S G N I L K C E V T U G I T K I S G N Å L T E M E T S Y S T R O P S N A R T R Ö F I G E T A R T S S G N I L K C E V T U G I T K I S G N Å L miskt och i vissa delar social långsiktigt hållbar ut- veckling. Beredningen bedömer vidare att de intrångs- effekter som infrastrukturutbyggnaden innebär bör kunna begränsas så att miljöeffekterna minimeras samt att buller och utsläpp i befintlig infrastruktur väsentligt bör kunna begränsas med de satsningar som föreslås i avsnitt 2.3. Slutligen bör framhållas att med den förutsedda befolkningstillväxten och om utvecklingsstrategin inte skulle genomföras överhuvudtaget, kommer sannolikt luftutsläppen i alla fall att öka i stor om- fattning vilket sammantaget bedöms medföra att förbättringar begränsas i stort sett för samtliga inrikt- ningsmål. Övervägande skäl talar därför för att beredningens utvecklingsstrategi bör genomföras. 2.2 Angelägna investeringar i infrastruktur och rullande materiel Beredningen har ovan redovisat en långsiktig utveck- lingsstrategi för att åstadkomma en långsiktigt effek- tiv och hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i –som baseras på en kombination av olika typer av insatser: avhjälpa trängsel-, miljö- och trafiksäkerhetsproblem, hålla ihop regionen och skapa fler etableringsplatser, utveckla kollektivtrafiken, samt förbättra det befintliga transportsystemets effektivitet, miljöanpassning och säkerhet. Beredningen lämnar utifrån denna utvecklingsstrategi konkreta förslag till åtgärder som bedöms som ange- lägna. I detta avsnitt lämnas konkreta förslag bl.a. vad gäller infrastruktur- och fordonsinvesteringar som kan påbörjas i närtid (2002–2004), respektive under den av fastlagda planeringsperioden (2004–2015) samt vissa åtgärder även på den resterande delen av . För att underlätta den fortsatta pro- cessen har förslagen rangordnats efter angelägenhets- grad för att kunna genomföras i den takt tillgängliga resurser (statliga och regionala) tillåter.