sou · GQB374d4 · 2003-01-01 00:00:00 — 1976/77:135 om ändrade regler för beskattning av ideella föreningar, m.m. menas (s.75) att till idrott numera allmänt torde räknas även friluftsliv. Begreppet berördes också i prop. 1990/91:76 om sociala avgifter för vissa idrottsutövare. Statsmakterna har uttalat sig för att någon skillnad inte kan göras mellan idrott och friluftsliv när det gäller olika former av stöd eller beskattningsförmåner till organisationer med denna typ av verksamhet. Regeringsrätten finner i mål nr 469-1997 att i likhet med vad som konstateras i bl.a. prop. 1970:79 (s 50 ff.), att det knappast låter sig dras någon klar gräns mellan idrott och friluftsliv. Det gäller särskilt aktiviteter inom den s.k. motionsidrotten. Utredningen skriver: Det ligger enligt vår uppfattning därför närmast till hands att även låta undantaget från skatteplikt inom idrottsområdet gälla för tjänster som omsätts av organisationer utan vinstintresse. Detta stödjer FRISAM och vill här peka på vikten av att frilufts- och främjarorganisationena räknas till idrott och de undantag som gäller inom idrottsområdet. Det skulle te sig mycket märkligt att den fysiska aktivitet på motionsnivå som bedrivs inom en idrottsförening skulle skattemässigt gynnas jämfört om samma fysiska aktivitet bedrivs inom en friluftsorganisation. Som exempel kan nämnas stavgång, skridskoåkning, paddling mm. - Om utredningens förslag verkställs att regering och riksdag mycket tydligt gör en mycket vittgående tolkning av vad man anser omfattas av begreppet idrott, verksamhet för skydd av barn och ungdom, undervisning och utbildning Till SKK är ca 1 000 klubbar anslutna. När SKK tidigare drivit skatteprocesser angående bl.a. frågan om vi ska betala sociala avgifter eller inte på utbetalda arvoden har man från skattemyndigheten och rättsväsendet gjort en tolkning att SKKs verksamhet inte är att betrakta som idrott i och med att SKK inte är anslutet till (). De olika begreppen för när en organisation blir undantagen från momsskatteplikt blir enligt utredningen av avgörande vikt. För SKKs del blir det framförallt begreppet idrott. EU har inte lämnat någon definition av vad begreppet idrott avser. I tidigare statliga utredningar t.ex. (SoU 1969:29) uttalade idrottsutredning att det var ogörligt och rentav felaktigt att skilja mellan idrott och friluftsliv. 1970:79 om stöd till idrotter ansluter sig till denna uppfattning. 1976/77:135 om ändrade regler för beskattning av ideella föreningar m.m. menas att till idrott numera allmänt torde räknas även friluftsliv. Som tidigare redovisats har dock skattemyndigheten och rättsväsendet ofta valt att tolka begreppet idrott till om man är ansluten till () eller inte. RFs egen tolkning av idrott är idrott är fysisk aktivitet som vi utför för att kunna prestera mera, ha roligt och må bra. Idrott består av träning och lek, tävling och uppvisning. Vidare stipulerar RFs regler att RF inte äger rätt att ansluta ett förbund om man har ett förbund anslutet som bedriver närbesläktad verk-samhet. Till RF är som anordnar hundtävlingar på snö anslutet, vilket torde innebära att SKK inte kan bli anslutet till RF. I utredningen påpekas på flera ställen att man inom ofta har valt en snäv tolkning av olika begrepp och detta gör SKK djupt orolig. Med hänvisning till ovanstående beskrivning är det av yttersta vikt att om förslaget genomförs som föreslås i utredningen att mycket tydligt uttalar att tolkningen av vad idrott är ska vara mycket vitt. Friluftsliv jämställs med idrotten Om utredningens förslag verkställs ska jämställas med idrotten som har ett särskilt undantag från skatteplikt enligt artikel 13 A.1m Idrottsområdet. ändamålsparagraf lyder: är en riksorganisation som har till ändamål att främja aktiv fritid genom skidåkning och annat friluftsliv och därigenom verka för folkhälsa och livsglädje. kärnverksamhet är friluftsliv. Friluftsliv kan knappast genomföras utan att någon form av fysisk träning blir följden. Våra olika verksamheter har givetvis olika grad av fysisk ansträngning i genomförandet av respektive aktivitet/er, men gemensamt för samtliga är att det förekommer fysisk aktivitet. Det som skiljer vår verksamhet från idrottens är att vår verksamhet är fri från tävlingsmoment. har tidigare, organisatoriskt varit kopplade till idrotten när det gällde fördelningen av statsbidrag. Begreppet idrott har genomgått förändringar . I betänkandet Idrott åt alla (SOU 1969:29) uttalade idrottsutredning att det var ogörligt och rentav felaktigt att skilja mellan idrott och friluftsliv. 