sou · GQB327d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Kommittén får i uppgift att presentera förslag till konkreta åtgärder som gör att alla ges likvärdiga möjligheter att tillägna sig svenskan. I detta sammanhang skall inte minst barn och unga uppmärksamm- as, varför skolan ses som en nyckelfaktor. Regeringen anger också att vi skall ta ställning till hur känslan och intresset för det svenska språket kan stimuleras. Kommittén får även i uppgift att belysa kunskaper i, attityder till och bruk av minoritets- och invandrar- språk och stora internationella språk samt att ta del av den kunskap som finns om svenska som andraspråk. Slutligen ges vi i uppdrag att lägga fram förslag om den svenska språkvårdens framtida uppgifter och organisation i ljuset av det handlingsprogram som vi föreslår. 1.3Så har vi arbetat Vårt utredningsarbete har bedrivits i nära kontakt med , , och språkexperter. Dessa har under arbetets gång haft möjlighet att framföra sina synpunkter med anledning av våra överväganden. Vi har också haft olika kontakter med en rad andra personer och inrättningar verksamma inom språkvårdsom- rådet. Vi har haft samråd med för det europeiska språkåret och med Statskontorets utredning om begripligheten i svenska myndigheters texter. Under utredningsarbetet har vi också överlagt med representant- er för minoritetsspråk och språkvårdsinrättningar för dessa språk. Vi har även inhämtat kunskaper och erfarenheter från myndig- heter, forskarvärlden och olika organisationer. När det gäller myndigheter har vi haft kontakter med och tagit del av material från bl.a. , Nationellt centrum för sfi och svenska som andraspråk, och Statskontoret. Likaså har vi kontaktat , och Arbets- miljöverket. Vi har även varit i kontakt med andra kommittéer och arbetsgrupper med relevans för uppdraget. Vi har vidare haft kontakter med och . I fråga om forskningen har vi varit i kontakt med företrädare för universitet och högskolor. Framför allt har det gällt språkforskning och språkutbildning av skilda slag, men det har också handlat om språkteknologiska frågor som maskinöversättning och inform- ationssökning. Representanter för , båda univers- itet) och språkforskningsinstitutet i har varit inbjudna till kommittén för att lämna information och upplysningar. Kommittén har haft kontakter med olika organisationer, såsom , Handikappförbundens samarbetsorgan, SIOS (Samarbetsorganet för etniska organisationer i ), och rättsskydd. Vi har också sammanträffat med LO angående verksamheten i arbetsgruppen Läsfrämjande in- satser. Inom massmedieområdet har vi haft kontakt bl.a. med , , Norsk rikskringkasting och , liksom med utbildningsinstanser som Journalisthögskol- an i . Vi har också gjort ett studiebesök i kommun för att närmare studera deras läsfrämjande insatser. Två undersökningar på uppdrag av kommittén Som framgått har vi kunnat initiera undersökningar och kartlägg- ningar. Två sådana uppdrag har givits. Det första uppdraget utgår från vår uppgift att belysa kunskaper i, attityder till och bruk av minoritets- och invandrarspråk och stora internationella språk. har genomfört en intervjuundersökning med 1 000 personer om attityder till svenska, internationella språk, de nationella minoritetsspråken och in- vandrarspråken. En rapport om denna undersökning har tagits fram av fil. mag. , varvid resultaten också kompletterats med dels en forskningsöversikt, dels ett mindre antal längre intervjuer med strategiskt utvalda personer. Rapporten finns i sin helhet i bi- laga 2. Det andra uppdraget har lämnats till , pro- fessor i tvåspråkighetsforskning, som tagit fram en rapport om undervisning i och på engelska i det svenska skolväsendet. Ut- gångspunkten har därvid varit att engelskundervisning måste vara så effektiv som möjligt, som de använda metoderna inte får ha negativa konsekvenser för elevernas svenska språkutveckling. Rapporten bifogas som bilaga 3. I detta sammanhang bör också nämnas att Nordiska ministerråd- ets språkpolitiska referensgrupp