sou · GQB329d1 · 2003-01-01 00:00:00 — 2.3.5Nya generationer – och nya roller? Många av de attityder och handlingsmönster som brukar hänföras till åldrandet är i första hand knutna till en viss generation. Det innebär att många kulturella och sociala särdrag hos de äldre skiftar . Den nuvarande pensionärsrollen har i formats ungefär som särskilda tonårskulturer eller ungdomskulturer vuxit fram i landet (Mazzarella 2001). Under de närmaste två decennierna kommer de första generationerna som växte upp med egna ungdomskulturer att lämna arbetslivet. kommer de att se på sig själva och sin roll i samhället efter pen- sioneringen? Kommer de att vara pensionärer och delta i den nuvarande pensionärskulturen? Eller kommer alltfler att ha pen- sion och sedan leva sina liv på tvärs mot de förväntningar som omvärlden har på vad man bör göra och inte göra efter pensio- neringen? Och är samhället redo att möta nya krav och initiativ? Den svenska pensionärskulturen är inte unik; liknande kulturer finns i många andra länder. Där talar man ofta om den tredje åldern. Formuleringen uppkom i vid starten av ett särskilt universitet för personlig utveckling efter pensioneringen, LUniversité du Troisième (Laslett 1989). Den tredje åldern syftar då man efter uppväxt och yrkesliv ofta har tid och kraft att leva sitt liv som man själv önskar. Förespråkarna för den tredje åldern har kritiserats för att direkt eller indirekt laborera med en fjärde ålder, präglad av tilltagande sjuklighet och vårdberoende. Med en sådan uppdelning av tiden efter 55 i olika åldrar kommer de aspekter på åldrandet som bryter mot vår tids ideal om aktivitet och produktivitet att ytterligare tabubeläggas, hävdar kritikerna. Klyftan ökar mellan den tredje ålderns aktiva tid och den fjärde ålderns fysiska nedgång och beroende mellan go-go och no-go, som den brittiske geron- tologen skrivit (Blaikie 1999). Den norska gerontologen diskuterar betydelsen av att ålderdomen, som institutionaliserades som livsfas , nu individualiseras (1996). De krav på för- ändringar och utmaningar som finns hos yngre och medelålders personer kommer om bara också att vara utmärkande för de äldre generationerna. Färre äldre kommer att slå sig till ro med de gamla, etablerade livsmönstren som gör det möjligt för många att känna förnöjsamhet inom begränsade ramar under åld- randet. Fler kommer att söka nya utmaningar och individuella kombinationer av aktiviteter och vila. Åldrandet blir på det sättet alltmer den enskildes eget val och ansvar. Det leder, varnar , också till nya risker för att åldrandet upplevs som ett fiasko om lusten eller orken tryter. Att tidigt bli beroende av andras hjälp och stöd kan komma att skuldbeläggas. Den tredje åldern har även blivit ett slagord för att främja akti- viteter som mer direkt anknyter till sociala och kulturella värden. Den engelske historikern hävdade i början av 1990- talet att den tredje ålderns möjligheter att förverkliga individuella önskemål också innebär en skyldighet för äldre människor att engagera sig (Laslett 1989). Laslett, själv när boken gavs ut, skriver om hur de äldre som har tid och kraft att delta i samhällslivet kan göra det på olika sätt: genom studier, genom att utöva gamla hantverk som kräver mycket tid, genom sociala insatser i lokalsamhället och engagemang i samhällslivet i stort. Men för att detta ska bli möjligt krävs en positiv förväntan från samhället att de äldre ska kunna och vilja bidra och inte en förväntan på att de ska lämna plats och dra sig undan till avgränsade områden. 