sou · GQB389 · 2003-01-01 00:00:00 — Statspolisintendentens arkiv, samrådsnämnden serie F I vol. Med Strandkommis- sionen avses den parlamentariska nämnden i Wennerströmaffären (SOU 1968:4, ordf: Axel Strand). Ang erfarenheterna se , : Politisk övervakning och perso- nalkontroll 1945-1969. (SOU 2002:88). 528Se Anteckningar vid sammanträffande med rotel- och gruppchefer från rotel A IV, . HK nr 125/67. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 statera att polismannen är en politisk idiot. Eftersom det ur psykologisk synpunkt ibland kan var störande med alltför mycket papper måste samtalsledaren hålla det mesta i huvudet och om möjligt giva sken av att behärska allt.529 Även om det enligt rotelchefen var ett oeftergivligt krav att sä- kerhetspolisens meddelare och källor inte röjdes vid samtalen ansåg han att detta problem skulle kunna lösas från fall till fall, där indi- videns rätt att få taga del av våra uppgifter måste vägas mot våra meddelares lika självklara rätt till vårt skydd. Ett bra genomfört säkerhetssamtal har ej bara lyckats utreda sakfrågan utan även hos den be- rörde skapat förståelse för vår inställning och i bästa fall fått honom att inse, att vi velat skyd- da honom själv och att han i fortsättningen med förtroende kan vända sig till oss.530 Det är således uppenbart att ledande befattningshavare inom per- sonalkontrollroteln inte såg några större problem med att i ökad utsträckning tillämpa säkerhetssamtal i personalkontrollen. Trots föreskrifterna i personalkontrollkungörelsen om att den kontrolle- rade kunde få möjlighet att yttra sig i sitt eget personalkontroll- ärende kom säkerhetssamtal emellertid inte att tillämpas vid beslut om utlämnande av politiska registeruppgifter. Inom denna del av personalkontrollen förbättrades inte möjligheterna för de kontrol- lerade personerna att kommentera och eventuellt rätta till säker- hetspolisens registeruppgifter. I den ursprungliga personalkontrollkungörelsen före- skrivs att de personalkontrollerande myndigheterna skulle - i den PM från rotel A 4 den 13/12 1971. SAK , pärm 1. 530I ett sammanfattande omdöme beskrev rotelchefen personalkontrollkungörelsen och dess föreskrifter för bl.a. skyddsklassindelning och säkerhetssamtal på följande sätt: personalkontrollkungörelse gav den yttre ramen för en helt ny personalkontroll. Från att ti- digare ha tyngts av hemligstämpel och kvantitet blev den nu nästan helt öppen och byggd på kvalitet. PM från rotel A 4 den 13/12 1971. SAK OO1312-1603, pärm 1. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 mån som inte regeringen medgivit undantag - underrätta den per- son som kontrollen avsåg.531 Myndigheterna skulle också - vad be- träffar skyddsklass 1 - från den kontrollerade inhämta skriftliga upplysningar om personliga förhållanden.532 I denna underrättelse- plikt ingick emellertid inte att den kontrollerade skulle få möjlig- het att själv kommentera uppgifter som lämnades från säkerhetspo- lisen till myndigheterna. I vissa fall kunde vederbörande - skriftli- gen eller muntligen - få yttra sig i ärendet innan registeruppgifter lämnades ut. För skyddsklass 1 föreskrevs att den kontrollerade personen - om inte särskilda skäl talade mot detta - borde få yttra sig innan uppgifter lämnades ut. Vad avsåg skyddsklass 2 skulle han/hon få yttra sig endast om särskilda omständigheter gav anled- ning till detta.533 1983 förändrades reglerna för den enskildes möjligheter att kommentera registeruppgifter innan de lämnades ut för personal- kontroll. Då avskaffades skillnaderna i behandling av de olika skyddsklasserna och det föreskrevs att den som var föremål för personalkontroll skulle - skriftligen eller muntligen - ges tillfälle att yttra sig. Undantag från denna regel medgavs dels om personen därigenom skulle få kännedom om uppgift för vilken sekretess gällde enligt någon annan bestämmelse än lagen om sekretess för polisregister eller om myndigheten - med regeringens tillåtelse - underlåtit att underrätta denne om