sou · GQB390d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Ob- servatör nummer ett som inleder med att sätta antikärnvapen- märket upp och ner beskriver ofta demonstranterna som bohem- typer som utför improviserade dansrörelser.305 En liten danska 305Även internt upplevdes dansandet som ett problem. I en skrivelse till KMA:s au daterad 27/9 1961 tog upp denna fråga: och annat som pressen kan använda som tillhygge mot oss bör absolut förbjudas, anti-atomvapenungdomar bör kunna visa att beskrivs som yrkesdemonstrant och de hållna talen ironiskt som hjärteknipande framställningar. Även observatör nummer två ser skaror av bohemtyper som anländer till samlingen på . Kärnvapenmotståndarna betraktas vidare som en grupp med mycket avvikande normer och beteenden eller helt enkelt kufar som tagit avstånd från majoriteten av samhällsmedlem- marna genom utseende och beteende. Inte heller observatör nummer två uppskattade talen och talar- na. förklaras vara den sämste talare jag hört och en belastning för rörelsen. Under marschens andra dag för- vånas observatören över att lördagens bohemer i viss mån försvin- ner i mängden av praktiskt klädda barn och tonåringar som i allmänhet var renare än bohemerna. I slutet av redogörelsen fram- kommer att observatören stöter på en bekant som har kontakter inom KMA:s arbetsutskott. Det visar sig nu att observatören redan på ett tidigt stadium under söndagens marsch identifierats av ar- rangörerna som utanförstående. Den värnpliktige psykologen från MPI konkluderar mot slutet av sin rapport att det finns ingen an- ledning att tro att jag skulle ha passerat oförmärkt på lördagen.306 MPI-psykologernas bild av kärnvapenmotståndarna påminner mycket om den bild säkerhetspolisen hade av demonstranter från Världsmedborgarrörelsen eller . I viss mån handlar det förvisso om samma individer. KMA samlade inom sig människor som deltagit i dessa två gruppers verksamhet men också folk från , , , DU och Clarté. Men benägen- heten att stämpla demonstranterna som avvikare reser en viktig fråga: Var det över huvud taget möjligt för övervakarna, vare sig dessa var poliser, militärer eller psykologer, att förstå de bevekelse- grunder och mekanismer om låg bakom opinionsbildningen mot kärnvapen, värnplikt och kapprustning? Även säkerhetspolisen övervakade Ursviksmarschen. Fyra sä- kerhetspoliser uppdelade på två par307 följde marschdeltagarna och noterade kommunister, världsmedborgare och registrerings- nummer på bilar. Även säkerhetspolisens syn på demonstranterna som avvikare framträder i en av rapporterna från marschen: deras aktivitet inte endast är förlagd till benen, dansa kan de göra hemma. Övrig illegal verksamhet s. 145. 306Socialpsykologisk studie av Ursviksmarschen mot atomvapen den 23-24/9 1961. 307En av MPI-psykologerna redogör i sin rapport för följande iakttagelse: Bland männi- skorna var det två män, som stack av från den f ö tämligen homogena gruppen. De var up- penbarligen iakttagare, men vad för sort var omöjligt att avgöra. deltog till övervägande del ungdom av typ existentialister, lång- håriga och ovårdat klädda. Flera åskådare sade bl.a. i en sån här samling kan ju inte en or- dentlig människa gå om man också ville.308 Säkerhetspolisens uppfattning att åskådarna tog avstånd från de- monstranternas utseende och framtoning delades även av en av MPI:s psykologer. fick jag stöd för hypotesen genom publikreaktioner som jag skulle skämmas ögonen ur mig med såna som ser ut så där och liknande.309 I säkerhetspolisens rapportering förekommer även uppgifter från om att inför Ursviksmarschen helt engagerat sig i denna. Propagandamaterial och annan korres- pondens skickades ut från i 3.310 I och med att KMA och SFK delade sekreterare kom säkerhetspolisen på kö- pet att genom få mycket god insyn i Kampanjens verk- samhet. Bl.a. skulle källan regelbundet till säkerhetspo- lisen lämna protokoll och korrespondens rörande KMA antingen i kopior eller i stencil.311 Den andra större antikärnvapenmarsch som hölls i var pingstmarschen 1962. Runt 400 deltagare marscherade från till i . Huvud- parollen var Undénplanen - ja, atomvapen - nej men på KMA:s program fanns nu också allmän avrustning. I likhet med Ursviks- 308PM ang Ursviksmarschen mot atomvapen den 23-24 sept 1961. och 18/10 1961. Se även PM ang Ursviksmarschen mot atomvapen . och 26/9 1961. Akt 250:09/10, löpnr 2 a. . 