initierat parallella undersökningar av domänförändringar för språken i de nordiska länderna. För Sve- riges del har fil. Vi har givits möjlighet att delvis följa hennes arbete och att framföra synpunkter och önskemål. Jämförelser med situationen i andra nordiska länder och andra länder inom EU En del av vårt uppdrag har varit att följa utvecklingen och ta del av erfarenheter i de övriga nordiska länderna och inom EU. Detta har vi gjort genom att göra studiebesök i , och , där vi träffade bl.a. representanter för olika språkvårdande organ och för ansvariga departement. Vi har under utredningsarbetet också på annat sätt varit i kon- takt med Dansk sprognævn, Norsk språkråd och den finländska Forskningscentralen för de inhemska språken. När det gäller har vi även på skilda vis samverkat med nordenutskott och Nordiska ministerrådets språkpolitiska refer- ensgrupp. Vidare har kommittén genomfört ett studiebesök vid olika EU- institutioner i och och då bl.a. träffat svenska översättare och tolkar. Vidare har vi besökt kommissionens över- sättningstjänsts kontor i . Följa och stimulera initiativ på språkteknologiområdet När det gäller vår uppgift att följa och stimulera initiativ på språk- teknologiområdet har vi haft kontakter med Verket för in- novationsutveckling (), , , , och avdel- ningen för språkdata vid vid . Vi har även haft kontakt med olika forskare och företag inom det språkteknologiska området, bland annat SICS (). I samarbete med och arrangerade kommittén ett seminarium om svensk språk- teknologi som samlade ett stort antal deltagare. Ett referat av sem- inariet och slutsatser från detta har tagits fram gemensamt av IT- kommissionen, och kommittén och återfinns i bilaga 4. Betänkandets huvudtext är uppbyggd av fem delar. Den första del- en består – utöver detta inledande kapitel – av ett kapitel i vilket vi redogör för utgångspunkterna för vårt förslag till handlingspro- gram. Där uppställs tre övergripande förhållanden som vi menat att handlingsprogrammet ytterst skall syfta till att säkerställa: 1)Svenskan skall vara ett komplett och samhällsbärande språk. 2)Den offentliga svenskan skall vara korrekt och välfungerande. 3)Alla skall ha rätt till språk. Dessa tre målsättningar har sedan ägnats var sin del av betänkandet (delarna II, III och IV). Svenskans ställning som komplett och samhällsbärande språk behandlas i del II. Här tar vi upp frågor som har att göra med dels svenskans bruk och ställning inom skilda samhällssektorer (kap- itel 3–5), dels den svenska terminologisituationen (kapitel 6), dels det faktum att numera är ett mångspråkigt och mångkult- urellt samhälle (kapitel 7). Den offentliga svenskan som ett korrekt och välfungerande språk är temat i del III. Tre centrala områden uppmärksammas: för det första massmedierna (kapitel 8), för det andra den offentliga administrationens språk (kapitel 9) och för det tredje de språkliga konsekvenserna av IT-utvecklingen (kapitel 10). Frågor om allas rätt till språk avhandlas i del IV. De båda första kapitlen anknyter till social variation i språk och språkbruk: dels skillnader i läsvanor, tillgång till litteratur m.m. i olika socialgrupp- er (kapitel 11), dels skillnader i möjligheterna att tillägna sig stand- ardspråket och att lära sig hantera även krävande språksituationer (kapitel 12). I det därpå följande kapitlet (nr 13) är utgångspunkten det mångspråkiga och frågor om svenska som andraspråk, modersmålsundervisning m.m. diskuteras. Slutligen (kapitel 14) uppmärksammar vi vilka svårigheter olika funktionshinder kan skapa. Del V, den avslutande delen, behandlar organisatoriska och lag- stiftningsmässiga spörsmål. Vi tar först upp behovet av språkvårds- anknuten forskning (kapitel 15). Därefter föreslår vi att ett nytt politikområde, språkpolitik, skall inrättas (kapitel 16). Initiativ och förslag på språkteknologiområdet redovisas i kapitel 17. Frågan om det är ändamålsenligt att lagfästa svenska språkets ställning be- handlas i kapitel 18. Våra förslag om den svenska