2.3.6Osynlig efter pensioneringen? På arenor där ekonomiska värden framställs och där makt utövas, speglas och granskas är deltagandet i starkt åldersuppdelat. Den tidigare allmänna pensionsåldern har inte bara kommit att bli norm för när man senast lämnar arbetslivet. Samma åldersgräns finns, om än mer underförstådd, i andra sammanhang. I politiskt valda församlingar är bara några enstaka procent av ledamöterna (1999a). Att personer i den första halvan av 60-årsåldern är kraftigt över- representerade på politiska förtroendeposter gör bara denna ätte- stupa ännu tydligare. Även i näringslivet följer innehavet av uppdrag samma åldersstruktur. Bland de drygt 290 000 styrelse- ledamöterna i svenska aktiebolag var eller äldre . Andelen styrelseledamöter var , medan nästan en tredjedel var (uppgifter från ). Åldersfördelning bland personer med politiska för- troendeuppdrag i kommunerna 1999 Källa: (19999a). Åldersfördelning bland styrelseledamöter i svenska Det finns många studier som belyser mediabilden av äldre. Det rör sig om innehållsanalyser av fakta, underhållning och annonser i tv, radio och press. En del studier har påvisat negativa stereotyper av äldre, en del studier har inte funnit detta, men vad som genom- gående påvisats är en underrepresentation av äldre i media i för- hållande till den andel av befolkningen de utgör (2002). Äldre syns således inte, och i den mån de gör det är det oftast i två skepnader, antingen i kategorin drabbad, dvs. som ett offer för skandalösa förhållanden, främst inom vården. Alternativt återfinns de äldre i kategorin titta jag kan, dvs. de kan klara av något trots sin ålder. En undersökning i och fem andra europeiska länder visade att av de personer som medverkade i tv under bästa sändningstid var . Av den talade tiden fick personer (i bilagedel A). Bland de äldre som medverkade eller fick yttra sig dominerade männen stort. Bland experter som yttrade sig var ingen . Det fanns inga större skillnader mellan länderna. Bilden bekräftas i en undersökning som den svenska för radio och tv genomförde . Nämnden stu- derade vilka grupper som får komma till tals i nyhetssändningarna i SVT1, SVT2 och TV4 (). Studien visar att den stora majoriteten som fick komma till tals i tv-nyheterna var . Människor som uppskattades vara fick uppmärksamhet under av tiden. 2.3.7För gammal för att få vara med en fråga om makt I romanen ger (1972) en bild av åldersnormer i det dagliga livet. Romanens huvudperson, farmor, lever nära sin sondotter på familjens skärgårdsö. kommer en båt med musik och färggranna lampor. Ombord finns några av pappas vänner. Pappan gör dem sällskap och väntar ivrigt på att också hon och farmor ska bjudas in till festen. Men pappa kommer inte. Morgonen efter hittar farmor och en chokladask med ett kort: En kär hälsning till dem som är för gamla eller för unga för att få vara med. Taktlöst, mumlar farmor mellan tänderna. På kultur- och samhällsnivå finns det, som framgått, tydliga samband mellan åldersnormer och maktförhållanden. Det gäller både den enskildes makt över sitt eget liv och möjligheterna att påverka andras liv genom gemensamma beslutsprocesser och dis- I en kommentar till de positiva svaren i på Europa- barometern har vid läns Äldrecentrum ställt maktfrågan på sin spets (2002): Kan svaren bero på att välfärdssamhället har skapat trygga medborgare där andra grupper av människor inte ses som kon- kurrenter? Eller kan det vara så att äldre människors makt och inflytande har beskurits mer här än i andra samhällen och att den som saknar makt är ofarlig nog att på sin höjd få medlidande? Den norske kriminologen har i ett annat samman- hang närmat sig samma frågor. Han har, något provokativt, be- skrivit äldre kvinnor som idealiska brottsoffer, dvs. personer som lättast får fullständig och legitim status som offer när de drabbas av brott, inte minst i massmedierna (2001). Om det ska gå att få bukt med äldre kvinnors rädsla så måste de få förutsättningar att leva ett liv där de inte bara är mottagare av andras stöd och sympati, hävdar . Effekten av detta kan dock bli paradoxal. Med mer makt och ett mer aktivt socialt liv skulle äldre kvinnor vara mindre att rädda bli offer. skulle de riskera att utsättas för fler brott och få mindre uppmärksamhet när de blir offer. Det tydligaste uttrycket för dagens maktförhållanden är kanske etiketteringen av människor över vissa åldersstreck som äldre. Denna kategorisering förutsätter att det finns en eller flera grupper icke-äldre, t.ex. ungdomar och medelålders. Därmed uppstår lätt en uppdelning i vi och dem, där likheten mellan de äldre betonas och skillnaden mot andra åldersgrupper framhävs. I Europabaro- metern fick dock just äldre störst stöd bland svenskar när dessa tillfrågades om vilken benäm- ning de själva föredrog (SOU 1993:111). 