sou · GQB313 · 2003-01-01 00:00:00 — Det är dock rimligt att tro att de faktorinkomster och transfereringar som kan räknas till denna grupp är mycket låga. Tabell 2: Genomsnittliga faktorinkomster och transfereringar för invandrare i åldern samt individer vilka invandrat vid åldern . Medelvärden beräknade för samtliga. Övriga skattefria bidrag3) *) I denna grupp ingår individer vilka invandrat vid åldern eller äldre. 1)Summan av löneinkomst, företagarinkomst och inkomst av kapital. 2)Sjukpenning, arbetsskadeersättning, föräldrapenning och arbetsmarknadsstöd. 3)Här ingår barnbidrag, skattefri del av livränta, skattefri del av barnpension, särskilt pensionstillägg, studiebidrag, återbetalningspliktiga studielån, skattefri sjukpenning, skattefri frivillig pension, ersättning till värnpliktiga och erhållet bidragsförskott. 4)Här ingår även betalda underhållsbidrag och återbetalda studielån. Specialbearbetning av Inkopack 1999. De faktorinkomster invandrarbefolkningen erhåller utgör underlag för deras bidrag till skattesystemet. Faktorinkomsterna utgörs av summan av löneinkomst, företagarinkomst samt inkomst av kapital. Faktorinkomsterna utgör underlag för de inkomst- och kapitalskatter invandrarbefolkningen betalar. Vidare utgör löneinkomsten underlaget för sociala avgifter. De sociala avgifterna beräknas med utgångspunkt från faktorinkomsterna. Vi antar att de sociala avgifterna utgör av faktorinkomsterna. För gruppen kan då de sociala avgifterna per capita beräknas enligt: 0,33 x 112 700 = . För gruppen uppgår de sociala avgifterna per capita beräknas som: 0,33 x 4 700 = . De indirekta skatterna erhåller den offentliga sektorn via konsumtion av varor och tjänster. När det gäller de indirekta skatterna anhöriginvandrarna bidrar med saknas registeruppgifter. Vi tvingas därför även här till approximationer. Utgångspunkten är att de indirekta skatter anhöriginvandrarna bidrar med är beroende av deras disponibla inkomster. Vi tilldelar därför invandrarna indirekta skatter efter deras andel av disponibla inkomster. uppgick de indirekta skatterna till 252 miljarder. De disponibla inkomsterna för invandrarbefolkningen och för totalbefolkningen framgår av tabell 3. De siffror som presenteras i tabell 3 avser familjenivå men kan ändå användas för att fördela de indirekta skatterna på invandrarbefolkning respektive svenskbefolk- ning. Tabell 3: Genomsnittlig disponibel inkomst för invandrare och totalbefolkningen år 1999.1) 1) Disponibel inkomst är vad som återstår för konsumtion och sparande sedan man från bruttoinkomsten dragit ifrån slutlig skatt och lagt till skattefria transfereringar. Specialbearbetning av Inkopack 1999. Av tabell 3 framgår att invandrarbefolkningens disponibla inkomster uppgår till ca. av svenskbefolkningens.5 Antalet utrikes födda uppgick per 19991231 till 981 000. Totalbefolknigen uppgick till 8 861 000.6 Antalet svenskfödda uppgår till 7 880 000 individer. De utrikes födda utgör således ca. De indirekta skatter som kan fördelas på invandrarbefolkningen kan då beräknas enligt nedan: 7 880 000 x + 981 000 (0,95) x = där x är per capita beloppet av de indirekta skatter som kan fördelas på en genomsnittlig svenskfödd individ. Kalkylen ger att x = . Per capita beloppet för en utrikes född individ ges då av 0,95 x 28 597 = . Beräkningarna är en tämligen grov uppskattning. Om vi istället sätter invandrarnas disponibla inkomster till av den infödda befolkningen blir istället kalkylen: 7 880 000 x + 981 000 (0,85) x = Vi får då att per capita beloppet för den infödda svenskbefolkningen uppgår till . Per capita beloppet för en utrikes född individ blir då . Vi kan notera att skillnaden är liten. Vi väljer därför att tilldela de utrikes födda per capita i bidrag till indirekta skatter. Med hjälp av data från beräknas kostnader för skola och barnomsorg samt de delar av äldreomsorg och vård som är finansierad av kommunerna. Vidare ingår här av kommunerna finansierade sysselsättningsåtgärder. Vi har ingen anledning att anta att invandrare har en högre kostnad jämfört med infödda svenskar vad gäller verksamhet. Därför använder vi de genomsnittliga kostnaderna per individ som beräkningsgrund. Kommunernas kostnader är i princip begränsade till de yngsta och de äldsta åldersklasserna. 5Tidigare studier har visat att den disponibla inkomsten varierar kraftigt mellan olika invandrargrupper, se Hammarstedt (2001). 