sou · GQB3100 · 2003-01-01 00:00:00 — Orörda myrar räknas dock som naturliga källor för växthusgaser och ingår inte i de officiella svenska utsläpps- siffrorna. Torvtäkt påverkar växthusgasutsläppen dels genom att torven förbränns och dels genom att markanvändningen ändras. 4.Vad gäller nyttjandet av orörda myrar är de mer näringsrika att föredra eftersom de emitterar mer och deras torv har högre bränslevärde. Dock får detta balanseras mot en högre askhalt i den näringsrika torven. Efterbehandlingen är betydelsefull. Dränerad torvmark under skog eller jordbruk är att föredra som täkt inom ett 200-årsperspektiv för att dessa dels emitterar större mängd GHG än orörda myrar, dels uppvisar en lägre extra avgång under själva brytperioden, samt dels ofta har lägre biologiskt skydds- värde. Inga aspekter på den värdeproduktion som skogsbruket genererar har här beaktats. Rent principiellt är dessa torvmarker att föredra som täkt eftersom de ändå kommer att avge allt kol som koldioxid vid nedbrytningen. Det är då bättre att utnyttja torven som bränsle. 5.Avgången av GHG från orörda torvmarker är i huvudsak naturlig medan den från odlade eller dikade marker är antropogen. Värdena på GHG-avgång och tidsperspektiven är naturligtvis behäftade med betydande osäkerhet – men den övergripande bilden av källornas utveckling över tiden är ändock tydlig. Alternativa metoder för efterbehandling av torvtäkter I detta avsnitt behandlas tre användningsformer efter avslutad täkt- verksamhet i) skogsplantering, ii) återställning genom återvätning till myr samt iii) öppen vattenyta. Skogsplantering innebär att dräneringen av marken måste vidmakt- hållas men kommer under sådana förhållanden att generera en kortsiktig nettosänka () genom uppbyggnad av trädbiomassa och långsiktigt genom att erbjuda substitut för olja, kol eller gas. Detta har behandlats ovan. Vid utbrytning av orörd torvmark kan man något tillspetsat säga att beskogning efter avslutad täkt inne- bär att marken i stället för att som orörd myr vara en källa om C m-2 i stället blir en sänka på kortsiktigt C och lång- siktigt C m-2. Problemen med beskogning av avslutad täkt är fortsatt oxidation av eventuell kvarvarande torv under det utbrutna skiktet samt dik- ningseffekter på omgivande torvmark. Särskilt den senare kan bli stor eftersom den påverkade arealen kan uppgå till den dubbla brutna arealen. Vid brytning av orörd torvmark kommer således koldioxid från angränsande torvmarker att kunna bli betydande. Ett enkelt räkneexempel visar att utbruten torvmark (fullständig utbrytning till mineraljordsytan) och efterföljande beskogning kan minska emissionerna med 150 + 100 = C m-2. kan emissionerna öka på angränsande mark från 150 till C m-2, dvs. Den positiva effekten av beskogning minskar därigenom. Alternativet med beskogning förutsätter därför att torvbrytningen bör vara så fullständig som möjligt, dvs. hela torvmarken bör brytas såväl i sidled som på djupet ned mot mine- raljorden. Alternativet med beskogning är gynnsammast i och på bördig mark eftersom produktionen och därmed kolinbind- ning är högst där. Även m.fl. (1997) kommer till slutsatsen att skogsplantering är ett fördelaktigt alternativ. 