2.4Åldrande, genus och etnicitet SENIOR 2005 konstaterar: Många tidigare skillnader mellan kvinnor och män består under åldrandet. I vissa fall kan de även fördjupas. Dessutom är äldre kvinnor ofta utsatta för dubbla negativa attityder. Men åld- randet kan också innebära nya möjligheter till frigörelse från roller och normer för både kvinnor och män. Det kan handla om en ny frihet att leva oberoende och finna äkthet bortom förväntade roller. Åldrandet kan också innebära att traditionellt manligt och kvinnligt beteende blandas och byts. höriga får män möjligheter att ta på sig vårdande uppgifter, medan många kvinnor får huvudansvaret för t.ex. hushållets ekonomi när deras män blir sjuka. Begreppen etnicitet och kultur kan inte ensamma förklara invandrares erfarenheter, nuvarande livssituation och framtids- vyer. Tvärtom kan de lätt skymma betydelsen av bl.a. socialt utanförskap och ekonomiska omständigheter. Istället för att beskriva etniska grupper som väl avgränsade enheter behövs en öppenhet för att alla människor – oavsett ålder – är kulturellt föränderliga. behöver olika hierarkier, även etniska, uppmärksammas när det gäller bl.a. boende, inkomst, möjlig- heter på arbetsmarknaden och individernas handlingsutrymme att forma sina liv. SENIOR 2005 anser: N Det behövs mer forskning om åldrande i relation till genus och etnicitet, men också om bl.a. funktionshinder och socio- ekonomiska förhållanden. Bristen på kunskap om hur dessa faktorer påverkar och samverkar med livslopp och åldrande är oroande. Skillnader mellan individer och grupper tenderar att öka med stigande ålder. Äldre är inte bara en kategori som tenderar att osynliggöra skillnader mellan individer. Andra faktorer som ofta uppmärk- sammas i forskning och politisk debatt när det gäller personer skjuts lätt i bakgrunden när människor har lämnat arbetslivet. Det gäller bl.a. skillnader mellan kvinnor och män, personer med olika etnisk bakgrund och personer med olika socioekonomiska förhållanden. Inte ens funktionshinder tas alltid upp i studier och utredningar som gäller människor som passerat 65-årsstrecket, trots att funktionshinder är vanligast i hög ålder. Den brist på kunskap som vi har om hur dessa faktorer påverkar åldrandet under livsloppet är oroande, inte minst eftersom skill- nader mellan individer tenderar att öka med stigande ålder. Åld- randet som den stora likriktaren är bara ytterligare en myt. Hur dessa faktorer påverkar varandra är också relativt lite studerat. SCB:s hälsoindex visar att sannolikheten för svår ohälsa var störst för den som är i 80 84-årsåldern, bor ensam, är född utomlands och har en inkomst som ligger i den lägsta inkomstgruppen. För män med denna profil var sannolikheten att ha svår ohälsa , medan den för kvinnor med samma profil var . I våra direktiv anger regeringen att beredningen särskilt ska uppmärksamma skillnader mellan män och kvinnor samt beakta det ökande antalet äldre personer med utländsk bakgrund. Därför berör vi här några viktiga aspekter på genus och åldrande respektive etnicitet och åldrande. Inom de senaste decenniernas genusforskning dvs. forskning om vad som uppfattas som kvinnligt och manligt har kvinnor som uppnått pensionsåldern inte rönt något större intresse. Studier som särskilt gäller äldre kvinnors förhållanden koncentreras ofta till frågor inom eller nära vård- och omsorgsområdet, t.ex. anhörigvård och hälsoförebyggande arbete. Äldre kvinnors problem när det gäller attityder