sou · GQB3120d3 · 2003-01-01 00:00:00 — I betänkandet konstateras att en ökande del av yrkesutbild- ningen sannolikt kommer att ligga på eftergymnasial nivå i fram- tiden. Vi delar denna uppfattning. Men inom överskådlig tid kommer gymnasieskolans yrkesutbildning att vara viktig för näringslivet. Den är också viktig för eleverna. Ungefär hälften av en årskull väljer en mer yrkesinriktad utbildning i gymnasieskolan. Från Svenskt Näringslivs sida efterlyser vi en högre ambitionsnivå för gymnasieskolans yrkesutbildning än den som kommer till uttryck i betänkandet. Ett förslag som kan få negativa konsekvenser för de skolor som har ambitionen att anordna en utbildning av hög kvalitet, är att den ersättning en elevs hemkommun skall betala till anordnande kom- mun, högst skall uppgå till den kostnad som hemkommunen själv har för motsvarande utbildning. Detta förslag främjar inte en kvalitetsutveckling eller profilering i gymnasieskolan. Ett nationellt genomsnittspris per utbildning vore bättre. Reservationer och särskilda yttranden Minska inte antalet lärarledda timmar För näringslivets kompetensförsörjning och för att ge eleverna en god start för arbetslivet är det av största vikt att elevernas möjlig- heter till lärarledd undervisning inte försämras. Vi vänder oss bestämt mot förslaget i betänkandet att antalet lärarledda under- visningstimmar förändras på så sätt att dessa blir färre på yrkesförberedande utbildningar. Utbildning för framtidens behov kräver snarare fler än färre timmar. Vi menar att detta kan ske genom att den sammanlagda tiden i skolan utnyttjas effektivare inom ramen för de tre åren. Öka drivkrafterna för studier i naturvetenskap och teknik Naturvetenskaplig och teknisk utbildning är en förutsättning för utveckling av nya produkter och tjänster och framväxten av nya innovativa företag. Det är därför av stor vikt att bibehålla en stark och konkurrenskraftig naturvetenskaplig gymnasieutbildning och att tillräckligt många ungdomar väljer att satsa på högskoleutbild- ning inom naturvetenskap och teknik. Ett minskat antal sökande till tekniskt-naturvetenskapliga gymnasieutbildningar kräver kraft- fulla åtgärder, bl.a. vad gäller kursernas innehåll och lärarkapa- citeten. Elevernas val av kurser i gymnasieskolan styrs i betydande grad av taktiska avvägningar för att maximera betygspoäng. Det leder till att många elever väljer lättare kurser framför svårare. Vi anser att det bör finnas incitament för elever att välja mer krävande kurser i naturvetenskapliga och tekniska ämnen. Detta bör ses över t.ex. i samband med nästa kursplanearbete. Fördelarna med ett sektorsgemensamt block otydliga Ett förslag som oroar är den gemensamma studietiden inom en sektor i början av gymnasieskolan – sektorsblocket. Fördelarna för eleverna med en sektorsgemensam studietid och elevernas möjligheter att nå en önskvärd kunskapsnivå, framgår inte på ett tydligt sätt. Det finns en stor tveksamhet bland flera av Svenskt Näringslivs medlemsorganisationer till ett gemensamt sektorsblock . En sådan period kan lätt utvecklas till en förlängd grundskola, Reservationer och särskilda yttranden vilket inte är något som eleverna efterfrågar. Detta kan påverka kvaliteten i utbildningen på ett negativt sätt, eftersom ett gemen- samt sektorsblock troligen leder till att tiden för karaktärsämnena minskar. Det skall sägas att det finns företrädare för andra medlemsorganisationer, som anser att ett sektorsblock kommer att kunna fungera. I betänkandet föreslås att eleverna i den nya gymnasieskolan skall välja inriktning mot slutet av i gymnasieskolan. Vi föreslår att det även skall vara möjligt att välja inriktningsblock redan i årskurs 9. Detta för att ta till vara och uppmuntra studie- intresse och motivation hos de elever som redan i årskurs 9 vet att de vill fördjupa sig inom ett visst område. Säkerställ att full behörighet till gymnasieskolan uppnås Kunskapskraven ökar i samhället. lämnar allt fler elever utan att ha behörighet till gymnasieskolan. Det be- hövs krafttag i för att komma tillrätta med problemet och för att vända den negativa trenden. Högskolorna aviserar att studenterna har brister i sina förkunskaper och att man får sänka sina krav eller ta fram särskilda