sou · GQB3103d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Personer med funktionshinder skall inte p.g.a. bostadsbrist tvingas flytta från hemorten där familjen och släkten bor. får kommu- ner med höga kostnader ersättning från utjämningssystemet. Via personalkostnadsindexet klarar utjämningssystemet också av att kompensera för personer som finns på verksamheter med speciell och resursintensiv inriktning, vilka ofta också fungerar som resurs- center för LSS-verksamhet. Indexet för andelen personer med funktionshinder innebär att systemet minskar ersättningen för kommuner som har mycket verksamhet utan speciell inriktning, där det bör finnas möjligheter till effektiviseringar på grund av stordriftsfördelar. För att ytterligare undanröja negativa ekonomiska incitament föreslår kommittén i kapitel 13 hur kommuner kan göra över- föringar av kostnadsansvar för att underlätta för personer med funktionshinder att flytta från en kommun till en annan. En person med funktionshinder skall inte bli hindrad att flytta p.g.a. att två kommuner inte kommer överens om de ekonomiska förutsättning- arna. Kommittén anser att stor hänsyn har tagits till enskilda personers integritet vid valet av utjämningsmodell. Utjämning beräknas ut- ifrån en genomsnittskostnad per insats för hela riket. Till detta läggs två index som beräknas kommunvis. Ingen ersättning i systemet går att koppla till en enskild individ men systemet tar ändå hänsyn till LSS-verksamhetens olika verksamhetsinnehåll. Systemet har en stor träffsäkerhet med endast små ingrepp i den enskildes integritet. Det enda krav som ställs är att ha kvar verksam- hetsregister där data samlas in med insatser enligt LSS, som är knutna till ett personnummer. Efter att gjort kontrollkörningar i syfte att förbättra kvaliteten presenteras materialet som antalstatistik. I utjämningssystemet används endast antalsstatistik summerad per kommun (se bilaga 6). Klarar modellen kraven? anser att fördelarna för personer med funktionshinder överväger de nackdelar som finns med . Inga förändringar behövs i sekretesslagstiftningen förutom det förslag om uppgiftsskyldighet för kommunerna som behandlas i kapitel 16. 16Frågor rörande uppgiftsskyldighet, m.m. Kommitténs förslag: Uppgifter om stöd och service till vissa funktionshindrade skall ingå i den officiella statistiken med som statistikansvarig myndighet. En skyldighet för kommunerna att lämna ut personuppgifter om insatser enligt 9 § LSS till införs. Det finns inget författningsstöd för att uppgifter om stöd och service till vissa personer med funktionshinder skall ingå i den offi- ciella statistiken. Detta föreslås införas genom ett tillägg till stati- stikförordningen, varvid känsliga personuppgifter som avser insatser i samband med enskilda personers hälsotillstånd bör få be- handlas för framställning av statistik. föreslås bli statistikansvarig myndighet. Det finns ingen skyldighet enligt lag eller förordning för den som bedriver verksamhet enligt LSS att lämna ut statistiska upp- gifter till . Utlämnande av uppgifter måste därför föregås av en s.k. menprövning enligt 7 kap. 4 § sekretesslagen. Lagreglerad uppgiftsskyldighet finns däremot i fråga om hälso- och sjukvård och kommunalt bedriven socialtjänst. Detta innebär att olika regler gäller i fråga om skyldighet att lämna ut statistiska upp- gifter avseende personer med funktionshinder beroende på om in- satser ges inom LSS-verksamhet, socialtjänst eller hälso- och sjuk- vård. Kommittén anser att en skyldighet för kommunerna att lämna ut personuppgifter avseende LSS bör införas. Härigenom skulle ett mer rättvisande statistiskt underlag för utjämningssystemet avse- ende LSS erhållas. Kommittén gör bedömningen att skyddet för den enskildes integritet kan säkerställas på motsvarande sätt som i Frågor rörande uppgiftsskyldighet, m.m. dag sker ifråga om uppgiftslämnandet avseende hälso- och sjukvård och kommunalt bedriven socialtjänst. I direktiven till utredningen (dir. 2000:99) sägs att