sou · GQB3122d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Divisionschefen har förklarat att han gav en order till avdelningscheferna med innebörden att de skulle göra en individuell prövning av alla individer som fanns i blocket för eventuellt omhändertagande och att de som kunde beläggas med brott skulle gripas. Omhändertagandet skulle ske enligt 13 § polis- lagen (om innebörden av denna bestämmelse, se avsnitt 3.2.3 Polisens skyldigheter och befogenheter). De som inte hade haft med demonstrationen att göra och alla underåriga skulle fri- ges. Omhändertagandet skulle ske när transportfordonen kommit på plats och han gav Stockholmspiketen i uppgift att hämta ut demonstranterna från blocket så att den individuella prövningen kunde genomföras utanför. Det var helt upp till avdelningscheferna att utföra denna prövning. Först skulle således en selektering göras ute på plats och därefter skulle den slutliga prövningen göras av dagbefälet på respektive arrest. Demonstranterna informerades, enligt , om att de skulle kunna komma att omhändertas och de uppmanades att sitta ner och att en i taget följa med på uppmaning ut ur blocket. Hur demonstranterna uppfattade uppmaningen kan han emellertid inte uttala sig om. Enligt promemoria från hade beslutet som förmedlades till avdelningscheferna följande innehåll. 8 Förundersökningsprotokoll , Interna utredningsgruppen, i , K 47191-01. Polisinsatserna i samband med Ekofin-mötet i Beslut: Omhändertag de som uppenbart försökt störa den fredliga demonstrationen jml PL 13 då dessa personer tillsammans försökt få till stånd ett våldsamt upplopp genom att kasta knallskott, flaskor, brandsläckare, fyllda konservburkar mot polis. Individuell prövning av varje enskild och de som uppenbart inte har med ordningsstörningarna att göra och de som är underåriga skall ome- delbart friges. Vidare har i promemorian antecknats att man – efter det att tåget hade stoppats – påbörjade en individuell prövning av varje omhändertagen. I samband med att det fjärde blocket avskiljdes blev det svarta blocket helt omringat och det egentliga omhändertagandet på- börjades. Mot bakgrund av att flertalet journalister och fotografer valde att stanna kvar på platsen har denna del av polisinsatsen blivit väl dokumenterad i massmedia. Den massmediala uppmärksam- heten förstärktes i viss mån också av omhändertagandet av EU- parlamentarikern som enligt massmedia hade reagerat på det våld som användes för att få ut ungdomarna ur blocket. Genom det material i form av massmedias rapportering, vittnes- mål och filmmaterial som vi tagit del av anser vi oss ha fått en relativt god uppfattning om förhållandena vid omhändertagandet. som omhändertagandet skedde visades i TV film- bilder när en polis utdelar ett knytnävslag mot en av demonstran- terna. Någon dag senare redovisade bl.a. följande redogörelse av demonstranten. Jag vet inte varför de gav sig på mig. Jag stod mitt i den inringade delen och höll i mina kamrater. Plötsligt fick jag en riktig snyting, en rak höger av en polis. Jag blev alldeles groggy och svimmade nästan. Jag försökte gå därifrån men blev inte utsläppt genom av- spärrningen. Det var först efter slaget som de grep mig och släpade iväg mig till bussen. Vidare har berättat hur han blev bortsläpad av två polismän som vägrade säga varför. Bilden av hur den då 17-åriga släpades på gatan av några polismän förmedlades av ett antal dagstidningar dagen därpå. I en intervju i beskrev hän- delsen på följande sätt. Polisinsatserna i samband med Ekofin-mötet i Jag kom lite sent till demonstrationen, men jag hittade några kam- rater och vi gick ganska långt fram i den del av tåget som senare blev stoppat. Jag hade klätt mig fint för jag trodde inte det skulle bli något bråk. Och allt gick lugnt i början. Jag såg att några kastade ägg mot polisen, det var dumt gjort. Demonstrationsvakterna ropade i högtalaren att man skulle låta bli att kasta saker. Sedan såg jag molnet från eldsläckaren som någon sprutade mot en