309Socialpsykologisk studie av Ursviksmarschen mot atomvapen den 23-24/9 1961. 310Rapport från 18/9 1961. Akt 250:09/10 löpnr 2 a. . 311Wilhelm tar upp förekomsten av internt KMA-material i akt i kapitlet De vikta papprens hemlighet (s. 181-183). antar försiktigt att källa var någon inom KMA:s arbetsutskott. Så var det alltså inte. Det var som såg till att ständigt hålla säkerhetspolisen uppdaterad om vad som hände inom KMA. marschen ett drygt halvår tidigare övervakades marschen av ett fler- tal poliser från särskilda polisverksamheten. I samband med detta förekom också fotografering av marschen ur ett flertal vinklar. Fo- tografierna är i många fall oskarpa och det förefaller tveksamt vilket spaningsvärde de kan ha haft. Även vid denna marsch noterades element av avvikare bland demonstranterna: Det bohemiska inslaget bland deltagarna var påtagligt och flera av männen hade helskägg. Klädseln för många av ungdomarna bestod av jeans och sandaler eller trätofflor, en del gick även barfota.312 Efter marschen upprättades särskilda förteckningar över deltagande kommunister samt registreringsnummer på förekommande motor- fordon. konsoliderades KMA allt mer som organisation. En ungdomsavdelning bildades under namnet Skolkampanjen mot atomvapen och fick KMA egna lokaler på Horns- gatan i . invaldes också KMA:s ordförande i Svenska Freds- och sty- relse efter en turbulent kongress. Att banden knöts närmare mellan KMA och Svenska Freds innebar en föryngring av den gamla, lite mossiga men dock ärevördiga SFSF. Ett problem var att KMA valt att samarbeta med kommunister vilket SFSF inte var berett att göra.313 KMA:s ökade inflytande inom Svenska Freds- och uppmärksammades också av försvarsstabschefen som såg utvecklingen som alarmerande. Här är tydligen en palatsrevolution i förening- en! Radikalare element fått överhand tyvärr - under VK 2 fick lugnare, mera balanserad grupp ledningen. risk för osvensk inställ- ning igen! torde göra vad han kan för radikaliseringen. Idealism, dumhet eller ond vilja? 312 Sammanställning rörande Pingstmarschen mot atomvapen . , Statspolisen i . Rotel II B, sektion 2. Se även PM ang Pingstmarschen, - . och 13/6 1962. Akt 250:09/10, löpnr 3 a. . 313Fogelström, Per : Kampen för fred, s. 267-269. 314Carl 29/9 1962. arkiv, KrA. 1963 utvidgade KMA pingstmarschen till att utöver sträckan Sö- dertälje - även gå av stapeln i . Inom försvars- staben betraktades läget beträffande den försvarsfientliga verksam- heten som allvarligt. Vid ett sammanträde mellan sektions- och av- delningschefer togs frågan upp till behandling. Försvars- stabschefen noterar sammanträdet i en av sina dagliga anteckningar kallade DagsPM: Ang fsvupplysningsbehov p. g. a. defaitistiska propagandans utveckling. Allmänt vitsordades behovet av åtgärder. kartläggning och första motåtgärder. Kartläggningen nöd- vändig för att rätt kunna avpassas erforderliga åtgärder. Myckenhet intressanta synpunkter. Bl.a. CFst/In ansåg sig kunna befara vid pingstmarscherna och Gbg UK- liknande kunskapsmeddelande av s k freds- spioner.315 Rättfärdighetsskimmer - bör avkläd- as; handlingssättet är lagstridigt, samhällsfient- ligt.316 För att bekämpa det som kallar defaitistisk propaganda tillsattes inom försvarsstaben en tremannagrupp bestående av che- ferna för press- och inrikesavdelningarna samt en av cheferna för operationsledningen. Gruppen skulle under ledning av chefen för pressavdelningen använda material vid inrikes- och pressavdeln- ingarna för att arbeta fram motåtgärder. Vad som rent konkret kom ut