sou · GQB392d3 · 2003-01-01 00:00:00 — I JK:s utredning är namnen dock hemliga, allt som står är att de tre kursdeltagarna samtliga var socialdemokrater.22 hade själv försökt få klarhet i omständigheterna runt kursen. Bl.a. samtalade han med som bestämt hävdade att firman (d.v.s. IB) inte var inblandad i sjukhusaffären. Firmachefen (, LOL) kände inte till kursen. Enligt då gällande rutin fanns ett allmänt bemyndigande direkt från (tom parentes) att E. Skulle hålla i och vara chef för sådana kurser som avsåg krigsorg. I ett tillägg står att (v)id denna tidpunkt gav ÖB anv för kursen dir t 01?.23 Nye IB-chefen var alltså inte informerad om kursen som enligt var en sak mellan honom och sanno- likt . samtalade också med denne som gav en trolig förklaring till varför inte hade informerats. Han menade att , för att kunna sätta sig in i det nya arbetet, behövde samarbeta med och att därvid kunde ha givit anvisningar om att tills vidare svara för kursverksamheten – detta kan vara förklar. till att nye C ej kände till kursen 75, menade . Märkligt nog finns i Ljungs utredning två uppteckningar från samtalet med . De skiljer sig på en väsentlig punkt; i en omskriven version noterar att faktiskt var orienterad om kursen och att senare kontrollerat detta med . Det finns dock inget i övrigt som talar för att så var fallet. I alla händelser hade inte kursen något med nya IB att göra. Detta framgår av samtal som SÄKO haft med två personer som ansvarade för IB:krigsorganisa- tion vid tiden för kursen 1975. bekräftade för JK att genomgått utbildning inom utan att närmare förklara innebörden av detta.24 fick aldrig klarhet i frågan om . I sin utredning menade han att denna borde bli föremål för fortsatt utredning eftersom det kunde ifrågasättas om verksamheten stod i överensstämmelse med beslut om en gränsdragning mellan försvarsstaben och säkerhetspolisen. Det är tydligt att 22Ibid., s 47. 23Med 01 avses i Ljungs utredning . Uppgiften hämtad från Ljungs samtal med . ÖXIII, volym1. 24JK:s utredning om den s.k. sjukhusspionen i , bakgrunds- materialet (JK:s samtal med ). misstänkte att Krigs-IB egentligen var en täckmantel för fortsatt inrikesverksamhet. avslöjades i , identiteten på de övriga två kursdeltagarna. Det var , som 1975 var ordförande i samt , som var chefsjurist vid Metall. Ledare för kursen angavs vara och . hade krigsplacerats i underrättelse- tjänstens personalreserv vilket säkerligen hade ett samband med hans IB-kontakter. blev inkallad till en kurs inför vilken eller frågat om han kunde plocka ut två stabila sossar som också kunde delta. Uppgiften för dessa, såsom den beskrevs på kursen, var att ingå i små grupper i händelse av ockupation – vi skulle göra så stort motstånd som möjligt. berättade att man oroade sig för små, vilande celler som in- vandrat till från . beskrev vidare hur lätt det skulle vara för en sabotör att tömma genom att öppna några slussportar i . Den höll man till i en lägenhet på i , den andra i sommarstuga. Lärare vid kursen var , , samt en affärsman från som berättade om hur man tog död på socialdemokrater i . berättade om en försvarsutredning som han då satt i. höll själv ett föredrag om Kfml(r) och hur de bedrev sin verksamhet.25 har uppgivit att anledningen till att man värvade just dessa tre ombudsmän var att de hade sådan fantastisk person- kännedom och att namnen på personerna i detta avseende var oer- hört känsliga eftersom de skulle vara de första som en ockupant skulle döda. Han menar dessutom att själv inte kände till att han var krigsplacerad i personalreserven. menar att , och inte var knutna till IB utan enbart placerade i personalreserven Fst. Men till JK säger 1978 att i samband med kursen blev vår man.26 hade fått ett uppdrag från överbefälhavaren att föra in 26Birger Elmérs brev till författaren . underrättelsetjänsten i krigsmaktens motståndsverksamhet och genom kursverksamhet och annat informerades personerna om grunder för motstånd m.m. Detta berättade han för kursdeltagarna