sou · GQB358d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Förslaget placeras i den del av lagen som handlar om arbetstidens förläggning. Bestämmelsen föreslås dock avse önskemål både om längd och förläggning. Den nya bestämmelsen genomför EG-direktivets dygnsvileregel. Alla arbetstagare skall enligt första stycket ha minst elva timmars sammanhängande ledighet per 24-timmarsperiod. I bestämmelsen införs en möjlighet till rent tillfälliga undantag. En sådan möjlighet finns beträffande veckovilan och det är samma, mycket restriktiva innebörd som åsyftas. Det skall röra sig om enstaka tillfälle och handla om ett förhållande som inte har kunnat förutses, såsom olycksfall, maskinhaveri eller dylikt. Oväntade större order och liknande är enligt praxis inte grund för undantag. Bestämmelsens andra stycket innebär att dygnsvila skall förläggas så att tiden mellan och kl. 5 alltid ingår. Från den förläggningsregeln får göras avvikelser i samma situationer som dem där den nuvarande bestämmelsen medger avvikelser från nattarbetsförbudet. Denna avvikelsemöjlighet innebär dock inte att vilan per 24-timmarsperiod kan inskränkas eller delas upp. 24-timmarsperioden behöver inte vara ett kalenderdygn utan kan sägas följa ledighetens förläggning. Liksom är fallet med i 10 a § bör emellertid 24-timmarsperioden vara fast och inte rullande, vilket dock i sin tur inte innebär att man inte kan byta 24-timmarsperiod i samband med att scheman läggs om eller dylikt. Här införs EG-direktivets bestämmelse om att nattarbetspassens längd för arbetstagare vars arbete innebär särskilda risker eller stor ansträngning får uppgå till högst . Definitionen av natt i andra stycket är hämtade från direktivet. Även definitionen av nattarbetande, de vars dagliga arbetstid till viss del är förlagd , tas från direktivet. Andelen nattarbete på årsbasis är en ungefärlig motsvarighet till andelen nattarbete per dag. Det är inte möjligt att i lag eller förarbeten ange vilka arbeten som skall omfattas av bestämmelsen. En allmän riktlinje är att de arbeten som avses är sådana som oavsett tidpunkten för utförandet innebär relativt sett högre risk för ohälsa eller olycksfall. Det kan avse arbeten där maskiner eller annan utrustning handhas som i sig innebär särskilda risker eller där arbetsmomenten i sig innebär stor fysisk eller mental ansträngning, och där dessa risker i kombination med den ansträngning som arbete i sig innebär gör att arbetspassens längd måste begränsas. En praxis för vad som skall omfattas av denna bestämmelse måste utvecklas i rättstillämp- ningen. Det bör tilläggas att enligt praxis finns möjlighet att begära ett rådgivande yttrande från verkets arbetstids- nämnd. Det erinras om att den del av direktivets bestämmelse om nattarbete som innebär att arbetstiden får genomsnittsberäknas anses införd genom den nya 10 a §. Ett nytt stycke läggs till för att markera att bestämmelserna om dygnsvila, veckovila, raster samt nattarbete får avvikas ifrån i form av dispens endast i den utsträckning det medges i EG-direktivet. Begränsningen innebär att avvikelser endast tillåts vid vissa arbeten och situationer (direktivets artikel 17.2: säkerhets och över- vakningsarbeten, arbeten som kräver kontinuitet i servicen, m.m.). För dessa bestämmelser kan det alltså inte finnas någon generell dispensmöjlighet. Dessutom bör noteras att ytterligare övertid/mertid kan medges men att förläggningen av i genomsnitt måste iakttas. En dispens som inne- bär att fler arbetstimmar skall kunna tas ut inom en fyra- månadersperiod förutsätter att beräkningsperioden förlängs. Även här gäller emellertid att det endast får ske i vissa arbeten och situationer (direktivets artikel 17.2). Beräkningsperioden får förlängas . Denna begränsning i direktivet skall anses följa av lydelsen i paragrafens tredje stycke. Gemensamt för alla avvikelser från bestämmelser som har sin motsvarighet i direktivet är att arbetstagarna då skall erbjudas motsvarande ledighet eller, i undantagsfall, lämpligt