sou · GQB354 · 2003-01-01 00:00:00 — Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av prisinformationslagen (1991:601). Uppdraget omfattade att analysera behovet av en utvidgning av lagens tillämpningsområde till att avse andra produkter än varor och tjänster samt belysa de konsekvenser för konkurrensen som en breddning av tillämpningsområdet kan komma att medföra. Uppdraget innebar vidare att analysera i vad mån jämförpris bör kunna krävas även för andra produkter än varor. Den särskilde utredaren skulle också utreda om bestämmelserna i prisinforma- tionslagen behöver kompletteras avseende marknadsföring via Internet samt uppmärksamma tillämpningen av lagen ifråga vad gäller marknadsföring i radio och TV. Utredaren skulle lämna förslag till de lagändringar som behövs. Till särskild utredare förordnades fr. o. m. råd- mannen . Som experter förordnades fr. o. m. bank- juristen , departementssekreterarna , generalsekreteraren , ombudsmannen , byråchefen , avdelningsdirektören , direktören , samt ämnessakkunniga . Fr. o. m. förordnades juristen som expert. Sekreterare åt utredningen har fr. o. m. varit hovrättsassessorn . Utredningen, som antagit namnet , får härmed överlämna betänkandet En ny prisinformationslag (SOU 2002:54). Utredningsarbetet har bedrivits i nära samråd med experterna. Experterna står bakom det förslag som lämnats, om inte annat framgår av de särskilda yttrandena. Utredningsuppdraget är härmed slutfört. Överväganden och förslag................................................................. Förslag ..........................................till ny prisinformationslag Utredningens .................................uppdrag och arbete Vilka bestämmelser om pris-information vid marknadsföring ..........................................finns ? 2.1.4 ........................Övriga banktjänster (ej kreditgivning) Viss utländsk ......................................................................rätt Prisinformationslagen i doktrin och praxis............................ SOU 1995:69 Betaltjänster ..................................................... 3.2SOU 1999:106 Konsumenterna och IT – en utredning om datorer, handel och marknadsföring................................ Ds 1999:40 Ändringar i Prisinformationslagen .................... /2000:40 Obeställd reklam m.m. ........................... SOU 2000:29 Starka konsumenter i en gränslös värld......... 3.6Prop1999/2000:140 Konkurrenspolitik för förnyelse 3.7 Ds 2001:13 E-handelsdirektivet.............................................. 3.8Prop 2001/02:150 Lag om elektronisk handel och andra 3.9Prop 2001/02:56 Energimarknader i utveckling – bättre regler och tillsyn ...................................................................... 3.10Elkonkurrensutredningens (N 2001:10) delbetänkande Vissa frågor kring kundernas rörlighet m.m. samt slutbetänkandet (SOU 2002:7) Konkurrens på Finns det behov av att prisinformationslagens 4.1 Tidigare undersökningar.......................................................... 4.1.1Energimyndigheten (ER 19:2000) Fjärrvärme på värmemarknaderna – rapport över uppdrag att följa utvecklingen på fjärrvärmemarknaden ................ 4.1.2RRV 2000:20 Kunden är lös – konsumenternas agerande på de omreglerade el- och 4.1.3RRV 2001:10 Att skapa aktiva konsumenter – och stöd till konsumenterna på elmarknaden............................. Allmänhetens klagomål på teleområdet – Konsekvenser av den tekniska och ekonomiska utvecklingen på telemarknaden.................................... 4.1.5 Mobiltelemarknaden i ur ett konsument- och konkurrensperspektiv – en rapport från Konsumentrörlighet på de finansiella konsumentvägledare och energirådgivare............................... Inhämtade uppgifter i övrigt.................................................... Konsumenternas Bank- och ....................... Vissa speciella marknader ........................................................ 