av detta är svårt att säga. Någon PM med förslag till åt- gärder har inte påträffats. I alla händelser kom MPI återigen att an- litas i kartläggningen av antikärnvapenrörelsen. Vid pingstmarschen i gjordes en ny deltagande observationsstudie ut- 315Fredsspionerna, eller for Peace, som det engelska uttrycket var genomförde en mycket uppmärksammad aktion i samband med påskmarsch i Aldermaston. En pamflett med titeln ! Official Secret delades ut till marschdeltagare och skickades även till pressen och till utvalda parlamentsledamöter. I dokumentet lämnades detaljerad in- formation om vad som uppgavs vara regeringens planer för att i händelse av kärnvapenkrig evakuera statsledningen till olika platser på den brittiska landsbygden. Bland annat avslöjades den exakta platsen för en sådan anläggning kallad RSG6. Bakom aktionen låg en grupp i inom den radikala fredsorganisationen . Vilka personerna var blev dock aldrig känt och några polisingripanden kunde heller aldrig göras mot gruppen trots in- tensivt utredningsarbete. Själva namnet for Peace uppges ha varit ett slags skämt rik- tat mot alla de yrkesgrupper för fred, läkare, lärare etc, som initierades från kommunistisk sida. Om detta se: , : Against the Bomb. The British Peace Movement 1958- 1965, s. 257-266. 316Carl 10/5 1963. arkiv, KrA. förd av en militärpsykolog. Syftet med de social-psykologiska stu- dierna angavs i tre punkter: 1.Studium av den rent formella organisa- tionen, t.ex. hur själva marschen leddes. 2.Studium av eventuella utomstående gruppers utnyttjande av tillfället för egen verksamhet. 3.Studium av eventuellt förekommande del tagare med kommunistisk inriktning.317 I sin rapport konstaterade MPI:s psykolog att vid samlingen i Sö- dertälje var inslaget av ungdomar betydande. Därtill tycktes de fles- ta vara redan i kommittén engagerade medlemmar. Observatören från MPI redogjorde vidare för hur marschen var organiserad och konstaterade att den strikta organisationen försvårade eventuella säraktioner inom marschen. När det gäller studiens tredje syfte, att iaktta kommunister, försvårades även detta av arrangörernas strikta indelning i separerade grupper om hundratalet personer. Genom att rörligheten inom och mellan de oli- ka grupperna var starkt begränsad kunde knappast någon personlig åsiktspåverkan av någon större omfattning äga rum. Det var där- för svårt att märka inslag av kommunistiska element bland marschdeltagarna. Av svaret att döma försökte man inom MPI utröna om de kommu- nistiska deltagarna cirkulerade inom demonstrationen i syfte att sprida kommunismen bland de andra demonstranterna. Möjligen ville man också undersöka den eventuella förekomsten av s.k. fredsspioner. MPI:s studie av pingstmarschen 1963 gav knappast några nya väsentliga resultat. Att antikärnvapenaktivisterna i hög grad utgjor- des av skolungdom i tonåren var ingen nyhet. Det hade både militär och polisiär säkerhetstjänst kunnat konstatera på ett tidigt stadium. Militärpsykologen från MPI kunde inte heller presentera några nya rön rörande det kommunistiska inslaget i demonstrationerna. Nej, den kortfattade rapporten från innehöll inget nytt. Säkerligen var det detta som föranledde en tjänsteman på försvarsstabens inri- 317 Redogörelse för socialpsykologiska studier under Pingstmarschen 63, organiserad av kommit- tén mot Svensk Atombomb. Bilaga till skrivelse från till 25/9 1963. Ö IV vol 39. kesavdelning att på handlingens följesedel nedteckna den ironiska kommentaren det här var ett lödigt opus!.318 Inom säkerhetspolisen höll man sig däremot till invanda och be- prövade spaningsmetoder. De två övervakarna fotograferade marschdeltagare, letade kommunister och noterade registrerings- nummer i vanlig ordning. För att få med så många namn som möj- ligt gick övervakarna också och läste namnlappar på väskor som medförts av demonstranter. Alla kunde dock inte identifieras. En person som iakttagits beskrivs bara med orden mörka ögon, bus- kiga.319 