polishäst. Men det var som polisen stoppade vår del av tåget. Plötsligt skar en mur av poliser av vår del av tåget från resten. De trängde ihop oss från alla håll och sade åt oss att sitta ned på gatan. Men då var det så trångt att det inte gick att sätta sig. Jag satte mig på huk. Sedan hamnade jag i utkanten mot poliserna och där slog de folk med konstiga batonger som såg ut som piskor. En kille bredvid mig slogs blodig i ansiktet, sen knuffade de omkull mig. Jag fick ett knä i ryggen och de bröt upp armarna på ryggen och satte handklovar på mig. Jag fick ett slag över tänderna så munnen blev alldeles full med blod. Jag fick inte gå själv utan de släpade iväg mig. Sen reste de mig genom att lyfta mig i håret. Det gjorde ont. Jag frågade varför de gripit mig, men fick aldrig något svar. När de ställde mig mot en piketbuss började jag gråta. Då sa de att jag var en jävla snorunge som började lipa. film bekräftar i flera hänseenden de uppgifter som lämnats om förhållandena vid omhändertagandet. Vidare har ett flertal demonstranter, journalister, föräldrar m.fl. vittnat om att flera polismän använt sig av ett mycket grovt språk riktat främst till de yngre kvinnliga demonstranterna. Som exempel på denna språkanvändning har angetts uttryck som jävla lilla kommunistfitta. Kommittén noterar också i sammanhanget att av de 62 ärenden i form av polisanmälningar och JO-anmälningar m.m., som handlagts av åklagarmyndigheten har en större andel avsett förhållandena kring omhändertagandet. Chefsåklagaren har i sitt beslut att lägga ned förundersökningen avseende ifrågasatt tjänstefel sammanfattat de frågeställningar som aktualiserats enligt följande. Genom förhör med ett stort antal omhändertagna och med många av i kedjorna och omhändertagandegruppen ingående poliser, har frågan om vad som gällde för de avgränsades möjligheter att lämna platsen behandlats. Det har inte lämnats något entydigt svar på denna fråga av hörda demonstranter eller poliser. Polisinsatserna i samband med Ekofin-mötet i grupperna finns de som menar att det var möjligt att passera ut efter en individuell prövning och det finns också exempel på att sådan tillämpning skett. Det finns å andra sidan uppgifter om det motsatta. Efterhand har andra personer uppenbarligen omhänder- tagits än de som vid aktionens inledande bedömdes ha stört eller utgjort en fara för den allmänna ordningen. Den verkliga anled- ningen härtill synes ofta ha varit att de stört allmän ordning genom att hålla fast i någon som skulle omhändertas. Vi har gått igenom det förundersökningsprotokoll, som legat till grund för åtalet mot en polis i omhändertagandegruppen för miss- handel i form av bl.a. ett knytnävslag. Ett stort antal av de polismän från Stockholmspiketen som hade till uppgift att separera enskilda individer från det svarta blocket har hörts under förundersök- ningen. Polismännens uppgifter skiljer sig från vad demonstranter, föräldrar och övriga berättat om möjligheten att lämna platsen efter en eventuell individuell prövning. De poliser som kommittén talat med har lämnat skilda uppgifter beträffande grunden för att 269 demonstranter kom att omhänder- tas. Polisledningen har förklarat att ungdomarna i det att dessa inte satte sig ned trots order gjorde sig skyldiga till ohörsamhet mot ordningsmakten. Ett stort antal av de demonstranter som vi talat med har varit osäkra på om den order som förmedlades hördes av alla berörda och om dessa i så fall förstod innebörden av ordern. Det är också oklart hur budskapet att demonstranterna skulle kunna komma att omhändertas förmedlades. Polisens information och dokumentation De omhändertagna ungdomar som kommittén talat med har upp- gett att det var först på polisstationen som de fick klart för sig att de var omhändertagna och vad detta innebar. Något förhör med sikte på omständigheterna vid omhändertagandet hölls inte med dem och i vart fall en underårig blev transporterad till arrestlokal. Dessa uppgifter stöds i viss mån av det som åklagaren angett