sou · GQB319d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Det kravet för bidrag som finns inom det sociala området är att organisationen kan dokumentera sin verksamhet genom fastställda verksamhets- och revisionsberättelser saknas inom detta område. Förordningarna om organisationsbidrag inne- håller således en regel som innebär att den organisation som beviljats bidrag är skyldig att på begäran lämna det underlag som behövs för myndighetens granskning. Villkoret ingår i själva förordningen om statsbidrag till handikapporganisationer; villkoret skall enligt förordningen om bidrag inom det sociala området ingå i villkor för bidraget. Krav på auktoriserad eller godkänd revisor : utvecklingsarbete för den svenska folk- styrelsen bereder ärenden om stöd enligt förordningen (2000:648) om statliga projektbidrag för utvecklingsarbete för den svenska folkstyrelsen. Bidragen lämnas för projekt inom ramen för ett nationellt utvecklingsarbete för den svenska folkstyrelsen. Bidrag kan ges till bestämda projekt av folkbildningskaraktär som har god spridning och som syftar till att stimulera deltagandet i den demokratiska processen. Bidrag kan också ges för att utvärdera sådana projekt. Enligt förordningen skall den som har tagit emot bidrag lämna en slutredovisning till senast efter det att projektet har slutförts. Redovisningen skall överskådligt visa hur det beviljade bidraget har utnyttjats och innehålla uppgift om genomförda aktiviteter. Redovisningen skall vara bestyrkt av en auktoriserad eller godkänd revisor eller av organisationens revisor samt av den som är projektansvarig. Samlingslokaler och icke-statliga kulturlokaler Samlingslokaldelegationen vid fördelar stöd till allmänna samlingslokaler och icke-statliga kulturlokaler. Inga krav ställs på bestyrkande av revisorer. Den som söker stöd till allmänna samlingslokaler föreslår en person som skall utföra en besiktning och granska kostnaderna. anvisar sedan en person som gör granskningen och besiktningen när projektet slutförts. För icke-statliga kulturlokaler är det som utser en förrätt- ningsman för att utföra slutbesiktningen. Sammanfattningsvis kan det konstateras att av de myndigheter som undersökts är det i princip endast som har krav att även projektredovisningar bestyrks av auktoriserad eller god- känd revisor. I detta fall har beloppsgränsen satts till . I fall uppges kravet på auktoriserad eller godkänd revisor främst ha vuxit fram som ett sätt att stärka utom- ståendes tilltro till projektens redovisning. Krav på auktoriserad eller godkänd revisor I flera fall finns krav att ansökningar om det generella organi- sationsstödet bestyrks av auktoriserad eller godkänd revisor; skälet här uppges vara att kunna fastställa medlemsantalet och liknande siffror utan att en myndighet går direkt in i ideella föreningars interna papper. I dessa fall kan ett externt bestyrkande krävas både av ansökningshandlingar, som innehåller uppgifter om medlems- antal och verksamhet, och av den ekonomiska redovisningen för det verksamhetsår som bidraget avsett. har myndigheter i förordning getts möjlighet att begära in det underlag från bidragsmottagare som behövs för en granskning av redovisningen. Ett krav på auktoriserad eller godkänd revisor vid redovisning av projektbidrag kan ses som ett sätt att visa för tredje man att all- männa medel hanteras noggrant. Organisationer som får stora bidrag är i regel så stora att de redan anlitar egna godkända eller auktoriserade revisorer. har inget framkommit som skulle tyda på att ett sådant krav skulle motsvaras av brister i den ekonomiska redovisningen av projekt som får stöd från de myndig- heter utredningen varit i kontakt med. Däremot ansåg många som utredningen varit i kontakt med att verksamhetsredovisning från projekt behöver utvecklas och att mera resurser bör läggas på verksamhetsuppföljning, utvärdering och erfarenhetsåterföring. Utredningen har också kontaktat ett antal större kommuner med eget revisionskontor. Undersökningen visar