språkvårdens framtida uppgifter och organisation läggs fram i kapitel 19 och 20. Slutligen redovisas våra konsekvensbedömningar av förslagen, in- klusive ekonomiska beräkningar och finansieringsförslag, i kapitel 21. Till betänkandet har fogats sex bilagor. Den första av dessa ut- görs av våra direktiv. Denna bilaga ingår betänkandets volym 1. De övriga bilagorna har samlats i en separat volym. Svensk språkteknologi – vadan och varthän? Översikt över språkvårdsorgan i och övriga Svenskan och de övriga språken i utbildningssystemet Vi vill slutligen kommentera användningen av tre uttryck i betänk- andet nämligen: förslag, bedömning och språkvård. Som framgått skall vårt handlingsprogram rikta sig till en bred grupp: myndigheter, andra organiserade aktörer i samhället och enskilda medborgare. Vårt förslag till handlingsprogram består av en lång rad konkreta förslag som i huvudsak riktar sig till staten. Dessutom gör vi ett flertal bedömningar som riktar sig både till staten och till andra aktörer. Förslag har formulerats som satser med verbet skall, medan bedömningar formulerats som satser med bör. Uttrycket språkvården används för att generellt beteckna olika svenska språkvårdsinrättningar och språkvårdsorgan. Detta görs för att vi vill undvika att föregripa den diskussion som förs i kap- itel 20 om hur den svenska språkvården skall organiseras, vilka in- rättningar som skall hantera vilka uppgifter m.m. 1.6Sammanfattning på vissa minoritetsspråk, kassett och i lättläst version Sammanfattningen av detta betänkande finns tillgänglig även på finska, meänkieli och samiska. Den finns även som kassett och i lättläst version. 2Utgångspunkter – tre förhållanden att säkerställa Kommittén har som utgångspunkt för sitt arbete valt att låta hand- lingsprogrammet syfta till att säkerställa följande: Svenskan skall vara ett komplett och samhällsbärande språk. Den offentliga svenskan skall vara korrekt och välfungerande. Alla skall ha rätt till språk: svenska, modersmål och främmande språk. I detta kapitel redovisar vi våra allmänna överväganden för denna utgångspunkt. 2.1Ett komplett och samhällsbärande språk Svenskan hör utan tvekan till de stora och gynnade språken. En vanlig uppskattning är att det talas drygt 6 500 språk i världen.1 Därutöver finns en stor mängd teckenspråk jorden runt. Av alla dessa språk är det bara ett fåtal som används av riktigt många. Ex- empelvis finns det knappt tio språk som är modersmål för fler än 100 miljoner. Svenska – som ju talas av ca nio miljoner – placerar sig ungefär på 90:e plats vad gäller storlek. av världens språk är alltså storleksmässigt mindre än svenskan. (Uppgifter om antalet språk, hur många talare dessa har m.m. kan hämtas bl.a. från Ethnologue: Languages of the world. I den 14 upplagan av denna, , listas 6 809 olika språk.) Ser man till andra aspekter som anses ha betydelse för hur väl ett visst språk hävdar sig, blir styrkepositionen än tydligare. Det finns ett geografiskt sammanhållet område – i stort sett svarande mot 1 Någon exakt uppgift kan inte ges. En orsak till detta är att det inte entydigt går att dra en gräns mellan vad som är skilda språk och vad som är dialekter inom ett och samma språk. Ett annat skäl är att språkförhållandena i vissa delar av världen är ofullständigt dokumenterade. Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa landet – där svenska är det helt dominerande språket. Svenska talas dessutom i och svenska är ett av två nationalspråk.2 Svenskarna har en lång historia som en väl etabler- ad, tydligt urskiljbar och av andra erkänd språkgemenskap. Det finns en fullständigt utarbetad standard för svenskan i dess skrivna form, och även för det talade språket finns en tämligen tydlig riks- språksnorm, även om variationen för talspråket fullt naturligt är större än för skriftspråket. Det finns flera olika språkvårdande org- an, som bl.a. kan ge råd och hjälp i språkbruksfrågor. Svenskan är ett mycket väl beskrivet och dokumenterat språk, såväl nutida svenska