kompletteringskurser för att stu- denterna skall kunna gå vidare med sina studier. För att elever som inte har uppnått behörighet till gymnasie- skolan, skall bli preliminärt antagna till den sektor de sökt, på det sätt som kommittén nu föreslår, krävs en individuell bedömning av varje elevs förutsättningar och intressen. Elever är olika. Därför måste det finnas många olika lösningar; för vissa elever med stora kunskapsluckor bör möjligheten att gå kvar i vara ett tydligt alternativ; för andra elever som inte nått mål i ett eller två ämnen, kan en individuell studiegång i gymnasieskolan med särskilt stöd och extraundervisning vara ett alternativ. Övergången mellan grundskola och gymnasieskola behöver orga- niseras på ett sådant sätt så att både elever och gymnasieskolor kan vara bättre förberedda . Det skulle gynna inte bara de svaga eleverna, utan även de elever som har höga ambitioner och vill gå fortare fram. Kommunerna bör kunna ges möjlighet att starta gymnasieutbild- ningen både för att underlätta rekryteringen till gymnasieskolan, men även för att underlätta för de elever som behöver komplettera eventuella kunskapsluckor. Reservationer och särskilda yttranden Anpassning till det regionala näringslivet viktigt Det finns både möjligheter och hot med det förslag till breda sektorer i gymnasieskolan som kommittén lagt fram. Med dyna- miska sektorer, profilerade mot det regionala näringslivet och mot elevers skilda förutsättningar, främjas en anpassning av utbild- ningen till arbetsmarknadens behov. Det resulterar i ökad sam- verkan mellan skola och företag lokalt och en ständig uppdatering av skolans kunskaper när det gäller näringslivets kompetensbehov. Ett hot är att sektorerna blir statiska och centralt styrda, vilket försvårar en anpassning till en föränderlig arbetsmarknad. Det innebär i sin tur minskade möjligheter till samarbete mellan skola och företag och sämre möjligheter för utbildningssystemet att hålla sig à jour med kompetensbehoven i företagen. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande från , Elevorganisa- tionen i Vi vill markera att vi inte ställer oss bakom en del av de förslag som kommittén beslutat att lägga. De följer här, med våra motiveringar: Vi kan för allt i världen inte förstå vad ytterligare en ribba ska tjäna till i gymnasieskolan. Vi har redan betyg i alla ämnen, och de av oss som inte lyckats fullständigt är utmärkt medvetna om detta, även utan ännu en klassning. Vi tycker det är galet att införa ytter- ligare en tröskel, i när av gymnasieeleverna känner sig stressade (2001) och ett uppskruvat tempo och höga sjukskrivningstal är ett stort problem i arbetslivet. Skolan borde gå före och skapa en harmonisk lärmiljö som prioriterar djupa kun- skaper och reflektion istället för blixtpluggning till prov. Vi tycker att en gång för alla borde gjort upp med den uråldriga ämnesindelning som vi bär som ett arv från forna dagar. Som ett första steg mot en skola där inte staten, utan professionen och eleverna, står för nedbrytningen av verkligheten i meningsfulla segment, borde vi ha vågat föreslå att Samhällsveten- skap A, Religionskunskap A och Historia A sammanfogades till en kurs. Kursen kunde exempelvis burit namnet Religions-, historie- och samhällskunskap A. 200-poängskursen kunde sedan brytas ner i lämpliga perioder, teman och underämnen ute på skolorna. En sam- manslagning av ämnena skulle leda till en bättre helhetssyn och mer ämnesövergripande studier. Mer skada än nytta? Den senaste gymnasiereformen kan nästan kallas traumatisk för elevkollektivet. Inte på grund av sitt innehåll, utan på grund av den förvirring som genomförandet skapade. Vems fel det var är ointressant för oss att spekulera i; det spelar föga roll huruvida det var reformens ingenjörer som förankrade reformen för dåligt eller Reservationer och särskilda yttranden om det var personalen på skolorna som var obenägen att förändra sitt arbete. För eleverna ledde förvirringen på många håll till otrygghet och obehag. börjar vi märka hur skolorna mer och mer inser och förstår att utnyttja det friutrymme som lämnas i dagens system. Spän- nande ämnesintegreringar och lokala pedagogiska projekt dyker upp på fler och fler ställen. Vi är oroliga för