kommittén skall – mot bakgrund av reglerna om sekretess – överväga behovet av författningsändringar som ger kommunerna möjlighet att lämna ut sådan information som erfordras för de förslag som kommittén lämnar. Kommittén skall beakta de krav som personuppgiftslagen ställer på behandling av personuppgifter. Ett flertal författningar som på olika sätt berör kommunernas möjligheter att lämna ut information, m.m. har trätt i kraft sedan direktiven avfattades. Hit hör den nya socialtjänstlagen (2001:453), lagen (2001:454) och förordningen (2001:637) om behandling av personuppgifter inom samt lagen (2001:99) och för- ordningen (2001:100) om den officiella statistiken. Vidare har i skrivelse till regeringen Övergång till individbaserad statistik över vård och omsorg/stöd och service gjort en analys av vissa integritets- och sekretess- frågor. konstaterar sammanfattningsvis att nu- varande mängdbaserad officiell statistik över vård och omsorg om äldre och stöd och service till personer med funktionshinder har stora brister i såväl kvalitet som innehåll. En utbyggnad av en indi- vidbaserad officiell statistik skulle innebära en avsevärd samman- tagen nytta för personer med funktionshinder, verksamhets- ansvariga och övriga användare. anser dock att detta inte är genomförbart utan vissa lagändringar, bl.a. en uppgifts- skyldighet för kommunerna. En förutsättning för att få till stånd ett varaktigt utjämnings- system i fråga om kostnader för verksamhet enligt lagstiftningen om stöd och service till vissa funktionshindrade är att detta upp- fattas som rättvist. För att uppnå detta fordras att utjämnings- systemet bygger på tillförlitliga statistiska uppgifter. Detta ställer krav både på insamling och bearbetning av uppgifter. Det som främst vållar problem är möjligheten att samla in uppgifter som på ett riktigt sätt speglar de kommunala förhållandena. Frågor rörande uppgiftsskyldighet, m.m. 16.3.1.1 Kommunalt driven verksamhet enligt LSS Verksamhet enligt lagstiftningen om stöd och service till vissa funktionshindrade jämställs i sekretesslagen (1980:100) med social- tjänst. Detta innebär att 7 kap. 4 § sekretesslagen är tillämplig. Sekretessen enligt denna bestämmelse avgränsas med ett omvänt skaderekvisit. Uppgifter får således inte lämnas ut, om det inte står klart att uppgifterna kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. Presumtionen är med andra ord för sekretess. Med verksamhet enligt lagstiftningen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) åsyftas i 7 kap 4 § sekretesslagen verksamhet enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Denna lag har ersatt lagen (1985:568) om sär- skilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m.fl. (omsorgs- lagen) och lagen (1965:136) om elevhem för vissa rörelsehindrade m.fl. (elevhemslagen). Vid sekretesslagens ikraftträdande gällde lagen (1967:940) angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda. Vid verksamhet enligt tidigare omsorgslagstiftning tillämpades hälso- och sjukvårdssekretess enligt 7 kap. 1 § sekretesslagen. Då LSS omfattar en vidare personkrets och har en något annorlunda terminologi än omsorgslagstiftningen ansågs det lämpligt att genomföra en anpassning av sekretessbestämmelserna i samband med införandet av LSS. Verksamhet enligt LSS jämställdes med socialtjänst och placerades i 7 kap. 4 § sekretesslagen.(prop. 1992/93:159 s. 206). Någon materiell förändring av sekretessens innebörd var det dock inte frågan om. Ändringarna i sekretesslagen betecknades i förarbetena som av i huvudsak redaktionell art (prop. 1992/93:159 s.3). Avsikten med ändringarna i sekretesslagen har således inte varit att ändra tillämpningen i ifråga om insamling av statistik. I 14 kap. 3 § första stycket sekretesslagen finns den s.k. general- klausulen. Motiven för bestämmelsen (prop. 1979/80:2, del A, s. 91) är att sekretesslagen inte skall hindra myndigheter från att utväxla uppgifter – förutsatt att intresset av att uppgifterna lämnas ut bör ha