sou · GQB39d2 · 2003-01-01 00:00:00 — En när- mare analys av modellen, utifrån vissa antaganden om skattenivåer etc., har gjorts i departementspromemorian Utvärdering av Skatte- växlingskommitténs energiskattemodell (Ds 2000:73). I denna görs en teknisk analys av ett specifikt alternativ för att förbättra under- laget, bl.a. genom en konkretisering och illustration av olika cen- trala avvägningsfrågor, inför det fortsatta arbetet med att förverk- liga strategin för fortsatt skatteväxling. Grundtanken i modell är att de nära sammankopplade sektorerna industri samt el- och värmeproduk- tion behandlas lika i energiskattesammanhang. Det alternativ som utvärderats i Ds 2000:73 är ett räkneexempel som innebär att en 50-procentig koldioxidskattenivå och ingen energiskatt tillämpas för samtliga dessa tre sektorer. Utvärderingen grundade sig på data om bränslepris, driftskostnader och skattesatser . I departementspromemorian (Ds 2000:73) gjordes följande anta- ganden: Industri-, jordbruks- och växthussektorerna: 0 energiskatt och koldioxidskatt. 0,8- och 1,2-procentsreglerna slopas. Elproduktion: 0 energiskatt och koldioxidskatt. Värmeproduktion: 0 energiskatt och koldioxidskatt. Energiskatt på värme införs i konsumtionsledet med per kWh. Energiskatterna på bränslen, el och värme är rent fiskala skatter, som enbart tas ut i hushålls- och servicenäringarna (den så kallade övrigsektorn). Energiskatten på bränslen tas ut efter energiinnehåll och omfattar såväl fossila bränslen som biobränslen. Koldioxid- och svavelskatterna tas ut efter samma principer som . En trafik- och miljöskatt införs på drivmedel. Energiskatt och koldioxidskatt införs på torv. Innebörden är att biobränslen, liksom , inte beskattas i värme- och kraftvärmeproduktionen eller i kraftproduktionen. Fossila bränslen beskattas med koldioxid- och svavelskatt. Energibeskattning och grön skatteväxling som används i industri- och jordbrukssektorerna, samt i produk- tion av el och värme, beläggs med halv koldioxidskatt. Tabell 14.12: Schema över beskattningen av fossila bränslen enligt nuvarande regler samt enligt de förutsättningar som gällt för utvär- deringen *) För kraftvärme- och kondenskraftverk anges att 2–belastas med både energi- och koldioxidskatt för eldelen. Att skatt tas ut i dessa fall beror på att avdrag inte får göras för den del av bränslet som motsva- rar den interna elförbrukningen för elproduktionen. I gengäld tas ingen skatt ut på den elen. Om ovanstående villkor omsätts för utvärderingen i departements- promemorian 1998, som är det år vars förhål- landen legat till grund för utvärderingen, erhålls skattesatserna som redovisas i tabell 14.13. Vid beräkningen har de värmevärden som uppges i tabell 14.4 tillämpats, vilket är samma värmevärden som används i promemorian. Energibeskattning och grön skatteväxling Tabell 14.13: Utvärderat alternativ i Ds 2000:73 (förhål- landen) Bränsle för industri, el- K-skatt är av koldioxidskatt. S-skatt avser eld- ningsolja svavel, kol svavel och torv svavel. Källa: Egna beräkningar. Omräknat för skattesatserna som gäller , som används som basår i det här betänkandet, skulle skattesatserna i det utvärderade alternativet vara enligt tabell 14.14. Energibeskattning och grön skatteväxling Tabell 14.14: Utvärderat alternativ, omräknat till skatte- nivå Bränsle för industri, el- K-skatt är av koldioxidskatt. S-skatt avser eld- ningsolja svavel, kol svavel och torv svavel. Källa: Egna beräkningar. En komponent i modell är att en skatt på värme införs på all fjärr- och kraftvärmeproducerad värme. Det är alltså en konsumtionsskatt på värme. I det utvärderade alternati- vet antogs en skattesats om per kWh i syfte att göra den utvärderade skatteomläggningen statsfinansiellt neutral. Det inne- bär bl.a. att värme från avfallsförbränning belastas med samma skatt i konsumtionsledet som värme som kommer från förbränning av andra bränslen. 