skydd. Detta krav får anses omfattas av lydelsen i tredje stycket. Konsekvensändringar beroende på de tre nya paragraferna. Reservationer och särskilda yttranden Reservation av ledamoten () En lagstadgad arbetstidsförkortning har debatterats under en lång följd av år. De ivrigaste förespråkarna har ofta gett intryck av att en ytterligare generell, lagstiftad förkortning av arbetstiden inte skulle kosta den enskilde arbetstagaren något i minskad lön i förhållande till om ingen förkortning genomförs. Någon annan skulle betala, ofta samhället i form av mindre kostnader. Argumenten för samhällets finansiering av en lagstadgad arbets- tidsförkortning har varierat över tiden beroende på vid varje tid- punkt rådande omständigheter. Sålunda framställdes arbetstids- förkortning av de ivrigaste förespråkarna som ett sätt att lösa arbetslösheten vi hade hög arbetslöshet. Minskade kostnader för arbetslösheten skulle stå för den huvudsakliga finan- sieringen. När nu sjukkostnaderna skjuter dramatiskt i höjden framställs minskad arbetstid som ett sätt att minska ohälsan och därmed genom minskade sjukförsäkringskostnader finansiera arbetstidsförkortningen. har närmare en miljon arbetstagare kommit att beröras av minskad arbetstid genom avtal mellan arbetsmarknadens parter. På olika delar av arbetsmarknaden tillämpas olika varianter av arbetstidsförkortning och av arbetstidens förläggning. Många av dessa schemaläggningsvarianter har visat sig framgångsrika och produktivitetsfrämjande. De direktiv och den tidplan som utgjort grund för kommitténs arbete har uppenbarligen haft som sitt huvudsakliga syfte att ge regeringspartiet en valfråga inför höstens val och att eliminera de spänningar som funnits mellan i regeringsunderlaget ingående par- tier. Det har försvårat kommitténs arbete och forcerat fram förslag Reservationer och särskilda yttranden som på grund av tidsbrist är otillräckligt analyserade och under- byggda. Ett sådant exempel är direktivens bestämmelser om att avge ett delbetänkande . Som framgår av min reservation till det delbetänkandet insåg jag redan då den tempoförlust som kommittén gjorde till följd av detta förfaringssätt. Jag ansåg då att kommittén bort ha kurage att avstå framläggandet av ett delbetän- kande för att skapa tid för angelägnare fördjupningar och analyser. Jag har blivit än mer styrkt i denna uppfattning. Som framgår i kapitel 1.2 har kommitténs uppdrag inte varit om arbetstiden skall minskas utan hur en minskning ska genomföras. En minskning av arbetstiden genom avtal mellan arbetsmarknadens parter skulle enligt min mening kunnat rymmas inom direktivets uppdrag till kommittén – en tolkning som dock ej vunnit gehör hos kommitténs majoritet och därför inte på allvar diskuterats i kom- mitténs arbete. Förkortning av arbetstid genom avtal – ej genom lagstiftning () har på ett övertygande sätt visat att en lagstadgad arbetstidsförkortning inte kan genomföras utan att de som berörs av arbetstidsförkortningen får vara med och betala kostnaderna för dess genomförande. Även de som inte berörs av förkortningen – och sålunda inte heller har någon fördel av den- samma – får vara med och betala, t.ex. nutida och framtida pensio- närer. Samhället i stort är också med och betalar genom lägre till- växt och mindre resurser för vård, skola och omsorg, såväl ekono- miskt som personellt. Med stor sannolikhet kommer kvinnor som grupp att drabbas mera av de negativa konsekvenserna av en arbetstidsförkortning än män som grupp. Det hänger samman med att kvinnor av tradition och alltjämt arbetar i låglöneyrken inom t.ex. vård och omsorg och handel. Det leder i sig till att kostnaden för en arbetstidsförkort- ning blir proportionellt större i dessa grupper. Det sammanhänger också med att resurserna till bl.a. vård och omsorg blir mindre vid en förkortning än de annars skulle ha blivit. Istället för en påtvingad arbetstidsförkortning lika för alla skulle jämställdheten främjas genom sänkt inkomstskatt för låga och normala inkomster. Reservationer