sou · GQB327d3 · 2003-01-01 00:00:00 — Det tydliggörs att det är kommunernas ansvar att aktivt upp- lysa om möjligheten till modersmålsundervisning och att få till stånd fungerande undervisningsgrupper. Kommunen är skyldig att anordna modersmålsundervisning i ett språk endast om det finns minst fem elever som önskar undervis- ning i språket. För samiska, meänkieli och chib är dock kommunen skyldig att anordna modersmålsundervisning även om antalet elever är mindre än fem. Det första av kommitténs delför- slag innebär att även modersmålsundervisning i finska och jiddisch kommer att omfattas av undantaget. har regeringens uppdrag att utreda vilka ekonomiska konsekvenser det skulle få att införa ett undantag även för finskspråkiga elever. redovisa detta till regeringen . Mot den bakgrunden har kommittén valt att inte göra några egna ekonomiska konsekvens- beskrivningar för detta förslag utan hänvisar till kom- mande underlag. Vad gäller jiddisch är det svårt att uppskatta hur många som talar språket (se bl.a. kapitel 7). sker ingen modersmålsundervis- ning på jiddisch och enligt vad kommittén har inhämtat från före- trädare för de jiddischtalande i torde omfattningen inte bli särskilt stor även om reglerna skulle ändras enligt vårt förslag. Vårt ändringsförslag innebär snarare en konsekvensändring utifrån riks- dagsbeslutet att även jiddisch är ett nationellt minoritetsspråk. Enligt vår bedömning kommer kostnaderna med största sannolik- het att bli ringa. Det andra delförslaget innefattar samtliga nationella minoritets- språk. Utgångspunkten för våra överväganden är att modersmål skall betraktas som vilket ämne som helst och att skolan har skyl- dighet att anordna sådan undervisning på samma sätt som under- visning i andra ämnen. För andra ämnen finns inget undantag som anger att kommunen är skyldig att anordna undervisning endast om det finns en lämplig lärare. I kapitel 13 pekar vi på olika åtgärd- er för att förbättra tillgången till modersmålslärare (se nedan). Om dessa åtgärder leder till en förbättrad tillgång till modersmålslärare kan det i och för sig innebära ökade kostnader för kommunerna eftersom man tvingas anordna undervisning i de fall där man tidiga- re hänvisat till att lämplig lärare saknas. ingår denna undervisningsskyldighet redan i skolans och kommunernas upp- drag och finansieras genom statsbidrag till kommunerna. Eftersom detta redan är en skyldighet för kommunerna har vi inte funnit an- ledning att beräkna kostnaderna för detta. Finansiering bör ske genom omprioriteringar i kommunernas budgetar. Det tredje delförslaget innebär egentligen inga nya kostnader för kommunerna när det gäller information, eftersom det endast inne- bär ett förtydligande i regelverket av det ansvar som kommunerna redan kan sägas ha. Informationen bör kunna samordnas med annan information som lämnas inför och vid skolstarten. Planering av fungerande undervisningsgrupper är också redan en uppgift för skolledarna, men som med vårt förslag tydligare visar att ämnet modersmålsundervisning har status som ett vanligt ämne. Vår för- hoppning är att dessa insatser skall leda fram till att fler elever får möjlighet att följa modersmålsundervisning, vilket i och för sig led- er till ökade kostnader för kommunerna. Det handlar dock inte om nya uppgifter, varför dessa kostnadsökningar bör finansieras genom omprioriteringar i kommunernas budgetar. I kapitel 13 lämnar vi förslag till åtgärder för att stärka svensk- undervisningen för invandrare (sfi). Vi föreslår bl.a. att alfabetiser- ing och kortutbildades läs- och skrivutveckling skall integreras med undervisningen i sfi och bedrivas inom ramen för sfi. har gjort bedömningen att en sådan förändring innebär att kom- munens kostnader för socialbidrag eller introduktionsersättning kommer att öka något för analfabeter och kortutbildade under den första studieperioden. Statens kostnader för studiestöd kommer att minska något. menar att konsekvenserna av den före- slagna förändringen måste anses