5.4Ändra prisinformationslagen eller stifta en ny lag om prisinformation till konsumenter? Ny prisinformationslag och EG-direktiv............................. 5.5.1 och rådets direktiv /6/EG av om konsumentskydd i samband med prismärkning av varor som erbjuds 5.5.2 och rådets direktiv 2001/31/EG av om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (det s.k. E-handelsdirektivet) ................ Prisinformation vid marknadsföring på Internet, radio Radio och TV......................................................................... Ikraftträdande och övergångsbestämmelser ........................ 7.2.1 Analys enligt förordning (1998:1820) om särskild konsekvensanalys av reglers effekter för små 7.2.2 Konsekvenser för staten............................................. Särskilt yttrande av experterna Särskilt yttrande av experten ............................ Bilaga 1 Kommittédirektiv 2001:51................................... Bilaga 2 Enkät om prisinformation på avreglerade marknader143 Bilaga 3 Enkät om prisinformation på energimarknaden....... fick i sina direktiv i uppdrag att analysera behovet av en utvidgning av prisinformationslagens (1991:601) tillämpningsområde till att avse andra produkter än enbart varor och tjänster. Utredningen skulle vidare belysa konsekvenserna i konkurrenshänseende vid en eventuell utvidgning av lagens tillämpningsområde samt även se över prisinformations- lagens systematik och övriga bestämmelser. Vidare skulle utredaren analysera i vad mån jämförpris bör kunna krävas för andra produkter än varor, varvid särskilt skulle belysas de s.k. nödvändig- hetstjänsterna såsom elektrisk kraft, telekommunikationer och vissa finansiella tjänster. Slutligen skulle den särskilde utredaren se över hur prisinformation lämnas vid marknadsföring på Internet och i radio och TV samt lämna de förslag till lagändringar som behövs. I tidigare lagstiftningsarbeten har förslag att utvidga prisinfor- mationslagens tillämpningsområde förts fram. I promemorian Ändringar i prisinformationslagen (Ds 1999:40) framfördes tanken att låta prisinformationslagen omfatta marknadsföring av bestämda produkter i betydelsen varor, tjänster, fast egendom och andra nyttigheter. ansåg i betänkandet Starka konsumenter i en gränslös värld (SOU 2000:29) att lagen, utöver att omfatta marknadsföring av varor och tjänster, även borde gälla för näringsidkare som i finansiell verksamhet tillhanda- håller andra nyttigheter till konsumenter samt att betaltjänst- utredningens förslag (SOU 1995:69) till lag om betaltjänster, vari stadgas om skyldighet att informera om avgifter och ränte- kostnader för betaltjänster innan avtal om sådan tjänst ingås, borde införas. Remissinstanserna har i huvudsak ställt sig positiva till förslagen. Det har vidare i flera undersökningar utförda av olika myndigheter, bl.a. , och , påpekats att konsumenterna har uttalat önske- mål om bättre redovisning av priser m.m. i syfte att underlätta konsumenternas möjligheter till jämförelser och rationella val. prisinformationslag utgjorde till stora delar en kodifiering av då gällande praxis vid . Efter lagens tillkomst har såväl elmarknaden som telemarknaden avreglerats. Nya former av elektronisk kommunikation har vuxit fram liksom produktutbudet på den finansiella sidan. Sammantaget finns det många former av konsumentnyttigheter som vid tiden för prisinformationslagens tillkomst 1991/1992 inte var aktuella att beakta i marknadsförings- hänseende och som därmed inte omfattas av prisinformationslagen. Ur konsumentsynpunkt är det däremot egalt huruvida en konsu- mentnyttighet juridiskt sett är att anse som vara eller tjänst eller något annat. Starka skäl talar således för att låta prisinforma- tionslagens tillämpningsområde utvidgas så att i princip alla konsumentnyttigheter omfattas av lagen, som därigenom uppnår en högre grad av överensstämmelse med marknadsföringslagen. Ett utvidgat tillämpningsområde för