att han/hon var föremål för per- sonalkontroll.534 När dessa regler återigen reviderades 1993 försva- gades begränsningarna något då det bestämdes att även om sekre- tess förelåg skulle den som uppgiften avser ges tillfälle att yttra sig över uppgiften innan denna lämnas, om dennes intresse av att få yttra sig skäligen bör ha företräde framför det intresse som sekre- tessen skall skydda.535 föreskrivs det att varken registerkontroll eller sär- skild personutredning får genomföras utan att den som är föremål för säkerhetsprövning har gett sitt samtycke till detta. Rikspolis- styrelsen är dessutom ålagd att hålla ett personligt samtal med 531Enligt för personalkontrollen den 15/8 1983 behövde underrättelse inte lämnas i personalkontrollärenden som gällde uttagning av personal för utbildning, pla- cering vid såväl grund- som repetitionsutbildning, krigsplacering och FN-tjänstgöring (SAK , löpnr 1, s. 18. Underrättelse lämnades inte heller då det handlade om omkontroll av redan anställda (SOU 1990:51, s. 189 och 191). 532SFS 1969:446, 19 §. 533SFS 1969:446, 13 §. 534SFS 1983:764, 13 §. Se även sekretesslagen (1980:100) 7 kap. 17 § om sekretess för allmänt kriminalregister, polisregister och register hos tullmyndighet. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 samtliga personer som är avsedda för en anställning som har place- rats i säkerhetsklass 1; om det behövs gäller detta även för an- ställningar som är placerade i säkerhetsklass 2.536 Säkerhetspolisens restriktiva användning av de av personalkontroll- kungörelsen angivna reglerna om kommunicering vid personal- kontroll har varit föremål för offentlig diskussion åtskilliga gånger. I avhandling uppmärksammas särskilt att - trots regelverkets föreskrifter - kommunicering tillämpades i ytterst få personalkontrollfall. Detta konstaterande föranleder Töllborg att framhålla förändring av personalkontrollkun- görelsens kommunikationsregel som belysande för personalkon- trollutredningens ideologiska karaktär. Ändringen ger sken av att stärka rätten till kommunikation och så har också regeln mark- nadsförts, men den analys som företagits vi- sar att det reellt sett inte är fråga om någon ändring - i vart fall inte en ändring som stärker rätten till kommunikation.537 Den förre SÄPO-chefen konstaterade 1994 att reg- lerna om kommunicering har varit ett av de mest kritiserade in- slagen i personalkontrollkungörelsen. Detta berodde, enligt Bör- jesson, på att regeln - och här instämmer han uppenbarligen med Töllborgs uppfattning - ger intryck av en öppenhet i handlägg- ningen, vilket inte svarat mot det riktiga förhållandet. Han fram- höll vidare att den kontrollerade som regel inte fått ta del av regis- teruppgifter om kontakter med politiska ytterlighetsorganisationer. På grund av sekretessen har det heller inte funnits möjlighet att försvara sig mot uppgif- 536I säkerhetsskyddslagen föreskrivs också att ett samtycke skall anses gälla också förnyade kontroller och utredningar så länge som den kontrollerade skall inneha samma anställning. SFS 1996:627, 19 §, utfärdad den 6/6 1996. Ang samtal se säkerhetsskyddsförordningen, SFS 1996:633, 36 §. 537Töllborg, : Personalkontroll - en ideologikritisk studie kring den svenska personal- kontrollkungörelsen. (/1986), s. 411. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 terna och reda ut eventuella personförväxlingar eller andra felaktigheter i materialet.538 Även anger att kommunicering inte ägde rum med kontrollerade personer som var registrerade på grund av an- knytning till de politiska grupper som övervakades av säkerhetspolisen. Som skäl för detta anför risken att regeringens kvalificerat hemliga registrerings- föreskrifter därmed skulle ha avslöjats och därmed fram- tida verksamhet kunnat skadas.539 til? ?lämpas kommuniceringsregeln i betydligt större utsträckning. fick samtliga kontrollerade personer utom en tillfälle att yttra sig angående uppgifter som framkommit vid registerkon- troll.540 Det kan således konstateras