marginella för kommunerna. Vi delar denna bedömning. Vi lämnar också förslag om att sfi fullt ut skall omfattas av läro- planen för de frivilliga skolformerna, att krav på lokala arbetsplaner skall införas inom sfi och att kontinuerlig kvalitets- och kom- petensutveckling inom sfi skall garanteras oberoende av anordnare. Dessa förslag skall ses som naturliga anpassningar till det styrnings- och uppföljningssystem som redan råder inom utbildningsväsend- et. Eventuella kostnader i samband med detta måste därför finansi- eras genom omprioriteringar inom befintliga budgetar. Förutom de uppdrag inom skolområdet som redovisats ovan pekar vi i kapitel 7 också på behoven av kompetensutveckling av lärare i moderna språk och pedagogiskt utvecklingsarbete inom grundskol- an. Dessa uppgifter bör finansieras inom ramen för befintliga an- slag. När det gäller de moderna språken i gymnasieskolan föreslår vi att betygssystemet skall utformas så att de elever som når långt i sina språkstudier också får räkna detta som en merit vid antagning till högskolan samt att antagningssystemet till högskolan skall vara så konstruerat att fördjupade språkstudier premieras. Detta förslag har enligt vår bedömning inga finansiella konsekvenser. 21.3.2Högre utbildning och forskning Uppdrag inom högskole- och forskningsområdet I betänkandet föreslår vi olika uppdrag inom högskoleområdet som enligt vår bedömning kan lämnas till t.ex. (kapi- tel 3, 7 och 8). En genomgång skall göras av högskoleförordning- ens bilaga 2 om i vilka fall krav på för yrket relevanta språkkun- skaper skall införas som en del av examensfordringarna. De moderna språkens problem skall utredas av inblandade parter inom svensk utbildning i syfte att stärka språkens ställning. En av dessa parter är . ges vidare i uppdrag att följa i vilken utsträckning som högskolorna fäster vikt vid de moderna språken i de särskilda behörighetskraven. skall slutligen följa upp hur journalistutbildningarna inför mål för svenskan och hur moment av svenska införs i dessa utbildningar. Dessa uppdrag bör enligt vår bedömning kunna utföras inom ram- en för befintliga anslag. I kapitel 4 föreslår vi att () skall undersöka hur man i samarbete med EU-institutionernas tolkavdelningar kan stödja utbildning av tolkar från svenska. Detta uppdrag bör kunna genomföras inom ramen för TÖI:s budget. Det bör ingå i uppdraget att lämna förslag på hur ett eventuellt svenskt åtagande inom detta område skall finansieras. Målen i högskolelagen skall ändras Vi föreslår i kapitel 3 att högskolelagens mål skall ändras. Det är naturligtvis svårt att precisera vilka konkreta ekonomiska kon- sekvenser som detta får för varje enskild högskola och därmed för statsbudgeten. Enligt vår bedömning bör de kostnader som för- slaget kan få finansieras genom omprioriteringar i universitetens och högskolornas nuvarande budgetar. Krav på svensk sammanfattning och abstract i doktorsavhandlingar I kapitel 3 föreslår vi att det skall vara obligatoriskt med samman- fattning och abstract på svenska i doktorsavhandlingar. Detta har enligt vår bedömning inga finansiella konsekvenser. Vi föreslår att regeringen i anslaget till skall av- sätta medel för en särskild satsning på språkvårdsforskning (kapitel 15). Denna satsning kan finansieras genom en omprioritering inom politikområde 26 Forskningspolitik (anslaget 26:1 Vetenskapsråd- et: Forskning och forskningsinformation). Vi anger i vårt förslag inga belopp utan överlåter detta till regeringen, men vi vill betona vikten av att tillräckliga resurser avsätts för detta ändamål. I be- tänkandet finns flera olika förslag som bör finansieras genom denna satsning, t.ex. forskningsprojekt kring (kapitel 3) och forsknings- och utvecklingsarbete vad gäller bruket av engelska inom arbetslivet (kapitel 5). I kapitel 12 pekar vi på att forskning om språkets roll i skolan från ett könsperspektiv skall uppmuntras, liksom om mäns och kvinnors språkliga situation i offentligheten. Även forskning och utveckling inom