om omhändertagandedokumentationen i det ovan angivna nedlägg- ningsbeslutet. Åklagaren har i det anfört bl.a. Den dokumentation som gjorts över omhändertagandena är i flera olika avseenden otillräcklig. I de flesta fall har tidpunkten för omhändertagandet angetts med tiden för det övergripande beslutet och med en närmast schablonmässig hänvisning till detta vad gäller grunden för beslutet. I allmänhet har det genom dokumentationen inte heller kunnat utläsas vem som fattat beslut i det enskilda fallet, Polisinsatserna i samband med Ekofin-mötet i vilka som verkställt omhändertagandet på plats, när detta skett och vilken den verkliga anledningen till omhändertagandet var. Dessa brister har naturligtvis försvårat eller omöjliggjort en närmare ut- redning av många enskilda omhändertaganden liksom en bedöm- ning av om det mer generellt skett omhändertagande utan grund i 13 § polislagen. En genomgång av omhändertagandedokumentationen bekräftar åklagarens slutsatser om en schablonmässig hänvisning i besluten. Ofta har blanketterna kopierats med innehållet att beslutet skall ha tagits av Yankee 1 med angivande av Triangeln som plats för in- gripandet. Även anledningen till omhändertagandet har angetts i kopierad form: Omhändertagande enligt PL 13. Demonstration som urartat.9 Personuppgifterna har däremot ifyllts med kulspets- penna. Omhändertagandet varade under dryga . Två demon- stranter fick uppsöka sjukhus efter beslut av arrestföreståndaren. Ett antal demonstranter fick vänta i bussar vid arrestlokalen på grund av att det inte fanns någon plats i respektive lokal. beslutade stabschefen att demon- stranterna i bussarna skulle friges. Någon dokumentation har enligt vad som uppgetts inte vidtagits beträffande dessa personer som då de frigavs hade varit omhändertagna i ett antal timmar. En genom- gång av omhändertagandeblanketterna som förvaras hos arrest- föreståndaren på polishuset vid bekräftar också att sådan omhändertagandedokumentation saknas. Av omhänder- tagandeprotokollen har framkommit att 47 demonstranter doku- menterades och förvarades på arresten vid och 75 demonstranter på den tillfälliga arresten i Fosie. Sammanlagt har alltså 122 av 269 omhändertagna demonstranter dokumenterats. Av dessa 122 personer har cirka fem stycken inte kunnat identifie- ras. Övriga har identifierats med såväl namn som personnummer. Vid ankomsten till respektive arrest har de som dokumenterats blivit fotograferade. Polisledningen har för kommittén uppgett att dessa fotografier förstördes efter demonstrationen. Enligt ansvarig arrestföreståndare har fotograferingen endast haft till syfte att underlätta identifieringen av de omhändertagna vid återlämnandet av persedlar efter frisläppandet. 9 Avser dokumentationen över dem som transporterades till arrestlokalen vid . Även dokumentationen beträffande dem som transporterades till den tillfälliga arrestlokalen i är till största del kopierad. I dessa fall har angetts att beslutet fattats ..05 av poliskommissarien och att platsen för omhändertagandet varit – . Polisinsatserna i samband med Ekofin-mötet i att varje omhändertagens persedel lades i en påse som försågs med ett fotografi av den omhändertagne. Fotografierna har efter åter- lämnandet av persedlarna samlats ihop och överlämnats till polis- staben. Kommittén återkommer till denna fråga nedan eftersom fotograferingen engagerat många av de demonstranter och föräldrar har berättat att när omhändertagandet var genomfört och platsen tom kom en man från som förklarade att han skulle städa upp på platsen. Platsen var vid tillfället full av bråte som konservburkar, banderoller och liknande föremål. gjorde då enligt egen uppgift miss- taget att låta städa upp på platsen i stället för att, som han anser sig ha bort göra, säkra bevisning. Frilansjournalisten har å andra sidan uppgett att han som han talade med något befäl på platsen uppfattade det som att polisen beställde röjning av . Efter att ha fått infor- mation om vad som var anledningen till