sammanfattningsvis att kommunerna har andra förutsättningar för sin bidragsgivning och litar till en noggrann egen uppföljning av den stödmottagande organisationen. Det innebär att extern revision inte blir aktuell. Större kommuner har tillgång till egna professionella revisorer. Vid projekt där kommuner är medsökande kan kommunens revisorer användas; här kan det vara lättare att ställa krav på bestyrkande, men den kostnadsökning som följer kan tänkas minska kommun- ens intresse av att medverka. I ställs inga krav på godkänd eller auktoriserad revisor i samband med det generella aktivitetsbidraget till före- ningar eller riktade bidrag till föreningars verksamhet eller investe- ringar. Inte heller ställer sådana krav. I båda kommu- nerna prövas ansökningar av en nämnd. Krav på auktoriserad eller godkänd revisor kräver in den årliga verksamhetsberättelsen från alla föreningar som får ekonomiskt stöd och granskar noggrant verifikationer för utgifterna, särskilt för större belopp. I är det kommunen som efter egen kontroll själv betalar av bidragsmottagaren god- kända fakturor. I följer kommunen noggrant byggprojekt som fått bidrag genom både besiktningar och ekonomiska uppföljningar. ger inte bidrag till investeringar utan går i borgen för före- ningars lån. Staden anser sig ha tillräckligt god inblick i före- ningarnas ekonomi för att göra sådana riskbedömningar. regler för aktivitetsbidrag och andra bidrag till föreningar finns tillgängliga på stadens hemsida och innehåller inte krav på godkänd eller auktoriserad revisor. Enligt en kontakt med STAREV, ett samarbetsorgan för kom- muner och landsting med egna revisionskontor, finns sannolikt stor variation in praxis. Men den nära kontakten med föreningslivet och kännedom om lokala organisationer präglar arbetet med bidragen. EU-bidrag har i utredningens kommun- och myndighetskontakter angetts kunna förutsätta bestyrkande av revisorer även vid mindre belopp. Det är inte känt i vilken utsträckning projekt som får arvsfondsmedel också har medel från EU eller från annan som ställer krav på auktoriserad eller godkänd revisor. 9.5.1Målgruppernas syn på krav på godkänd eller auktoriserad revisor Vid utredningens kontakter med företrädare för målgrupperna har det framkommit att synen på revisorskrav är delad. Det uppges kosta 3–att anlita en extern revisor, vilket är ett problem för småprojekt. Det är enklare för större organisationer som har mycket revisorskontakter. En viss skepsis finns till att auktoriserade revisorer tillför tillräckligt med sin granskning; det blir i vart fall en ytterligare tröskel för lokalt initierade projekt. Det uttrycks också tveksamhet om godkända eller auktoriserade revi- Krav på auktoriserad eller godkänd revisor sorer tar småuppdrag, om de inte redan har kontakt med före- ningen. Uppfattningarna skiftade om i vilken utsträckning det går att få täckning för fasta administrativa kostnader i arvsfondsprojekt – eventuellt med inbakat revisorsarvode från arvsfonden. Flera organisationer ansåg att stödet också bör täcka kostnaden för ett bestyrkande, om det anses viktigt. Bedömningar och förslag: Arvsfondsdelegationen och andra myndigheter som beslutar om stöd ur fonden ges rätt att begära det underlag som behövs för granskning av stödmottagarens redovisning från den som har tagit emot stöd ur Allmänna arvsfonden. Arvsfondsdelegationen bör undersöka om informationen till de förtroendevalda revisorerna om förutsättningar för bestyrkande bör förbättras. Inget krav införs på att den ekonomiska redovisningen av stöd från arvsfonden skall vara bestyrkt av en auktoriserad eller godkänd revisor. Ett sådant krav är ovanligt för projektbidrag från staten eller andra stödgivare inom dessa områden. Inga problem har påtalats med den ekonomiska redovisningen av arvsfondsprojekt som skulle avhjälpas väsentligen genom ett generellt krav på ett externt bestyrkande av den ekonomiska redovisningen. Utredningen anser att inget krav bör införas på att den ekonomiska redovisningen av stöd från