sou · GQB389 · 2003-01-01 00:00:00 — På detta sätt kunde säkerhetspolisen upprätthålla inofficiella kontak- ter med tidigare gruppmedlemmar som fanns representerade vid mellan 20 och 30 företag och myndigheter. beslutade att civilgruppens verksamhet skulle avvecklas. PM belysande bakgrund, rekrytering, utbildning, resurser, målsättning, upp- drag samt ekonomi m.m. - . grp 30/1 1991 (SAK . löpnr 6, s. 596. ) samt PM den 10/4 1991 Förslag till avvecklingsperiod, ev. ekonomisk kompensation m.m. i samband med SÄPO-chefens beslut att avveckla Civilgruppen. (SAK . löpnr 6, s. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 Inom rotelns utredningsdel var det särskilt tre detaljer som var viktiga för övervakningen av de svenska kommunisterna. Bland be- fattningshavarna var dessa detaljer kända under namnen industri- gruppen, och . Industrigruppens huvudsakliga arbete bestod i att upprätthålla kontakt med personer vid industrier, verk, inrättningar, fackföre- ningar och förtroliga meddelare inom . Dessa kontakter - som sammanlagt skall ha uppgått till ungefär 600 st. - användes för att kartlägga personer som på politiska grunder kunde utgöra säkerhetsrisker vid ett hotande läge. Kontakterna användes för att göra personundersökningar vid industrierna för personal- kontrollrotelns räkning. För personalkontrollen utfördes också undersökningar om medborgarsinnet hos polisaspiranter och vid polismyndigheterna anställda personer. Vid övervakning av miss- tänkta personer utgjorde detaljen en förbindelselänk mellan spa- ningsdetaljerna och kontaktmännen. För det löpande arbetet fördes ett register som upptog ungefär 700 firmor i där de anställdas politiska belastning antecknats.92 följde - under ledning av detaljchefen - den politiska verksamheten inom SKP, de kommu- nistiska täck- och frontorganisationerna (bl.a. vänskapsförening- arna), svenska kommunisters deltagande i internationell verksam- het och utbildning samt utvecklingen inom den maoistiska rörel- sen. Övervakningsarbetet bedrevs med hjälp av studier av press, litteratur, kommunistiska skrifter, förtroliga meddelare, övervak- ning (bl.a. fotografering) av möten och demonstrationer samt ma- terial från telefon- och telegramkontrollen. Av särskilt intresse är detaljens handläggning av de överskottsuppgifter som inhämtats om kommunister genom telefonavlyssningen. Telefonkontrollupp- gifter inkom till detaljen för bearbetning, efter det att kol- legerna vid den ovannämnda spaningsdetaljen tillgodogjort sig de uppgifter som den ansåg sig behöva. I Hammerbys redogörelse för detaljens verksamhet beskrevs rutinerna för bearbetningen av tele- fonkontrollmaterialet på följande sätt: Även länssektionen i förfogade över en civilgrupp med dessa uppgifter (PM den 20/11 1990. SAK . löpnr 6, s. 590. 92 Redogörelse för arbetsuppgifterna vid sektion U 3 vid rotel B I den 8/10 1965. HSC nr 340/65. Detaljen hade beteckningen B I/ U 2. HSC nr 115/69. I vilken mån som industrigruppen hade kontakt med fackliga och politiska organisationer ef- ter är oklart då det finns noteringar om att dessa kontakter fr.o.m. detta år skulle skötas av försvarsstaben. Se organisationsutredning den 5/2 1968, s. 6. HK nr 125/67. Se även Lampers, : Det grå . En berättelse om IB. (SOU 2002:92). Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 Ett ex. förvaras tillsvidare, medan ex. n:r 2 klippes och uppgifterna sorteras efter innehåll. Uppgifter rörande sakförhållanden samt per- sonuppgifter från utskri- vas under meddelarbeteckningar (5:73) på or- migblad och kopiorna går till [Barregård & Co. UE] för slutlig identifiering, insortering och ev. nyregistrering. I de fall då inkomna uppgif- ter berör aktuella ärenden eller är av synnerlig vikt, lämnas de direkt till Ch B I. Personupp- gifter, som ej berör , dis- tribueras i form av skrivelser till lokalavdel- ningarna (f.n. omkring 150 ).93 Genom detaljens försorg spreds således överskottsuppgifter ut i person- och sakakter såväl i centrala som lokala register. Enligt