att de säkerhetssamtal med miss- tänkta kommunister som genomfördes inte kom att bli startskottet för förändrade handläggningsrutiner av personalkontrollärendena. Som regel hölls - fram till slutet av 1990- talet - inte samtal med personer som var föremål för kontroll på grund av att de var politiskt registrerade av säkerhetspolisen. För 1970- och 1980-talen har - i denna undersökning - endast ett exempel på kommunicering återfunnits. Detta gäller en person som här benämns C och som var föremål för personalkontroll fyra gånger under åren 1976-1977.541 Av två skäl finns det anledning att närmare redogöra för detta fall. För det första ger det en inblick i hur en enskild person kunde reagera då han blev föremål för perso- nalkontroll. För det andra visar fallet hur säkerhetspolisen kunde resonera då det upprättades en personlig kontakt med en person som var registrerad och därefter personalkontrollerad. C stoppades då han sökte FN-tjänst, väktarjobb vid ABAB samt en tjänst som vaktmästare vid (). An- ledningen till detta var att vid samtliga dessa till- (SOU 1994:149), s. 207-208. 539Registernämnden (1998), s. 39. 540Verksamhetsberättelse för för ; m.m., s. 3. 541I sammanhanget kan också nämnas att fattades beslut om att ett annat personalkontrollärenden skulle bordläggas för samtal. Innehållet i denna personalkontrollpromemoria löd på följande sätt: 25/2 1975 inkom uppgift om att [X] är ordförande i (SKUml). Till föredraganden: Innan ovannämnda uppgift inkom var M helt okänd vid säk/GB. Ovan- nämnda uppgift är hämtad från TK. plenumprotokoll den 18/5 1978 samt JWK 5:9/4d, s. 471. Något ytterligare material om detta ärende har inte åter- funnits. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 fällen helt i linje med praxis lämnade ut en uppgift om att C varit uppsatt som kårpartiet Clartés femtonde kandidat till ett kårfullmäktigeval vid ett universitet.542 När med anledning av dessa uppgifter beslutade att inte anställa C, skrev denne till ÖB och begärde att få information om vilka upp- gifter som låg till grund för beslutet. I skrivelsen påpekade att han aldrig medverkat i någon brottslig verksamhet, att han var mentalt frisk samt att han inte hade någon extrem politisk inställ- ning: Jag är inte lierad med några dunkla politiska grupper - jag röstade borgerligt i riksdags- och kommunalvalet vilket kanske kan uppröra sympatisörer med den gamla regeringen men som väl knappast är så allvarligt att det skall frånta mig rätten till vissa jobb.543 Med anledningen av skrivelsen från C hade försvaret genom in- hämtande av referenser försökt att klarlägga C:s politiska aktivitet men inte lyckats. När C sökte anställning som reservofficersaspirant lämnades ovanstående uppgifter återigen ut till de militära myndigheterna. Innan beslut om denna anställ- ning skulle fattas ansåg försvarsstabens säkerhetsavdelning att det var angeläget att försöka klarlägga bakgrunden till att C varit upp- tagen på valsedel för Clarté.544 Det militära önskemålet resulterade i att säkerhetspolisen höll ett samtal med C . Vid samta- let berättade att han misstänkte att han blivit stoppad i per- sonalkontrollen åtminstone två gånger. Dels då han sökte tjänst som väktare vid ABAB 1976, dels vid sin ansökan till vaktmästarar- betet vid FMV. Eftersom han gjort värnplikten som jägare och dessutom hade goda betyg fann han det obegripligt att han blivit nekad anställning. Han ville nu få saken grundligt utredd då han var orolig för att inte godkännas till den sökta reservofficersutbild- 542C Fst/Säk till C RPS/Säk den 4/4 1977 samt skrivelse från C till FMV den 18/2 1977. JWK 5:9/4a, löpnr 2a, s. 14/215-216. Uppgifterna var hämtade ur en lokaltidning, där ett namn som uppvisade klara likheter med C:s namn förekom på Clartés lista. Förnamnet stämde och efternamnet liknade C:s efternamn. I studentkårens medlems- katalog förekom ingen med det namn som nämndes i tidningen, dock återfanns C:s namn. Eftersom C:s namn var snarlikt namnet i tidningen drog säkerhetspolisen slutsatsen att det var C som avsågs, varvid han registrerades. 