arvsfonden skall vara bestyrkt av en auktoriserad eller godkänd revisor. Utredningens undersökningar har visat att ett sådant krav är ovanligt för projektbidrag från staten eller andra stödgivare inom dessa områden. Krav på godkänd eller auktoriserad revisor förekommer oftast vid s.k. organisations- bidrag, som är ett generellt verksamhetsstöd och som avser större belopp. Dessa bidrag går oftast till organisationer som redan har samarbete med externa revisorer. Utredningen konstaterar vidare att inga problem påtalats med den ekonomiska redovisningen av arvsfondsprojekt som skulle avhjälpas väsentligen genom ett generellt krav på ett externt bestyrkande av den ekonomiska redovisningen. Utredningens intryck är att den ekonomiska redovisningen från arvsfonds- projekten allmänt håller hög kvalitet och att Arvsfondsdele- gationen och gör en noggrann granskning av Krav på auktoriserad eller godkänd revisor Enligt utredningens mening är det därför angelägnare att inrikta uppföljnings- och kontrollresurserna på att utveckla uppföljningen av verksamheten i projekten. revisorer har föreslagit att kravet på auktoriserad eller godkänd revisor bara skulle avse högre belopp, förslagsvis stöd som beviljas av regeringen. Utredningen har erfarit att de flesta mottagare av större belopp redan anlitar auktoriserad eller godkänd revisor vid sin redovisning av arvsfondsmedel. Att i detta läge göra ett bestyrkande av auktori- serad eller godkänd revisor obligatorisk kan betraktas som en onödig reglering som kan vara kostnadsdrivande. Om kravet även skulle gälla mindre projekt skulle det kunna förhindra att projekt, främst på regional och lokal nivå, som annars hade fått stöd från arvsfonden kommer till stånd. Utredningen noterar att bidragsgivande myndigheter i regel getts möjligheter i förordning att begära in från bidragsmottagare det underlag som behövs för en granskning av redovisningen. I vissa fall görs en precisering till de redovisningshandlingar, verksam- hetsberättelse och andra uppgifter som (myndigheten) bestäm- mer. Motsvarande regler föreslogs för stödet från arvsfonden av Arvsfondsutredning. Utredningen bedömer att en sådan regel bör införas för stödet från arvsfonden. Den som har tagit emot stöd ur Allmänna arvs- fonden skall på Arvsfondsdelegationens begäran lämna det under- lag som behövs för granskning av stödmottagarens redovisning. Utredningen erinrar om att den myndighet som beslutar om stöd ur arvsfonden har möjlighet enligt 11 § arvsfondslagen att i ett visst fall i samband med bidragsbeslutet ställa högre krav än normalt på redovisning av ett projekt som får stöd, om det behövs. Arvsfondsdelegationen bör undersöka om informationen till de förtroendevalda revisorerna om förutsättningarna för bestyrkande bör förbättras. Det är lämpligt att delegationen i sammanhanget informerar sig om andra myndigheters information om redovisning av beviljat stöd. 10Reglering av praxis för lokalstödet Enligt 6 § lagen om Allmänna arvsfonden kan stöd, om det bedöms som särskilt angeläget, lämnas som bidrag till anläggningar, lokaler och utrustning. Enligt regeringens och Arvsfondsdelegationens praxis ställs det villkor för stödet till anläggningar och lokaler (lokalstöd). Så skall t.ex. hela eller del av stödet återbetalas, om den lokal stödet avser används för annat ändamål . Utredaren skall överväga om och på vilket sätt denna praxis skall bli föremål för reglering. 