företräde framför det intresse som sekretessen skall Frågor rörande uppgiftsskyldighet, m.m. Generalklausulen är dock inte tillämplig i fråga om uppgifter som skyddas av socialtjänstsekretess. Enligt 14 kap. 1 § sekretesslagen hindrar inte sekretess att upp- gift lämnas till annan myndighet om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning. Det är därvid inte nödvändigt att föreskriften om uppgiftsskyldighet har avfattats särskilt med tanke på att upp- gifterna kan vara sekretesskyddade. Däremot krävs för att bestäm- melsen skall beaktas, att den uppfyller vissa krav på konkretion (jfr prop. 1979/80:2, Del A, s. 322). Det finns emellertid inte någon lag eller förordning som föreskriver uppgiftsskyldighet i fråga om LSS. 16.3.1.2 Privat bedriven verksamhet enligt LSS Det framgår av 29 § LSS att tystnadsplikt råder för den som är eller har varit verksam inom yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet som avser insatser enligt LSS. Tystnadsplikten innebär att denne inte obehörigen får röja vad han därvid erfarit om enskildas per- sonliga förhållanden. 16.3.1.3 Kommunalt bedriven socialtjänst I 12 kap. 5 § socialtjänstlagen finns en sådan regel om uppgifts- skyldighet som avses i 14 kap. 1 § sekretesslagen. I bestämmelsen sägs att socialnämnden skall, enligt vad regeringen närmare före- skriver, ur personregister lämna uppgifter till för angelägna statistiska ändamål. Närmare bestämmelser om vilka uppgifter som skall lämnas till finns i förordningen (1981:1370) om skyldighet för socialnämnderna att lämna statis- tiska uppgifter. 16.3.1.4 Privat bedriven socialtjänst Beträffande den som är eller har varit verksam inom yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet som avser insatser enligt socialtjänst- lagen föreskrivs tystnadsplikt i 15 kap. 1 § denna lag. Tystnads- plikten har samma utformning som i fråga om privat bedriven verk- samhet enligt LSS. Frågor rörande uppgiftsskyldighet, m.m. 16.3.1.5 Hälso- och sjukvård Sekretess gäller inom den allmänna hälso- och sjukvården för upp- gift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden enligt 7 kap. 1 § sekretesslagen. Bestämmelsen har samma upp- byggnad som den tidigare nämnda socialtjänstsekretessen i 7 kap. 4 § sekretesslagen. Uppgifter får således inte lämnas ut, om det inte står klart att uppgifterna kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. Enligt 14 kap. 1 § sekretesslagen hindrar emellertid inte sekretess att uppgift lämnas till annan myn- dighet om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning. Beträffande den som tillhör eller har tillhört hälso- och sjuk- vårdspersonalen inom den enskilda hälso- och sjukvården finns be- stämmelser om tystnadsplikt i 2 kap. 8 § lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område. I bestämmel- sen görs dock undantag från tystnadsplikt i fråga om sådan upp- giftsskyldighet som följer av lag eller förordning. I 6 § lagen (1998:543) om hälsodataregister föreskrivs att den som bedriver verksamhet inom hälso- och sjukvården skall lämna uppgifter till ett hälsodataregister. Registret förs av . Bestämmelsen avser både den verksamhet som bedrivs av det all- männa och enskilt bedriven verksamhet. Uppgifter skall bl.a. lämnas för framställning av statistik. kan p.g.a. författningsreglerad uppgifts- skyldighet samla in sekretessbelagda statistiska uppgifter från den kommunalt bedrivna och hälso- och sjukvården. Motsvarande uppgiftsskyldighet saknas i fråga om LSS (privat och verksamhet) och beträffande privat bedriven socialtjänst. Detta innebär att individanknutna uppgifter inom dessa områden först kan lämnas ut efter samtycke. Beträffande kommunalt bedriven LSS-verksamhet kan utlämnande även ske efter en s.k. menprövning enligt 7 kap. 4 § sekretesslagen. Personer med funktionshinder bör behandlas på samma sätt i fråga om utlämnande av personuppgifter oavsett om uppgifterna hänför sig till , LSS eller hälso- och sjukvården. Såsom redovisats ovan under 16.3.1.1 