prisinformationslagen medför huvudsakligen positiva effekter ur konkurrenssynpunkt. Utred- ningen föreslår därför att prisinformationslagens tillämpnings- område utvidgas till att omfatta marknadsföring av bestämda produkter i betydelsen varor, tjänster och andra nyttigheter; dock inte fast egendom och arbetstillfällen. Genom denna utvidgning kommer i princip samtliga konsumentnyttigheter, däribland elektrisk kraft, telekommunikationstjänster, andra former av elektronisk kommunikation och alla finansiella tjänster, att om- fattas av lagen. Ny prisinformationslag av generell karaktär Genom att utvidga tillämpningsområdet för lagen till produkter kommer, som nämnts ovan, i princip samtliga konsumentnyttig- heter att omfattas av lagen. Emellertid är dessa av de mest skiftande slag. Det är vare sig möjligt eller lämpligt att i lag i detalj reglera hur prisinformationsskyldigheten skall fullgöras för alla olika Mot den bakgrunden har utredningen kommit fram till att prisinformationslagen bör vara en lag av generell karaktär, där regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bemyn- digas att meddela närmare föreskrifter om lagens tillämpning. Lagen bör dessutom vara subsidiär i den mån annat är särskilt föreskrivet om prisinformation till konsumenter. Med hänsyn till de genomgripande förändringar som föreslås är det mest ända- målsenligt att dessa införs genom en ny prisinformationslag. Som angivits ovan har det genom åtskilliga undersökningar fram- kommit behov från konsumenternas sida av bättre möjligheter till jämförelser av olika näringsidkares priser innan konsumenten träffar sitt val. Att jämförpris skall anges för varor gäller och krävs också enligt gällande EG-direktiv. Det har inte framkommit några tungt vägande skäl till varför inte även andra produkter än varor skulle omfattas av skyldigheten att ange jämför- pris. Emellertid är, som nämnts ovan, de enskilda produkterna av de mest skilda slag och ett införande av jämförpris måste föregås av överläggningar mellan berörda myndigheter och branschföreträdare samt företrädare för andra berörda intressen. Mot bakgrund av detta anges i lagen att regeringen eller den myndighet som rege- ringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om för vilka andra produkter än varor jämförpris skall anges. Huvudregeln är dock att såväl pris som jämförpris skall anges för alla produkter. Den nya prisinformationslagen medger stora möjligheter till be- myndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela närmare föreskrifter om tillämpningen av lagen. Enligt prisinformationslag är det som meddelar närmare föreskrifter. Samma ordning föreslås gälla som huvudregel även i den nya prisinformationslagen. Dock kan det för särskilda områden finnas speciella skäl som talar för att det kan vara lämpligare att låta annan myndighet än meddela föreskrifter. Ett sådant område är finansiella tjänster, där även tidigare varit den myndig- het som meddelat närmare föreskrifter om bl.a. informations- skyldighet för de olika finansiella instituten. Beträffande sanktions- möjligheterna vid överträdelse av prisinformationslagen förslås ingen ändring, dvs. det skall alltjämt ankomma på Konsument- ombudsmannen att i enlighet med bestämmelserna i marknads- föringslagen antingen meddela förelägganden eller föra talan vid . Den föreslagna nya prisinformationslagen bygger till stora delar lag, och vad gäller övriga bestämmelser innebär dessa inte några större ändringar i förhållande till gällande rätt. Dock finns, med hänsyn till att den nya lagen ges en generell karaktär, de detalj- regler om hur och var prisinformation beträffande varor skulle meddelas inte längre angivna i lagen. Sådana bestämmelser skall i stället meddelas genom föreskrifter. Prisinformation skall, såsom huvudregel, lämnas genom angivande av pris och jämförpris eller, om pris inte kan anges, grunderna för hur detta bestäms. Prisinfor- mationen skall inkludera mervärdesskatt