att en ny reform kommer att röra runt igen, så att skolorna får börja om och lång- samt utforska vilket utrymme som finns i det nya systemet. En reaktion som vi mött bland våra medlemmar ute i landet när vi diskuterat gymnasieskolans framtida struktur är Det sista vi behöver är strukturförändringar! Det är arbetssättet och innehållet i undervisningen som vi måste åt!. Den här inställningen beläggs till stor del av den opinionsundersökning som gjort tillsammans med . av de 1000 intervjuade eleverna tyckte att de hade lagom valmöjligheter till gym- nasiet, att valmöjligheterna var lagom inom gymnasieskolan. Våra funderingar kring det ovanstående gör att vi dels vill poäng- tera hur viktigt det är att regeringen och noggrant ställer sig frågan huruvida problemen i gymnasiet är sådana att de motiverar en reform och huruvida reformen är så bra att den motiverar sig själv. Det tänker göra innan vi tar slutlig ställning för eller mot reformen. Tid att förankra förslaget När kommittén nu släppt sitt förslag påbörjar vi vårt arbete med att ta reda på hur vi i elevråden och på elevkårerna ute på skolorna ställer oss till det. Sekretessen kring kommitténs arbete har inne- burit att jag inte kunnat göra det under arbetets gång. Därför kommer inte kunna ta ett slutgiltigt ställnings- tagande till förslaget förrän vi har haft tid att diskutera förslaget ute i organisationen. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av , Elevorganisa- tionen i och , elevråd – Alla elever bör kunna gå den inriktning de vill elevråd – och har länge krävt att alla elever ska komma in på det gymnasieprogram som de sökt i första hand. Dagens gymnasieskola är i praktiken obligatorisk, eftersom det är snudd på omöjligt att bli etablerad på arbetsmark- naden om man saknar gymnasieutbildning. Därför är det viktigt att alla elever får en utbildning som man upplever är stimulerande, intressant och betydelsefull. I det förslag som kommittén nu lägger finns en rätt för alla elever att komma in på den sektor man valt i första hand, vilket är en betydande förstärkning av elevernas rättigheter. Våra organisa- tioner ser naturligtvis mycket positivt på den förändringen. I den förslagna strukturen sker dock dagens programspeciali- sering först i inriktningsblocket två. Det blir särskilt tydligt i stora och breda sektorer, som till exempel servicesektorn. En elev som går in på sektorn och vill arbeta inom hotell och restaurang gör sitt yrkesval först när hon eller han väljer inriktning inför andra årskursen. sker motsvarande val redan vid programvalet ett. Vi anser därför att en sektorsgaranti inte är en tillräcklig förstärkning av elevers rätt till den utbildning man vill ha. En risk med den föreslagna strukturen är att elever går in på en sektor i tron att de senare ska kunna fortsätta in på en viss inrikt- ning. Om de sedan inte får den önskade nationella inriktningen på grund av att antalet platser inte räcker till, finns en stor risk för att eleverna känner sig lurade, att de köpt grisen i säcken. Kanske vill flera av dem i det läget inte alls läsa någon av sektorns inriktningar där platser faktiskt kan erbjudas, utan får byta sektor helt och måste då läsa ikapp eleverna på den nya sektorn. Dessutom ser vi ett mycket stort problem i hur man ska kunna göra ett urval till de nationella inriktningarna i årskurs två. Med all sannolikhet kommer platserna på de populära utbildningar inte att räcka till. Det är för oss inte rimligt att urvalet sker utifrån betygen från . En sådan variant skulle kunna innebära att en elev som av någon anledning hade dåliga studieresultat i grund- skolan får dras med dem även på gymnasiet, trots att eleven kanske vill göra en nysatsning . Om man använder sig Reservationer och särskilda yttranden av grundskolebetygen som underlag för urvalet till de nationella inriktningarna faller kommitténs ambition att gymnasiet skall vara starten på något nytt. Det är dock inte heller önskvärt att ha betygen på gymnasiet som grund för urvalet inför inriktningen, eftersom sam- mansättningen av kurser i årskurs ett kommer att variera mellan olika skolor. Urvalet skulle då grunda sig på olika kurser på olika skolor. Det är orimligt, framför allt eftersom elever från flera olika