1970:79 om stöd till idrotten ansluter sig till denna uppfattning (s.51). 1976/77:135 om ändrade regler för beskattning av ideella föreningar, m.m. menas (s.75) att till idrott numera allmänt torde räknas även friluftsliv. Begreppet berördes också i prop. 1990/91:76 om sociala avgifter för vissa idrottsutövare. Statsmakterna har uttalat sig för att någon skillnad inte kan göras mellan idrott och friluftsliv när det gäller olika former av stöd eller beskattningsförmåner till organisationer med denna typ av verksamhet. Regeringsrätten finner i mål nr 469-1997 att i likhet med vad som konstateras i bl.a. prop.1970:79 (s 50 ff.), att det knappast låter sig dras någon klar gräns mellan idrott och friluftsliv. Det gäller särskilt aktiviteter inom den s.k. motionsidrotten. Av denna anledning bör kunna komma i åtnjutande av undantagen i artikel 13 A.1m Idrottsområdet. 8.5Undantag för tillhandahållanden inom kulturområdet Länsrätten anser att undantaget går utöver vad som kan undantas från skatteplikt enligt direktivet, eftersom de aktiviteter som förbunden bedriver i många fall kan höra till utbildningsområdet utan att de omfattas av undantaget från skatteplikt för utbildning. Även utredningen presenterar denna uppfattning, men stannar ändå för att undantaget bör behållas tills vidare. Länsrätten anser emellertid att det är vanskligt att föreskriva undantag som går utöver direktivets undantagsbestämmelser. Om undantaget ändå skall kvarstå och gälla för bl.a. allmännyttiga ideella föreningar är det en förutsättning, som utredningen föreslår, att införa en konkurrensbegränsningsbestämmelse. Risken för konkurrenssnedvridning är särskilt stor i dessa fall. De invändningar mot den föreslagna lydelsen som presenterats ovan under avsnitt 3.3.3 gör sig gällande även här. För denna bestämmelse redovisar utredningen för övrigt särskilda tillämpningsproblem beträffande uttrycket "normalt". Rådet vill också framhålla att kulturen har en gynnad ställning i EG:s direktiv på momsområdet. Det yttrar sig bl.a. i att de flesta kulturvanor och kulturtjänster enligt ett tillägg () till det 6:e momsdirektivet kan åsättas en reducerad momssats ner till . Bakgrunden är att man inom gemenskapen betraktar kulturen som ett område inom vilket konsumtionen bör främjas. Utredningen synes inte ha varit beredd att utnyttja de möjligheter till undantag för kulturen som ges i EG:s momsdirektiv. Idrotten verkar därvidlag ha fått en mer positiv behandling. När det generella undantaget för allmännyttiga ideella föreningar slopas kommer de att behandlas som andra företag när de utför tillhandahållanden av biblioteks-, arkiv- och museiverksamhet. Utredningens direktiv innehöll emellertid ett uppdrag att ge verksamhet som bedrivs utan vinstintresse en positiv behandling. Det finns relativt stora möjligheter att göra undantag inom kulturområdet. Möjligheterna till undantag inom kulturområdet gäller offentligrättsliga organ eller organ som är erkända av medlemstaten. Med offentligrättsliga organ menas statliga och kommunala myndigheter (dock ej bolag). Utredningen menar att eftersom allmännyttiga ideella föreningar omfattas av särskilda regler i inkomstskattehänseende kan de sägas vara av staten erkända organ, och föreslår att ideella föreningar som bedriver en sådan verksamhet att de inte inkomstbeskattas inte heller skall ta ut mervärdesskatt för kulturella tjänster. Även subjekt som fortlöpande får stöd av det