sou · GQB392d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Man bad då t ex någon på en utvecklingsavdelning att tala med vederbörande och ta reda på vilken bekantskapskrets han hade. Vi hade alltså en sådan verksamhet igång. Någon vecka senare nämnde han inför försvarsutskottet följande: Från början (50-talet) var det Fst och ej polisen som fick info om utlänningar etc. Då polis ej kunde nyttjas sände man ibland LO-folk att kunskapa på arbetsplatser. Samarbete med soc.dem arbetarkomm för att få tex en kommunistisk majoritet bruten vid . Polisen kan ej detta. Gör ej så. Slut efter CRPS direktiv. Alla vilda strejker är tecken på detta.222 Det fanns alltså enligt ett samarbete som tog slut efter direktiv från rikspolischefen . menade uppenbarligen att detta fick dystra konsekvenser genom förekomsten av alla vilda strejker. tillbakavisade dock påståenden om att SAP fått uppgifter från IB. Han hade talat med och men båda förnekar helt 221Kokk (2001) s 118-119. Emellertid har en meddelandelapp återfunnits bland internationella enhetens handlingar. Texten gör gällande att någonting överlämnats Från till sekt , soc.dem. I en ruta på lappen står också på uppdrag av följt av en oläslig signatur (Internationella enhetens arkiv. , serie F 021:04. Meddelandet är daterat och i anslutning till namnet står telefonnumret 23 34 80). Det kan naturligtvis röra sig om vad som helst, exempelvis handlingar som ska återlämnas eller liknande. 222Sven tal inför arbetarekommun . En kopia har ställts till förfs förfogande av . SAP:s kontakter med säkerhetstjänsterna sade att hemliga IB-rapporter gick till honom själv samt ev . Ej till s-partiet!223 Detta sammantaget gör det skäligt att konstatera att den allra största delen av kontakten har utgjorts av den enkelriktade käll- funktionen. Dock har det i inte obetydlig utsträckning förekommit utbyte av uppgifter – huvudsakligen muntliga men i en del fall också skriftliga – mellan företrädare för Grupp B/IB och funk- tionärer på central, regional och lokal nivå. Uppgifter om operativt samarbete på central nivå inskränker sig till kontakterna mellan och 1956. De uppgifter som lämnats av en Grupp B- medarbetare om att denne tillsammans med tillsammans sonderade inför en buggning av ett möte i , har inte gått att bringa klarhet i. Det finns i och för sig inga skäl att ifrågasätta Grupp B-mannens uppgifter; oklarheten består snarare i vad egentligen kan ha känt till i sammanhanget. Tydliga exempel på operativ samverkan på lokal nivå utgörs av de två buggningar som samme Grupp B-man genomförde tillsammans med en lokal socialdemokratisk politiker i . Det finns dock inget som pekar på att någon person inom SAP fick ta del av resultaten. Då man slutligen kommer till frågan om styrning kan denna delas in i två led; partistyrning av Grupp B/IB resp. Grupp B/IB-styrning av SAP. Det har inte i något fall kunnat konstateras att man från partiets sida beordrade eller uppmanade eller någon av hans anställda att utföra något för partiets (eller försvarets) räkning. Tips och råd kan mycket väl ha förekommit men det är ju inte samma sak, snarare en naturlig del av kontaktfunktionen. Det finns inget som pekar på någon styrning av partiet från Grupp B/IB:s sida. Däremot beställde säkerligen rapporter från bl.a. de internationella sekreterarna då dessa återvände hem efter resor i olika länder av intresse för försvaret. Detta förefaller dock oproblematiskt i sig eftersom partiet omöjligen hade någon skyldighet att rätta sig efter eventu- ella krav från Elmérs sida eller ens svara på förfrågningar. Till god ton i relationen mellan två parter i sammanhang som rör under- rättelse- och säkerhetstjänst, torde höra att man över huvud taget aldrig ställer krav eller ger order. har, som nämnts, sagt att kriteriet på samarbete mellan SAP som sådant och Grupp B/IB utgörs av central operativ samverkan, ordertag- ning eller ordergivning. Således är av uppfattningen att SAP och Grupp B/IB aldrig samarbetat eller att partiet varit 223 utfrågning av . Samtals- uppteckningen förvaras i arkivmaterialet (FöU 1973:25). SAP:s kontakter med säkerhetstjänsterna Denna definition är enligt min mening dock alltför snäv. uppfattning, och den delas säkerligen av de flesta socialdemokrater som haft något med Grupp B/IB att göra, ska ses mot bakgrund av den långa debatten om verksam- heten. Då FiB/Kulturfront presenterade de första anklagelserna om samverkan mellan var dementierna mycket långtgående. Om man då, som gjorde först , skulle ha gått ut och sagt att ledande företrädare för partiet gett sin välsignelse till att Grupp B skulle få ta kontakt med enskilda socialdemokrater i syfte att insamla uppgifter om svenska kommunister, hade reaktionen sannolikt blivit mycket hård. Man valde i stället närmast total dementi; några enskilda fackföreningsmedlemmar hade bistått försvars- staben med uppgifter om utländska agenter som kommit till i skumma avsikter. Genom att personer inom den socialdemokratiska regeringen, dess partiledning och partiorganisationen åtminstone ned till regio- nal nivå varit införstådda med, tolererat och gillat verksamheten, måste man konstatera att SAP varit indraget i Grupp B/IB:s verksamhet på olika sätt. Det är dock främst genom den centralt formulerade sanktionen att låta försvarsstaben ställa frågor till personer på olika nivåer inom partiet som man kan tala om att partiet är indraget. De som utfärdade sanktionen hade nämligen ingen fullmakt att göra detta annat än i ikraft av sin ställning inom partiet – det är först då sanktionen får legitimitet. Det är genom att ledande företrädare för partiet, i kraft av sin makt, utfärdat sank- tionen som den fått betydelse. Därutöver kan man tala om att partiet mer och mer drogs in genom de ökande kontaktytorna, och genom att fler partiarbetare anlitades för arbete inom Grupp B/IB. Vidare fanns möjligheten för en del partiföreträdare att föra direkta resonemang med . Slutligen tillkommer det faktum att man i olika sammanhang erhöll uppgifter från Grupp B/IB.