14.3Beräkningar av effekter på avfallssystemet av energibeskattningen Avfallsbränslen utgör en växande andel av energimarknaden. Dessa omfattas inte av energibeskattningen. I det här av- snittet diskuteras vilken effekt detta har på avfallssystemet och vil- ken nivå som skulle behövas på en skatt på avfall som förbränns, för att beskattning ur olika aspekter skulle vara lika som för andra Energibeskattning och grön skatteväxling bränslen i värmeproduktion. Här diskuteras också motsvarande effekt på rötning. Beräkningarna utgör underlag för den analys som görs i del III av betänkandet, som behandlar analyser och konsekvenser av en förbränningsskatt på avfall. 14.3.1Skatteeffekter på intäkter från värmeförsäljning vid avfallsförbränning Som framgår av kalkylerna i kapitel 11 har intäkten från försäljning av energi en kraftig påverkan på nettokostnaden för avfallsförbrän- ning. Därmed kan de mottagningsavgifter som behöver tas ut för att täcka kostnaderna för avfallsförbränning hållas nere. El- och värmeintäkterna för en avfallsförbränningsanläggning beror på vilken alternativ energiproduktion som finns tillgänglig. Intäkten från energiförsäljning kan antas motsvara produktions- kostnaden för värme och el för konkurrerande energikällor. Av- fallsbränslen utgör en liten del av energimarknaden och kan inte antas påverka marknadspriset i någon väsentlig utsträckning. Viss konkurrerande produktion av värme belastas med energi- och koldioxidskatt. Detta medför att sådan värmeproduktion för- dyras. Därigenom är marknadspriset på värme alltså högre än vad det skulle ha varit om inte flertalet av de använda bränslena var be- skattade. Även värmen som producerats från avfallsbränslet får del av detta högre pris, trots att det inte är beskattat. Samma sak gäller naturligtvis biobränslen och torv som, liksom avfallsbränslen, inte omfattas av energibeskattningen. Denna skatteeffekt bidrar till att hålla nere mottagningsavgif- terna till avfallsförbränningsanläggningar med värmeproduktion. Därmed erhåller andra avfallsbehandlingsalternativ motsvarande ekonomiska nackdel gentemot avfallsförbränning. Detta kan tolkas på olika sätt. Det kan ses som en önskvärd ef- fekt av internalisering av miljökostnader i priset på olika bränslen. Hushållsavfall som går till förbränning är till bio- bränsle och har därför i denna del inte samma klimateffekt som fossila bränslen. kan knappast avsikten med koldioxid- och energiskatt på fossila bränslen vara att missgynna biologisk be- handling i avfallshanteringen. Hur stor effekten av energibeskattningen är på avfallssystemet beror främst på hur värmeintäkten från avfallsförbränning bestäms. Energibeskattning och grön skatteväxling Avfallsförbränning utgör en relativt liten del av fjärrvärmeförsörj- ningen. Dess huvuduppgift är att behandla avfall och avfallsbe- handlingen måste i princip fungera året om. Avfallslämnarna betalar mottagningsavgifter till avfallsbehandlaren, och vid avfallsförbrän- ning är alternativen för avfallslämnaren i regel antingen inte till- gängliga eller helt enkelt dyrare. Sammantaget innebär detta att avfallsförbrännaren får prisa in sig i värmesektorn och i övrigt finansiera verksamheten med mottag- ningsavgifter. Värmeintäkten som fås vid avfallsförbränning be- stäms således av kostnaden för andra bränslen inklusive skatt på dessa. Beräkning av skatteeffekt utifrån dagens energibeskattning Olika bränslens andelar av total förbrukning i hela landets fjärr- värmeförsörjning framgår av tabell 14.15. Där beräknas också me- delvärdet för energi- och koldioxidskatten. Tabell 14.15: Andelar av bränslen och deras energi- och koldioxid- skatt vid värmeproduktion i ett värmeverk Eo 2–5 *) Med sopor avses avfall som förbränns i avfallsförbrännings- anläggningar. Källa: Egna beräkningar. Andelar av bränslen är hämtade från korttidsprognos EI 5:2001. Energibeskattning och grön skatteväxling Med den i tabell 14.15 presenterade fördelningen kan värmeintäk- ten beräknas till i genomsnitt per kWh högre än vad det skulle vara utan beskattning. Omräknat som effekt på mottag- ningsavgiften