och andra skatter. Liksom tidigare gäller för varor att jämförpris inte behöver anges om det på grund av varans karaktär eller ändamål kan antas att en angivelse av jämförpris skulle sakna betydelse eller om en sådan angivelse skulle kunna skapa förvirring samt att endast jämförpris behöver anges för en vara som inte är färdigförpackad och som mäts upp i kundens närvaro. För andra produkter än varor gäller, som nämnts tidigare, att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att jämförpris skall anges. Liksom lag finns dock bestämmelser om att prisinformation skall anges korrekt och tydligt, att den skall lämnas skriftligen om konsu- menten inte kan få informationen på något annat likvärdigt sätt samt att prisinformationen skall lämnas på sådant sätt att det klart framgår för konsumenten vilken produkt informationen avser. Pris och jämförpris skall, liksom tidigare, som huvudregel anges i kronor och om det tillkommer avgifter och andra kostnader skall det anges särskilt. Utredningen har inte funnit något behov av att införa särskilda bestämmelser för marknadsföring på Internet eller i radio och TV. Härigenom föreskrivs följande: Lagens ändamål och tillämpningsområde 1 § Denna lag har till ändamål att främja god prisinformation till konsumenter. 2 § Lagen gäller för sådana näringsidkare som i sin yrkesmässiga verksamhet tillhandahåller produkter till konsumenter. 3 § Lagen gäller inte i den mån annat är särskilt föreskrivet om prisinformation till konsumenter. Lagen gäller inte heller vid försäljning på auktion. 4 § I denna lag avses med 1.produkt: vara, tjänst eller annan nyttighet; dock inte fast egen- dom och arbetstillfälle, 2.pris: det slutliga priset för en bestämd produkt eller en bestämd enhet av en produkt, inbegripet mervärdesskatt och andra skatter, 3.jämförpris: priset för en produkt per kilogram, liter, meter eller annat vanligen använt mått för produkten, inbegripet mer- värdesskatt och andra skatter. 5 § Prisinformation skall lämnas när en näringsidkare marknads- för bestämda produkter. 6 § Prisinformation skall lämnas genom uppgift om produktens pris och jämförpris, om inte annat följer av 8–10 §§. Prisinforma- tionen skall anges korrekt och tydligt. Prisinformationen skall lämnas skriftligen om konsumenten inte kan få informationen på något annat likvärdigt sätt. Prisinformation skall lämnas på sådant sätt att det framgår klart för konsumenten vilken produkt informationen avser. 7 § Pris och jämförpris skall anges i kronor. Om priset och jämförpriset inte kan anges i kronor, skall det i stället anges på annat lämpligt sätt. Om det kan tillkomma avgifter och andra kostnader skall detta anges särskilt. 8 § Om priset inte kan anges, skall näringsidkaren i stället lämna prisinformation genom att ange grunderna för hur priset bestäms. 9 § Jämförpris skall anges för varor. Jämförpris behöver dock inte anges om det på grund av varans karaktär eller ändamål kan antas att en angivelse av jämförpris skulle sakna betydelse eller om en sådan angivelse skulle kunna skapa förvirring. Endast jämförpris behöver anges för en vara som inte är färdig- förpackad och som mäts upp i kundens närvaro. 10 § För andra produkter än varor får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskriva att jämförpris skall anges. 11 § Närmare föreskrifter för tillämpningen av denna lag medde- las av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 12 § Om en näringsidkare inte lämnar prisinformation enligt denna lag eller enligt föreskrift som meddelats med stöd av denna lag, skall marknadsföringslagen (1995:450) tillämpas. Prisinformation enligt första stycket skall därvid anses vara sådan information av särskild betydelse ur konsumentsynpunkt som avses i 4 § andra stycket marknadsföringslagen. 1.Denna lag träder i kraft den då prisinformationslagen (1991:601) upphör att gälla. 2.Denna lag tillämpas också på marknadsföring som har vidtagits före ikraftträdandet, om inte åtgärden var tillåten enligt äldre föreskrifter. 