tillämpades hälso- och sjukvårds- sekretessen i 7 kap. 1 § i fråga om verksamhet enligt de tidigare Frågor rörande uppgiftsskyldighet, m.m. Först i samband med införandet av LSS kom socialtjänstsekretess enligt 7 kap. 4 § sekretesslagen att gälla. I motiven beskrivs detta emellertid som en redaktionell ändring. Lagändringarna har således inte föranletts av någon avsikt att ändra tillämpningen i fråga om insamling av statistik. Uppgiftsskyldighet i fråga om insatser enligt 9 § LSS erfordras för det av kommittén föreslagna utjämningssystemet. Det är emellertid tillräckligt att sådan uppgiftsskyldighet införs för kom- munal verksamhet. Motsvarande uppgifter i fråga om privat be- driven LSS-verksamhet återfinns även dessa hos kommunen. Något behov av uppgiftsskyldighet för privat bedriven verksamhet finns därför inte. I 19 § första stycket personuppgiftslagen (1998:204) sägs att känsliga personuppgifter i vissa fall får behandlas utan samtycke av den registrerade för forsknings- och statistikändamål. Med personuppgift avses enligt 3 § all slags information som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person är i livet. Med känsliga personuppgifter avses enligt 13 § bl.a. uppgifter som rör hälsa. Med behandling av personuppgifter avses alla åtgärder som vidtas beträffande sådana uppgifter oavsett om behandlingen är helt eller delvis automatiserad eller avser ett manuellt register, jämför 3 och 5 §§. I begreppet behandling ingår således insamling av personuppgifter. För att känsliga personuppgifter skall få behandlas för statistik- ändamål krävs att behandlingen är nödvändig för att a)ett avtal med den registrerade skall kunna fullgöras eller åt- gärder som den registrerade begärt skall kunna vidtas innan ett avtal träffas, b)den personuppgiftsansvarige skall kunna fullgöra en rättslig skyldighet, c)vitala intressen för den registrerade skall kunna skyddas, d)en arbetsuppgift av allmänt intresse skall kunna utföras, Frågor rörande uppgiftsskyldighet, m.m. e)den personuppgiftsansvarige eller en tredje man till vilken per- sonuppgifter lämnas ut skall kunna utföra en arbetsuppgift i samband med myndighetsutövning, eller f)ett ändamål som rör ett berättigat intresse hos den personupp- giftsansvarige eller hos en sådan tredje man till vilken person- uppgifterna lämnats ut skall kunna tillgodoses, om detta intresse väger tyngre än den registrerades intresse av skydd mot kränkning av den personliga integriteten. Därutöver krävs att samhällsintresset av det forsknings- eller stati- stikprojekt där behandlingen ingår klart väger över den risk för otillbörligt intrång i enskildas personliga integritet som behand- lingen kan innebära. Med statistikprojekt avses även sådan stati- stikframställning som sker återkommande, t.ex. , dvs. vad som brukar kallas en statistikprodukt. För att ta ställning till om behandlig skall få ske måste en helhetsbedömning göras av samtliga omständigheter. Vid helhets- bedömningen bör således beaktas bl.a. statistikprojektets vikt, be- hovet av personuppgifter, säkerheten vid behandlingen, hur pass kostsamt eller tidsödande det skulle vara att hämta in samtycke, i vilken utsträckning den enskilde skulle kunna skadas om man be- gärde samtycke och om en kontakt med den enskilde skulle kunna förrycka utredningsresultatet. Det framgår av 19 § andra stycket att om behandlingen av käns- liga personuppgifter inom ett aktuellt projekt har godkänts av en forskningsetisk kommitté anses förutsättningarna för behandling uppfyllda. I den mån det finns särskilda föreskrifter i lag eller förordning om utlämnande av uppgifter för forsknings- och statistikändamål, gäller dessa bestämmelser före personuppgiftslagens bestämmelser. Detta framgår av 2 § i personuppgiftslagen. 