för hushållsavfall vid avfallsförbränning, motsvarar det lägre avgift per ton avfall, vid ett värmevärde på 3 kWh per kg. I ett kraftvärmeverk tillämpas halv energiskatt på bränslen som används för värmeproduktion. Det innebär att skatteeffekten i det fallet istället blir per kWh eller lägre mottag- ningsavgift per ton hushållsavfall. Detta är emellertid en förenkling som kan ge en missvisande bild av vilken värmeintäkt som faktiskt fås vid avfallsförbränning. Det beror på att värme för avfallsförbränning säljs året runt, eftersom avfall uppkommer kontinuerligt och då bör behandlas. Det finns möjligheter att lagra avfall, men för hushållsavfall kräver det bal- ning som kan kosta 100–per ton avfall. Av detta skäl vill avfallsförbrännaren kunna sälja värme året runt och stå för bas- lasten i fjärrvärmenätet. Behovet av värme är lägre och då är också värmepriset betydligt lägre än . Konkurrensen kan därför också vara från spillvärme och värme- pumpar snarare än andra bränslen, och det till ett lägre värmepris än ovanstående beskattade bränslen anger. Detta medför att värme från avfallsförbränning ger lägre intäkter än värme från andra bränslen som tillkommer . Skatteef- fekten på värmeintäkten kan därför vara lägre än vad som beräknats ovan. Jag har i kalkylerna för avfallsbehandlingskostnader i kapitel 11 förutsatt en värmeintäkt på per kWh värme från avfallsför- bränning som levereras till fjärrvärmenät. Det motsvarar 420 kro- nor per ton hushållsavfall vid värmeutbyte med ett värmevärde på 3 kWh per kg. Ovanstående kalkyler innebär att ca en fjärdedel av värmeintäkterna beror på energibeskattningen. Fossila bränslen används i första hand då ett högre värmepris kan tas ut. Antag att värmepriset då ligger på per kWh. Energi- och koldioxidskatten på kol är per kWh () eller av värmeintäkten. Görs mot- svarande beräkning för tung eldningsolja är skatteandelen och för naturgas . Det är högre eller väsentlig högre än den skatteandel som ovan beräknats för värme från av- fallsförbränning, trots ett jämförelsevis mycket högt värmepris för värme från förbränning av fossila bränslen. Energibeskattning och grön skatteväxling Sammantaget kan därför ovanstående beräkning av skatteeffek- ten på värmeintäkterna för avfallsförbränning anses vara rimlig i en grov bedömning. Beräkning av skatteeffekt utifrån den reformerade energiskattemodellen En reformering av energibeskattningen utifrån Skatteväxlings- kommitténs modell, med de antagna nivåer och andra förutsätt- ningar som gällde vid utvärderingen i Ds 2000:73, skulle innebära att värmeintäkten för värmeproducenten skulle sjunka per kWh vid småhusleveranser och per kWh vid leveranser av fjärrvärme till flerbostadshus och lokaler. Enligt denna utvärdering minskar således värmeintäkterna för vär- meverk med per kWh om koldioxidskatten halveras och energiskatt på bränslen tas bort vid skattenivå. Det bör dock observeras att dagens fjärrvärmekostnader varierar mellan olika delar av landet. Variationen är störst för småhus, där de som betalar mest betalar mer än dubbelt så mycket som de som har lägst fjärrvärmekostnad. De redovisade beräkningarna från Ds 2000:73 liksom de beräkningar som gjorts i detta betänkande avser medelnivåer och grundas på den bränslemix som förelåg i fjärrvär- meproduktionen (i Ds 2000:73) och som prognostiserats föreligga (i detta betänkande). Beräkningarna är vidare ex- klusive värmeskatt. När hänsyn togs till hur fjärrvärmepriset påver- kas av att en värmeskatt införs i konsumentledet, visar beräkning- arna i Ds 2000:73 att fjärrvärmepriset vid medelnivån skulle komma att vara detsamma som innan omläggningen. Skattesatserna i modellen vid koldioxidskattenivå skulle vid koldioxidskatt bli enligt tabell 14.16. Observera att detta avviker från det analyserade exemplet i departementspro- memorian. koldioxidskatt vid nivå motsvarar nominellt koldioxidskatt vid nivå. koldioxidskatt vid nivå motsvarar den koldioxidskatt som tas ut för industriell användning m.m. 50 procents