och resurser har också uppmärksammats. Forskare har t.ex. pekat på att äldre kvinnor ofta varit och är utsatta för dubbla negativa attityder. Det är också väl belagt att tidigare skill- nader mellan kvinnor och män i fråga om t.ex. hälsa, nätverk och ekonomi består under åldrandet. Bland de få personer som har politiska förtroendeuppdrag eller förekommer i massmedier efter pensioneringen är kvinnor i klar minoritet, vilket åtminstone delvis kan förklaras av att kvinnor i dessa generationer också var under- representerade i politik och massmedier under tidigare decennier. Kvinnoforskare har även pekat på att åldrandet kan innebära nya möjligheter till frigörelse från roller och normer för både kvinnor och män. För kvinnor kan åldrandet innebära ny frihet att leva oberoende och finna äkthet bortom förväntade roller. I Stor- har kvinnoforskare pekat på att negativa stereotyper om änkors utsatthet för ohälsa behöver revideras med tanke på att många änkor i undersökningar har uppgivit att de åtminstone efter den första tidens sorg upplever en ny och okänd frihet i livet (Arber & 1995). Enligt dessa forskare ger åldrandet både kvinnor och män nya möjligheter att blanda och byta inslag från manligt och kvinnligt. Som anhörigvårdare får män möjligheter att ta på sig vårdande uppgifter som traditionellt förknippas med kvin- nor. I takt med att deras män blir sjuka får många kvinnor huvud- ansvaret för hushållets ekonomi. Den norska gerontologen har i en studie av ett antal äldre norska män och kvinnor pekat på flera av dessa skill- nader. Hon betonar att äldre personers sätt att konstruera upp- fattningen om sig själva är könsbestämd, klassbetingad och präglad av civilstånd (1996). Koder och tidtabeller för bl.a. yrkesliv, pensionering och förlust av make eller maka skiljer sig mellan klasser och kön. Det vanliga livsloppet är mindre vanligt för arbetare, som i högre grad än andra får ställa in sig på oväntade förändringar i form av sjukdom, arbetslöshet, funktionshinder och död. För män innebär pensioneringen ofta en social förlust, när möjligheterna att vara aktiva inom traditionellt manliga livsom- råden beskärs. För dagens äldre kvinnor är pensioneringen ofta mindre dramatisk. Flertalet har under hela livet anpassat sig till sociala begränsningar av möjligheten att vara aktiva inom olika om- råden. Men betonar också att äldre personers sätt att konstruera uppfattningen om sig själva präglas av de särskilda his- toriska och kulturella erfarenheter de gjort. Om de tidigare livs- erfarenheterna förändras, som de nu gör bland många förvärvsarbe- tande kvinnor, kan också skillnaderna senare i livet bli andra. Livsloppsperspektivet har tillämpats i ett par svenska studier av äldre kvinnors förhållanden och upplevelser. vid har studerat utsatta livslopp, som kan innebära ett liv i fattigdom eller nästan fattigdom (2000). Hon pekar på att sådana livslopp lätt kommer i skuggan av normala eller typiska livslopp. Medan skillnaderna mellan mäns och kvinnors löner har minskat under så har utvecklingen varit den motsatta för personer med ålderspension. hade kvinnliga pensionärer i genomsnitt av männens pensioner. hade kvinnliga pensionärer av männens pensioner. Främst beror den ökande skill- naden på att männen oftare har arbetat heltid hela arbetslivet och därmed fått full ATP. konstaterar att fattigdom är ett relativt begrepp och ska ses mot bakgrund av det samhälle som individen lever i. För de kvinnor som hon har intervjuat kan fattig betyda att aldrig kunna unna sig något utöver mat och hyra, inte ha råd att köpa presenter till barn och barnbarn, känna sig socialt isolerad eftersom man inte kan bjuda hem bekanta och ständigt oroa sig för att pengarna inte ska räcka. Forskare har också pekat på de effekter som ansvar för vård och omsorg i hemmet får för kvinnors livslopp. I högre åldrar kan en sådan effekt vara sämre ekonomi, eftersom vård- och omsorgs- ansvar tidigare i livet