höll KMA årskonferens varvid ett nytt pro- gram antogs. Som andra punkt i programmet infördes nu frågan om som kärnvapenfri zon. Detta kom också, jämte det allmänna avståndstagandet från kärnvapen, i synnerhet svenska, att bli KMA:s huvudfråga . engagera- de sig KMA i en nordisk konferens i på temat - en kärnvapenfri zon. Inom säkerhetspolisen hade man redan i de- cember 1963 uppfattningen klar: I likhet med tidigare fredskon- gresser och konferenser av detta slag är det ett kommunistiskt ini- tiativ, skrev i en promemoria. Vilka belägg hade då polisen för detta påstående? rapportera- de meddelaren (fingerat) att ett sammanträde hållits mellan representanter för fredskrafter i på i . Flertalet av de medverkande hörde till de olika nordiska fredskommittéerna men även från KMA deltog och utgjorde tillsammans med den svenska representationen. Det var vid sammanträdet på Malmen som beslut fattades att hålla en gemensam nordisk fredskonferens.320 Från säkerhetspolisens sida sågs linjerna tillbaka till ett tidigare sammanträde hållet med representanter för de nordiska fredskommittéerna. Man hade här diskuterat att genomföra en nordisk konferens i . hade dock rest invändningar mot detta och istället föreslagit som en lämpligare tidpunkt.321 San- nolikt var det också denna uppskjutna nordiska konferens som istället kom att äga rum . 318Se handläggningsmissiv till rapporten från . Fst/In I dnr: KU 59/3 8/10 1963. Ö IV vol 39. 319Polisens rapportering från pingstmarschen 1963 finns i akt 250:09/10, löpnr 5. 320Rapport från 27/11 1963. Akt 250:09/10, löpnr 6. 321Protokollet, som överlämnades av , finns i akt 250:09/10, löpnr 6. Som påpekat stod den nordiska konferensens pompösa formi kontrast till kärnvapenmarschernas aktions- och protestkultur. I själva verket hade konferensen betydligt mera gemensamt med den typ av tillställningar brukade arrangera än KMA:s ungdomliga och aktivistiska evene- mang. I likhet med de av SFK arrangerade kongresserna tillsattes en förberedelsekommitté som också fick stå för inbjudningarna. Bland namnen förekom många av dem som var med i SFK-sammanhang som , och . Ett par skillnader kan dock noteras. hade alltid undvikit att placera partianslutna kommunister i initiativkommittéerna. Så inte då fanns med bland undertecknarna. Ytterligare en skillnad gäller WPC:s roll som tycks ha inskränkt sig till att skicka den ryske författaren som observatör.322 För säkerhetspolisen var som sagt sammanhangen klara. I en PM till UD daterad framhölls konferensens koppling till kommunismen. I dessa kommittéer och bland dem under- tecknarna av inbjudan till konferensen före- kommer kända politiker, kulturellt verksamma personer, fackföreningsfunktionärer och paci- fister, vilkas namn ofta syns i samband med kommunistisk eller kryptokommunistisk fredspropagandaDen svenska kommunist- partiledningen har under förberedelserna för konferensen visat livligt intresse och synes ge- nom att utnyttja den nyckelställning fått kunnat öva önskat inflytande på förhandlingar och resolutioner.323 Någon särskild bevakning av konferensen från polisens sida synes inte ha förekommit. Genom inkom som vanligt interna konferenshandlingar i stor mängd. Dessutom hade säkerhets- polisen en meddelare, med största sannolikhet en utländsk journal- ist, närvarande vid konferensen.324 Noteras kan att även Försvars- 322Se handlingar rörande kongressen i akt 250:09/10, löpnr 6. 323Kopia av PM till UD 10/3 1964. Akt 250:09/10, löpnr 6. 