i augusti 1975.27 berättar att han kallades till kursen genom en sedvanlig militär inkallelseorder. Hans gamle vän hade nämnt något om detta. Som lärare tjänstgjorde och , vilka träffat tidigare. Vidare kom några inbjudna lärare, bl.a. . Elmérs sekreterare var med och lagade mat. Kursen var inte speciellt märk- värdig och uppfattade inte att den skulle leda någon vart. Han har inget minne av att man talade om att kursdeltagarna skulle vara verksamma i ett läge då riket var ockuperat. Man talade om hur säkerhetstjänsten var uppbyggd. och ville inte svara på frågor rörande sin egen organisation. Vidare diskuterades den poli- tiska situationen i med inriktning på vänstergrupperna och jugoslaviska högergrupper. Det rådde ett väldigt tumult i Göteborgspolitiken och socialdemokraterna blev utsatta för både det ena och det andra, vilket gjorde dem ganska skärrade. Vilda strejker förekom. Han tror att det var detta som föranledde kursen, något som han inte fann konstigt. ville ha kontakt med personer i . Det var dock inte fråga om några värv- ningsförsök och såväl som betonade att man ville ha en klar rågång mot angiveri. Han uppfattade att och ansåg att säkerhetspolisen inte gjorde vad som borde göras. I samband med kursen träffade kursdeltagarna och lärarna och partisekreteraren vid en middag. Efter kursen hävdes krigsplacering vid Lv 6 och han fick en ny krigsplaceringsorder, vars innebörd han inte minns. Kursdeltagarna träffade därefter emellanåt och Paues.28 fullgjorde enligt vad som framgår av hans tjänstgöringskort – en krigs- förbandsövning i form av en kurs i . Han hade tidigare varit reservofficer vid Lv 6. Han vet inte hur han rekryterades till kursen men var inblandad i detta. hade eller talat med om saken. I kursen, som huvudsakligen hölls i en lägenhet på i men även på sommarställe på Hermansö, deltog som elever även och 27Förfs samtal med . Skälet till att samtliga kursdeltagare var socialdemokra- ter var säkert att var kontaktman. Denne är gôrsosse och skulle inte ha kommit på tanken att rekrytera andra än socialdemokrater. Huvudlärare var och , vilka inte träffat tidigare. Också höll någon föreläsning. Det fanns ett kursprogram indelat i arbetspass. Man talade om mobilisering och om civil och militär säkerhetstjänst. Det framgick att det förelåg ett bristande förtroen- de mellan dessa. Det lämnades inte mycket information om IB. fick intrycket att denna organisation var politiskt initierad, eftersom regeringen kände att man inte i varje läge kunde lita på säkerhetspolisen. Kursdeltagarna informerades om att vpk- are och (r):are utbildats i och DDR. Kanske nämndes namnen på några ledande personer som deltagit i sådan utbildning. Det var fråga om farliga, välutbildade antidemokrater. Naturligtvis förekom en hel del social samvaro då man talade mycket om politik, särskilt den politiska situationen i . Det var hårdför politisk och facklig kamp. KFML(r):s medlemmar uppträdde beväpnade och sades ha upprättat dödslistor. Social- demokraterna var deras huvudfiender. och frågade inte efter uppgifter om enskilda r:are men visst talade man om de ledande revolutionärerna. , som tillhör vänsterflygeln inom SAP, berättade om att han i näringslivet träffat på personer som han uppfattade som opålitliga från demokratisk synpunkt med hänsyn till deras hätskhet mot socialdemokratin, Vietnamrörelsen, fackföreningarna och inte minst . berättade tro- ligen att IB hade kontakter med näringslivet, t.ex. vid SKF. I ett fiskearrangemang deltog nog även . Efter kursen avfördes från sitt krigsför- band och krigsplacerades för uppgifter som vette mot vad han uppfattade som en motståndsrörelse. Tanken var att han skulle ha uppgifter i vid kris eller i krig. Kursdeltagarna skulle med sin personkännedom bygga upp en säkerhetstjänst i ett krisläge. Såvitt minns var det inte tal om att de i ett krisläge skulle bege sig till riksledningens krigsuppehållsplats. Före eller troligen efter kursen träffade han och och möjligen även och i en lokal i 29 Förhör med . 