och särskilda yttranden En av de stora utmaningar vi står inför är att lösa det arbetskraftsbehov som blir en följd av demografiska förändringar. Andelen av befolkningen i arbetsför ålder kommer att minska och andelen äldre öka. Därmed ökar också vårdbehovet inom vård och omsorg. Vi står av allt att döma inför en påtaglig arbetskraftsbrist på arbetsmarknaden i sin helhet och särskilt inom vård- och utbild- ningssektorn. Att genomföra en lagstadgad arbetstidsförkortning i ett sådant läge framstår som mindre välbetänkt. En av de viktigaste politiska uppgifterna är istället att vidta åtgärder för att minska sjukfrånvaro och förtidspensionering för att därigenom öka arbetsnärvaron, inte minska den. Av KI:s analys framgår klart att den totala mängden arbetade timmar har avgö- rande betydelse för välfärdsutvecklingen. Utrymmet för arbets- tidsförkortning måste därför hanteras med såväl varsamhet som flexibilitet. Min slutsats blir därför att låta arbets- marknadens parter ta ansvaret för arbetstidsförkortningen. Vi får då en större följsamhet till såväl produktivitetsutvecklingen under olika perioder som till de olika förhållanden och förutsättningar som råder på arbetsmarknaden med avseende på t.ex. bransch, på företagsstorlek med mera. Det ger också förutsättningar för att den flexibilitet och uppfinningsrikedom som dokumenterats när det gäller olika system för schemaläggning kan blomstra vidare. Även i detta sammanhang är mångfald att föredra framför lag- stiftade, mera ensartade och stelbenta lösningar. Individens inflytande över arbetstidens förläggning I utredningsdirektivet anges att kommittén skall framlägga förslag som stärker individens inflytande över arbetstidens förläggning. Redan här kan skönjas uppfattningen att individer är arbetstagare vars inflytande bör stärkas mot stora företag och organisationer som arbetsgivare. Detta synsätt har också präglat majoritetens resonemang och diskussioner. Det förtjänar därför påpekas att den stora merparten före- tag/arbetsgivare består av en i företaget arbetande ägare/företagare med ett begränsat antal anställda. Om man ensidigt ökar arbets- tagarnas inflytande över arbetstidens förläggning begränsar man den individuella frihet som företagaren själv har att för- Reservationer och särskilda yttranden lägga sin egen arbetstid. Han eller hon får ta den tid för ledighet som blir över. Jag bejakar att individen får större inflytande över sin arbets- situation inklusive arbetstidens förläggning. Jag bedömer att just ökat inflytande och självbestämmande har en positiv effekt i kam- pen mot ohälsa. Jag anser emellertid att kommittén bort ha mera tid för analys och dialog för att avväga balansen mellan indivi- den/arbetstagarens och individen/företagarens intressen i detta hänseende. Över huvud taget anser jag att just småföretagens och småföre- tagarens speciella förutsättningar inte analyserats och beaktats till- räckligt Det innebär återigen ett avsteg från intentionerna i det s.k. SIMPLEX-arbetet som särskilt skall belysa just effekterna av olika förslag för småföretagen. Sammanfattningsvis anser jag att kommittén enligt sina direktiv haft att framlägga ett socialis- tiskt valdokument arbetstidsförkortningen bör anförtros åt arbetsmarknadens parter kommitténs förslag till lag om flexibel ledighet kan komma att aktualiseras om parterna inte kan leva upp till sitt ansvar kommitténs analys, dialog och utvärdering på grund av tidsbrist varit klart bristfällig effekterna för mindre företag behandlats styvmoderligt. Kommitténs förslag till lag om flexibel ledighet bör därför inte nu komma till genomförande på sätt som majoriteten föreslår. Med den knytning till denna lag som förslaget till ändring i semester- lagen har fått bör inte heller det förslaget läggas på sätt som kommittén nu föreslår, utan behandlas vidare i kommitténs fortsatta arbete. Reservationer och särskilda yttranden Reservation av ledamoten () Arbetstidsförkortning och lag om flexibel ledighet anser att