samma rutin bearbetades uppgifter som inkommit från övervak- ningen av telegramtrafiken samt från det tiotal förtroliga meddelare som detaljen upprätthöll kontakt med.94 Detaljen hade således en nyckelfunktion i arbetet med att omarbeta, fördela och - genom att förse rapporterna med meddelarbeteckning (E , , E etc.) - anonymisera inkommande rapporter om de svenska kommunisternas verksamhet. Vid detaljen fördes flera spe- cialregister. I B-förteckningen registrerades personer i Stockholms- området som var aktuella för omhändertagande vid skärpt läge. En närmare redogörelse för detta register återfinns nedan. Andra re- gister som fördes vid detaljen upptog aktiva kommunister i hela landet (500 namn), prenumeranter på kommunistisk press (2000 namn), svenska kommunister i utlandet (50 namn), firmor ägda av SKP, kommunistsympatisörer och kommunister (200 namn) samt ägarna till dess firmor (400 namn). Detaljens illegalregister omfat- tade 344 personer som kunde misstänkas för spioneri, olovlig un- derrättelseverksamhet etc. och därför skulle ägnas fortlöpande uppmärksamhet. Vid detaljen fanns också ett register över nazister som kunde bli aktuella för omhändertagande (200 namn).95 93Sekt U 4. av N H den 11/10 1965. HSC nr 340/65. Med ormigblad avses det spritdupliceringspapper som användes vid framställning av s.k. blåkopior. Ormig var namnet på den dupliceringsapparat som användes . 95Enligt H:s redogörelse fördes illegalförteckningen enligt ett beslut som meddelats . Sekt U 4. av N H den 11/10 1965 samt Bilaga till Anteckningar i anslutning till fö- Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 hade till huvuduppgift att se till att personer med extrem politisk inställning i och län blev registrerade enligt de föreskrifter som utfärdats av statspolisinten- denten.96 Under ledning av detaljchefen, , registrera- des uppgifter om tusentals personer främst med hjälp av uppgifter i kommunistisk och nazistisk press samt mer eller mind- re ofullständiga personuppgifter, vilka inkommit genom tk. Det sistnämnda materialet var mest omfattande och erhölls i bearbetad form - dvs. under meddelarbeteckning - från Hammerby & Co. Vid en kvantitativ beräkning framkom att det (1962) inkommit 4882 uppgifter om personer från telefonkontrollöver- skottet. inkom uppgifter om 1000 personer från kom- munistiska tidningar, 650 namnuppgifter från samt förteckningar över Svensk-Ryska sällskapets medlemmar (1000 namn) och (700 namn). Vid detaljen fanns ett register som upptog ungefär 50 000 kom- munister och nazister samt praktiskt taget alla som identifierats på sektionen eller varit föremål för åtgärd eller bearbetning utan att kunna bedömas vara kommunister eller nazister i och län.97 Registret kompletterades löpande med inkommande uppgifter. Uppgifter om redan kända personer antecknades i detal- jens register och överlämnades därefter till centralregistret vid kansliet. I identifieringsarbetet beträffande tidigare okända personer tog detaljen kontakt med folkbokföringen, den ovannämnda industri- gruppen eller någon lokal sektion. Personerna klassificerades med bokstaven A (aktiv), B (medlem) eller C (sympatisör) och uppgif- ter om yrke och arbetsplats noterades. Även makar till de aktuella personerna registrerades. Namn på personer som inte kunnat iden- tifieras eller vars politiska belastning inte motiverade registrering redragningen den 12/4 1966 rörande översyn av avdelningens specialregister s. 6. HSC nr 340/65. För exempel på personer som var registrerade i illegalförteckningen se Ang uppföljningen avseende illegalpärmarna den 15/3 1972 i ärende HSC nr 507/68. 96HA 30 ersatte statspolisintendentens cirkulär nr 1 som föreskrev att personer med anknytning till ytterlighetsparti skulle registreras i central- registret i . 97Detta register hade ursprungligen upprättats vid tredje rotelns första byrå i enlighet med statspolisintendentens cirkulär nr 1 (se not ovan). PM av den 24/4 1950. JWK 5:770, löpnr 5, s. 193. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 placerades i särskilda pärmar för vila tills kompletterande upp- gifter kommit in.98 Säkerhetspolisens prioritering av den inre fronten Särskilt utgjorde kartläggningen och registreringen av kommunisterna en stor del av säkerhetspolisens totala arbete. arbetade närmare fyrtio poliser vid den för verksamheten i ansvariga roteln vilket var nästan lika många som var avdelade för att tjänstgöra vid ryssroteln.99 Vid lokalavdelningarna ute i landet tycks kommunistövervakningen och registrering av personuppgifter för personalkontrollen ha domine- rat verksamheten. I en PM konstateras följande: av arbetstiden vid våra lokalavdel- ningar - utom möjligen i och kanske även i - torde sålunda åtgå för att full- göra det slag av arbetsuppgifter, som här åvilar III D, såsom insamling och bearbetning av uppgifter av olika yttringar av kommunistisk verksamhet, ytterlighetspartiernas kader och sympatisörer m.m. Dylika uppgifter ligga till grund för personalkontrollen, som synes vara vårt viktigaste instrument för att förebygga spioneri och sabotage.100 omfördelades säkerhetspolisens personal från den rotel som ansvarade för övervakningen av de svenska yt- 98Redogörelse för verksamheten vid sektion 5, rotel B I. av den 15/10 1965. HSC nr 340/65. hade roteln 27 pärmar med vilande registrering- ar, enligt rotelns uppskattning omfattade dessa pärmar information om knappt 3000 perso- ner (Synpunkter angående extremistregistrering. RPS/Säk B I, PM den 5/11 1970. JWK 5:720/7, löpnr 1, s. 2/10. 9939 poliser var då stationerade vid III D medan 44 poliser tjänstgjorde vid den s.k. ryssro- teln. Förteckning över personalen vid den särskilda polisverksamheten i den 21/10 1958. HSC nr 1116/58. 100PM (odaterad) i HSC nr 1096/58. Detta förhållande verifieras i en PM av krimi- nalkommissarie i . I en tillbakablick på arbetet inom säkerhetspoli- sen i norra - som för Burströms del började i - noterade han följande: Huvuduppgiften var att spåra upp och redovisa kommunister och kommunistisk verksam- het samt personalkontroll. Det står utom allt tvivel, att BDLs [Luleås] personalstyrka grun- dades på den starka kommunistiska aktiviteten i . Se skrivelse från Umeåsektio- nen till den 19/5 1971. JWK 5:702/6, löpnr 2, s. 22/84. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 terlighetsorganisationerna.101 De följande decennierna uppgick den personalstyrka (kanslipersonal och civilgrupp oräknade) som ar- betade vid kontrasubversionsroteln vid i till mellan 10 och 20 stycken.102 var det främst andra verksamhetsgrenar inom säkerhetspolisen som kontraterrorism och säkerhetsskydd som expanderade.103 Övervak- ningen av personer med anknytning till det gamla SKP och som misstänktes för sovjetisk femtekolonnverksamhet hade nedpriori- terats . Istället satsade säkerhetspolisen sina resur- ser alltmer på den s.k. subversiva samhällsomstörtande verksam- heten som bedrevs inom uttalat revolutionära vänsterorganisatio- ner. Denna omorientering åskådliggörs bl.a. av att de rättsliga mo- tiven för att - i syfte att kartlägga de övervakade organisationerna och deras sympatisörer - inleda förundersökningar och telefonav- lyssningar ändrades från misstanke om spioneri till misstanke om förberedelse till uppror.104 Den visar sig också i en revidering av säkerhetspolisens beredskapsförteckning som jag behandlar nedan. I utredning framfördes skarp kritik mot säkerhetspolisens kontrasubversiva verksamhet. var sär- skilt kritisk mot den del av arbetet som inriktade sig på att regi- strera personer som enbart ägnade sig åt politisk verksamhet och som varken var misstänkta för brott eller umgicks i kriminella kret- sar. Enligt kunde denna del av verksamheten i princip slo- pas som regeringens hemliga föreskrifter för denna regi- strering borde upphävas. 101Den 1/1 1970 tjänstgjorde 23 poliser vid kontrasubversionsroteln. Protokoll fört vid sam- manträde inför avdelningschefen . RPS/Säk A III vol. 102Se säkerhetspolisens telefonlistor 1974, Bilaga 8 till beslut av GD M den 29/9 1989. (SAK . löpnr 6. 