ofta blir ett hinder för förvärvsarbete och därmed högre pensionsbelopp (2000). I själva vård- situationen kan det finnas inslag av bundenhet och tvång. Den som vårdar en anhörig, inte minst en make eller maka, kan uppleva att det inte är möjligt att ta på sig den uppgiften. Vård- och omsorgs- arbete i hemmet går ofta inte heller att planera tidsmässigt. För att förstå sambanden mellan åldrande och etnicitet krävs nyanserade beskrivningar av enskilda individers upplevelser och förhållanden och insikt om betydelsen av begrepp som just kultur och etnicitet. På uppdrag av SENIOR 2005 har Mångkulturellt Centrum genomfört en kvalitativ intervjustudie bland 30 personer i åldern 53 födda i , , , , , , , , , , och (Akaoma & i bilagedel A). Samtliga intervjuade bor i . Studiens främsta syfte var att, utifrån individernas egna beskrivningar, ge en bild av förväntningar och resonemang inför pensionering och ålderdom i relation till de intervjuades livserfarenheter och nuvarande levnadsvillkor. De intervjuade förenas av att de delar erfarenheter av vad det innebär att leva som immigrant i . Den ena immigrantens erfarenhet behöver dock inte helt likna den andres. Studien visar hur de intervjuades beskrivningar om som mottagarland beskrivs olika, beroende på när de intervjuade kom till . Beskrivningar av 1960- 1970- och det tidiga 1980-talets som möjligheternas land övergår till beskrivningar av dagens vardagsliv i ett utanförskap. De somalier som kom hit har en annan erfarenhet av redan från ankomsten. Deras beskriv- ningar av sina livsvillkor är genomgående mera präglade av känslan av utanförskap. Erfarenheterna av livet i ett utanförskap tar man sannolikt med sig in i livet som pensionär och äldre. Utanförskapet ska i detta sammanhang dels förstås utifrån indi- videns uppfattade brist på acceptans och delaktighet och dels uti- från mer konkreta faktorer som t.ex. möjligheter på arbetsmark- naden, möjligheter att välja boende och diskriminering. Detta utanförskap har förmodligen en central roll i många immigranters liv, både innan och efter den åldersrelaterade pensioneringen. Utanförskapet är dock inte en företeelse som enbart kan förklaras utifrån immigranterna själva. Det kan, enligt forskarna vid kulturellt Centrum, endast förstås som ett fenomen i det svenska samhället som helhet. De intervjuades beskrivningar av utanförskap är ett tecken på att en integration präglad av mångfald inte har förverkligats i . Tvärtom utmärks , i likhet med många andra länder, av utpräglade etniska hierarkier när det gäller bl.a. boende, inkomst, möjligheter på arbetsmarknaden och indivi- dernas handlingsutrymme för att på egen hand utforma sitt liv. Sannolikt ska det utanförskap som beskrivs i intervjuerna inte heller främst eller enbart förstås i termer av kultur. Det är ett socialt utanförskap som bör förstås utifrån relationen mellan immigranter och det som brukar kallas majoritetssamhället och dess institu- tioner. Begreppen kultur och etnicitet ses vanligen som viktiga i beskrivningar och analyser av immigranter. Dessa begrepp kan dock inte ensamma beskriva och förklara immigranters erfaren- heter, nuvarande livssituation och framtidsvyer. Tvärtom kan de lätt skymma betydelsen av sociala och ekonomiska omständigheter och villkor. Ett alternativt sätt att använda begreppen kultur och etnicitet är att se dem som föränderliga företeelser beroende av bl.a. livsvillkor, sociala omständigheter och möjligheter samt kultu- rella flöden. Istället för att beskriva etniska grupper som väl av- gränsade enheter, präglade av specifika kulturer, behövs en öppen- het för att alla människor i alla åldrar är kulturellt föränderliga, dynamiska och, kanske, motsägelsefulla. Vid sidan av utanförskapets betydelse och konsekvenser är, enligt studien, immigranters framtida ekonomi som pensionärer samt deras val och önskemål kring eventuellt äldreboende samt vård och omsorg viktiga områden att uppmärksamma.