polisaktionen cyklade han tillbaka mot för att närmare undersöka om han kunde finna spår av konservburkar, flaskor och liknande längs marschvägen. Han konstaterade emellertid att det inte fanns sådana föremål på vägen. Polisledningen har beretts tillfälle att redovisa beslagsprotokoll eller liknande avseende det gods som påträffats i samband med polisinsatsen. Kommittén har fått del av beslagsprotokoll avseende en brandsläckare samt av protokoll över beslagtagna potatisar med spik. Polisledningen har förklarat bristen på övrig dokumentation med att man i samband med polisinsatsen slarvat med att säkra bevis. riktades stor massmedial uppmärksamhet mot polisinsatsen med en stark fokusering på våld från enskilda polis- män, bl.a. i form av knytnävslag mot en demonstrant. skrev dagen efter bl.a. följande. Till polishundarnas skall och hästarnas nervösa trampande upp- manades demonstranterna inom avspärrningen att sätta sig ner. Därefter omhändertogs 266 personer av kravallpolis med stöd av polislagens paragraf 13. Polisinsatserna i samband med Ekofin-mötet i Flera av demonstranterna släpades på marken mellan två poliser, en annan fick en polismans knytnäve rakt i ansiktet och flera av ungdomarna vittnade om att polisen slagits med batonger. Efteråt har en rad protester från olika håll strömmat in till TT:s redaktion. En del är bekymrade över att polisens agerande hotar den grundlagsskyddade demonstrations- och yttrandefriheten. Andra oroar sig för att allmänhetens förtroende för rättsväsendet riskerar att sättas ur spel. Även omhändertagandet av EU-parlamentarikern gavs stort utrymme i massmedia. bildade några för- äldrar till de omhändertagna ungdomarna det s.k. Demokrativärnet och dagarna närmast efter polisinsatsen debatterades livligt frågor om främst demonstrationsfrihet och polisens våldsanvändning. Be- tecknande för debatten dagarna efter insatsen är exempelvis nuva- rande chefredaktören för , journalisten , som i bl.a. uttalade: Polisledningen i har skäl att fundera över skillnaden mellan orden ordningsmakt och övermakt. Samma ledning bör kanske också reflektera en smula över det kloka i att hjälpa unga extremistgrupper att sänka debatten om EU till . En god bild av de frågeställningar, som polisinsatsen väckte, för- medlas också av det öppna brev till länspolismästaren som demon- strationsledningen lät publicera i några sydsvenska dagstidningar efter händelsen. Inför i lämnades till polisen en ansökan om demonstrationstillstånd. Ganska omgående erhölls ett muntligt förhandsbesked att tillstånd skulle meddelas utan problem. Därefter förekom underhands- kontakter med polismyndigheten, och sammanträffade representanter för demonstrationsledningen med polisens ansvariga för diskussion av praktiska detaljer. Återigen gavs klartecken från polisens sida och fullständig samstämmighet rådde oss emellan. På sökte demonstrationsledningen upp polisens insatsledning för att inleda samarbetet oss emellan . Återigen rådde full över- enskommelse om behovet av och viljan till samarbete. nog efter avmarsch visade det sig dock att tidigare överenskommelser och polistillståndet var värdelösa. Ej heller lyckades vi få kontakt med ansvarig insatsledning, utan varje försök därtill avvisades bryskt respektive nonchalerades av polisen. Polisinsatserna i samband med Ekofin-mötet i Ganska direkt efter avmarsch dirigerade polisen om demonstra- tionen från den i tillståndet angivna marschvägen. Enligt över- enskommelserna och det skriftliga tillståndet skulle tåget svänga in på . I stället leddes vi in på , där en del av tåget omringades av polisen och avskiljdes från övriga tåget. Detta kan inte tolkas annorlunda än att polisen hade förberett en fälla som syftade till att splittra demonstrationen. De incidenter som polisen vill åberopa som skäl för sina ingrepp ägde rum först efter omdirigeringen av demonstrationståget. Till yttermera visso visade sig polisens åtgärder vara av omfattning och karaktär som tyder på att de varit planerade långt i