språkteknologiområdet skall förstärkas. Här föreslår vi dels omprioriteringar i forsknings- anslaget till (se ovan), dels omprioriteringar inom anslaget till (kapitel 17). Kommittén lämnar inte heller här något konkret förslag om hur stor denna förstärkning bör vara, men förutsätter att det blir en ordentlig förstärkning med tanke på den tyngd som läggs vid språkteknologiforskningen i vårt förslag till handlingsprogram. Vi föreslår att en resurs för svensk forskning inom terminologi skall byggas upp (kapitel 15). Vi pekar på möjligheten att ge en högskola eller ett universitet i uppdrag att utveckla ett nationellt centrum för terminologiforskning. Vi har gjort bedömningen att uppbyggnaden av ett sådant nationellt centrum bör gå stegvis och att verksamheten bör börja i en förhållandevis liten skala (resurser motsvarande en årsarbetskraft). Den högskola som ges detta upp- drag får finansiera verksamheten genom omprioriteringar. Det bör också undersökas om näringslivet på olika sätt kan medfinansiera denna satsning på terminologin. I detta arbete bör Terminologi- centrum TNC:s goda kontakter med näringslivet kunna användas. Svenska som andraspråk för vuxna invandrare I kapitel 13 lämnar vi förslag till åtgärder för att stärka svensk- undervisningen för invandrare inom sfi och svenska som andra- språk inom den grundläggande och gymnasiala vuxenutbildningen. Vi föreslår bl.a. att en lärarutbildning med särskild inriktning på undervisning i svenska som andraspråk för vuxna invandrare skall inrättas. Utbildningen bör omfatta 40 poäng och ha ett tydligt vuxenperspektiv. Den bör genomföras i 5-poängsmoduler för att lärare som redan har del/delar av utbildning i svenska som andra- språk skall kunna komplettera med nödvändiga/önskade moment. Med tanke på att undervisning inom sfi/ svenska som andraspråk inom vuxenutbildningen bedrivs i ett stort antal kommuner i landet och att det skall vara möjligt för alla lärare att delta, bör utbild- ningen ges på distans och på halvfart. Ett uppdrag bör gå till en eller några högskolor att i samarbete ta fram förslag till uppläggning, kursplaner och genomförande av en sådan utbildning. Vi uppskattar att kostnaderna för att ta fram ett sådant förslag rör sig om ca . Utbildningen bör sedan kunna genomföras genom att utrymme skapas med ordinarie högskoleplatser. En förutsättning är då att kommunerna står för ev. kostnader för verksamma lärare när det gäller lärares resor till kursorten, bidrag till kurslitteratur samt ev. kostnader för vikarier och ev. nedsättning i tjänst. För studerande utan anställning gäller samma regler som för andra lärarstuderande. Man bör i planeringen av utbildningen ta del av de erfarenheter som har gjorts vid högskolor och universitet (i i samarbete med ) som redan nu på distans ger utbildning i svenska som andraspråk för vissa lärar- kategorier inom det obligatoriska skolväsendet. Erfarenheterna från den pågående kompetensutvecklingen för sfi-lärare, som genomförs av i samarbete med Nationellt centrum för sfi och svenska som andraspråk och där flera högskolor och universitet är involverade, bör också tas till vara i planeringen av en lärarutbildning för denna målgrupp. Förslaget bör finansieras genom en omprioritering inom berörda politikområden, i första hand 25 Utbildningspolitik, 10 Integra- tionspolitik och 11 Storstadspolitik. I kapitel 5 föreslås att användningen av svenska inom arbetslivet skall främjas och i vissa fall regleras. Vi föreslår bl.a. att ges i uppdrag att i samarbete med språkvården utreda språkvalets effekter på de anställda och deras prestationer. uppdrag bör kunna genomföras genom omprioriteringar på . föreslås få i uppdrag att ta fram förslag på för- ändringar av arbetsmiljölagstiftningen samt i sin tillsyn uppmärk- samma språkets betydelse för arbetsmiljön. Uppdraget bör kunna genomföras inom ramen för tilldelade resurser. På samma sätt bör kravet på att språkets betydelse uppmärksammas i tillsynen inte leda till några direkta merkostnader för utan kan