324Se handlingar rörande kongressen i akt 250:09/10, löpnr 6. stabens Grupp B såg konferensen som en del av en sov- jetisk propagandaoffensiv, initierad i i januari 1963.325 1964 var annars ett svårt år för KMA. Visserligen anslöts Kam- panjen till Fredsråd men ekonomin var svag och man tvingades hyra ut lokalen på till andra ändamål. En- ligt en rapport från Grupp B skulle son i en inre krets ha sagt att Kampanjen skulle upphöra. Så blev det nu inte. KMA fortsatte liksom dess följeslagare säkerhets- polisen som övervakade i stort sett varje större evenemang som ar- rangerades. övervakades av sä- kerhetspolisens sektion i Göteborg.326 övervakades bl.a. högtidlighållandet av 20-årsminnet av atombombningarna i Ja- pan och Fredsriksdagen som gick av stapeln i i den 13-14 november.327 kom KMA:s verk- samhet alltmer att koncentreras på och tillsattes en särskild med uppgift att bedriva namninsamling för att få slut på bombningarna. pingst- marsch ägnades också helt åt Vietnamfrågan och kombinerades med en fasta för fred. Även denna marsch övervakades av säker- hetspolisen som följde marschen, noterade kommunister och andra kända ansikten samt fotograferade deltagarna.328 övervakades KMA:s fackeltåg i mot . Un- der marschen från till noterades att under hela vägen sprang skäggiga ynglingar omkring och dela- de ut tryckta upprop om stöd åt FNL.329 Engagemanget för innebar förlängd livslängd för en antikärnvapenorganisation på klar nedgång. 1966 beslutade KMA att ansöka om associering till Svenska Freds- och vilket beviljades . KMA hade nu blivit en del av den etablerade fredsrörelsen och de unga, aktiva skarorna sökte sig istället till den mer spännande FNL-rörelsen.330 Denna förändring 325Den svenska fredsrörelsen. Översikt över verksamheten - . Statspolisen, , 19/12 1964. Akt 250:09/10, 327PM av H. 4/5 1965. Akt 250:09/10, löpnr 8. PM angående övervakningen av fredsriksdagen i . Akt 250:09/10, löpnr 9. 328PM angående övervakning av fastemarsch för fred i . Rps/Säk (Odaterad hemlig- stämpelns datum 10/6 1965). Akt 250:09/10, löpnr 8. 329PM rörande iakttagelser i samband med fackeltåg och protestmöte mot lörda- gen den 10/12 1966. Akt 250:09/10, löpnr 12. den mer spännande FNL-rörelsen.330 Denna förändring innebar också naturligt nog ett minskat intresse från säkerhetstjänsternas sida. Den sista handling rörande KMA som säkerhets-polisen arki- verat är en kallelse till årsmöte . På dagord- ningen stod bl.a. debatt om Kampanjens framtid. Hur debatten av- löpte vet vi inte men sannolikt upphörde KMA vid . Kampanjen mot atomvapen som hotbild handlade för säker- hetspolisen i hög grad om hotet från kommunismen. Vid de möten och marscher som övervakades var man från säkerhetspolisen ofta tämligen ointresserad av vad som sades från talarstolarna. I stället ägnade sig övervakarna i hög utsträckning åt att leta kommunister och försöka se hur dessa arbetade inom KMA. Att KMA delade sekreterare med SFK och dessutom hade ett arbetsutskott vari flera kända kommunister ingick var för säkerhetspolisen tydliga tecken på kommunistisk styrning av verksamheten. Detta gav också utslag i de kvartalsrapporter som upprättades över verksamheten. KMA redovisades här inledningsvis som en sorts underorganisation till SFK men kom sedan att få en egen avdelning under rubriken kommunistiska täckorganisationer. Genom överskottsinforma- tion från telefonavlyssning kom ytterligare belägg för det kom- munistiska intresset för framför allt KMA:s olika marscher. Till ex- empel hade säkerhetspolisen genom telefonavlyssningen av 84 kännedom om att SKP inför pingstmarscherna 1963 beslu- tat ordna med bussresor både till och till Stockholm.331 Den polisiära hotbilden framträder väldigt klart i orienteringen Pacifistiska, antimilitaristiska och närstående organisationer som färdigställdes av säkerhetspolisen . Till hans [] närmaste me- darbetare som sekreterare valdes den kände kommunisten , som skötte sekreterarposten i den kommunistiska . Aktiva kommunister är även verksamma på andra poster inom sty- 330I en intervju i 20/2 1966 framhöll , medlem av , att Kampanjen har tappat de ungdomliga skarorna, stadgat sig. Klipp i akt 250:09/10, löpnr 10. 