allmänna omfattas av undantaget. Undantagen omfattar även omsättning av kataloger och program med nära anknytning till verksamheten. avstår att yttra sig över förslaget i denna del. Anledningen är att har liten erfarenhet av kulturområdet och små kunskaper om hur dessa verksamheter finansieras. anser att verksamheter som bedrivs i privat regi inte bör ges sämre konkurrensförhållanden än verksamheter som bedrivs av stat och kommun, men eftersom troligen även många privata aktörer inom kulturområdet erhåller olika former av offentliga stöd är det viktigt att förhållandena är så stabila och likformiga som möjligt. är folkbildningsverksamhet som understöds av det allmänna undantaget från skatteplikt (däremot inte s.k. uppdragsutbildning). Utredningen menar att det kan ifrågasättas om inte vissa av studieförbundens aktiviteter hör till utbildningsområdet, och att undantaget för skatteplikt för folkbildning går utöver vad som kan undantas enligt direktivet. Utredningen anser också att undantaget för studieförbundens folkbildningsverksamhet kan leda till konkurrenssnedvridningar gentemot aktiviteter i privat regi. Utredningen föreslår därför att undantaget för folkbildning begränsas till de områden där insatserna normalt inte utförs av annan. Förslaget innebär att om studieförbund eller ideella föreningar ger kurser och utbildningar inom områden där samma slags kurser ges av andra aktörer skall vanliga beskattningsregler gälla. Utredningen föreslår att undantaget för folkbildningsverksamhet utvidgas till att omfatta även ideella föreningar. ställer sig bakom förslaget att undantaget för folkbildning begränsas, och har i övrigt inget att invända mot förslagen. Undantag inom biblioteks-, arkiv- och museiverksamhet samt folkbildning Utredningens förslag att låta undantaget för folkbildning omfatta även folkbildning som anordnas av t.ex. trossamfund välkomnas av . Emellanåt genomförs utbildningar på såväl central som regional nivå inom som riktar sig till personal runt om i kyrkan. Utbildningarna avser områden som är gemensamma för kyrkans olika enheter, t.ex. utbildning om kyrkobokföring, valhantering, redovisning m.m. Sådan utbildning bedöms enligt besked från som icke yrkesmässig och någon moms på eventuella deltagaravgifter behöver därför inte redovisas. tolkar utredningens förslag så att detta kommer att vara möjligt även framöver. En förutsättning för det föreslagna undantaget är dock att en motsvarande kurs normalt inte tillhandahålls av någon annan, kommersiell aktör. Utredningen konstaterar att det kan föranleda vissa tolkningsproblem att avgöra vad som är en motsvarande utbildning men att det får utvecklas i förvaltningsdomstol var gränslinjen går. Som formuleringarna i lagförslaget nu ser ut skulle det kunna leda till att varje utbildning som teoretiskt sett också skulle kunna tillhandahållas av en kommersiell aktör faller utanför tillämpningsområdet. Att en sådan snäv tolkning inte är avsedd framgår av utredningens resonemang. Det hade därför enligt vår mening varit att föredra om man även i lagtexten hade valt att ange att undantaget inte gäller om det vållar risk för konkurrenssnedvridning. Oavsett valet av formulering kan förutses att detta undantag kommer att föranleda svåra tolkningsproblem för alla dem som har att tillämpa det och också föranleda skatteprocesser för klargörande av innebörden. Detta undantag i den svenska lagen gäller bara för verksamhet som bedrivs av en kommun och kan t.ex. avse kommunala kultur- och musikskolor. Någon utvidgning till andra aktörer föreslås inte eftersom det enligt utredningen skulle kräva en närmare analys. I denna del kommer förslaget därför, till följd av att den generella skattefriheten för ideell verksamhet slopas, att innebära en skärpning jämfört med nuvarande momsregler. Det är dock inte alldeles lätt att uttyda varför en utvidgning till den ideella sektorn inte är möjlig här. EG-direktivets undantag talar om vissa kulturella varor och tjänster vilket i sig borde kunna