1Utredningens uppdrag och arbete Prisinformationslagen (1991:601) trädde i kraft . Bestämmelserna i lagen är till stor utsträckning en kodifiering av praxis enligt då gällande marknadsföringslag, men innehåller också preciseringar och mer långtgående krav. Lagen har sin tyngdpunkt i fråga om marknadsföring av dagligvaror i butiker. tillkomst har den, utöver de ändringar som infördes i samband med genomförandet av och rådets direktiv /6/EG av om konsumentskydd i samband med prismärkning av varor som erbjuds konsumenter, endast varit föremål för redaktionella ändringar. Enligt direktiven till den nuvarande utredningen (Ju 2001:51, intaget i bilaga 1) skall en särskild utredare analysera behovet av en utvidgning av pris- informationslagens tillämpningsområde till att avse andra produk- ter än varor och tjänster. utredningar har aktualiserat frågan om en breddning av tillämpningsområdet och det föreligger ett behov av djupare analys av vilka produkter som lämpar sig för reglering. Som exempel nämns nyttigheten elektrisk kraft. Kon- sekvenserna i konkurrenshänseende vid en eventuell utvidgning skall också belysas. Om lagens tillämpningsområde utvidgas skall också lagens systematik och övriga bestämmelser ses över. Vidare skall utredaren analysera i vad mån jämförpris bör kunna krävas även för andra produkter än varor, varvid särskilt skall belysas de s.k. nödvändighetstjänsterna (t.ex. el, telekommunikationer samt vissa finansiella tjänster). Utredaren skall också se över hur pris- information lämnas vid marknadsföring via Internet och i radio och TV. Utredaren skall lämna de förslag till lagändringar som behövs. Utredningens uppdrag och arbete Utredningen hade sitt första sammanträde med experterna och har därefter haft ytterligare fem samman- träden. Utöver sammanträden med samtliga experter har utredaren i fyra separata möten angående konkurrensfrågor, finansiella tjänster, kommunikationstjänster och energifrågor träffat dels vissa av utredningens experter inom respektive sakområde, dels företrä- dare för olika branscher och myndigheter. Utredningens sekretariat har haft såväl skriftliga som muntliga kontakter med Konsumen- ternas Försäkringsbyrå samt Konsumenternas Bank- och finans- byrå, vilka också till utredningen tagit fram skriftligt underlag. Muntliga kontakter har också tagits med andra myndigheter än de som representerats av utredningens experter samt med sekretariatet i Utredningen om elektronisk kommunikation (N 2001:07). Utredningen har med bistånd från låtit utföra en enkätundersökning hos landets konsumentvägledare och energi- rådgivare. Resultatet av undersökningen finns intaget i bilaga 2. Samråd har skett med för Regelgranskning (NNR), vars synpunkter beaktas vid den slutliga lydelsen av betänkandet. Efter de inledande avsnitten innehåller betänkandet i kapitel 2 en redogörelse för vilka regler om prisinformation till konsumenter som finns dels i , dels i , , och . Vidare innehåller andra kapitlet en översiktlig genom- gång av prisinformationslagen i doktrin och praxis. I kapitel 3 redogörs för tidigare lagstiftningsarbete som berör utredningens område. I kapitel 4 redovisas undersökningar som utförts av andra myndigheter, utredningens enkätundersökning samt uppgifter som inhämtats från Konsumenternas Bank- och samt Konsu- menternas Försäkringsbyrå. Utredningens överväganden avseende frågan om prisinformationslagens tillämpningsområde bör utvidgas och frågan om införande av jämförpris för annat än varor jämte konkurrensaspekter redovisas i kapitel 5. Kapitel 6 behandlar mark- nadsföring via Internet och på radio och TV. I kapitel 7 behandlas frågorna om ikraftträdande, genomförande av förslaget samt kon- sekvensanalyser. Det avslutande kapitlet, kapitel 8, innehåller för- fattningskommentar. Till betänkandet hör särskilda yttranden. 