arbetstidsförkortningar bäst hanteras i avtalslösningar av arbetsmarknadens parter. Vi ser positivt på att individen kan välja mellan att ta ut ett löneutrymme i högre lön eller ökad fritid. Vi säger nej till generell lagstadgad förkortad arbetstid, och därmed också nej till förslaget om införande om en ny lag om flexibel ledighet som inkluderar en lagstadgad arbets- tidsförkortning om fem nya lediga dagar. Människor har olika önskemål, en del önskar inte mer fritid utan högre lön. De sam- hällsekonomiska kostnaderna för en generell arbetstidsförkortning innebär en försämrad välfärd som även arbetslösa och pensionärer får vara med och betala. Den demografiska utvecklingen pekar på arbetskraftsbrist även utan en arbetstidsförkortning. Nackdelarna för företag, inte minst för små företag, är betydande. generella syn på arbetstid Det är en viktig och angelägen fråga för alla människor att få balans i livet mellan förvärvsarbete och fritid. Människor har olika behov under olika tider av livet. Mer tid för barnen, familjen och det sociala livet är ett önskemål som delas av många människor. Exem- pelvis finns oftast önskemål om kortare arbetstider från små- barnsföräldrar som önskar mer tid med sina barn. Många äldre vill gärna korta sin arbetsdag men kan vara beredda att fortsätta på del- tid bortom pensionsstrecket. Under andra perioder av livet kan det finnas rakt motsatta önskemål om arbetstiden. En del vill arbeta mesta möjliga övertid för att kunna förverkliga drömmen om den egna villan. Gemensamt för alla är att behoven ser olika ut under en livscykel och att mycket skulle kunna lösas med flexiblare arbetstider. anser att arbetstidsförkortningar bäst hante- ras i avtalslösningar av arbetsmarknadens parter. De kollektiva lös- ningar som uppnås genom generell lagstiftning blir alltför trubbiga för att passa olika branschers och företags behov. Dessutom måste människor under olika skeden av livet kunna välja att arbeta olika mycket. Avtal bör därför slutas på lokal nivå med hänsynstagande Reservationer och särskilda yttranden till den enskilde individens behov, parat med rimliga förutsätt- ningar för företagande. Svenska Pappersindustriarbetareförbundets avtal med Skogsindustrierna är ett bra exempel på avtal där alla ges möjlighet att använda ett ökat löneutrymme till ökad lön, kortare arbetstid eller pensionsförsäkring. En tredjedel valde respektive lösning vilket tydligt visar att människors önskemål är olika. Majoriteten av de politiska partierna har understru- kit att arbetstidsfrågorna, inte minst vad gäller en förkortning av arbetstiden, är frågor som bäst förhandlas fram mellan arbetsmark- nadens parter. Det har hänvisats till att parterna har bäst förutsätt- ningar att hitta lösningar som tillgodoser både minskningen som sådan och det sätt på vilket den kan betalas. har det för- klarats från regeringshåll, att om parterna inte kommer överens kan det bli aktuellt med lagstiftning. I senaste avtalsrörelsen har avtal om kortare arbetstid träffats för betydande delar av svensk arbets- marknad. har cirka 800 000 arbetstagare någon form av arbetstidsminskning och innan den nuvarande avtalsperiodens slut beräknas 900 000 arbetstagare omfattas. Trots detta tillsätts en utredning med uppdrag att lägga förslag om generell lagstadgad arbetstidsförkortning. Kommitténs uppdrag handlar om hur en minskning ska genom- föras. Inte om den ska genomföras eller om det samhällsekono- miska utrymmet tillåter det. Två modeller skulle jämföras med var- andra: normalarbetstidsförkortning och utökad ledighet. Upp- draget medgav att även pröva andra metoder för arbetstidsförkort- ning, riktat till särskilda grupper. Så har dock inte skett. Vi vet dock av undersökningar att småbarnsföräldrar önskar mer tid med barnen varför utökad föräldraledighet kunde ha varit en riktad arbetstidsförkortning värd att undersöka. är positiva till arbetstidsförkortningar via avtalslösningar som betalas ur ett löneutrymme, men säger nej till generell lagstadgad förkortad arbetstid. Vi