nivå be- tyder således en betydande skattehöjning för industri-, jord- och skogsbrukssektorerna. Om reformen ska vara statsfinansiellt neutral koldioxidskatt vid skattenivåer måste en högre konsum- Energibeskattning och grön skatteväxling tionsskatt på värme än den som antogs i departementspromemo- rian tas ut. Tabell 14.16: Skatt på bränslen i reformerad energiskattemodell med skattesatser och koldioxidskatt Bränsle för industri, el- K-skatt = koldioxidskatt E-skatt = energiskatt S-skatt = svavelskatt Skattesatserna är omräknade till öre per kWh med energifaktorerna i tabell 14.4. För att beräkna effekten på värmeintäkten av den då återstående beskattningen av bränslen i värmeproduktion görs samma typ av beräkning som . Energibeskattning och grön skatteväxling Tabell 14.17: Effekt på värmeintäkt i fjärrvärme av bränsleskatter vid reformerad energibeskattning, värmeproduktion och skattesatser Eo 2–5 Källa: Egna beräkningar. Andelar av bränslen är hämtade från korttidsprognos EI 5:2001. Ett genomförande av modell för energi- beskattning enligt utvärderingen, medför enligt mina beräkningar en skatteeffekt på värmeintäkten med per kWh. Detta mot- svarar en förbränningsskatt på per ton hushållsavfall vid ett värmevärde på 3 kWh per kg. Motsvarande värde med dagens energibeskattning beräknades i avsnitt 14.3.1 till per ton. Därmed medför exemplet att skatteeffekten mer än halveras. Beräkning av skatteeffekt av genomförd grön skatteväxling Den beslutade gröna skatteväxlingen innebär en rad förändringar. Här diskuteras de förändrade skattesatser i energi- och koldioxid- beskattningen som genomförts . Effekter av en förbränningsskatt på avfall i den reformerade energiskattestruktur som ingår i grön skatteväxling diskuteras i kapitel 6. Energibeskattning och grön skatteväxling Förändringarna i 2001 och energi- och koldioxidbe- skattning innebär höjd skatt på fossila bränslen i värmeproduktio- nen. Det är av intresse att notera att i de aktuella regerings- och riksdagsbesluten indikeras en grön skatteväxling i storleksord- ningen 30 miljarder . Den summa som växlades var ca och den som växlas 2002 är ca . Tabell 14.18: Förändring av koldioxid- och energiskatt i värme- produktion (värmeverk) Eldningsolja 2–5 I tabell 14.18 redovisas de sammanlagda förändringarna i koldioxid- och energibeskattningen i värmeproduktionen . Skattesatserna har omräknats till skatt per energienhet, öre per kWh, med de energivärden som anges i tabell 14.4. Av tabell 14.18 framgår att den sammanlagda beskattningen har ökat med belopp inom intervallet 5,6–8,per kWh. Störst höjningar har kolbränslen fått som en effekt av relativt höga koldioxidutsläpp. Skattehöjningarna tas ut i form av högre värmepriser och även värme som produceras med skattefria bränslen får del av prishöj- ningen. Den ökade skatteeffekten på värmeintäkten av skattehöj- ningarna redovisas i tabell 14.19. Energibeskattning och grön skatteväxling Tabell 14.19: Energi- och koldioxidskatt för värmeproduktion 2000, beräkning genomsnittshöjning av grön skatte- växling 2001 och 2002 med hänsyn till andelar i fjärrvärme Eo 2–5 Källa: Egna beräkningar. Andelar av bränslen är hämtade från korttidsprognos EI 5:2001. Av tabell 14.19 framgår att den genomsnittliga ökningen var per kWh. Det betyder att värmeintäkten också ökar per kWh, vilket skulle göra det möjligt att sänka mottagningsavgiften till avfallsförbränning med per ton hushållsavfall. 