rymma även kulturbildningsverksamhet som bedrivs av ideella föreningar och trossamfund. Tillträde till konserter och andra föreställningar Även på denna punkt innebär utredningens förslag en skärpning jämfört med nu gällande regler. Om en församling ordnar en konsert i kyrkan kan biljettförsäljningen till den ske utan momspåslag. Om utredningsförslaget går igenom kommer sådana tillställningar att vara momspliktiga om inte församlingen kan utnyttja något annat undantag, t.ex. det beloppsmässiga eller det som avser penninginsamlingsevenemang. konstaterar utredningen att föreställningar av sådant slag ryms inom det undantag för kulturella tjänster som finns i EG-direktivet. Utredningen motiverar sitt ställningstagande dels med att det i vissa fall kan förekomma en hög ingående mervärdsskatt varför det då skulle vara fördelaktigt att omfattas av momsplikten (avdrag kan medges), dels med att önskan att uppnå konurrensneutralitet gör att ideella organisationer inte bör särbehandlas. Fördelarna med beskattning är dock beroende av vilka skattesatser som åsätts olika transaktioner och nivån på dessa kommer att behandlas av en kommande utredning. Utredningen noterar att det vid förändringar i skattesatserna i så fall kan bli nödvändigt att ompröva ställningstagandet. Bland annat mot bakgrund av detta anser att det hade varit att föredra att även på detta område förändra så lite som möjligt genom att utnyttja EG-direktivets undantag fullt ut. Utredningens förslag till konkurrensregel avseende folkbildning är enligt samfundet alltför oklar och komplicerad att tillämpa. Samfundet inser att den föreslagna bestämmelsen kommer att medföra konkurrenssnedvridningar men är av uppfattningen att denna orättvisa behandling inte kan avhjälpas på föreslaget sätt. Att bestämmelsen medför konkurrenssnedvridningar beror till stor del på att lagstiftaren och utredningen har valt att begränsa undantagets tillämplighet till tjänster som omsätts av vissa utvalda subjekt. Folkbildning torde i förhållandevis stor utsträckning tillhandahållas även av kommersiella aktörer. Folkbildningsområdet är därför i större utsträckning än andra områden kommersialiserat. Samfundet föredrar, vilket även är förenligt med EG:s direktiv, att samtliga aktörer behandlas på samma sätt. En uppdelning med hänsyn till subjektet är inte att föredra. Antingen bör den kulturella tjänsten folkbildning behandlas som undantagen från skatteplikt oavsett vem som tillhandahåller den eller så bör den göras skattepliktig för alla. Det senare leder sannolikt till högre kostnader för de som deltar i utbildningen. Eftersom kulturella tjänster tillhör det område som ligger i det allmännas intresse förespråkar samfundet ett generellt undantag från skatteplikt. Samfundet anser att det är nödvändigt att invänta nästa utredningsförslag vad gäller kulturbildningsverksamhet. Det vore olyckligt om bestämmelsen i 4 kap. 8 § ML slopades utan att lagstiftaren tog ett helhetsgrepp om samtliga undantag som kan komma att beröra allmännyttiga ideella föreningars och registrerade trossamfunds verksamheter. Lagtekniskt anser samfundet att de subjekt som omfattas av 3 kap. 11 § 2-4 bör anges separat som en inledning av andra stycket. Därigenom undviks att lagtexten blir alltför tung. Utredningen föreslår att undantaget från skatteplikt avseende folkbildning som utförs av studieförbund vidgas till att omfatta motsvarande aktiviteter som utförs av allmännyttiga ideella föreningar och registrerade trossamfund. Förslaget innebär även en begränsning av undantaget från skatteplikt med hänsyn till risken för konkurrenssnedvridning. Utredningen motiverar begränsningen med att utvidgningen av undantaget till att gälla aktiviteter som utförs av allmännyttiga ideella föreningar och registrerade trossamfund inte skulle minska de konkurrensproblem som finns mellan studieförbund och kommersiella aktörer med. LO ser här en risk för att en överdriven hänsyn till konkurrensvillkor kommer att tvinga in utbildning med helt