16.5Kände andra militära befattningshavare till kursen? – som efterträdde 1974 – har hävdat att hans IB, d.v.s. GBU – inte hade med kursen 1975 att göra. fick reda på att hållit kursen i samband med JK:s utredning om sjukhusaffären (alltså troligen 1978 eller 1979). Då, hävdar , fick han information från personer på att en kurs av detta slag hållits. Han fick också namnen på deltagarna. Anledningen till att han själv inte fick reda på något om kursen vid den aktuella tidpunkten, antar han berodde på att det egentligen inte var nödvändigt. En verksamhet som har med krigsorganisationen att göra är extremt känslig och kännedom om sådant måste hållas inom en strikt begränsad grupp, menar han. har uppgivit att vid kursen sade att han hade överbefälhavarens uppdrag att hålla i sådan utbildning. Det var så- ledes som ansvarade för repövningarna inom underrättelse- tjänstens krigsorganisation. var dock inte anställd av försvarsstaben utan arbetade på konsultbasis. Lund- ström säger vidare att han över huvud taget aldrig träffat och att den enda kontakt han hade med var att denne var en kunskapare åt och hade vissa special- uppgifter som endast involverade utrikesfrågor.30 , som var verksam inom Fst/Säk hävdar i samtal med SÄKO att ofta nämnde sin staybehind-verksamhet, men Wallroth frågade aldrig vad han avsåg med detta eftersom han inte ville visa sig okunnig. Wallroth nämner att vid FSt/Säk hade kontakt med värn- pliktsverket och gjorde krigsplaceringar för IB:s räkning men Wallroth vet inte om var beroende av Ehrenfeldt i detta av- seende. undantog enligt Wallroth en del socialdemokrater i framskjutna befattningar, t.ex. chefredaktörer för socialdemokra- tiska tidningar, från vanlig militärtjänst genom att placera dem i IB:s krigsorganisation.31 Ehrenfeldt hördes av den juristkommis- sion som 1979–1980 utredde vissa frågor rörande IB. Någon sam- talsuppteckning finns inte bevarad men sekreteraren har uppgivit i samtal med SÄKO att Ehrenfeldt be- rättade att ett relativt stort antal personer, främst politiker med socialdemokratisk bakgrund, krigsplacerades vid IB. Ofta var det fråga om yngre ombudsmän vilka därigenom undgick att inkallas 30Förfs samtal med . till repetitionsövningar i valtider. Ehrenfeldt förklarade för jurist- kommissionen att om denna avsåg att citera honom på detta, skulle han dementera uppgifterna.32 kände naturligtvis kände till att GBU hade en krigsanpassning och det har han ju inte själv heller förnekat. Av något skäl hölls dock ovetande om att plockade ut tre personer, som var krigsplacerade inom IB, för repövning i form av en kurs i . tycks mena att detta var en sak enbart mellan och . Detta förnekas dock på ett trovärdigt sätt av de två som vid den aktuella tiden ansvarade för denna. rekryterade till IB en person som här kallas []. Han blev chef för (d.v.s. bered- skapsavdelningen) vars uppgift bl.a. var att skapa grunden för en motståndsrörelse. Det var en fortsättning av det arbete som tidiga- re letts av och därefter . För stay behind-verksamheten rekryterade [] på olika håll i landet pålitliga och ståndaktiga personer, helst med ledaregenskaper. Det var allt från mycket höga statstjänstemän, kommunalråd och före- tagsledare till vanligt folk. De skulle kunna agera som chefer på olika nivåer. För att inte avslöja verksamheten personalkon- trollerades de i regel inte. Några politiska överväganden förekom inte vid rekryteringen. Då han värvade någon person på högre nivå måste han alltid först tala med överbefälhavaren . Det fanns nämligen en annan organisation med liknande uppgift och det gällde att undvika krockar. [] avser här Linden- cronas organisation. var en byråkratisk grej som innebar att de däri engagerade inte skulle kallas in i andra sammanhang. Man talade inte om något Krigs-IB och [] har inte hört talas om underrättelsetjänstens personalreserv. Det fanns ingen förbandsorganisation utan det var endast fråga om att friställa enskilda personer för denna uppgift. [] gav dem viss utbildning på olika platser. bad att [] skulle rekrytera en tidigare ledare för för att denne på så sätt skulle undgå militär grundutbildning. 