103Ang den relativa omprioriteringen från säkerhetsunderrättelsetjänst till terrorismbe- kämpning se Förslag till anslagsäskande för /79. SK nr 9/77. samt Den särskilda polisverksamheten. PM den 15/1 1979 (SK nr 4/79. 104Se , : Hotet från vänster. (SOU 2002:91). Enligt avdelningschefens verksam- hetsplanering kunde subversion användas av främmande makt som ett alternativ till militärt angrepp; Eftersom kärnvapen har gjort ett storkrig i nära nog otänkbart har de subversiva metoderna i stället fått en alltmer systematisk tillämpning. Subversionen tog sig, enligt verksamhetsplaneringen, uttryck i stöd till samhällsomstörtande grupper (t ex politiska extremistgrupper), infiltration av samhällsorgan, organisationer, föreningar etc. i syfte att få genomslag för åtgärder som tjänar angriparen, ryktesspridning (desinformation) och sabotage eller annan skadegörelse i syfte att skapa oro och rubba förtroendet för myndigheter och företag samt subversiv propaganda - aktiva åtgärder - syftande till långsiktig förändring av befolkningens attityder och värderingar till angriparens förmån (för verksamhetsplanering 18/3 1988 i SAK , löpnr 1. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 Såvitt jag kan se finns det knappast skäl att re- gistrera andra personer än sådana som genom brottsligt beteende eller på något annat påtag- ligt sätt visat att de utgör en fara för säkerhe- ten.105 I andra offentliga utredningar som presenterades strax efter Lid- boms betänkande gjordes emellertid andra bedömningar. Såväl ju- stitiekanslern som ansåg att det fortfarande fanns skäl att registrera personer enbart på grund av deras politiska aktivitet.106 Efter 1989 och den efterföljande upplösningen av omprövades i viss mån arbetet inom kontrasub- versionsroteln. Främst berodde detta på att kopplingen mellan vänsterns subversiva verksamhet och det utrikespolitiska hotet inte längre kunde betraktas som aktuell. Enligt verksam- hetsplanering /91 utgjordes det inre hotet av gärningar som syftar till att med våld eller otillbörligt tvång ändra vårt stats- skick, förmå beslutande politiska organ eller myndigheter att fatta beslut i en viss riktning eller förhindra medborgarna att utöva sina medborgerliga fri- och rättigheter. Begreppet författningsskydd ansågs därför bättre ägnat att beskriva SÄPOs uppgift på detta område.107 förelåg det vid inledningen av viss osäkerhet om vilka brott som författningsskyddsroteln skulle ägna sin uppmärksamhet åt. Vid en konferens med författningsskydds- roteln beskrev generaldirektören - enligt protokollet - detta problem på följande sätt: Författningsskyddets uppgift är att förebygga och uppdaga brott mot rikets inre säkerhet. En fråga som man måste ställa sig då är vilka brott som avses. Kanske hoppades vi på att få ett klarare svar på denna fråga av [expeditionschef vid . UE], men här saknas den legaldefinition som talar om vad som förstås med författningsskydd el- ler subversiv verksamhet eller brott mot rikets 105SOU 1989:18, s. 7 och 12. 106SOU 1990:51, s. 256-257. 107Verksamhetsplanering samt grund för verksamhetsplanering i SAK , löpnr 1, s. 72 och s. 107. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 Lagstiftaren har helt enkelt läm- nat den här frågan obesvarad. Frågan är diffus och oklar. Det går inte att säga med säkerhet var gränsen går Viss ledning ges lag men där upptas inte brott mot medborgerlig frihet som ju obestridligen kommer in under vad vi betraktar som brott mot rikets säkerhet, eller i vart fall kan göra.108 I synen på hotet från den revolutionära vänstern var säkerhetspoli- sens generaldirektör i stort sett överens med Lid- bom. Vid en chefskonferens uttalade han följande: På författningsskyddets område har som sagts högerextremismen ökat kraftigt och rönt stort intresse i massmedia. Av vänsterorganisatio- nerna är KPML(r) den enda av intresse i dags- läget. De övriga kan uteslutas ur HT 19.109 Trots påpekande kvarstod även