16.4.2Lagen om behandling av personuppgifter inom trädde lagen (2001:454) om behandling av personuppgifter inom i kraft. Lagen innebär en preci- sering personuppgiftslagens mer generella bestämmelser och inne- håller särregler som krävs för verksamhet. Det framgår av lagens 2 § att med socialtjänst avses även verksamhet Frågor rörande uppgiftsskyldighet, m.m. I 3 § klargörs dock att lagen inte skall tillämpas vid be- handling av personuppgifter för forsknings- och statistikändamål. Endast om förutsättningarna i personuppgiftslagen är uppfyllda kommer därför behandlingen av personuppgifter inom social- tjänsten att kunna användas för forsknings- och statistikändamål. Det är dock inget som hindrar att de uppgifter som insamlats för att myndigheter och andra skall kunna utföra sina arbetsuppgifter inom , dvs. med stöd av lagen om behandling av personuppgifter inom , även används för forskning och statistik. Det följer nämligen av 9 § andra stycket personupp- giftslagen att behandling för historiska, statistiska eller vetenskap- liga ändamål inte skall anses oförenlig med de ändamål för vilka uppgifterna ursprungligen samlades in. Personuppgiftslagen innebär att en intresseavvägning måste göras inför varje ny insamling av statistiska uppgifter avseende LSS (privat och verksamhet) och beträffande privat bedriven socialtjänst. Detta beror på att det saknas författningsstöd för utlämnande av uppgifterna. 16.5Behandling av insamlade statistiska uppgifter Bearbetning av statistiska uppgifter rörande personer med funk- tionshinder sker med stöd av statistiklagen, dvs. lagen (2001:99) om den officiella statistiken. Statistiklagen innehåller reglerna för den officiella statistiken. Bakgrunden till den nu gällande lagstift- ningen var att regeringen ville begränsa antalet författningar för att förenkla regelsystemet. Lagen innebär vidare bl.a. att vissa bestäm- melser i personuppgiftslagen och EG:s dataskyddsdirektiv på stati- stikområdet har inarbetats i statistikregleringen. Den grundläggande regleringen av de statistikansvariga myndig- heternas rätt att behandla personuppgifter för framställning av sta- tistik finns i 14 och 15 §§ i statistiklagen. I 14 § första stycket ges statistikansvariga myndigheter en generell rätt att utan samtycke från de registrerade behandla personuppgifter för framställning av statistik. Här anges den yttre gränsen för den tillåtna be- Frågor rörande uppgiftsskyldighet, m.m. handlingen, nämligen framställning av statistik. Behandlingen av personuppgifter omfattar personnummer, eftersom detta har an- setts som en direkt och nödvändig förutsättning för framställ- ningen av statistiken. Detta framgår av 14 § andra stycket. Behandling av känsliga personuppgifter enligt 13 § personupp- giftslagen omfattas inte av den generella rätten till behandling av personuppgifter i 14 § första stycket statistiklagen. Känsliga personuppgifter får dock utan krav på samtycke behandlas enligt 15 § statistiklagen om det följer av föreskrifter som regeringen meddelar. Sådana föreskrifter har regeringen meddelat i förord- ningen (2001:100) om den officiella statistiken (statistikförord- ningen). Det framgår av bilagan till förordningen att är statistikansvarig myndighet i fråga om sektorn Äldre- och handikappomsorg inom . Känsliga personuppgifter inom Äldre- och handikappomsorg får enligt bilagan behandlas för framställning av statistik om de avser utbetalningar och andra insatser i samband med enskilda personers hälsotillstånd. är enligt statistikförordningen även statistik- ansvarig myndighet inom Hälso- och sjukvården. Den officiella statistiken inom detta område omfattar hälsa och sjukdomar, hälso- och sjukvård och dödsorsaker. För framställning av statistik över Hälso- och sjukdomar och Hälso- och sjukvård får känsliga personuppgifter behandlas som avser enskilda personers hälso- tillstånd. 