331E 10/5 1963. Akt 250:09/10, löpnr 5. relsen eller i de särskilda kommittéer som väljs för antikärnvapenmarscher och andra prop- agandaevenemang. Det kommunistiska stödet och infiltrationen är av sådan omfatt- ning att KMA synes helt beroende därav för sin existens.332 Även inom den militära säkerhetstjänsten var bilden klar av KMA som en kommunistisk täckorganisation och härvidlag finns ingen direkt skillnad gentemot säkerhetspolisen. Därtill poängterades ofta från försvarsstabens sida kärnvapenmotståndarnas och freds- rörelsen negativa inflytande på försvarsviljan. Enligt detta synsätt kunde KMA och andra organisationer ses som en del av ett större system av internationell subversion som sist och slutligen gick Sov- jets och kommunismens ärenden. Medvetet eller omedvetet. Den militära hotbilden kan åskådliggöras genom följande citat hämtat från en PM angående de internationella frontorganisationerna och deras verksamhet i . Kapten på försvarsstabens in- rikesavdelning förklarar: Inom område verkar i Sveri- ge även Kampanjen mot atomvapen, till vilken åtskilliga kända kommunister är anslutna. Det finns vidare ett tiotal andra föreningar, som ar- betar för den s.k. fredstanken. Även AMSA (Aktionsgruppen mot svensk atombomb) tor- de böra räknas hit. I åtskilliga av dessa sist- nämnda föreningar är den kommunistiska in- blandningen ringa eller saknas helt. Den hjälp de lämnar den kommunistiska propagandan redan genom att finnas till och än mer natur- ligtvis genom sin aktivitet, är därför dubbelt värdefull. Inom fredsrörelsen finner man en hel regnbåge av schatteringar, från de rödaste kommunister till idealister helt i det blå. Sym- patisörernas inställning varierar från en ärlig rättfram önskan att förbättra världen över svärmisk virrighet ned till krass politisk beräk- ning. Den bakomliggande orsaken till den ena eller andra inställningen kan också vara rikt 332 Pacifistiska, antimilitaristiska och närstående organisationer. En kort orientering. RPS/Säk . Akt 245:6, löpnr 5, omslag 22. differentierad, den kan vara den smärtsamma ångest inför livet och dess villkor, som förefal- ler att vara ett nutidens , den kan vara en uppjagad personlig rädsla för att bli ett atombombsoffer, den kan bottna i tro på kommunismen och den kan, bl.a., vara oför- måga att skilja mellan orsak och verkan. Freds- rörelsen innehåller, förefaller det, en ganska fullständig provkarta på de incitament, som kan orsaka anslutning till en frontorganisation. Ur militär synpunkt är fredsrörelsen värd att uppmärksammas dels därför, att den uppenbar- ligen har möjlighet att inverka på folkopinio- nen i en för försvarsmakten oförmånlig rikt- ning, dels - och icke minst - därför att den kan inverka undergrävande på försvarsviljan.333 Som exempel på några frontorganisationers aktuella program framhöll kapten arbete i samt KMA:s Pingstmarsch. Som framgår av citatet fanns också farhågor att svenska folkets uppfattning av försvarsmakten skulle lida skada av fredsorganisationernas verksamhet. Här handlar det naturligtvis till viss del om försvarsbudgeten och den långa borgfreden mellan par- tierna i försvarsfrågan. Den försvarsnegativa opinionsbildningen riskerade att driva in kilar mellan och inom de fyra större partierna vilket kunde leda till nedskärningar i försvarsanslagen. Förutom kommunism och försvarsfientlighet skymtar ytterlig- are en komponent i hotbilden. Som berörts ovan såg övervakarna på kärnvapenmotståndarna som något från avvikande. Demonstranterna beskrevs sålunda i flera fall som ovårdade, skägg- iga och smutsiga bohemer. På vilka grunder blev då aktiva kärnvapenmotståndare registrerade? Undertecknarna av det ursprungliga AMSA-uppropet var redan i många fall registrerade och de övriga synes inte ha registrerats med endast detta som grund. Däremot registrerades den kvinna som an- ställdes som sekreterare.334 Synen på registrering framkommer mycket väl i en handling rörande Framstegsunionen. 333PM angående de internationella frontorganisationerna och deras verksamhet i . Kn Rudbeck Fst/In 30/1962. F I vol 22. 334E 18/3 1959. Akt 250:09/10, löpnr 1. med demonstrationerna mot kärnvapenprov i fö- redrogs ärendet för polisintendent som då gav sin syn på registrering.