33[] vill inte namnge personen. Det är dock känt genom artiklar i massmedia (se exempelvis IB hjälpte slippa från lumpen av ) att dåvarande SSU-ordföranden , då han utsågs till SSU-ordförande, bad försvarsdepartementet om att få bli befriad från nio måna- ders värnplikt som tidigare erhållit uppskov för. Enligt SDS ordnades detta genom att skrevs in i IB:s matrikel. I artikeln uppges att han inte var på det klara med hur detta gått till men antog att han ringt försvarsdepartementet och att man där sedan använt kanaler via gamla IB. [] reagerade starkt på särbehandling av socialdemokrater gick han med på att söka få loss personen i fråga från dennes för- band. Denne hade dock redan avskilts från utbildningen av andra skäl. återkom aldrig med sådana propåer. framkastade dock tanken att skulle krigs- placeras inom organisationen, men det blev inte av. [] har inte en aning om kursen i och han känner inte till att , och deltagit i denna. [] hade själv rekryterat vissa per- soner på mellan- och enkel nivå på . Han anade inte att hade en egen motståndsrörelse, men det skulle inte för- våna honom.34 SÄKO har också talat med [] närmaste medarbetare, som hade hand om personaluppgifter både rörande den fast anställda delen och den del med vilken organisationen skulle svälla i händelse av skärpt läge. Den kurs som och höll för några personer i var inte en del av den planering som B-avdelningen sysslade med. Detta vet hon eftersom man från B-avdelningens sida tidigt gjorde klart att för att man inte ville vara med om något politiskt. Anledningen till att detta togs upp var att, precis som [] nämnde, bett [] rekrytera en tidigare ledare för en socialdemokratisk organisation till krigsorganisationen. Hon vill minnas att , eventuellt in- för någon kurs, ville få ett gäng krigsplacerat och hon möjligen ingick bland dessa. Man sade dock nej till detta. Namnen , och säger henne heller ingenting och hon utesluter att de skulle funnits med på hennes lista. Hon drar uttryckligen en klar rågång mellan Elmérs kursverksamhet 1975 och B-avdelningens planering. Hon säger att om man ville att en viss person skulle frigöras från sitt ordinarie förband för krigsplacering vid B-avdelningen, sköttes kontakterna av bl.a. vid Fst/Säk. Denne begärde då att få dispositionsrätt av personen och skötte därefter kontak- terna med värnpliktsverket.35 16.6Diverse uppgifter om kursen Trots dessa uppgifter var kursen i inte en ren för- falskning. Detta framgår av att , och 34Samtal nr 364. 35Samtal nr 390. fick regelrätta inkallelser (har presente- rat sin inför SÄKO). fick efteråt också en ny krigsplacering av vilken han förstod att det hade med någon form av motståndsverksamhet att göra.36 Enligt bör sådan krigs- placering framgå av stamkorten. Så på något sätt gick det hela riktigt till och hade alltså möjlighet att den formella vägen ordna saken. Det finns säkerligen en missuppfattning från sida i detta sammanhang. Hans uppgifter om kursen skiljer sig på en del väsentliga punkter från dem som lämnats av och . Ändå tyder det mesta på att uppgifter är riktiga. Uppgifterna om krigsplacering i anslutning till stats- organens krigsuppehållsplats liksom om det svenska försvarets uppbyggnad, om svensk flygspaning och om att fienden kunde ha sovande celler, vilka i ett skymningsläge kunde ställa till stor oreda, kan ha gett i ett annat sammanhang än vid denna kurs.37 Det kan då handla om , året då krigsplacerades vid underrättelsetjänstens personal- reserv. TV-programmet uppgav 1991 att socialdemokrater- nas dåvarande partisekreterare anlände till och därvid anslöt sig till kurssällskapet. Vidare uppges att därefter återvände till för att komma tillbaka igen för en ny träff med sällskapet. Vid något av dessa tillfällen deltog också , som då bara hade kvar innan han skulle bli arbetarkommunens nye ordförande.38 Dessa möten bekräftades också dagarna efter TV-programmet i flera tidningar.39 förklarade då sin närvaro i anslutning till kursen med följande ord: Mötet i var en båtresa i själva verket arrangerad av arbetarkommunen. Där diskuterades hur revolutionära grupper på Arendalsvarvet skulle bekämpas med lagliga metoder.40 Han sade också: Programmet gjordes av och och presenterades av . 