16.5.2Officiell statistik avseende LSS Den nu gällande statistiklagen trädde i kraft . Den föregicks av lagen (1992:889) om den officiella statistiken, som trädde i kraft . gällde bl.a. kun- görelsen (1962:330) om skyldighet för kommun att avlämna finansstatistiska uppgifter. Statistiklagen (1992:889) var en produkt av den s.k. statistikreformen, dvs. reformen om förändrade principer för ansvarsfördelning och finansiering av den officiella statistiken. Statistikreformen innebar bl.a. att ansvaret för den sektoranknutna statistiken övergick från () till ett 25-tal myndigheter. Härigenom förstärktes SCB:s övergripande och samordnande roll, medan ansvaret i övrigt spreds på flera olika myndigheter. Regeringen föreskrev i en bilaga till förordningen (1992:1668) om den officiella statistiken vilka myn- Frågor rörande uppgiftsskyldighet, m.m. digheter som skulle vara ansvariga för vilka sektorer. angavs som statistikansvarig myndighet för all offi- ciell statistik inom sektorn Socialtjänst. I denna sektor ingick bl.a. Äldre- och handikappomsorg. är även enligt den nu gällande förordningen statistikansvarig myndighet för den officiella statistiken avseende Äldre- och handikappomsorg inom sektorn Socialtjänst. har allt sedan ikraftträdandet av den första stati- stikförordningen uppfattat sig som statistikansvarig myndighet av- seende LSS pga. att Äldre- och handikappomsorg återfinns under . Regeringen – som beslutat för- ordningen – har inte invänt mot denna tolkning. Begreppet Social- tjänst är i och för sig inte särskilt pregnant. Klart är dock att LSS inte ingår i vad som lagtekniskt avses med Socialtjänst. Detta fram- går bl.a. av definitionerna i 7 kap. 4 § sekretesslagen. Skäl finns därför att förtydliga uppräkningen i bilagan så att det tydligt fram- går att även verksamhet enligt LSS ingår i den officiella statistiken och att är statistikansvarig myndighet härför. Det bör också tydligt framgå att känsliga personuppgifter avseende en- skilda personers hälsotillstånd får behandlas för framställning av statistik om de avser insatser enligt LSS. har möjlighet att bearbeta insamlade uppgifter inom Äldre- och handikappomsorgen för framställning av statistik. Detta gäller även känsliga personuppgifter avseende utbetalningar och andra insatser i samband med enskilda personers hälsotillstånd. Motsvarande reglering finns i fråga om Hälso- och sjukvården. Regelsystemet möjliggör således att redan insamlade uppgifter inom dessa områden kan bearbetas statistiskt. Det krävs dock ett förtydligande i bilagan till statistikförordningen så att det klart framgår att verksamhet enligt LSS ingår i den officiella statistiken, att känsliga personuppgifter avseende enskilda personers hälso- tillstånd får behandlas för framställning av statistik om de avser in- satser enligt LSS samt att är statistikansvarig myn- dighet för LSS. Frågor rörande uppgiftsskyldighet, m.m. 16.6För och nackdelar med uppgiftsskyldighet 16.6.1Nyttan med individbaserad statistik har i den tidigare nämnda skrivelsen till regeringen utförligt analyserat nyttan av en individbaserad officiell statistik över vård och omsorg/stöd och service – något som förutsätter ett införande av uppgiftsskyldighet. Problemet med dagens mängdbaserade statistik är enligt Social- styrelsen att de insamlade uppgifterna knyts till insatsen och inte till individen. Detta medför att det inte går att redovisa det totala antalet individer i befolkningen som får insatser. En person kan erhålla insatser både enligt socialtjänstlagen och lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade och blir då räknad en gång för varje insats i statistiken. Det framgår således inte om det är en person som fått fem insatser eller om det är fem personer som fått en insats var. Dubbelregistrering förekommer också av personer som får insatser av flera huvudmän, t.ex. både från och kommunen. Det är heller inte möjligt att eliminera de dubbelräkningar som uppstår p.g.a. att en person er- håller insatser i en annan kommun än den som betalar för insatsen. utredning utmynnar i slutsatsen att samtliga an- vändare gynnas genom införandet av en individbaserad statistik av- seende vård och omsorg/stöd och service. beaktar därvid bl.a. att det skulle främja den demokratiska processen om relevant statistik framställdes och gjorde tillgänglig för med- borgarna och deras förtroendevalda.