säger därmed också nej till förslaget om införande om en ny lag om flexibel ledighet som inkluderar en lagstadgad arbetstidsförkortning om fem nya lediga dagar. Vi gör det av flera olika skäl som anförs i avsnittet nedan. menar dock att utökat lagstöd för ledighet riktat till vissa grupper behövs. Med sådana lösningar blir den sam- Reservationer och särskilda yttranden hällsekonomiska belastningen betydligt mindre. Exempelvis finns behovet av att möjliggöra mer tid tillsammans med barnen för småbarnsföräldrar. Vi driver kravet på rätt till tre års tjänstledighet för vård av barn. Också för äldre arbetstagare är behovet och önskemålet stort att kunna korta sin arbetsdag eller arbetsvecka. En lagstadgad förändring i den riktningen skulle med all säkerhet leda till att fler äldre blir kvar längre i arbetslivet och att arbetskraftsutbudet därmed ökar. Möjligheten för äldre att minska sin arbetstid kommer att behandlas i kommitténs nästa betänkande, men redan nu vill markera vikten av att en sådan lagstiftning kommer till stånd. Generell lagstiftning om arbetstidsförkortning ger många nackdelar för individ och samhälle Lagen om betald ledighet föreslås inte bli dispositiv fullt ut. Det blir alltså inte möjligt att byta ytterligare fem dagars ledighet mot högre lön. Det innebär att människors valmöjlighet decimeras rejält. Många avtal om utökad ledighet och semester finns redan. För den som redan har genom kollektivavtal är kanske inte ytterligare ledighet det mest önskvärda. Den fyrkantig- het som alltid präglar centrala lösningar blir mycket tydlig i detta förslag till lagstiftning. Löneutvecklingen blir också relativt sett lägre för alla än den skulle ha blivit . För individen innebär en sämre löneutveckling minskad möjlighet till konsumtion av såväl varor som tjänster. Detta drabbar särskilt människor med låg lön, exempelvis kvinnor i offentlig sektor. Förespråkarna för generell arbetstidsförkortning hävdar att den stigande ohälsan skulle kunna avhjälpas med kortare arbetstid. Det finns inga studier som med säkerhet visar att en generell minskning av arbetstiden leder till förbättrad hälsa i medicinsk mening eller till minskad sjukfrånvaro i ett längre perspektiv. Möjligheten till åter- hämtning och ett individuellt inflytande över arbetstiden, menar forskare, är de viktigaste aspekterna ur ett folkhäl- soperspektiv. Vissa studier visar till och med att ohälsan riskerar att öka då effektiviteten på arbetet måste öka ytterligare av lönsamhetsskäl. Reservationer och särskilda yttranden Utfallet av generellt förkortad arbetstid drabbar alla. Det blir generellt sett lägre nivåer i fråga om löner, offentlig service, pen- sioner m.m. än om arbetstiden inte hade förkortats. Löntagarna får del av en ökad fritid, men de negativa konsekvenserna av en arbets- tidsförkortning inom offentlig sektor påverkar alla invånare i sam- hället, även dem som inte arbetar. Lägre årslöner medför lägre kommunala skatteinkomster och därmed lägre service i form av skola, vård och omsorg. En arbetstidsförkortning leder även till lägre pensioner och lägre ersättning i sjuk- och föräldra- försäkring. Också barn, pensionärer, arbetslösa och studerande drabbas alltså av en lägre kvalitet och lägre tillgänglighet i välfärds- tjänster som skola, vård och omsorg, då det samhällsekonomiska utrymmet totalt krymper. beräkningar visar att en arbetstidsförkort- ning alltid kostar. Den ekonomiska tillväxten blir lägre vid en för- kortning av arbetstiden än den skulle ha varit . En lägre ekonomisk tillväxt minskar inte bara möjlig- heten till en högre levnadsstandard utan innebär också att får svårt att upprätthålla den välfärdsnivå och levnadsstandard som vi har . De negativa välfärdseffekterna är således betydande. Åren 2002–2020 förutspås i KI:s beräkningar att den ekono- miska tillväxten blir relativt låg även med bibehållen arbetstid. En viktig orsak till detta är den demografiska utvecklingen med allt fler äldre i befolkningen. KI pekar i sin rapport till