olika syften under samma ekonomiska villkor. Studieförbundens verksamhet tjänar folkbildande, sociala och kulturella ändamål och stöds i stor utsträckning av det allmänna. Meningen är att verksamheten ska vara tillgänglig för så många som möjligt. Om mervärdesskatt läggs på utbildningen blir den dyrare och därmed mindre tillgänglig. LO anser därför att hänsyn inte ska tas till konkurrenssnedvridning i detta fall. Om utvidgningen av undantaget från skatteplikt anses strida mot direktivet kan begränsningen med hänsyn till konkurrenssnedvridning göras endast för den folkbildning som utförs av allmännyttiga ideella föreningar och registrerade trossamfund. Konserter-, cirkus-, biograf-, teater-, opera-, och balettföreställningar LO anser att skattesatsen för mervärdesskatten ska vara enhetlig. Tillträde till konserter, cirkus-, biograf-, teater-, opera-, och balettföreställningar, andra jämförliga föreställningar och tillträde till djurparker beskattas med reducerad skattesats. Enligt direktivet skulle det vara möjligt att undanta vissa ideella föreningar från skatteplikt på sådan omsättningen. Utredningen anser dock att det med nuvarande låga skattesats kan vara ekonomiskt fördelaktigt att sådana aktiviteter omfattas av skatteplikt. Utredningen föreslår därför att även en allmännyttig ideell förenings eller ett registrerat trossamfunds omsättning i form av tillträde till konserter, cirkus-, biograf-, teater-, opera-, och balettföreställningar, andra jämförliga föreställningar och tillträde till djurparker ska vara skattepliktig om inget annat undantag är tillämpligt. LO instämmer i detta men anser att det samma ska gälla om skattesatsen skulle höjas. 8.5.7 ax och samt Ungdomsringen Konsekvenser för kultursektorn har inte utretts. Ändå föreslås omfattande förändringar för de ideella kulturföreningars möjlighet att verka på området. Utredningens förslag skapar orättvisor mellan olika ideella verksamhetsområden – kulturområdet hör till de mest missgynnade. Detta trots att det enligt EU-direktiven ges möjligheter att undanta denna sektor. a.Utredningens förslag diskriminerar kultursektorn jämfört med andra sektorer där EU-direktiven tillåter undantag. Medan idrottsområdet ges generella undantag har konsekvenserna av utredningens förslag för våra medlemsföreningar som är verksamma på kulturområdet inte analyserats. b.Ideella föreningar med kultur som huvudverksamhet kan enligt utredningen ej skattebefrias för sin arrangörsverksamhet. En idrottsförening med motsvarande kulturella arrangörsverksamhet, som motiveras med att den görs för insamlingsändamål, tillåts däremot bedriva mera omfattande arrangörsverksamhet än den som bedrivs av de flesta ideella arrangörsföreningar. Utredningen skriver att ett arrangemang inte anses leda till konkurrensproblem. (Sid I 354) Men många arrangörsföreningar har mindre än 12 arrangemang . c.Utredningen anser inte att det finns någon ordning i för erkännande av kulturella organ som kan ligga till grund för undantag. (Sid I 334) Enligt vårt sätt att se detta är formerna för stöd med statsbidrag till ideella musikarrangörer och riksorganisationer på amatörkulturområdet exempel på sådana erkännanden som efterfrågas. d.Direktiven har inte följts konsekvent vad gäller positiv särbehandling skattemässigt av ideella föreningar med kulturell verksamhetsinriktning. (Sid I 333 m fl) Detta gäller även ideella föreningar på andra områden så som barn- och ungdomsföreningar. Utredningens förslag leder i flera fall till regler som skapar osäkerhet och otrygghet. Ett flagrant exempel är folkbildningsområdet. a.Utredningen tycks inte ha beaktat att stora delar av folkbildningsverksamheten är kulturgrupps- och kulturprogramsverksamhet. Studieförbundens programverksamhet gynnas därmed i förhållande till andra ideella organisationers. Studieförbundens kulturprogramverksamhet diskuteras inte av utredningen och överlämnar problemen till framtida prövningar i domstol. b.Det är möjligt att lagförslaget kap 3, §11-5 