förväg. När sedan polisen tar till ett massivt övervåld mot demonstran- ter, så som dokumenterats i massmedia, söker demonstrations- ledningen återigen kontakt med insatsledningen för att lösa den uppkomna situationen. Återigen nonchalerades våra initiativ. Med anledning av ovanstående vill vi ha svar på följande frågor: –Av ca 250 gripna har polisen till åtal anmält två personer för våldsamt motstånd, dvs. för en gärning som skall ha begåtts e f t e r de incidenter vilka polisen anför som skäl för massgripandena. I ljuset av detta förhållande: Vad ger polisen rätt att förvägra en av den på förhand utsedd grupp att uttrycka sin politiska mening? –Vilka åtgärder kommer polisledningen att vidta med anledning av det dokumenterade övervåld som utövats av polismän. Hur skall f.ö. enskilda polismän kunna identifieras då de uppträder maske- rade och utan synligt nummer på hjälmen? Mot bakgrund av erfarenheten av lördagens demonstration ställer vi oss frågan: Är det i fortsättningen meningsfullt att över- huvudtaget försöka skapa en dialog med polisen? Vi kommer att vara mycket tveksamma till att sätta oss i samtal med polisen om eventuellt kommande arrangemang efter lördagens upplevelser. Vad betyder en leende polischef när vi kan räkna med att han planerar att slå sönder demonstranter med batonger? Vi vill framhålla att försöken att med rättsvidriga metoder splittra den EU-kritiska opinionen inte kommer att lyckas. Tvärt- om kommer vi att söka utöka samarbetet för att försvara våra demokratiska rättigheter. För en sak kan vi dock tacka polisen: den har på ett handgripligt, eftertryckligt och för alla synligt sätt visat vad vi länge har hävdat: EU är inget öppet, folkligt projekt. Det kan inte genomföras utan polis i militära formationer, utan att polisens med brutala metoder söker skrämma kritikerna till tystnad. från demonstrationsledningen har upplyst om att polisledningen /2001 bjöd in demonstrationsledningen till en diskussion om händelserna men att demonstrationsledningen avstod från att delta i något möte med polisledningen eftersom man ansåg att all form av diskussion om det inträffade skulle ske öppet. Polisinsatserna i samband med Ekofin-mötet i 5.5.3Polisens bemötande av kritiken Den information om polisinsatsen som förmedlades under efter- middagen till polisledningen av dem som hade haft det s.k. minut- operativa ansvaret för insatsen framgår av följande anteckning i händelserapporten. När tåget kommit in på slängdes från deltagare i tåget 3 knallskott, 1 rökbomb, ägg samt konservburkar med innehåll bl.a. mot hästarna. Selection av tåget nödvändig för att risk för upplopp och omfattande skadegörelse var uppenbar om man gick längre in i city med dessa orosmoment i tåget. Två poliser lindrigt skadade. Vid individuell prövning i folksamlingen släpptes uppskattningsvis över ett 50-tal direkt på platsen. Bakre delen av tåget och som bedömdes blivit avskurna i samband med ingripandet bestod av ca 50 personer och dessa kunde ansluta till täten. Polisledningen gick emellertid inte ut med något pressmeddelande . uttalade sig kommenderingschefen om insatsen. I en intervju i uttalade han bl.a. att polisen hittat potatisar med spik som var till för att finansministrarnas bilar skulle få punktering och att polisen även hittat järnstänger i ett dike vilka skulle kunna ha varit ditlagda för att användas som vapen. Vidare angav Per att polisen hade till uppgift att omhänderta dem som kunde befaras ställa till oordning längre fram i demonstrationen, att denna be- dömning gjordes på plats och att flertalet demonstranter i det avspärrade blocket inte lydde polisens order. Enligt Per gjorde polisen den bedömningen att de som gick i den aktuella delen av demonstrationståget antingen var att betrakta som aktivister eller dolde aktivister. På frågan om bedömningen avsåg hela gruppen ska enligt artikeln Per ha svarat: Ja visst är det så. Det är oerhört svårt att göra den där typen av bedömningar individuellt. Vi får titta på hur det här skötts. I