14.3.2Skatteeffekter på intäkter från försäljning av biogas från rötning Rötning av avfall kan förutom jordförbättringsprodukter och täckmaterial ge biogas. Biogas som bildas i rötningsreaktorer och deponier kan samlas in och förbrännas. Gasen kan användas till värme- eller elproduktion eller som fordonsbränsle. Det innebär att det även för biologisk behandling, där brännbar gas utvinns och används för att ersätta beskattade drivmedel och bränslen, finns en motsvarande skatteeffekt som här diskuteras för avfallsförbrän- ning. Energibeskattning och grön skatteväxling Det rötningsbara avfallets energiinnehåll är lägre än det avfall som förbränns, uppskattningsvis 2,3 kWh per kg. Av energiinne- hållet har i laboratorieförsök tagits tillvara, men i praktiken brukar man räkna med 40–. Om vi räknar innebär det att den energimängd i form av använd bio- gas som utvinns är 1,15 kWh per kg rötat avfall. Det motsvarar av värmevärdet hos blandat hushållsavfall som går till avfallsförbränningsanläggningar, som kan beräknas till 3,0 kWh per kg. Skatteeffekten vid användning av rötgasen för värmeproduktion i ett värmeverk motsvarar då per ton avfall. Motsvarande värde för ett kraftvärmeverk är per ton avfall. Det inne- bär att skatteeffekten är lägre per ton avfall jämfört med avfallsförbränning i värmeverk. Denna beräkning är ett grovt över- slag för att bedöma storleksordningen på skatteeffekten för rötning med biogasproduktion. Det bör noteras att det avfall som används till rötning inte är direkt jämförbart med det avfall som används i avfallsförbränning. Om biogasen istället används som drivmedel fås ett högre pris beroende på den högre beskattningen av drivmedel som dieselolja och bensin. Det är emellertid små mängder biogas som används för detta ändamål och möjligheterna till detta är starkt begränsade i större delen av landet p.g.a. avsaknad av infrastrukturer och därtill anpassade fordon. Det är osäkert om nettointäkten för sådan han- tering av biogas blir större än vid vanlig värmeproduktion. Uppgifter över intäkter från biogas som motorbränsle som an- vänts i kalkylsammanhang varierar i spannet 20–per kWh. Detta är 15–per kWh mer än vad som kalkylmässigt beräk- nas för motsvarande värmeintäkt enligt ovan. Detta beror i första hand på att drivmedel generellt betalas högre, dvs. har ett högre ekonomiskt värde för användaren. En betydande del av den högre intäkten från biogasförsäljning kan emellertid hänföras till att skatter på motorbränslen är höga. Av nuvarande bensinpris på ca per kWh är energi- och koldioxidskatt och moms. Moms får förutsättas utgå även på biogas varför den borträknas i jämförelsen. Relevant ben- sinpris är då ca per kWh, varav är skatt. Om samma skatteffekt beräknas för biogasintäkten 20–per kWh blir denna 12–per kWh. Det motsvarar 102–per ton avfall som användes till rötningen (med ovanstående förutsätt- ningar om energiinnehåll i avfallet och gasutbyte i rötningen). Energibeskattning och grön skatteväxling Räknas istället på ersättning av dieselfordon erhålls en lägre ef- fekt för intäkten från biogasen, som beror av beskattningen på die- selbränslet är av priset exklusive moms. Skatteeffek- ten i intäkten från försäljning av biogas skulle med denna skattean- del vara 10–per kWh eller 85–per ton avfall. 14.4Beräkningar av nivåer av avfallsskatt som motsvarar energi- och koldioxidskatt I detta avsnitt diskuteras vilken skattenivå på en eventuell förbrän- ningsskatt på avfall som skulle motsvara dagens energibeskattning på konkurrerande bränslen. Sådana beskattade bränslen är för när- varande uteslutande fossila bränslen. Här handlar det alltså om hy- potetiska resonemang och inte om faktiska effekter på värmepris m.m. Faktiska effekter diskuterades i föregående avsnitt. Eftersom det uteslutande är fossila bränslen som beskattas har diskussionen begränsats till det fossila innehållet i avfallet. Vid av- fallsförbränning i värmeverk eller kraftvärmeverk ingår vanligen en viss del fossilt material som är obeskattat. Biogas från rötning eller deponier är däremot biobränslen och utelämnas därför ifrån följande diskussion. Varje mängd koldioxid som tillförs atmosfären och blir kvar där har samma klimateffekt. Sådan nettoökning kommer av förbrän- ning av fossila bränslen som kol, olja, torv, naturgas eller plastav- fall, under förutsättning att det inte motverkas av ökad fotosyntes, upptag av hav eller inlagring i t.ex. humus och sediment. Förbrän- ning av biobränslen ger också utsläpp av koldioxid, men denna kol- dioxid brukar inte räknas som nettotillskott utan