innebär att allmännyttiga ideella kulturorganisationer kan få sin verksamhet betraktad som folkbildning och därmed erhålla skattebefrielse. Vilka som kommer att omfattas av undantaget från skatteplikt är dock osäkert. Utredningen har inte på ett tydligt sätt diskuterat detta. Å andra sidan är undantaget begränsat av konkurrensskäl. Förutsättningen som stipuleras i kap 3, §11-6 innebär att skattebefrielsen dras in när helst den ifrågasättas av andra aktörer. Utredningen motverkar av staten önskad utveckling av kulturpolitiken. Skattepolitiken riskerar att omintetgöra kulturpolitiska mål. a.Utredningens förslag strider mot idén om utveckling av arrangörsstöd på kulturområdet. Det finns en samstämmig bild på kulturområdet om vikten av utveckling av arrangörsverksamheter. På musikområdet har bl a Rikskonserter uttalat att framtida musiksatsningar bör riktas mot arrangörerna. Införandet av stöd av liknande slag som finns på musikområdet diskuteras för andra områden. b.Viktiga skäl till statens stöd av ideella arrangörer på musikområdet är dels en stor arbetslöshet bland kulturarbetare, minskade utkomstmöjligheter för frilansare samt en relativ stor förekomst av illegal verksamhet. Det är alltför vanligt att musiker spelar på dörren eller tvingas arbeta mot mycket låga ersättningar. Utslagning av ideella musikarrangörer p g a ökat krångel och sämre ekonomiska förutsättningar riskerar att öka verksamheten vid sidan av skattesystemet. Organisationernas och arbete för att få allt fler arrangörer, musiker och kulturarbetare att följa arbetsmarknadens och skattesystemets regelverk kommer att motverkas om reglerna blir mera komplicerade och förutsättningarna för ideellt arrangörskap försämras. c.Inom arrangörs och amatörverksamheterna sker en viktig verksamhet i gränsområdet mellan utbildning och professionell verksamhet. Nya oprövade krafter ges arbetstillfällen och möjlighet att skaffa erfarenheter. Denna roll för arrangörer och amatörverksamheter ställer dem i skärningspunkten mellan kulturverksamhet och utbildning vilket bör beaktas av skattelagstiftningen. d.Utredningens förslag missgynnar ideella verksamheter på kulturområdet jämfört med kommunala och statliga verksamheter samt kommersiella aktörer. e.Det statliga stödet liksom lokalt och regionalt offentligt stöd minskar i värde genom utredningens förslag då statsbidrag riskerar att beskattas. Se även VII nedan. f.Nya kostnader kan uppstå i föreningslivet som tvingar dem till att avlöna bokförar-, kassörs- och revisionsarbete som sköts ideellt. Ändringar i utredningens förslag. Under förutsättning att regeringen avser att ändra lagstiftningen i linje med utredningens förslag bör de av EU tillåtna möjligheterna att undanta kulturverksamhet tillämpas. Allmännyttiga ideella föreningars verksamhet på kulturområdet bör undantas på motsvarande sätt som idrottsverksamhet eller alternativ gemensamt med folkbildning. Folkbildningens undantag bör ej vara villkorat på det sätt som utredningen har föreslagit. a.Kap 3, §11a och ges följande lydelse (ändringar / tillägg är understrukna): Från skatteplikt undantas omsättning av tjänster varigenom någon bereds tillträde till idrottsligt och kulturellt evenemang eller tillfälle ett utöva idrott och kultur. Från skatteplikt undantas vidare omsättning av tjänster som har samband med utövandet av idrotten eller kulturen om tjänsterna omsätts av samma beskattningsbara person. b.Kap 3, §11-5 föreslås få följande lydelse (ändringar / tillägg är understrukna): 5. av det allmänna understödd folkbildning och kulturverksamhet som tillhandahålls av studieförbund, allmännyttiga ideella föreningar och trossamfund, c.Stycket i kap 3, §11-6 med följande lydelse stryks: Undantag i 5 gäller endast sådant tillhandahållande som normalt inte görs av annan än där angivna studieförbund, föreningar och trossamfund. Frågan om konkurrensneutralitet bör lösas på andra sätt genom att kräva att verksamheterna har offentliga bidrag för att skattebefrielsen skall gälla.