39Se bl.a. , samt , . Det var fullt legal verksamhet för en partisekreterare. De (vänster- extremisterna, ) var revolutionärer, använde våldsamma metoder. De skulle bekämpas med lagliga metoder. Det gjorde vi och de är borta. Vi kommer alltid att slå hårt mot dem som hotar demokratin i det här landet ... Jag har inte haft något med IB att göra. Ni får diskutera detta med IB eller de som har utrett IB. Man gör gällande att IB skulle vara något slags socialdemokratisk spionorganisation. Det är rena fantasifoster.41 har i förhör inför SÄKO sagt att berättade att han (, LOL) och m.fl. skulle på kurs och att kursen skulle avslutas med en middag dit partisekreteraren var bjuden. Eftersom Hulter- ström var nyvald eller precis skulle väljas till ordförande i arbetar- kommunen, ville han gärna träffa . Middagen hölls vid . Båtturen måste ha varit efter middagen eller , eftersom middagen inte intogs på någon båt. Vad Hulterström kan minnas så var , , , , och med på middagen. Man diskuterade fackligt- politiska frågor. Hulterström tyckte inte att man behövde arbeta ihop med säkerhetstjänsten utan att man borde kunna klara r:arna med sedvanlig agitation och debatt. Han fick klart för sig att deltagarna i kursen skulle göra någon typ av utbildning i stället för vanlig militärutbildning och att det hade att göra med säkerhets- tjänsten. Hulterström kände till att tidigare hade varit ombudsman i , men hade inte träffat honom i andra sammanhang än vid centrala möten med ombudsmännen. Han hade inte tidigare träffat Elmér.42 Anledningen till att var där förklarade denne för Hulterström med att detta var en del av hans arbetsuppgifter som partisekreterare. Hulterström visste att gruppen hade diskuterat fackliga problem och sådant. Hulterström reagerade inte vid mötet nämnvärt över Elmérs och närvaro, trots att dessa blivit riksbekanta som IB-agenter. Han förstår att detta, nu efteråt, kan tyckas vara märk- ligt, men säger att det faktiskt var så det förhöll sig.43 hävdar i en intervju av äldre datum att han, när han kom till mötet där och var närvarande, blev in- dragen i ett resonemang om deras verksamhet.44 vill 43Förfs samtal med . med det troligen säga att han hade en mycket passiv roll i samman- hanget, vilket dock med all säkerhet inte är riktigt. och kan ju inte direkt ha varit några främlingar för och denne hade ju redan då han blev partisekreterare haft kontakter med B-byrån/IB, även om han då troligen inte kände till verksamhetens rätta namn. säger att under de som och var i , så arrangerades ett flertal möten med de två samt representanter för socialdemokraterna och fackförenings- rörelsen i . Diskussionerna rörde då främst situationen i facken och i de fackliga valen. Han menar också att flera av dessa möten var av rent fritidsmässig art.45 16.7Sjukhusaffären 1975 – kopplingen till och Som tidigare nämnts finns i arkiven inte några handlingar eller rapporter som med säkerhet går att knyta till den verksamhet som , , m.fl. bedrev efter 1970. Däremot finns säkra uppgifter om att en namnlista som figurerade i samband med KFML(r)-aktivitet inom sjukvårdsförvaltningen i , kom i händerna på IB-folket. Det är inte helt klart vilken lista det här kan röra sig om. I samband med att den s.k. sjukhusspionen avslöjades framkom att denne från säker- hetspolisen fått några listor innehållande namn på KFML(r):are. har hävdat att listan härrörde från ett besök som säkerhetspolisen Axel avlade hos på sjukvårdsförvaltningens kansli. Listan innehöll namn på 10–12 personer och ville veta var inom sjukvårds- förvaltningen dessa arbetade. visste dock inte riktigt hur han skulle gå till väga för att få reda på något om personerna och han fick napp endast i något enstaka fall. Det var uteslutet att gå till personalchefen med en sådan lista och hade inga andra kontakter inom förvaltningen som skulle kunna vara behjälp- liga. meddelade detta.46 I samband med IB- kursen ska ha lämnat listan till och som han redogjorde för KFML(r):s verksamhet vid sjukhusen.47 har bekräftat att han omkring 45Förfs samtal med . 