skolor (och kommuner) kommer kunna söka samma inriktning på en viss skola. Vi tror att en struktur med betygsurval till inriktningarna två dessutom kommer att leda till att eleverna känner en större press och osäkerhet under sitt första år på gymnasiet. Risken är att stressen och betygshysterin skulle öka, vilket är det sista som eleverna behöver . elevråd och menar att det enda sättet att undvika de dåliga effekterna av den föreslagna struk- turen är att ge eleverna också en inriktningsgaranti. Vi tror att detta skulle vara möjligt att genomföra med hjälp av och regional samverkan. Eventuellt måste man lyfta ut ett fåtal extremt översökta inriktningar från garantin. Vi beklagar därför att kommittén valt att säga nej till en allmän inriktningsgaranti för alla elever. Reservationer och särskilda yttranden Det är nödvändigt att de viktiga förändringar 2002 nu föreslår kan finansieras fullt ut. Det förutsätter att kost- naderna kan beräknas. I kapitel 20 har vissa bedömningar och påståenden gjorts. Inför ett beslut om genomförande måste dessa kunna underbyggas sakligt. Vidare måste en ambitionshöjning för de elever som genomgår utbildning motsvarande det individuella programmet åtföljas av en finansiering. Därtill kan vissa kostnader svårligen bedömas eftersom de bl.a. beror på kommande stat- liga beslut om antalet inriktnings- och fördjupningsblock. Finan- sieringsbehovet kommer också påverkas av beslut på den nationella nivån huruvida stöd för dagliga resor och inackorderingstillägg skall utgå även för elever som väljer att läsa på ledig plats utanför hemkommunen eller dess samverkansområde. Ett genomförande måste därför föregås av överläggningar med företrädare för kom- munsektorn i enlighet med finansieringsprincipen. Kostnads- utvecklingen för kommunerna måste dessutom följas upp efter genomförandet. Utbyggnaden av systemet med successiva val är angelägen ur den synpunkt att eleverna stegvis kan bestämma sig för inriktningen av studierna. Detta torde emellertid innebära en mer styrd ordning för gymnasieskolorna . Det blir därför viktigt att beakta att varje skola tillförsäkras möjlighet att bedriva sin verk- samhet utifrån egna former och förutsättningar i form av projekt, verksamhet med utbildningsföretag m.m. över och att de inte blir bundna av en struktur som hämmar utvecklingen av den enskilda skolans verksamhet. I fråga om möjligheterna att vidga formerna för gymnasieskolans verksamhet – inte minst i riktning mot arbetslivet i övrigt borde utvecklandet av entreprenadformer kunna utgöra ett naturligt steg. Sådana förekommer ju allmänt inom kommunernas organisation av förskola och vuxenutbildning. Jag beklagar att någon skrivning om detta inte tagits med i betänkandet. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av , Jag vill här lämna ett särskilt yttrande angående minsta garanterad undervisningstid och innehåll i inriktnings- respektive fördjup- ningsblock. Jag har deltagit i och där försökt att få till stånd vissa förändringar i det förslag som redovisas. Jag vill här klargöra mitt ställningstagande i vissa förslag som jag befarar kommer att försämra yrkesutbildningen på lång sikt. Kommittén föreslår att den minsta garanterade undervisnings- tiden för samtliga elever kommer att bli à . Förslaget innebär att de yrkesförberedande inriktningarna kommer att minska sin garanterade undervisningstid . Enligt min uppfattning kommer det att ge en klar kvalitetsförsämring gentemot dagens utbildning. På många av de yrkesförberedande kurserna kan inte eleverna studera/praktisera ensamma, då de inte kan utnyttja den utrustning som behövs om inte läraren är närvarande. Detta p.g.a. av gällande bestämmelser för elevens säkerhet och försäkringar. De kan med andra ord inte utöva sin yrkesträning utan lärares översyn. Att man dessutom höjer de teoretiska blockens garanterade undervisningstid (vilket man i många fall kan studera hemma) gör förslaget än mer feltänkt. Det är av stor vikt att man i det kommande arbetet med kurs- innehåll, blockens innehåll och sektorernas innehåll inte låser sig vid kommitténs förslag om vad som är inriktningsblock och för- djupningsblock. Denna bedömning måste ske i god samverkan med branscherna vid kursutformningen.