anses motsvara vad som tas upp av ekosystemen. Vanligt hushållsavfall som går till avfallsförbränning har ett plastinnehåll på 10–av totalvikten. Plasten har tillverkats av olja och bidrar vid förbränning till att öka atmosfärens koldiox- idhalt. () motsvarar koldioxidskatten per kg koldioxid för alla fossila bränslen som används för upp- värmning. Om det fossila innehållet i avfall beläggs med koldiox- idskatt vid 15 procents andel blir det ca per ton avfall eller per kWh (vid värmevärdet 3,0 kWh per kg). Enligt mineraloljedirektivet får skatt inte tas ut för oljeprodukter som används som råvaror. Inte heller får bränslen som används vid tillverkningen av mineraloljor beskattas. Det betyder att någon Energibeskattning och grön skatteväxling skatt inte belastar oljeprodukter som används som plastråvaror. Däremot finns det inte några bestämmelser i direktivet som hindrar att skatt tas ut på plast. Som framgår av tabell 14.2, är det enbart fossila bränslen som () belastas med energiskatt i värmeproduktionen. I praktiken fungerar därför den sammantagna koldioxid- och energi- skatten som en skatt på fossila bränslen. Av tabell 14.20 framgår att av energiskatten på kol motsvarar en förbränningsskatt på per ton avfall i det fall värme produceras i ett värmeverk. Denna energiskatt kan ses som en fiskal energiskatt per energienhet fossilt bränsle. Om den läggs till en koldioxidskatt på plastinnehåll i hushållsavfall som bränns (per ton), så erhålls en sammantagen be- skattning på fossilt kol som blir per ton avfall. Tabell 14.20: Beräkning av förbränningsskatt på avfall efter energi- skatt på fossila bränslen vid fossilt innehåll i avfallet, skatteläge, öre per kWh Eldningsolja 2–5 Slutsatsen av dessa överväganden och beräkningar är att, om hus- hållsavfall ska beskattas för sitt fossila innehåll i samma grad som beskattade fossila bränslen i värmeproduktion, så bör förbrän- ningsskatten vara i intervallet 77–per ton. Denna beräk- ning bygger dock på förutsättningen att av avfallet är fossilt. Detta förhållande kan naturligtvis förändras, bl.a. beroende på hur plaståtervinningen utvecklas . 15 Skatt på avfall i andra länder Skatter eller avgifter på avfallsbehandling förekommer i ett antal länder utanför . Skatt på avfall som deponeras förekommer i ett stort antal länder. I princip har alla EU-länder infört sådan be- skattning. Skatt på avfall som förbränns finns i , , delar av och i princip i (skattesatsen är noll). Förutsättningarna för införande av skatt eller avgift på avfallsbe- handling varierar mellan olika länder. Det gör även syftet med styrmedlet och valet av konstruktion av lagstiftningen. Det innebär att direkta paralleller mellan skattesystemen i olika länder kan vara svåra att dra. Jämförelser och erfarenheter från andra länder kan, trots skillna- derna länderna emellan, vara intressanta. Detta gäller särskilt då den svenska skatten på avfall som deponeras endast har funnits . Dessutom saknas erfarenheter av skatt på avfall som förbränns i . I det här kapitlet görs en kort redogörelse förs för hur systemen med avfallsskatt ser ut och fungerar i , , Storbritan- nien och . Här redovisas även slutsatser från några studier som utvärderat avfallsskatter och -avgifter som styrmedel utifrån erfarenheter från flera olika länder. Materialåtervinning är normalt prioriterat före energiåtervinning i dansk avfallshantering, vilket i sin tur är prioriterat före depone- ring. har man fokuserat hårt på att öka materialåtervin- ningen. Riktlinjerna för den danska avfallspolitiken finns i den na- avfallsplanen, Affald 21, som täcker perioden –2004. Skatt på avfall i andra länder Avfallsplanen flyttar fokus från enbart kvantitativa mål till att också ha kvalitativa mål för avfallshanteringen som att kvaliteten i avfallsbehandlingen ska öka, att påverkan på miljön ska minska och att utnyttjandet av resurser i avfallet ska öka. Kvantitativa mål är att avfallsmängderna år ska återvinnas, till 24 pro- cent förbrännas och till deponeras.