2Vilka bestämmelser om pris- information vid marknadsföring finns ? Föreskrifter om skyldighet att informera konsumenter om priser m.m. samt lämna annan väsentlig information finns i flera olika författningar. Den centrala bestämmelsen om information till konsumenterna vid marknadsföring återfinns i marknadsförings- lagen (1995:450). Beträffande varor och tjänster finns den huvud- sakliga regleringen i prisinformationslagen (1991:601). Därutöver finns bestämmelser om information i en mängd olika lagar, förord- ningar, föreskrifter och allmänna råd. En översikt, sammanställd efter ämnesområden, lämnas nedan. Marknadsföringslagen (1995:450) Marknadsföringslagen är den centrala lagen vad avser information från näringsidkare till konsument och gäller vid all marknadsföring. Syftet med lagen är enligt 1 § att främja konsumenternas och näringslivets intressen i samband med marknadsföring av produk- ter och att motverka marknadsföring som är otillbörlig mot konsu- menter och näringsidkare. Enligt 2 § första stycket tillämpas marknadsföringslagen när en näringsidkare marknadsför eller själv efterfrågar produkter i sin näringsverksamhet. I andra stycket stad- gas att lagen också tillämpas på sådana TV-sändningar över satellit som omfattas av radio- och TV-lagen (1996:844). Med produkter förstås enligt 3 § varor, tjänster, fast egendom, arbetstillfällen och andra nyttigheter. Enligt förarbetena till lagen (prop. 1994/95:123 sid. 164 f) har uttrycket andra nyttigheter en vidsträckt innebörd och omfattar, förutom varor, tjänster, fast egendom och arbets- tillfällen också t. ex. elektrisk kraft, aktier och andra värdepapper, Vilka bestämmelser om prisinformation finns ? krediter samt rättigheter av olika slag. Med marknadsföring avses dels åtgärder som syftar till att främja avsättningen av produkter, även själva saluhållandet, liksom uthyrning och liknande förfaran- den, dels åtgärder som syftar till att främja tillgången till produkter, t.ex. inköpsreklam (a.a. sid. 164). Marknadsföringen skall enligt 4 § första stycket stämma överens med god marknadsföringssed och även i övrigt vara tillbörlig mot konsumenter och andra närings- idkare. Enligt andra stycket skall näringsidkaren vid marknads- föringen lämna sådan information som är av särskild betydelse från konsumentsynpunkt. Om marknadsföringen strider mot god mark- nadsföringssed eller på annat sätt är otillbörlig mot konsumenter eller näringsidkare stadgas i 14 § första stycket att näringsidkaren får förbjudas fortsätta med marknadsföringsåtgärden eller liknande åtgärder samt framgår av andra stycket att sådant förbud också får meddelas annan än själva näringsidkaren. Om en näringsidkare underlåter att lämna information enligt 4 § andra stycket, får han enligt 15 § första stycket åläggas att lämna sådan information. Ett sådant åläggande får preciseras på visst sätt enligt 16 §. Förbud enligt 14 § och åläggande enligt 15 § skall enligt 19 § förenas med vite om det inte av särskilda skäl är obehövligt. Förbuds- och informationsåläggande enligt dessa paragrafer får, i fall som inte är av större vikt, meddelas av , som även skall förena dessa med vite. I andra fall väcks talan, enligt 38 §, i av , näringsidkare som berörs av marknadsföringen eller av sammanslutning av kon- sumenter, näringsidkare eller löntagare. Prisinformationslagen (1991:601) Prisinformationslagen trädde ikraft . Före dess till- komst reglerades frågorna om lämnande av prisuppgift dels av den dåvarande marknadsföringslagens (1975:1418) generalklausuler om otillbörlig marknadsföring (2 §) och informationsskyldighet (3 §), dels av riktlinjer, vilka var rekommendationer utarbetade efter överenskommelser med företrädare för närings- livet. Prisinformationslagen kompletterar bestämmelserna om in- formation vid marknadsföring i marknadsföringslagen (1995:450). Lagen har ändrats vid fem tillfällen tillkomst genom SFS 1991:1938 (framflyttat ikraftträdandedatum till ), SOU 2002: 54 Vilka bestämmelser om prisinformation finns ?