förenas med verkets normala tillsynsverksamhet. I kapitel 5 föreslås att en genomgång skall göras av lagstiftningen när det gäller användningen av svenska inom konsumentområdet och att användningen i vissa fall skall regleras. Vidare pekar vi på att konsekvenserna av användningen av andra språk skall undersökas. Vi lämnar inget konkret förslag på vem som skall göra detta men utgår från att uppdraget bör kunna utföras av t.ex. Konsument- verket och i sådant fall finansieras genom omprioriteringar. Användningen av svenska inom förvaltningen Vi föreslår i kapitel 4 att Statskontoret i samverkan med språkvård- en skall genomföra en studie av informationsströmmar och doku- menthantering inom EU. Denna studie bör finansieras inom ramen för Statskontorets ordinarie anslag. Vi föreslår vidare att svenska språket normalt skall användas inom den offentliga administrationen. Information från statliga och kommunala myndigheter i form av skyltar, webbplatser etc. skall vara på svenska, myndigheterna skall ha namn och e-postadresser på svenska. Hur stora kostnader som detta förslag leder till beror på vilken övergångsperiod som medges. När en myndighet sätter upp nya skyltar m.m. innebär förslaget ingen merkostnad. Att där- emot ändra på befintliga skyltar är naturligtvis förenat med kost- nader. Detsamma kan sägas gälla när det handlar om att ändra på befintliga myndighetsnamn och e-postadresser. I syfte att hålla kostnaderna för detta förslag nere bör berörda myndigheter med- ges en övergångsperiod för att ställa om till de nya reglerna. längre en sådan övergångsperiod är, desto lägre bör merkostnaden för myndigheterna bli. Det kan t.ex. övervägas att låta den före- slagna regeln om skyltar endast avse nya skyltar som myndigheter sätter upp. Skyltar byts ju regelbundet ut av olika orsaker. När det gäller myndighetsnamn ändras logotyper etc. i takt med utveck- lingen. IT-utvecklingen på myndigheterna gör att förändringar i e- postadresser m.m. görs. Kravet att myndigheters hemsidor skall finnas tillgängliga på svenska är en åtgärd som i normalfallet inte bör leda till några mer- kostnader för svenska myndigheter eftersom texter normalt först skrivs på svenska. Varje statlig myndighet ges ett tydligare ansvar för sitt eget språk- vårdsarbete genom att mål och återrapporteringskrav formuleras (kapitel 9). Enligt både förvaltningslagen och verksförordningen har myndigheterna ett ansvar för sin egen språkvård. Vårt förslag innebär därmed ingen ytterligare uppgift för myndig- heterna. I myndigheternas förvaltningsanslag har regeringen redan tagit med resurser för språkvård i sina överväganden kring anslag- ens storlek. I praktiken innebär dock vårt förslag att flera myndigheter måste öka sina satsningar på språkvårdsarbete och sådana satsningar inne- bär ökade kostnader på kort sikt. Kostnadernas storlek kommer att variera mellan olika myndigheter. Enligt vår uppfattning bör en ut- gångspunkt för finansieringsdiskussioner kring detta förslag vara att språkvårdande insatser är en investering som innebär en effektivisering. Ett klart och begripligt språk innebär att handlägg- ningen inom myndigheten förenklas och att kundkontakterna blir bättre. Vi menar att kortare lästid och omedelbar förståelse även leder till minskade samhällsekonomiska kostnader. Det finns flera räkneexempel på hur mycket pengar det finns att spara på enkla och klara myndighetstexter (Visst går det att för- ändra myndighetsspråket, 1993). En blankett som är klar och enkel att fylla i föranleder färre frågor från medborgarna, färre returer av felaktigt ifyllda blanketter och därmed förkortade handläggnings- tider hos myndigheten. I har undersökningar gjorts som visar att omarbetningar av 171 000 statliga blanketter sparade åtskilliga miljoner pund åt staten. studier av antalet misstag och utelämnanden som de som fyllde i blanketterna gjorde och hur detta förändrades när blanketterna hade gjorts om. Man mätte bl.a. hur mycket det kostade att rätta till felen samt kostnader