andra vänsterorganisa- tioner än KPML(r) på den s.k. HT 19-listan in på 1990-ta- let. i (KPS) ströks från listan 1993 och () avfördes först dvs. som KPML(r). Roteln ägnade fram till sina resurser främst åt övervakning av HT 19-organisationer dvs. de grupperingar som regeringen räknat upp i hemliga tilläggsföreskrifter till personal- kontrollkungörelsen. I andra hand riktades övervakningen mot an- arkister/autonoma och invandrarfientliga grupper. Lägst prioritet hade vänskapsföreningarna och fredsorganisationerna.110 såg prioriteringen något annorlunda ut. En tablå över för- fattningsskyddets rotelorganisation visar att den personalgrupp inom roteln som övervakade högerextre- 108Protokoll över författningsskyddets konferens . SAK , löpnr 7. 109Konferensanteckningar från 4-5/11 1991. SAK , löpnr 7. 110Protokoll över författningsskyddets konferens . SAK 701391- 0182, löpnr 6. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 mismen var något större än den grupp som ägnade sig åt vänster- extremism och anarkism.111 satsade säkerhetspolisen allt större resurser på författningsskyddet. Av säkerhetspolisens anslagsframställning 1993 framgår det att författningsskyddets andel av den totala bud- geten hade fördubblats under de närmast föregående åren. Budget- /91 satsades av budgeten på denna del av verksam- heten. uppgick denna siffra till 11,1 %.112 1999 hade författningsskyddets andel av budgeten ökat till 16 %.113 Un- der senare delen av tillfördes författningsskyddsroteln betydande resurser och antalet tjänster fördubblades från 22 till 44. Detta har motiverats av den kraftiga ökningen av rasistiska och homofobiska brott med anknytning till högerextremistiska kretsar och Vit maktmiljön.114 Bristen på bearbetning och analys En huvudpoäng i den kritik som framförde mot kont- rasubversionen var att arbetet till alltför stor del var inriktat på att övervaka företeelser som inte kunde anses utgöra något hot mot säkerhet. sade sig också ha kunnat konstatera att det på detta område rådde brist på samhällsvetenskaplig expertis och påpekade att det var viktigt att det inom fanns tillräcklig sakkunskap för att kunna bedöma förändringar i hotbilden.115 Därmed aktualiserade ett problem som ledningen för sä- kerhetspolisen varit medveten om . I ett anslagsäs- kande till regeringen skrev statspolisintendenten följande: Jag har i samband med mina statframställ- ningar vid upprepade tillfällen framhållit att statspolisen icke har tillgång till den kvalifice- rade, akademiskt och politiskt skolade arbets- kraft, som erfordras för att i önskvärd omfatt- ning åstadkomma sammanställningar och ana- lyser av det i verksamheten hopbragta infor- 111Rotelorganisation den 12/4 1995. SAK , löpnr 4, s. 492. 112Anslagsframställning för /95. SK nr 12/93. 113Ökningen hade skett på bekostnad av terroristbekämpningen och kontraspionaget. Års- redovisning för . SK nr 8/00. 114Som exempel på grova rasistiska brott nämndes mordet på och Klippanmor- det. nr 9, den 27/4 2000. SAK , löpnr 13. 115SOU 1989:18, s. 38. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 mationsmaterialet, som säkerligen skulle vara av icke ringa värde för bl.a. regeringen, för- svarsstaben och utrikesdepartementet.116 Trots att säkerhetspolisen försökt att - t.ex. vid förändringar av or- ganisationen (se ovan ang. organisationsförändring) - för- bättra förhållandena kvarstod problemet. uppmärksammades återigen svårigheterna med bearbetnings- och analysarbetet. Särskilt nämndes då att kontra- subversionsroteln hade behov av hjälp för att genomföra fördju- pade studier av de politiska ytterlighetspartiernas verksamhet. I ett yttrande över ett nytt organisationsförslag 1971 rekommenderade chefen för bearbetningsbyrån att vår krets av egna specialister kompletteras med någon eller några språkkunniga samhällsve- tare/historiker, för bearbetningsuppgifter av kvalificerat slag. Han påminde om att han hävdat att bear- betningsverksamheten inom det kontrasubversiva fältet ligger sär- skilt