som språket under tidigare perioder. Det finns exempelvis utförliga grammatiska beskrivningar och en stor mängd ordböcker av skilda slag. Forskning om svenskan bedrivs vid en rad institut- ioner både inom och utom landet. På alla nivåer av det svenska ut- bildningssystemet ges undervisning i svenska. Ett stort antal uni- versitet och skolor m.m. runt om i världen erbjuder undervisning i svenska. Svenskan är bärare av en rik och levande litteratur och har även historiskt sett en stark litterär tradition. Svenskans dialekter utgör ytterligare en tillgång; bland annat bidrar de till mångfalden i språket och är bärare av skilda bygders speciella kultur, historia och traditioner. (Se bl.a. 1992 och 1999 för en dis- kussion om svenskans styrkemässiga ställning.) Den nordiska språkgemenskapen stärker också svenskans ställ- ning. Tack vare svenskans, norskans och danskans nära släktskap kan svenskar, norrmän och danskar på ett sätt som är tämligen unikt i världen använda sitt modersmål då de talar med varandra, och de kan även läsa texter på varandras språk. Isländska och fär- öiska tillhör också den nordiska språkfamiljen och även om dessa båda språk inte är förståeliga för exempelvis en svensk, så har många islänningar och färingar kunskaper i de andra nordiska språken som möjliggör kommunikation på danska, norska eller svenska. Danska används också i tämligen stor omfattning på . Som nämnts är svenska dessutom ett av två nationalspråk. av befolkning har svenska som modersmål, men långt fler behärskar i större eller mindre utsträck- ning svenska, bl.a. genom att svenska är obligatoriskt ämne i skol- an. Totalt sett omfattar den nordiska språkgemenskapen runt 20 miljoner människor. 2 Även i fanns sedan gammalt en svenskspråkig minoritet. Denna är dock sedan starkt decimerad. En viss användning av svenska finns också bland svenska utvandrare och bosättningar i bl.a. . Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa Från ett internationellt perspektiv måste svenskan därför sägas höra till de lyckligt lottade språken. Försök har gjorts att rang- ordna språken i världen med avseende på hur starka de står. Någon helt objektiv lista kan förstås inte ställas upp, men det förefaller rimligt att hävda att svenskan hör hemma ungefär på plats 60–70 (1999). Språket omvandlas ständigt och på många olika vis. Det är både naturligt och ofrånkomligt att ett levande språk kontinuerligt för- ändras beträffande sådant som uttal, grammatik, ordförråd och an- vändningsområden. Detta gäller även för svenskan: den svenska som talades för t.ex. 1 var mycket olik det språk vi använder. Världens olika språk samspelar också ständigt med varandra och påverkar därigenom varandra på skilda sätt. I en värld som förändras snabbt förändras också språkens villkor – språk och samhälle hänger nära samman. Svenskan är inget und- antag. Framför allt är det i två avseenden som situationen har blivit annorlunda. För det första har engelskan fått allt starkare internationell ställ- ning, och därigenom även ökande användning inom vårt land. För det andra är inte ett lika språkligt homogent land som . Språkliga minoriteter har visserligen funnits . Samerna fanns i innan de nuvarande nordiska staterna växte fram och finska har talats i (Steg mot en minoritetspolitik, SOU 1997:192). Minoritetsspråken har emellertid ofta tvingats till en undanskymd tillvaro, och i vissa fall t.o.m. öppet motarbetats. har fem språk erkänts som nationella minoritetsspråk: samiska (alla varieteter3), finska, meänkieli (tornedalsfinska), chib (alla varieteter) och jiddisch. För samiska, finska och meänkieli finns också lagar som ger rätt att använda språken i vissa officiella sam- manhang inom bestämda delar av landet.4 3Varietet används inom språkvetenskapen som en generell beteckning för en språkform oavsett om denna betraktas som ett separat språk eller en dialekt inom ett språk. Termen brukas också om språkformer som urskiljs på andra grunder, t.ex. språkformer som kan kopplas till skilda sociala grupperingar (sociolekter). 