1974 fick en lista av med namn på 8–10 personer. Listan lämnade han vidare till . Enligt dennes sekreterare hade dock listan återsänts till säkerhetspolisen eftersom fann den för farlig. Där upphör också spåren efter denna lista. Rörande de två listor som fick från säkerhetspolisen har både och förnekat att fick kopior av dessa före avslöjades i mass- media. Då så skedde hade begärt att få ta del av en lista, vilket han också fick. Enligt gav han sedan denna lista till då denne var i för att utreda affären.48 Vad detta ändå visar är att behöll en kopia av listan efter att han återställt orginalet till säkerhets- polisen vilket skedde senast någon månad innan fick den.49 En slutsats som torde kunna dras är att i samband med (och troligen också inom ramen för) kursen – som alltså åtminstone for- mellt hölls i försvarets regi – passade man på att utnyttja tillfället att diskutera socialdemokraternas problem med vänsterextremister. Både och var erkända socialdemokrater och hade därtill arbetat inom militären med frågor av den karaktär som man nu diskuterade. Detta gör naturligtvis gränsen mellan militären och det socialdemokratiska partiet i det här sammanhanget närmast ourskiljbar. , som deltog vid samtalen säger att det är klart att och var där för att hjälpa oss, att påstå något annat är löjligt.50 Också säger inför SÄKO att då man började infiltrera och välja ut arbetsplatser som och , då man tog an- ställning som lastbilschaufförer och försökte få arbetskamraternas 49De två listor som säkerhetspolisen lämnade ut till har följande rubriker. Den första är daterad och lyder (uppgifterna hämtade ur det arkiv som säker- hetspolisens göteborgssektion överlämnat till (15:4/6b): Förteckning över personer som misstänkes tillhöra KFML(r)-cell vid . Listan uppställd av personal vid OG. Den andra noteringen, daterad , lyder: Förteckning över KFML(r)-medlemmar som är anst vid sjukvårdsförvaltningen i och som kan misstänkas vara medlemmar i arb pl celler. (Gäller de namn som på förteckningen är maskinskrivna. Övriga namn är antecknade av , kontaktman vid Sjukvårdsför- valtningen). 50 Förfs samtal med . förtroende och när man sedan satt igång med Arendalsvarvet, då är det högst troligt att vi fick informationer och vi hade behov av informationer för att klara oss. Och informationen kom, enligt , från IB.51 Det går en röd tråd mellan , , , , samt uppgifter i det här sammanhanget. Även uppgifter om båtresan går att infoga i detta. Slutligen förstärks bilden av vad som tidigare återgivits ur verksamhetsberättelserna från arbetarekommun. Allt detta sammantaget pekar entydigt mot att socialdemokraterna hade en medveten, central strategi gentemot de s.k. extremistgrupperna – och kanske kom- munister i allmänhet – och att och åtminstone var en del av detta. En rimlig förklaring till de motstridiga uppgifterna om vad det egentligen var för krigsorganisatorisk verksamhet bedrev torde vara att fortsatte med sitt arbete att parallellt med Lindencronas organisation rekrytera och utbilda per- soner ur främst arbetarrörelsen – men också den politiska sfären i övrigt – för verksamhet i händelse av krig eller ockupation. finns dokument som visar att socialdemokraternas facklige sekreterare tillsammans med en högerriksdagsman, en f.d. IB-anställd socialdemokrat och ännu en person deltog i utbildningsverksamhet. Fram tills tog över IB 1974 sysslade sannolikt med detta inom ramen för IB:s verksamhet men skilt från den krigsplanering man ägnade sig åt inom under ledning.