väl till för akademiskt utbildade krafter.117 Det viktigaste skälet till att just kontrasubversionsarbetet ansågs lämpligt för akademiker torde ha varit att den övervägande delen av detta arbete handlade om att studera aktiviteter som till sin form huvudsakligen överensstämde med verksamheten inom andra poli- tiska partier. Att vissa ytterlighetsorganisationer även i viss mån ägnade sig åt brott som olaglig affischering eller olagliga demon- strationer kan sägas mer ha varit ett problem för ordningspolisen än för säkerhetspolisen. De förundersökningar som genomfördes mot personer inom dessa organisationer handlade främst om att få tillstånd till hemlig telefonavlyssning av centralt placerade personer för att kartlägga verksamheten och få in personuppgifter om medlemmar och sym- patisörer för registrering och eventuell användning i personalkon- trollen.118 Vid ett sammanträde 1978 konstaterade byråchefen att endast en liten del av arbetet vid kontrasubversions- roteln handlade om polisiärt förundersökningsarbete. Enligt Från- stedt utgjordes av arbetet av icke polisiär bearbetning och 116Skrivelse från statspolisintendenten till regeringen den 28/3 1955. S nr 40/55. 117Yttrande över organisationsförslag 1971. av L den 13/12 1971. SAK , pärm 1. 118Hjort, : Hotet från vänster (SOU 2002:91) och Den farliga fredsrörelsen. (SOU 2002:90). Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 analys.119 Befattningshavarna vid kontrasubversionsroteln framhöll att de tyckte sig sakna mer fördjupade kunskaper av samhällsveten- skaplig och politisk karaktär. Många förvärvade genom uppoff- rande självstudier och arbetserfarenhet hjälpliga kunskaper men förflyttades snart till andra befattningar och ersattes av nybörjare. Ofta saknade de dessutom egna erfarenheter från det politiska och fackliga samhällslivet.120 De lösningar som skisserades av problemet var att man skulle anställa välutbildade civilister eller låta special- utbilda poliser.121 Vid ett kommissariemöte uppmärksamma- des återigen den bristande kvalitén på det material som inhämtades inom kontrasubversionen och att man inte hann med att följa upp den inhämtade informationen. När man vid mötet diskuterade möjligheterna att genom förbättrad uppföljning bemöta den sä- kerhetshotande verksamheten kunde de närvarande kommissa- rierna konstatera att vi bara hinner med registre- ring.122 En viktig förändring i detta hänseende blev inrättandet av den ci- vila analysgruppen 1992 som även gavs arbetsuppgifter inom för- fattningsskyddets område.123 Mycket tyder emellertid på att för- fattningsskyddets övervakning av de s.k. HT 19-grupperna även har varit behäftad med metodiska och analytiska brister. Som exempel på detta kan anföras två omständigheter. För det första hävdade säkerhetspolisen 1994, utan att anföra några be- vis, att tre lokala Emmausföreningar utgjorde lokalavdelningar till KPML(r). Några belägg för påståendet har heller inte påträffats. För det andra konstaterade säkerhetspolisen att Socialistiska Partiets politiska aktiviteter inte skilde sig från den verksamhet som bedrevs inom de demokratiska partierna och att partiet inte utgjorde något säkerhetshot. Trots detta ansåg säker- hetspolisen att partiet skulle kvarstå på listan över de politiska ytterlighetsorganisationer som skulle ägnas särskild uppmärksamhet.124 119Protokoll från sammanträde med avdelningschefen den 12/1 1978. JWK 5:720/2, löpnr 6, s. 104/77. 120Sammanställning av enkätsvar den 5/12 1977. JWK 5:720/2, löpnr 6, s. 104/33. 121Protokoll från sammanträde med avdelningschefen den 12/1 1978. JWK 5:720/2, löpnr 6, s. 104/77. 122Sammanfattning av sekretariatsdiskussioner med säkerhetsavdelningens kommissarier vid AS i ämnet säkerhetshotande verksamhet. SAK , löpnr 1, s. 79. 123Se ärende SH 2757/91. SAK , löpnr 7. 124Se avsnittet Säkerhetstjänsterna och Emmausrörelsen samt Den svenska trotskismen som hotbild i , : Hotet från vänster. (SOU 2002:91). Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002