6Se SCB (1999). För den yngsta gruppen utgörs de kommunala kostnaderna framförallt av utbildningskostnader och kostnader för barnomsorg. De kostnadsposter vi kan hänföra till denna grupp presenteras i tabell 4. Tabell 4: Kostnaderna per person för barnomsorg och utbildning för åldersgruppen 0- . per individ och år 1) 1) Kostnaderna för barnomsorg är beräknade utifrån att kostnaderna per barn i barnomsorgen är 94.096:- och utnyttjandegraden är . Per individ ger detta en kostnad om 49.871:-. Kostnader för gymnasieskola bygger på att av individerna i åldern deltar i gymnasieutbildning. Källa: (2000), tabell 6 och 7A. För gruppen , vilka vi antar på ett eller annat sätt står till arbetsmarknadens förfogande, är det endast en kostnadspost som är relevant. Denna är de av kommunerna finansierade sysselsättnings- åtgärderna. har beräknat dessa kostnader till ca. En stor del av den omsorg som konsumeras av den äldre gruppen, 65+, utgörs av omsorg och vård. 1999 beräknades, enligt , dessa kostnader för äldrevården till ca. och individ över 65 år.8 Sammantaget för kommunerna fås en kostnadsbild som presenteras i tabell 5 nedan. 7Kommunförbundet (2000), tabell 9. 8Kommunförbundet (2000), tabell 8. Tabell 5: Sammanställning av kommunernas kostnader per person i olika åldersklasser. 0 – 18 år 65 – w år Källa: (2000), tabell 6, 7A, 8 samt 9. Data från ligger till grund för beräkningen av de kostnader för sjukvård som anhöriginvandringen ger upphov till. Eftersom varje landsting är resultatenhet finns det ingen statistik om sjukvårdskostnader kopplat till individer. För att erhålla resultaten i tabell 6 har vi utgått från den fördelning som finns presenterad Culyer et. (1992), tabell 1 sid 132. fördelar sjukvårdskostna- derna för olika åldersklasser . Enligt den stod gruppen för av sjukvårdskostnaderna, gruppen 19-64 för och gruppen 65+ för av sjukvårdskostnaderna. Vi gör antagandet att trots att sjukvårdskostnaderna ändrats så har inte de olika gruppernas andel av sjukvårdskostnaden ändrats. Därefter har vi fördelat på de olika vårdtyperna i enlighet med (2001), tabell 1 A. De totala nettokostnaderna för sjukvården uppgift till . Tabell 6: Sjukvårdskostnader i kronor per person fördelat på åldersgrupp. 1) Vi har antagit att kostnaderna för individer i åldern är desamma som för individer i gruppen . Källa: (2001), tabell 1 A, Culyer et.al (1992) sid 132, tabell 1. Som framgår av tabell 6 står äldre för huvuddelen av landstingens vårdkostnader. Sjukvårds- kostnaderna för gruppen 65+ är 5 gånger högre än för gruppen i förvärvsarbetande ålder. Enligt Culyer et. (1992) är det personer över 75 som står för huvuddelen av dessa kostnader. 3Kalkyl för den genomsnittlige invandraren Med utgångspunkt från de siffror som presenterats ovan kan ett per capita belopp räknas fram för de olika åldersgrupperna. De olika per capita beloppen presenteras i tabell 7. Tabell 7: Kostnader och intäkter per capita för individer i olika åldersklasser. 0 – 18 år 65 –w år Statens kostnader 1) (intäkter – kostnader) 1) Till statliga kostnader kan också räknas kostnader för kriminalvård och missbruk. Vi saknar uppgifter om dessa kostnader i våra kalkyler. Enligt (1999) är dessa per capita belopp så små att vi väljer att bortse från dem i kalkylen. Kalkylerna visar som förväntat att ungdomar kostar mer än vad de genererar. Den kostnad som de kortsiktigt åsamkar den offentliga sektorn kommer emellertid att med god marginal betalas tillbaka efter det att dessa individer kommit ut på arbetsmarknaden. Som framgår av tabellen genererar personer i åldern , i genomsnitt, ett offentligfinansiellt överskott på ca. Här bör det dock påpekas att siffran är ett genomsnitt för hela gruppen invandrare i åldern . Tidigare studier har dock visat att nyanlända invandrare har betydligt högre arbetslöshet och lägre arbetsinkomster än den genomsnittliga invandrarbefolkningen.9 Därför är det rimligt att anta att saldot för nyanlända anhöriginvandrare i gruppen är betydligt lägre än , men att situationen förbättras med ökad vistelsetid i landet. När det gäller gruppen kommer intäkterna att vara mindre än kostnaderna. Självklart beror detta huvudsakligen på att denna grupp ej kommer att förvärvsarbeta. Till stor del förklaras kostnaderna för denna grupp av höga kostnader för vård och omsorg, både för kommuner och landsting. För denna grupp gäller även att vi inte kan räkna med några framtida intäkter. Med utgångspunkt från de per capita belopp som finns presenterade i tabell 7 och det antal och den ålderssammansättning på anhöriginvandrarna som finns presenterad i tabell 1 har vi konstruerat två olika fall. I det första fallet utgår vi från att antalet anhöriginvandrare inte förändras. Tabell 8: Kostnader och intäkter i fallet då anhöriginvandringen är oförändrad. I detta fallet kommer anhöriginvandring att, , ge ett positivt tillskott till den offentliga sektorn. Det är viktigt att än en gång poängtera att utgångspunkten för räkneexemplen är en genomsnittlig individ. På kort sikt kan man därför förvänta sig att den offentliga sektorns finanser kommer att belastas då sysselsättningsgraden bland nyanlända invandrare är lägre än genomsnittet. Det positiva utfallet förklaras av ålderssammansättningen hos anhöriginvandrarna. Till stor del utgörs gruppen av personer i arbetsför ålder. 