för porto, telefonsamtal m.m. för att få in de rätta uppgifterna (Forms Effectiveness Study, 1984). Vi menar därför att satsningen på lokal myndighetsspråkvård bör finansieras på varje myndighet genom omprioriteringar. Det är varje myndighetslednings ansvar att se till att tillräckliga resurser avsätts för språkvård av hög kvalitet och att den organiseras på ett ändamålsenligt sätt. Tillståndsvillkor för SVT, SR och UR Inom det mediepolitiska området har vi ett antal förslag som rör sändningstillstånden för public service-bolagen (kapitel 5, 7 och 8). Vi föreslår att följande skall ingå i de framtida tillståndsvillkoren: en årlig redovisning av andelen svenskspråkiga program – avser även TV4 en viljeinriktning att andelen svenskspråkiga program inte skall minska betydelsen av att den svenska som förekommer i etermedierna avspeglar hela den språkliga variation som finns i samhället en tydligare betoning av den nordiska språkgemenskapen en betoning av språkvårdens vikt. När det gäller att redovisa andelen svenskspråkiga program innebär redovisningskravet i sig inga ökade kostnader för programbolagen. Det bör förutsättas att företagen tämligen oproblematiskt kan lägga in detta i sina interna redovisningssystem. Inte heller våra förslag som rör den språkliga variationen i Sve- rige har enligt vår bedömning några finansiella konsekvenser. Att öka utbudet av program på andra nordiska språk bör kunna finansi- eras av programföretagen genom omprioriteringar och inte leda till sammanlagt ökade kostnader. Vårt förslag om att språkvårdens vikt skall betonas i framtida tillståndsvillkor bör enligt vår bedömning inte medföra några stora extra kostnader för de berörda medie- företagen. Public service-bolagen har språkvårds- kompetens. Vi föreslår i kapitel 7 att ges i uppdrag att ut- reda vilka behov av statligt stöd som finns vad gäller tidskrifter på de nationella minoritetsspråken. Sådana utredningsuppgifter kan sägas ingå i normala verksamhet och bör så- ledes finansieras genom omprioriteringar inom myndighetens an- slag. Försöksverksamhet kring närradio och lokal-TV I kapitel 7 föreslår vi en satsning på statligt stöd till produktion av närradio och lokal-TV som riktar sig till nationella minoriteter och invandrare. Beslut om omfattningen på denna försöksverksamhet bör fattas först efter att har redovisat sitt upp- drag angående medier som riktar sig till invandrare och nationella minoriteter. Det är därför enligt vår bedömning inte möjligt att på detta stadium uppskatta kostnaderna för en sådan försöksverksam- het. Finansiering av försöksverksamheten bör ske inom ramen för politikområde 10 Integrationspolitik, 11 Storstadspolitik och 47 Minoritetspolitik. I kapitel 11 föreslår vi att stödet till distribution av tidningar skall öka. Vi anger inte med hur mycket. Denna åtgärd bör finansieras genom omprioritering från politikområde 25 Utbildningspolitik. Vi föreslår att skall ges utökade resurser för att på olika sätt arbeta med bruket av dagens dialekter och hur de kan vidmakthållas (kapitel 7). I kapitel 12 pekar vi på vikten av att skolan ger stöd till den dialektala språkutvecklingen. Enligt vår bedömning är det viktigt att ges resurser att genomföra eget arbete inom om- rådet samt att kunna stödja både – och därmed skolorna Vi menar att inledningsvis minst en årsarbets- kraft bör avsättas för detta. Vi föreslår att denna kostnad (ca ) finansieras genom en överföring av medel från politikområde 25 Utbildningspolitik till SOFI:s anslag. En satsning på dialekterna och den dialektala språkutvecklingen kan ses som ett led i utbildningspolitiken och bör på ha positiva effekter på t.ex. skolor i dialektalt präglade områden. Vi föreslår att staten skall verka för en förstärkt satsning på text- ning av film och video (kapitel 14). skall enligt filmavtalet av de medel som under ett räkenskapsår inflyter till användas för att göra film mer lättillgänglig för funktionshindrade. avsattes för denna verksamhet. Vi menar att denna medelsnivå skall