10.2Lagreglering av återbetalning av stöd från arvsfonden Praxis om återbetalning av stöd från arvsfonden lagreglerades i den nya arvsfondslagen 1994. Enligt 12 § skall stöd ur fonden betalas tillbaka 1.om stödet inte har förbrukats inom angiven tid eller för avsett ändamål, 2.om mottagaren inte inom föreskriven tid har lämnat redovisning enligt 11 §, 3.om mottagaren genom att lämna oriktiga uppgifter eller på annat sätt har förorsakat att stöd ur fonden har lämnats felaktigt eller med för högt belopp och mottagaren borde ha insett detta. Om den myndighet till vilken redovisning lämnas finner att det finns skäl att överväga ett åläggande för mottagaren att betala till- baka stöd ur fonden, skall ärendet enligt 13 § överlämnas till Kammarkollegiet, som beslutar i frågan. Kammarkollegiet får, om det finns särskilda skäl, besluta att mottagaren helt eller delvis befrias från återbetalningsskyldighet. Reglering av praxis för lokalstödet Gällande praxis om återbetalning av lokalstödet vid ändrad användning fördes dock inte över till arvsfondslagen. Frågan om en ev. återbetalning av lokalstöd berördes inte heller i avsnitten om återbetalningsskyldighet i förarbetena (prop. 1993/94:124 avsnitt 4.5, SOU 1992:120 avsnitt 5.4). 10.3Praxis om lokalstöd hos regeringen och Arvsfondsdelegationen Lokalstöd beviljas genom beslut av Arvsfondsdelegationen eller regeringen. har lokalstödet villkorats i samband med undertecknande av förbindelse vid rekvisition av medel. Stödmot- tagare informeras om återbetalningsvillkoren för beviljat stöd till lokaler i samband med beslutet om stöd. Enligt denna information innebär förbindelsen att stödmottagaren förbinder sig att utan egen upplåta lokalen till andra barn-, ungdoms- och handikapp- grupper om det inte väsentligt inkräktar på den egna verksamheten. Enligt ett regeringsbeslut (, Rege- ringsbeslut 16, ) skall den som beviljats stöd ur fonden återbetala så stor del av stödet som regeringen bestämmer om den verksamhet som avses med stödet upphör, flyttas eller undergår annan väsentlig förändring efter det stödet beviljades. Enligt detta regeringsbeslut, som bifogas samtliga regeringsbeslut om lokalstöd, är det regeringen, dvs. inte Kammarkollegiet, som beslutar om återbetalning av stödet. Information till mottagare av lokalstöd som beslutats av Arvsfondsdelegationen anger att det är Kammarkollegiet som enligt 13 § arvsfondslagen beslutar återbetal- ning. Gällande praxis även för stöd som beviljats av delegationen inne- bär att den som fått lokalstöd skall betala tillbaka en del av medlen, om lokalen eller anläggningen som stödet avsett, används till annat ändamål eller säljs till annan som inte skall använda den för samma ändamål. Enligt praxis avskrivs alltså stödet . Om fastigheten säljs efter betraktas stödet som avskrivet. Tanken bakom denna praxis är att stödet till lokaler och rekre- ationsanläggningar innebär en form av förmögenhetsuppbyggnad hos stödmottagaren. Det finns f.n. inga regler om medgivande att ändra användningen av eller sälja en lokal eller anläggning . Reglering av praxis för lokalstödet 10.4Reglering av återbetalning av statliga investeringsstöd Regler om återkrav av bidrag finns i ett tiotal författningar om generellt eller riktat stöd till bostadsförsörjning. I dessa förord- ningar kan bidrag återkrävas helt eller delvis av eller i vissa fall om bostäderna används för annat ändamål än som förutsattes när bidraget beviljades. I inget fall finns sär- skilda avskrivningsregler i författningen. De senast beslutade reglerna finns i förordningen (2001:531) om statligt investeringsbidrag för nybyggnad av bostäder som upplåts med hyresrätt i områden med bostadsbrist och förordningen (2000:588) om statligt investeringsbidrag för anordnande av bostäder för studenter. Enligt förordningen (2001:531) om statligt investeringsbidrag för nybyggnad av bostäder som upplåts med hyresrätt i områden med bostadsbrist skall mottagaren av bidraget skriftligen utfästa sig att använda de bostäder som bidraget avser för de ändamål och i enlighet med de villkor som förutsattes när bidraget beviljades. Vidare skall mottagaren förbinda sig att inte överlåta det eller de hus som innehåller dessa bostäder till någon som avser att använda bostäderna för annat ändamål eller med andra villkor. får besluta om återkrav av utbetalt bidrag helt eller delvis om bl.a. bostäderna används för annat ändamål än som förutsattes när bidraget beviljades eller med andra villkor än vad som anges i förordningen. får helt eller delvis befria bidragsmottagaren från återbetalningsskyldighet om det finns