543Skrivelse från C till FMV den 18/2 1977. JWK 5:9/4a, löpnr 2a, s. 14/216. 544C Fst/Säk till C RPS/Säk den 4/4 1977. JWK 5:9/4a, löpnr2a, s. 14/215. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 Han redogjorde för sin familjebakgrund, sina be- tyg och fritidsintressen. När han fick frågan om han varit politiskt aktiv svarade han att han inte var politiskt intresserad. Han hade varit medlem i men begärt utträde då han vid en demonstration upptäckt att förbundet medverkade i politiska kampanjer. I övrigt hade han inte varit med- lem i någon politisk organisation. För C:s fortsatta militära karriär kom detta säkerhetssamtal att få en avgörande betydelse. I en av- slutande kommentar skrev den kommissarie som samtalat med C följande: [C] gjorde ett städat och propert intryck. Han uppträdde under samtalet öppet och trevligt och gav ett fördelaktigt intryck. Huruvida han berättade hela sanningen om sin politiska akti- vitet är dock omöjligt att avgöra.545 Anledningen till att det inte ställdes någon direkt fråga om C:s eventuella kandidatur för Clarté förklarades med att detta skulle riskera att avslöja regeringens kvalificerat hemliga tilläggsföreskrifter till personalkontrollkungörelsen. Säkerhets- samtalet resulterade i att C avfördes ur registret som han klarredovisades till försvarsstaben.546 Därefter godkändes han för reservofficersutbildningen.547 C svävade emellertid fortfarande i okunnighet om varför han stoppats vid tidigare tillfällen. För att få klarhet i saken skrev han till regeringen och bad om att få ta del av de registeruppgifter som fanns om honom hos polisen. Då han fick avslag av regeringen nöjde han sig inte med detta besked utan åter- kom i ärendet.548 Detta resulterade i att säkerhetspolisen skulle ta kontakt med C för att förklara att de uppgifter som fanns om ho- nom hade tagits bort ur registret och att man var förhindrad att tala om vad som hade varit noterat där. Inför kontakttagandet med C framhöll byråchefen vikten av att ärendet inte gavs publi- citet: 545Ang säkerhetssamtal med C den 14/4 1977. JWK 5:9/4a, löpnr 1, s. 2/59. 546C RPS till regeringen den 28/4 1977. JWK 5:9/4a, löpnr 1, s. 2/58. 547PM den 10/7 1978 JWK 5:9/4a, löpnr 4, s. 57. 548Se regeringsbeslut den 8/6 1978 undertecknat av justitieminister . JWK 5:9/4a, löpnr 1, s. 2/62. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 Ärendet är känsligt såtillvida att vi om möjligt bör förhindra att han går vidare och gör sak av detta.549 Fallet C uppvisar klara likheter med de personalkontrollärenden som avgjordes med hjälp av säkerhetssamtal vid mitten av 1960-ta- let. Utan att ge avkall på sekretessen kunde säkerhetssamtalen ge säkerhetspolisen en uppfattning om huruvida det fanns anledning att misstänka att den kontrollerade kunde utgöra en säkerhetsrisk. Som huvudskäl till att det inte hölls några säkerhetssamtal med de kontrollerade personerna har angivits att registreringsföreskrifterna var kvalificerat hemliga och därmed av synnerlig betydelse för ri- kets säkerhet.550 Andra skäl till att säkerhetspolisen ogärna kallade kontrollerade personer till säkerhetssamtal var att de aktuella upp- gifterna kunde beröra ett pågående eller inte avslutat ärende eller att uppgiften var kunde röja en känslig källa.551 Med tanke på att en stor del av de politiska uppgifter som registrerats inhämtats genom öppna källor torde de två sistnämnda argumenten ha varit av mind- re vikt än det förstnämnda. En invändning mot denna motivering är att regeringen öppna brev till säkerhetspolisen fastslagit att säkerhetspolisen fick registrera medlemmar och sympatisörer till revolutionära organisa- tioner som genom sina åtgärder kunde misstänkas vara beredda att deltaga i verksamhet som innebär fara för rikets säkerhet eller som syftar till och är ägnad att med våld förändra det demokratiska statsskicket eller påverka rikets ställning som oberoende stat. Ef- tersom regeringsbrevet