höjas, men anger inte någon nivå i vårt förslag. Finansiering bör ske genom om- prioritering av resurserna för filmpolitiken. I kapitel 5 föreslår vi att staten skall fortsätta stödja svensk film. Förslaget i sig innebär ingen ambitionshöjning, varför vi inte redo- visar några ekonomiska konsekvenser. Undersökning om funktionshindrades tillgång till tidningar m.m. En undersökning föreslås av om det finns ytterligare behov av offentligt stöd för att förbättra funktionshindrades tillgång till tid- ningar, tidskrifter och litteratur (kapitel 14). Uppdraget bör kunna utföras inom ramen för befintliga resurser hos i första hand TPB, och . I uppdraget bör ingå att redovisa kostnader för de förslag som läggs samt att föreslå hur dessa skall finansieras. Insatser för läsning och litteratur Vi föreslår att staten även fortsättningsvis skall ge stöd till utgiv- ning och distribution av böcker och till inköp av litteratur till folk- och skolbibliotek, och stödja insatser för att främja läsning. I för- slaget ingår bl.a. ett uppdrag till att undersöka vilka åtgärder som kan vidtas för att öka läsandet. Detta bör kunna utföras inom anslag. Riktlinjer för hållning i språkfrågor skall läggas fast (kapi- tel 4). De föreslagna riktlinjerna innebär inga betydande skillnader gentemot nu gällande riktlinjer; de tydliggör snarare sådant som redan gäller. Enligt vår bedömning innebär förslaget inte några merkostnader för svenska staten. Kostnaderna för EU:s översättningsverksamhet är förhåll- andevis höga. I kapitel 4 pekar vi på möjligheter till kostnadssänk- ningar för EU:s institutioner (och därmed besparingar i den av medlemsstaterna finansierade EU-budgeten) genom rationaliser- ingar i översättningsverksamheten. Hur stor rationaliseringspoten- tial som finns är naturligtvis svårt att uppskatta. Vi föreslår dess- utom att utvecklingen av översättningshjälpmedel skall följas noga. Detta är en uppgift som bör fullföljas av inom ramen för de resurser som avsätts för EU-språkvården. I kapitel 9 pekar vi också på möjligheten att underlätta över- sättarnas arbete genom att på EU-nivå arbeta för kortare, klarare och översättningsanpassade texter. Vi betonar i kapitel 17 att språkteknologiska hjälpmedel bör kunna underlätta och effektivi- sera översättningsarbetet. Likaså pekar vi i kapitel 6 på vikten av att EU:s översättare får snabb hjälp med att hitta eller skapa bra svenska termer och uttryck. Ett antal förslag lämnas som handlar om den s.k. EU-svenskan (kapitel 9). För det första föreslås att skall verka för att EU bygger upp översättningsavdelningar i de olika medlemsländerna. Detta skall finansieras inom ramen för den nuvarande EU-budget- en genom omprioriteringar, dvs. motsvarande neddragningar i och . finns sådana avdelningar i några av medlemsstaterna, bl.a. i . För det andra föreslås att Sve- rige skall fortsätta att verka för att EU arbetar för begripligare och klarare texter. Detta förslag innebär inga merkostnader utan bör i stället innebära långsiktiga samhällsekonomiska vinster (förutom de besparingar i översättningsverksamheten som vi pekat på ovan) eftersom förslaget innebär att EU-texter blir mer lättlästa. En undersökning av hjälpmedelsområdet skall genomföras från ett språkligt perspektiv (kapitel 14). Denna undersökning kan genomföras av , en nu sittande utredning el- ler någon annan aktör. Vi menar att uppdraget bör kunna utföras inom ramen för normala arbetsuppgifter. Om uppdrag ges till en utredning genom tilläggsdirektiv bör dock extra tid för utredningen budgeteras, vilket bör finansieras inom ramen för anslaget till . I uppdraget bör ingå att redovisa vilka kostnader som kan beräknas för de olika förslagen samt hur dessa skall kunna finansieras. I kapitel 7 föreslår vi att insatser skall vidtas för att stärka och ut- veckla teckenspråket och tillgodose de dövas och hörselskadades rättigheter. Vi menar att frågan om teckenspråkets ställning skall ingå i den statliga utredning i ämnet som regeringen avser att till- sätta.