en annan intervju i , , förnekade biträdande polismästaren i , , att massgripandet av demonstranter skulle ha varit planerat men förklarade att polisen i hade förberett sig för möjligheten. I artikeln uttalas bl.a. följande. Polisens arbete leddes dels av en stab i polishuset och dels av yttre befäl på platsen. Vid staben fanns observatörer och gäster från polisen i , från , från och från dansk polis. Polisinsatserna i samband med Ekofin-mötet i –Göteborgspolisen var ju intresserad eftersom de såg detta som en generalrepetition inför , säger . Hade ni planerat att gripa så många? –Nej, verkligen inte. Alla poliser hade fått den tydliga signalen att delegater, allmänhet och demonstranter skulle få del av den säkerhet man kunde kräva och fredas på olika sätt. Varför greps alla inringade demonstranter? –Man var tvungen att inringa en grupp. Vi ville identifiera dem som gav upphov till bråket. Eftersom många var maskerade hjälpte inte våra videofilmer. Hade vi sett hela ansiktet på mannen med eldsläckaren hade vi kanske inte behövt avbryta tåget. Vilken lag stödjer ni er på? –I huvudsak paragraf 13 i polislagen som handlar om ordnings- störningar. Enligt den har polisen rätt att gripa folk som stör, även om man i första hand ska försöka tala folk till rätta. Varför hindrades då så många som ville lämna platsen? –Ja det är svårt att ta den dialogen på plats. Trösten är att de flesta släpptes ganska snabbt. Vem beslöt om massgripandet? –Befälet på plats fick ett beslut från staben att omringa och ta hand om dem som bråkade. Det går inte att bara gå in i en grupp och plocka ut några få. Risken är att de som är mest drivande hinner smita. Och befinner man sig på fel plats så blir man kanske omhändertagen. Var det rätt att gripa 266 människor? –Det är svårt att ha en synpunkt på antalet. Jag ser mer till resultatet: att resten av demonstrationen kunde genomföras utan skadegörelse. Delegaterna, allmänheten och butiksägarna är nöjda. Polisen var väl förberedd för massgripande med bussar och arrestlokaler? –Ja, vi har ju ett underrättelsesystem och det vi hade gissat på, det stämde. Och det går ju inte att trumma ihop poliser utan man måste bestämma sig för en bemanning inför den hotbild som finns. Ville polisen skrämma demonstranterna inför toppmötet i ? –Nej, vi utgick från vår egen hotbild. Men Göteborgspolisen var intresserade av att se vilka yrkesdemonstranter som var med, vilka de kan förvänta sig ska dyka upp i . Kommenderingschefen utvecklade närmare polisled- ningens inställning, att insatsen varit lyckad, i en intervju som redovisades i en artikel i med ingressen: När vi såg urskiljningen på våra TV-monitorer tänkte vi; nu är det klart, nu har vi gjort det, vi lyckades. Ministrarna är ifred, demon- strationståget går, våra mål är uppfyllda. Polisinsatserna i samband med Ekofin-mötet i I artikeln uttalas bl. a att polisen enligt Per hade två mål med insatsen nämligen att värna om mötesfriheten för EU-ministrarna och att se till att demonstrationståget fick gå. Enligt Per klarade polisen båda målen. Per delade in demonstranterna i seriösa sådana och icke seriösa sådana och enligt honom var det polisens uppgift att ta bort de icke seriösa ur demonstrationen. Om man är beväpnad med brandsläckare, flaskor och stenar för att kasta på polisen kunde man enligt Per inte vara att anse som en seriös demonstrant. I artikeln utvecklades diskussionen om seriösa och oseriösa demonstranter bl.a. enligt följande. Per skiljer på seriösa demonstranter och oseriösa. De seriösa är EU-motståndare i politiska och fackliga organisationer. De oseriösa är de autonoma, anarkister, de svarta. Det är därför han säger att polisen lyckades med sitt mål att demonstrationen skulle få gå genom . Misstanken att polisinsatsen skulle varit bestämd i förväg Som tidigare nämnts framfördes tidigt misstanken att polisen skulle ha lurat in demonstrationståget i en fälla och att polisen egentligen hade genomfört en generalrepetition inför det senare Göteborgsmötet.