sär- skilda skäl. Dessa skäl är främst ekonomiska. Enligt förordningen (2000:588) om statligt investeringsbidrag för anordnande av bostäder för studenter skall mottagaren av bidraget förbinda sig att av , räknat för utbetalningen, använda de bostäder som bidraget avser för det ändamål och med de villkor som förutsattes när bidraget beviljades. Vidare skall mottagaren förbinda sig att inte överlåta det eller de hus som innehåller dessa bostäder till någon som avser att använda bostäderna för annat ändamål eller med andra villkor. skall enligt förordningen besluta om återkrav helt eller delvis av utbetalt bidrag om bl.a. bostäderna används för annat ändamål eller med andra villkor inom den angivna tiden. Bidraget skall dock i detta fall endast återkrävas om bidragsmottagaren insett eller borde ha insett att bostäderna skulle Reglering av praxis för lokalstödet komma att användas för annat ändamål eller med andra villkor. får helt eller delvis befria bidragsmottagaren från åter- betalningsskyldighet om det finns särskilda skäl. Regler om återkrav av bidrag finns också i förordningen (1996:1593) om bidrag till allmänna samlingslokaler. Enligt för- ordningen får besluta om återbetalning av bidraget helt eller delvis endast om bl.a. lokalen utan medgivande av upphör att vara allmän samlingslokal innan förflutit från den dag då ansökan om bidrag gavs in till verket. Motsvarande åter- betalningsregler finns dock inte för stödet enligt förordningen (1990:573) om stöd till vissa icke-statliga kulturlokaler, vilket dock i första hand skall avse länsmuseer. I praxis har hänsyn inte tagits vid prövning av investeringsbidrag till bostäder till att ett en del av tiden gått, eftersom den som mottagit bidrag varit medveten om vilka villkor som gällt för stödet. Det innebär att någon avskrivning av bidragsbeloppet inte gjorts. Även vid samlingslokalstödet har återkrav av hela beloppet skett. Av de tre tidsfrister på fem, tio och som förekommer i dessa författningar kan tioårsfristen anses ansluta till den vanliga preskriptionstiden för fordringar enligt 1 § preskriptionslagen (1981:130). Bedömningar och förslag: Gällande praxis om stödet till lokaler och anläggningar bör regleras i lag. Den som beviljas stöd från arvsfonden till lokaler och anläggningar skall förbinda sig att av använda den lokal eller anläggning som stödet avser för det ändamål och med de villkor som förutsattes när stödet beviljades. Om lokalen eller anläggningen får ändrad användning eller säljs inom tioårs- perioden skall stödet återbetalas helt eller delvis. Som riktmärke bör gälla att det belopp som skall återbetalas minskas med tio pro- cent som gått sedan stödet beviljades. Om det finns särskilda skäl kan stödmottagaren befrias från återbetalnings- skyldigheten. En möjlighet bör införas att söka om medgivande att ändra användningen av eller sälja en lokal eller anläggning. Arvsfonds- delegationen bör besluta i dessa ärenden. Reglering av praxis för lokalstödet Utredningen anser att praxis vid återkrav av lokalstödet bör regleras i arvsfondslagen. Utredningen finner att den praxis som tillämpas är rimlig med hänsyn till de regler som finns om åter- betalning av statligt investeringsstöd inom andra områden. En tidsfrist ligger i linje med reglerna inom andra områden. Ett krav på en förbindelse från stödmottagaren finns också på andra områden. Möjligheten att skriva av en del av stödet finns också på andra områden, men verkar ibland tillämpas mera strängt än motsvarande praxis för stöd från arvsfonden. Det gäller även när stödmottagaren är en ideell organisation. Enligt gällande praxis måste den som får stöd till lokaler eller anläggningar underteckna en förbindelse vid rekvisition av medel. Även kravet på att göra en förbindelse bör författningsregleras på samma sätt som för stöd till bostadsinvesteringar. Ett skäl är den genomgripande sanktion som kan gälla vid försäljning eller ändrad användning av lokalen eller anläggningen. Den som beviljas stöd från arvsfonden till lokaler