9 Se t.ex. Hammarstedt (2001). I nästa fall antar vi att anhöriginvandringen kommer att öka , fördelat års siffror. Tabell 9: Kostnader och intäkter i fallet då anhöriginvandringen ökar I detta fallet ökar de offentligfinansiella kostnaderna för gruppen och med ca. jämfört med fallet då anhöriginvandringen var oförändrad. För gruppen ökar kostnaderna med ca. jämfört med det tidigare fallet. kommer de offentligfinansiella intäkterna att från gruppen i arbetsför ålder att öka med . Sammantaget kommer därför en ökad anhöriginvandring att innebära en offentligfinansiell nettointäkt om . 5 Sammanfattning och slutsatser Syftet med föreliggande studie har enbart varit att göra en grov uppskattning av de offentligfinansiella kostnader och intäkter som en marginell förändring av anhöriginvandringen kan förväntas ge upphov till. När vi tolkar våra resultat är det därför ett antal begränsningar i studien som särskilt bör uppmärksammas. För det första är studien en s.k. tvärsnittstudie, d.v.s. en studie i vilken intäkter och kostnader för den offentliga sektorn observeras vid ett enstaka tillfälle. Vi har sålunda inte haft någon möjlighet att följa individer över tiden. Därigenom har vi ej kunnat studera hur t.ex. de skatter invandrarbefolkningen erlägger och de transfereringar som invandrarbefolkningen erhåller förändras med ökad vistelsetid i landet. För det andra har vi begränsat vår studie till de huvudsakliga intäkts- och kostnadsposter som en marginell förändring av anhörigin- vandringen kan förväntas föra med sig. Det huvudsakliga skälet till detta är att det ej funnits tids- och budgetmässiga förutsättningar för att identifiera samtliga kostnadsposter som en marginell förändring av invandringen för med sig. Sålunda har vissa kostnadsposter såsom exempelvis kostnader för kriminalvård och insatser för missbruk ej beaktats i kakylen. För det tredje har vi gjort antagandet att utnyttjandet av kollektiva varor, såsom exempelvis vägnät och försvar, är oförändrat vid en marginell förändring av anhöriginvandringen. Vår studie ger dock trots ovanstående begränsningar viktig information. Den huvudsakliga slutsatsen av studien är att avgörande för vilka intäkter och kostnader en marginell förändring av anhöriginvandringen för med sig för den offentliga sektorn är anhöriginvandrarnas ålder och arbetsmarknadsposition. Individer under utgör en nettokostnad för den offentliga sektorn. I huvudsak utgörs denna av kostnader för utbildning och barnomsorg. Individer i åldern ger nettointäkter till den offentliga sektorn. Här bör dock påpekas att de siffror vi presenterat i studien gäller för en genomsnittlig invandrare och ej för en nyanländ anhöriginvandrare. En nyanländ anhöriginvandrare har ett sämre arbetsmarknadsläge än den genomsnittlige invandraren. Det är därför rimligt att tro att även anhöriginvandrare i arbetsför ålder initialt utgör en nettokostnad för den offentliga sektorn. Individer i åldersintervallet utgör även de en nettokostnad för den offentliga sektorn. Här utgörs de huvudsakliga kostnaderna av kostnader för vård, omsorg och sjukvård. Avslutningsvis kan konstateras att resultatet av studien ligger i linje med vad som konstaterats i tidigare studier. Tidigare studier som behandlat omfördelning av inkomster mellan infödda och invandrare via offentlig sektor i har visat att ålder och arbetsmarknadsläge hos invandrarbefolkningen i allt väsentligt är avgörande i vilken riktning omfördelningen sker.10 10 Se och (1995) och (1999). (1994), The economics of immigration, , 32, 1667- 1717. Culyer, A.J. (1992), Svensk sjukvård: Bäst i världen?, SNS- förlag. (1999), Immigration and the public sector: Income effects for the native population in , , 12, 411-430. , J. och , L. (1995), Invandring, sysselsättning och ekonomiska effekter, Ds 1995:68, . Greenwood M. och Mc Dowell J. (1986), The factor market consequences of US immigration, , 24, 1738-1772. Hammarstedt, M. (2001), Making a living i a new country, Doktorsavhandling, , no 9. Hammarstedt, M. (2001), Disposable income differences between immigrants and natives in , , 10, 117-126. (2000), Hur mår din kommun?, . (2001), Statistisk årsbok för landstingen, . SCB (1992), Utvandrare – Vem är det? SCB (1999), Befolkningsstatistik. SCB (2001), Statistisk årsbok.