4Rättigheter att i vissa delar av landet använda samiska, finska och meänkieli hos förvaltningsmyndigheter och domstolar har reglerats i två lagar (1999:1175 och 1176). Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa Teckenspråket har också använts i vårt land. Teckenspråket har visserligen inte getts officiell status som minoritetsspråk, men är modersmål eller andraspråk för en betydande grupp döva och hörselskadade. Men det är framför allt genom invandringen som en stor mängd språk kommit till vårt land; en uppskattning är att det nu talas ca 200 olika språk i . En väsentlig del av befolkningen har på olika vis invandrarbakgrund. För många människor i dagens är således svenska inte förstaspråket. Dessa utvecklingar gör att svenskans förutsättningar förändrats: den måste på ett annat vis än tidigare samspela med andra språk inom ett samhälle som präglas av internationalisering, mångspråk- ighet och multikultur. Därmed inte sagt att inte svenska tidigare varit i kontakt med andra språk. Exempelvis var de svenska medel- tida stadsmiljöerna både mångspråkiga och flerkulturella. Den viktigaste frågan att uppmärksamma med utgångspunkt i ambitionen att svenska skall vara ett komplett och samhällsbärande språk är om engelskan tränger undan svenskan genom att språk- bruket i vissa sammanhang är helt engelskdominerat. Det är näm- ligen uppenbart att engelska kommit att användas allt mer på flera områden. Om situationen skulle uppstå att enbart engelska brukas i ett visst sammanhang har en s.k. domänförlust5 skett för svenskans del. Ingen lär hävda att svenskan drabbats av stora förluster av dom- äner. De områden och situationer där svenska inte dominerar språkanvändningen inom är fortfarande få. Men det finns skäl att anta att mer omfattande domänförluster kan komma att ske . Några exempel: Inom vetenskapsvärlden blir engelskan allt viktigare som exempelvis publiceringsspråk och språk inom högre utbildning. Detta får konsekvenser också för språkför- hållandena inom andra delar av skolsystemet. Inom politik och ad- ministration kan bl.a. den europeiska integreringen leda till att vikt- iga frågor avgörs i forum där svenska inte används. För närings- livets del tycks bruket av engelska öka; exempelvis är engelska kon- 5 Domän är den språkvetenskapliga termen för användnings- eller bruksområde. Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa cernspråk i ett flertal fall. Inom kulturlivet är användningen av eng- elskan stor bl.a. inom delar av musikvärlden. Bland språkforskare och språkvårdare har också frågan om domänförluster till engelskan kommit att bli ett allt mer uppmärk- sammat fenomen . (Exempel på arbeten där denna frågas diskuteras är 1989, Svanlund & West- man 1991, 1992, Laureys 1994, Hyltenstam 1996, West- man 1996, 1997, 1997, 1999, Hyltenstam 1999, 2000a, 2001a.) I det förslag till hand- lingsprogram för att främja svenska språket som Svenska språk- nämnden lade fram 1998 är det denna fråga som står i centrum för diskussionen. Frågan har också uppmärksammats i många andra länder, och även mer konkreta åtgärder har i en del fall vidtagits. Som ett nordiskt exempel kan framhållas. Där har Norsk språkråd tagit fram en handlingsplan för att stärka norskan just från utgångspunkten att man vill motverka domänförluster till engel- skan. Att man i vissa, framför allt högt specialiserade sammanhang i stor utsträckning använder engelska kan framstå som ett ganska perifert problem. Det finns dock goda skäl att hävda att det är viktigt att uppmärksamma tendenser till domänförluster. För det första medför ett ökat bruk av engelska att allt fler måste använda ett annat språk än sitt modersmål i allt fler sammanhang. Det har hävdats att detta skulle kunna leda till att man inte alltid presterar så väl som annars vore möjligt; det är en extra belastning att använda ett annat språk än modersmålet. Resultaten inom skola, arbetsliv m.m. skulle enligt denna tankegång kunna komma att bli sämre än de annars skulle bli. Förslag till handlings- program för att främja svenska språket, 1998 avsnitt 3.2.2 och 3.2.4; se även 2001a.) För det andra gäller att attityden till engelska och svenska kan komma att påverkas. Om engelskan är språket för prestigefyllda och maktanknutna områden, om forskningens framsteg endast behandlas på engelska, om engelskan dominerar inom nya och heta områden, ja då finns det risk för att svenskan framstår som mindre rikt utrustad än engelskan. Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa viktiga både för språkutvecklingen i stort och för den enskilda språkbrukarens villkor. För det tredje kan domänförluster ge upphov till svårigheter med kommunikation över expertgränser. Om svenska inte används alls inom exempelvis ett visst område av naturvetenskaplig forskning, sker ingen utveckling av svensk terminologi m.m. inom detta fält. Det blir då svårare att föra ut sådan kunskap utanför specialist- kretsarna. Svenska termer bidrar ofta till ökad förståelse genom att de i större utsträckning kan anknyta till redan kända ord och be- grepp (farthållare är mer självförklarande än cruise control). De är också ofta lättare att hantera beträffande stavning, uttal, böjning m.m. (gränssnitt är från den utgångspunkten bättre än interface). Brist på för svenskan användbara termer kan därför bl.a. skapa pro- blem för populärvetenskaplig upplysning och minska möjligheten till insyn och demokratisk kontroll. Går utvecklingen långt kan man hamna i en situation där man inte kan använda svenskan för att tala om vissa ämnen, utan måste använda engelska, oavsett om detta är lämpligt eller ej. För det fjärde kan mer påtagliga domänförluster skapa olika kommunikationsproblem inom landet. Om engelskan tar över viktiga användningsområden från svenskan kan det uppstå en språklig situation som brukar kallas diglossi – att två språk används inom ett samhälle men i olika situationer. Vanligt är då att ett språk – det s.k. högspråket – används i mer formella och officiella sam- manhang, medan det andra – lågspråket – brukas i hemmet, i när- miljön m.m. Svenskan skulle i sådana fall kunna få funktion som lågspråk och engelskan ställning som högspråk. Erfarenheten från diglossiska samhällen visar att kunskaperna i högspråket oftast är ojämnt fördelade så att socialt starkare grupper behärskar hög- språket bättre. En svensk-engelsk diglossisituation skulle därmed kunna bidra till språklig ojämlikhet i samhället. Detta gäller natur- ligtvis alldeles särskilt om inte alla ges möjlighet att lära sig eng- elska väl. Problemet har därför två sidor: dels kan man sträva efter att minska diglossitendensen genom att hävda lågspråkets (i detta fall alltså svenskans) bruk, dels kan man försöka motverka ojämlik- heten genom att skapa ökade förutsättningar för alla att utveckla en stor kompetens i högspråket (i detta fall alltså att ge alla bättre kunskaper i engelska). För det femte skulle – åtminstone teoretiskt – domänförluster kunna vara ett led i en språkbytesprocess. Då ett språk tränger undan ett annat brukar det starkare språket erövra domän efter Utgångspunkter - tre förhållanden att säkerställa domän från det svagare. (Se bl.a. Hyltenstam & Stroud 1991 för en diskussion om språkbyte och språkdöd.) En sådan utveckling kan vara svår att vända då den väl börjat – det är bäst att verka förebyg- gande. I världen pågår en omfattande språkdöd. Det har gjorts förutsägelser om att endast några hundratal språk skulle finnas kvar när detta sekel är till ända (en översikt över diskussion- en ges i Hyltenstam s. 208–210). Från denna utgångspunkt kan man säga att bidrag till en värld med många, levande och starka språk är att hålla just svenskan i så gott skick som möjligt. Det bör dock framhållas att svenskan som berörts står mycket stark i jämförelse med de flesta språk i världen. Också historiskt sett har andra språk än svenska haft en stark ställning i vårt land – lågtyska och franska kan vara två exempel – utan att vårt språk gått under.