och anläggningar skall förbinda sig att av använda den lokal eller anläggning som stödet avser för det ändamål och med de villkor som förutsattes när stödet beviljades. Om lokalen eller anläggningen får ändrad användning eller säljs inom tioårsperioden skall stödet återbetalas helt eller delvis. Som riktmärke bör gälla att det belopp som skall återbetalas vid ändrad användning eller försäljning utan Arvsfondsdelegationens med- givande motsvarar det beviljade stödet minskat som gått sedan stödet beviljades. Denna princip för avskrivning behöver inte framgå av arvsfondslagen. Om det finns särskilda skäl bör stödmottagaren kunna befrias från återbetal- ningsskyldigheten. Det är enligt 13 § arvsfondslagen Kammarkollegiet som på begäran av den stödbeviljande myndigheten beslutar om återbetal- ningsskyldigheten enligt nuvarande 12 §. Skäl kan enligt författ- ningskommentaren i prop. 1993/94:124 s. 39 vara att underlåten- heten att uppfylla villkoren för stöd varit ursäktlig, av ringa bety- delse eller att ett återbetalningskrav skulle drabba orimligt hårt. Reglering av praxis för lokalstödet Utredningen anser att en möjlighet bör införas att söka om med- givande att ändra användningen av eller sälja en lokal eller anlägg- ning. Arvsfondsdelegationen bör besluta i dessa ärenden. Regeln bör föras in i arvsfondslagen. Liknande regler finns för visst statligt investeringsstöd till ideella organisationer. Ett skäl att lämna ett sådant medgivande kan vara om stödet lämnats till lokaler och den aktuella fastighetens marknadsvärde sjunkit kraftigt sedan stödet beviljades. 11.1Förslag till lag om ändring i lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden Bestämmelsen innehåller en regel om att den som beviljas stöd från arvsfonden till lokaler och anläggningar skall förbinda sig att av använda den lokal eller anläggning som stödet avser för det ändamål och med de villkor som förutsattes när stödet beviljades. Bestämmelsen har sin förebild i regler om statligt investeringsstöd, som redovisas i avsnitt 10.4. Bestämmelsen behandlas i den allmänna motiveringen i avsnitt 10.5. Ett nytt stycke införs med en regel om att den som har tagit emot stöd ur Allmänna arvsfonden skall lämna det underlag som behövs för granskning av stödmottagarens redovisning på begäran av den myndigheten till vilken redovisningen lämnas. Bestämmelsen motsvarar den regel om beslutsmyndighetens möjlighet att granska underlaget för en stödmottagares redovisning som brukar finnas för statligt stöd till liknande verksamhet. Sådana regler redovisas i avsnitt 9.4. En liknande regel föreslogs för stödet från arvsfonden i Allmänna arvsfonden (SOU 1992:120), se avsnitt 9.2.2. Bestämmelsen behandlas i den allmänna motiveringen i avsnitt 9.6. Ett nytt stycke införs med en regel om att stöd till lokaler eller anläggningar helt eller delvis skall återbetalas om lokalen eller anläggningen får ändrad användning eller säljs inom tioårsperioden utan Arvsfondsdelegationens medgivande. Ett skäl att lämna ett sådant medgivande kan vara om stödet lämnats till lokaler och den aktuella fastighetens marknadsvärde sjunkit kraftigt sedan stödet beviljades. Bestämmelsen har en förebild i regler om statligt investeringsstöd, som redovisas i avsnitt 10.4. Bestämmelsen behandlas i den allmänna motiveringen i avsnitt 10.5. I 13 § arvsfondslagen finns en bestämmelse om att Kammar- kollegiet beslutar om befrielse från återbetalningsskyldighet om den myndighet till vilken redovisning lämnas finner att det finns skäl att överväga ett åläggande för mottagaren att betala tillbaka stöd ur fonden. Bestämmelsen innehåller en regel om att Kammarkollegiet före februari månads utgång till regeringen skall lämna en årsredo- visning för kapitalförvaltningen av Allmänna arvsfonden avseende det senast avslutade räkenskapsåret. Årsredovisningen skall upp- rättas enligt årsredovisningslagen (1995:1554). Det innebär att årsredovisningen skall innehålla förvaltningsberättelse, resultaträk- ning, balansräkning och noter.