kommittén på att är en mindre lämplig tidpunkt för genomförande av en arbetstidsförkortning. Trots detta väljer majoriteten i kommit- tén att föreslå en arbetstidsförkortning med start . har kort arbetstid jämfört med t.ex. och . Vi har även kortare faktisk arbetstid än t.ex. som genomfört en arbetstidsförkortning. Demografisk utveckling talar emot arbetstidsförkortning Befolkningsutvecklingen är av stor betydelse för arbetskraftens utveckling och därmed för framtida produktionsmöjligheter. Enligt SCB:s befolkningsprognos kommer folkmängden i att öka Reservationer och särskilda yttranden med omkring 900 000 personer mellan . Ökningen kommer att ske bland personer som är eller äldre. Allt fler äldre i befolkningen innebär att det kommer att behövas ökande resurser för vård och omsorg. För att en hög välfärdsnivå ska kunna upprätthållas är ett högt arbetsutbud en förutsättning. Reformer som leder till minskad arbetstid motverkar ett högt arbetsutbud. Det minskade antalet arbetstimmar till följd av den demografiska utvecklingen begränsar tillväxtmöjligheten för svensk ekonomi, enligt . riskerar alltså , utifrån de demografiska förutsättningarna, att få brist på arbetskraft. Liknade förhållanden råder i en stor del av . Också detta skäl talar mot genomförande av en generell lagstadgad arbetstidsförkortning. Vid en arbetstidsförkortning blir företagens lönekostnader högre. Om en arbetstidsförkortning genomförs genom lagstiftning visar forskning att det finns risk för att företaget inte kan kompensera bortfallet av arbetstimmar. Företaget kan drabbas ekonomiskt och riskera att slås ut från marknaden. Därmed skadas hela samhälls- ekonomin. fanns cirka 500 000 företag. av tjänsteföre- tagen och av de varuproducerande företagen hade färre än 20 anställda (SCB). De små företagen kan få stora problem att också organisatoriskt genomföra en förkortad arbetstid. Den nu föreslagna lagen om flexibel ledighet komplicerar regelverket genom att tillskapa ytter- ligare en lag, utöver semesterlagen, för ledighet. Detta är direkt motstridigt kommitténs direktiv att förenkla regelverket speciellt med tanke på små företag. Erfarenheter från länder i visar att generell förkortning av arbetstiden med syfte att öka sysselsättningen ofta inte fått någon större effekt. gör samma bedömning i sina beräkningar. Reservationer och särskilda yttranden För att en generell arbetstidsförkortning ska ge positiva syssel- sättningseffekter bör det vara gynnsamma förutsättingar på arbets- marknaden vid själva genomförandet, alltså högkonjunktur och låg arbetslöshet. Detta är inte för handen då konjunkturläget är avmattat och arbetslösheten hög. På svensk arbetsmarknad råder dessutom låg rörlighet. För när- varande råder stora svårigheter att rekrytera personal inom offent- lig sektor. En arbetstidsförkortning ställer krav på att arbetskraften i hög grad är rörlig och utbytbar. När brist på arbetskraft med rätt kompetens råder i en viss region, uppstår en s.k. flaskhals. Flask- halsar innebär att företag inte kan utöka verksamheten i den utsträckning de vill och kan i värsta fall leda till att verksamheten läggs ned eller flyttas. Flaskhalsproblematiken riskerar att tillta om arbetstiden förkortas. ser positivt på att stärka den enskildes möjlig- het att påverka förläggning av arbetstid och ledighet för att på så sätt få livspusslet att gå ihop. Forskning visar att individuellt infly- tande över arbetstiden är en av de viktigaste faktorerna för att minska risken för stress och ohälsa. har drivit förslaget om att semester utöver ska kunna tas ut som del av dag. Detta förslag blev sedemera ett av direktiven till och är i överens- stämmelse med det förslag till lag som läggs fram av en majori- tet i utredningen. tillstyrker självfallet förslaget. Reservation från ledamoten () Jag reserverar mig mot 1.förslaget till lag om flexibel ledighet 2.hur EG:s arbetstidsdirektiv (93/104/EG) föreslås bli införlivat i den svenska lagstiftningen Jag tillstyrker ändringarna i semesterlagen.