inte var hemligt skulle det således ha varit möjligt för säkerhetspolisen att - utan att röja vilka organisationer som regeringen pekat ut i de hemliga föreskrifterna - samtala med de kontrollerade personerna om deras politiska aktiviteter i förflu- ten tid. 549Handskriven instruktion ang samtal med C. JWK 5:9/4a, löpnr 4, s. 57/1. Det kan tilläggas att de registeruppgifter ang. Clarté som citeras ovan är hämtad ur en försvarsstabs- skrivelse. De särskilda registerblad som upprättades beträffande C gallrades . Som framgår här sparades emellertid uppgifter om C på annan plats i arkivet. 550I en skrivelse från rikspolischefen till regeringen fram- hölls att anledning till att personalkontrollkungörelsens föreskrifter om att den kontrollera- de skulle få möjlighet att yttra sig om uppgifter i registret inte tillämpades i praktiken bl.a. kunde förklaras av att uppgiften hade förts in i registret på grundval av regeringens kvalifi- cerat hemliga föreskrifter . till regeringen den 7/1 1980 samt bilaga från RPS/Säk av . JWK 5:9/4a, löpnr 4, s. 61. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 Med tanke på resultatet av samtalet med C och erfarenheterna säkerhetssamtal finns det anledning att anta att åt- skilliga personer som stoppats i personalkontrollen skulle ha fri- skrivits från misstankarna om politisk opålitlighet om de fått tillfäl- le att yttra sig. I sammanhanget kan t.ex. nämnas att en annan per- son som 1975 varit uppsatt som 12:e kandidat för Clarté vid samma kårfullmäktigeval som aktualiserats i fallet C inte godkändes för ett skyddsklass 2-arbete vid . Denna person tog, liksom C, kontakt med försvaret för att få reda på vad som låg bakom beslutet. Något beslut om kommunicering togs emellertid inte i detta fall.552 Detta kapitel behandlar säkerhetspolisens hantering av de delar av personalkontrollkungörelsen som rörde utlämnandet av uppgifter ur säkerhetspolisens register och som var avsedda att begränsa om- fattningen av personalkontrollen samt öka rättssäkerheten för de kontrollerade personerna. Förhoppningarna om att begränsa antalet skyddsklassade tjäns- ter visade sig svåra att realisera och uppgick antalet skyddsklassade tjänster till över 400 000. Såväl säkerhetspolisen som flera offentliga utredningar har in påpekat att alltför många tjänster placerats i skyddsklass. Antalet förfrågningar från totalförsvarets myndigheter och företag kom således att in - liksom - uppgå till mellan 100 000 och 200 000 . Dock begränsades utlämnandet av uppgifter inom den politiska delen av personalkontrollen av personalkontrollkungörelsens åsik- tsregistreringsförbud och regeringens hemliga tilläggsföreskrifter . har utlämnandet av enbart politiska uppgif- ter i personalkontrollen sjunkit successivt. Säkerhetspolisen har emellertid även lämnat ut registeruppgifter vid sidan av reglerna i personalkontrollkungörelsen. Då har även i arbetsregister förekom- mande arbetsanteckningar som inte nått upp till den nivå som krävdes för registrering i centralregistret lämnats ut. Det senare förfarandet kunde således innebära att registreringar som stod i strid med personalkontrollkungörelsen och grundlagen också ut- lämnades i strid med personalkontrollkungörelsen. 552 JWK 5:9/4d, s. 27. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 I den praktiska tillämpningen av personalkontrollkungörelsen har först förhoppningarna om att öka de kontrolle- rade personernas rättssäkerhet infriats. I kapitlet behandlas särskilt två brister. För det första innehåller många utlämnandeärenden po- litiska uppgifter där det är tveksamt om de kontrollerade perso- nerna kunnat förutse att deras politiska aktiviteter skulle resultera i att de betraktades som säkerhetsrisker. För det andra har de kon- trollerade personerna inte fått någon möjlighet att i samtal tillrät- talägga eventuella felaktigheter i de registrerade uppgifterna. Inom säkerhetspolisen såg man inga hinder mot att hålla säkerhetssamtal inom den politiska delen av personalkontrol- len. Då registreringen reglerades av kvalificerat hemliga regerings- brev - 1998 blev det viktigare att tillgodose behovet av att hemlighålla föreskrifterna än att tillgodose de kon- trollerades rättssäkerhet. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 Enligt personalkontrollkungörelsen553 fick personalkontroll företas av , , , , , , civilbefälhavarna, , Datainspektionen, departement, , , , Flygtekniska försöksanstalten, , , , , , Försvarshögskolan, Försvarsmakten, , , , Justitiekanslern, 553 Denna lista gällde efter den sista förändringen av personalkontrollkungörelsen . För ändringar se § 3 i SFS 1969:446, 1971:108, 1974:52, 1976:110, 1981:982, 1983:350, 1983:764, 1986:614, 1988:900, 1992:69, 1992:1112, 1993:984, 1993:1022, 1993:1715, 1994:532, 1994:1346, 1995:421, 1995:1191, 1995:1421 och 1996:57. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 , myndigheter under , , , , , , , , , , Riksåklagaren, , , , , , Statens löne- och pensionsverk, , , , , Statskontoret, Statsrådsberedningen, (), Styrelsen för psykologiskt försvar, , geologiska undersökning, Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 Följande statliga myndigheter beslutar om placering i säkerhets- klasser och om registerkontroll i enlighet med vad som anges i 19 §.554 , , , , , Datainspektionen, departement, , , , , , , , , Försvarshögskolan, Försvarsmakten, , , Justitiekanslern, 554 SFS 1996:633, 19 §: Kommuner, landsting och de myndigheter som anges i bilaga till denna förordning beslutar om 1.placering i säkerhetsklass 2 och 3 samt registerkontroll i fråga om den egna verksamheten, 2.registerkontroll när det gäller anställning eller uppdrag hos en anbudsgivare eller leveran- tör med vilken de har ingått säkerhetsskyddsavtal enligt 8 § säkerhetsskyddslagen (1996:627), och 3.placering i säkerhetsklass 2 och 3 samt registerkontroll när det gäller bolag, föreningar och stiftelser som de utövar ett rättsligt bestämmande inflytande över. När en statlig myndighet som inte finns angiven i bilagan utövar ett rättsligt bestämmande inflytande över ett bolag, en förening eller en stiftelse, beslutar den myndighet som är funk- tionsansvarig för verksamheten om placering i säkerhetsklass 2 och 3 och om registerkon- troll för bolaget, föreningen eller stiftelsen. , och beslutar om placering i säkerhetsklass 2 och 3 och om registerkontroll när det gäller den egna personalen. Förordning (1998:71). Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 , , , , , , , , , , , , , , , , , Statens löne- och pensionsverk, , , , Statskontoret, Statsrådsberedningen, , Styrelsen för psykologiskt försvar, Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 555 SFS 2000:888. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 Antal utlämnade personalkontrollpromemorior med politiska uppgifter och 1975-1995: XV (vänsterextremism): 262, XH (högerextremism"): 5 XH: 14. 1995 (1/7-31/12) XV: 0 556Detta år hade antalet personalkontrollförfrågningar ökat med 85 000 p.g.a. ovanligt många vpl krigsplaceringsärenden. SAK , löpnr 1-3. Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 Antal utlämnade uppgifter 1997-2001 (totala siffror). Enligt Registernämndens verksamhetsberättelse hade ut- lämnandet av uppgifter (inkl. politiska uppgifter) ur Säkerhetspoli- sens register följande omfattning . 1997: 39 st. 1998: 46 st. 1999: 27 st. 2000: 19 st. 2001: 9 st.558 558 I viss utsträckning har dessa registeruppgifter varit av politisk karaktär. Enligt har det i ett antal fall lämnats ut uppgift om att en kontrollerad tillhör någon hö- gerextremistisk grupp och visat sig vara intresserad av att delta i verksamheter där vapen brukas (verksamhetsberättelser). Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 hemliga arkiv hemliga arkiv hemliga arkiv E I Kungliga brev. F I HD- och HA-skrivelser. F I Historik över personalkontrollen. F II Handlingar angående samrådsnämnden. SOU 2002:89 Politisk övervakning och personalkontroll 1969-2002 F III B HK-skrivelser 1957-1964.