3.2 Återvätning och återställning av torvmark Återvätning innebär initialt en årlig nettoinbindning av storleks- ordningen 31–C m-2 i form av koldioxid (Tuittila, 2000). Detta värde inkluderar en avgång på 3–C m-2 i form av metan (Tuittila, 2000). Omräknat med hänsyn till GWP innebär detta en årlig nettoinbindning av mellan 10 och C m-2, dvs. med metanavgången inräknad. Uppenberg m.fl. (2001) drar i sin sammanställning slutsatsen att brutna torvmarker efter återvätning ackumulerar 37–C m-2 samt avger 1,5–C m-2 som metan. Vasander och Roderfeld (1996) undersökte återväxt i finska myrar efter täkt som avslutats –1971. De fann i medeltal en årlig ackumulationshastighet på C m-2, med en variation mellan myrarna på 58–. Studierna visar samstämmigt att återvätning och återställning av torvmarker initialt under åtminstone en period minskar nettoemissionerna. I ett långsiktigt perspektiv riskerar dock torvmarken att övergå från att vara sänka för GHG till att bli en källa i enlighet med vad som beskrivits under avsnittet orörda torvmarker. m.fl. (2001) visade att ackumulationshastigheten i en myr avtog när myren blev äldre. Genom återställning minskar vattenavrinningen även från de omgivande torvmarker som ej varit utsatta för själva täkten men som genom sin närhet påverkats av dräneringen (se ovan). Därige- nom minskar emissionerna från dessa marker. Återställning torde vara särskilt befogad då brytning skett från ett tidigare orört till- stånd. I de fall omgivande torvmark är skogproducerande blir effekten mindre eftersom skogen kommer att fortsätta att dränera den torvmark den växer på och generera en källa för GHG (se ovan om skog på torvmark). Genom återvätning undviker man problem med fortsatt torvnedbrytning som i annat fall sker från omgivande marker. Återställning till öppen vattenyta bedöms vara i huvudsak neutral ur GHG-synpunkt. Visserligen torde metan kunna bildas ur orga- nogena bottensediment liksom lustgas kan bildas vid denitrifika- tionsprocesser. Det bedöms dock att dess effekter är tämligen mar- ginella under förutsättning att torven är bruten ned till mineral- I likhet med återställning av torvmark (se ovan) uppnås en emissionsminskning på eventuell omgivande torvmark. Följande sammanfattande synpunkter avser effekter rörande växt- husgaser. Inga andra hänsyn som t.ex. biodiversitet eller ekonomi har beaktats. Såväl orörda myrar som nyttjade torvmarker avger växthusgaser till en i nationellt perspektiv betydande mängd. Avgörande för avgångens storlek för orörda torvmarker är metan. Med avseende på utsläppen kan torvmarkstyperna graderas på följande sätt (från höga till lägre emissioner): Uppodlad torvmark (jordbruk) > ofullständigt bruten torv- mark > skogbärande torvmark (skogsmark) > orörd torvmark av kärrtyp > orörd torvmark av mossetyp. Ur GHG-synpunkt är det fördelaktigast att bryta torvmarker med höga utsläpp av GHG. Om en torvmark bryts så bör detta ske så fullständigt som möj- ligt såväl i djupled mot mineraljordsytan som i sidled. Förutsatt fullständig brytning av en torvmark, kan återställning av täkten ske fördelaktigast genom beskogning. Detta ger varaktig minskning av emissioner. Återställning till myr innebär initialt en sänka som långsiktigt kan bli en källa. Åtgärden kan dock ses som en förutsättning för uthållig torvtäkt varvid uttagen långsiktigt måste balanseras av till- växt. Huruvida torvproduktion eller skogsproduktion som energi- källa är att föredra kan bero på tidsperspektivet. Åtminstone i ett perspektiv under är skogsproduktion mest fördelaktigt. I längre perspektiv kan skogsproduktion och torvproduktion väga jämt förutsatt att torvmarken ej avger stora mängder metan. Om torvmarken inte bryts fullständigt så att omgivande torv- mark kvarstår bör åtgärderna anpassas efter den omgivande torv- markens karaktär. Är denna i huvudsak orörd (ej skogsbruk eller jordbruk) bör återställningen lämpligast ske till myr eller till öppen vattenyta. Är omgivande torvmark nyttjad för skogs- eller jord- bruksproduktion bör täkten omföras till skogsmark. SOU 2002:100 Bilaga 3 , G., 1960. C No 578. , K., 1996. Cultivated Organic Soils in : Properties and Amelioration. , Reports and Dissertations 28, . Crill, P., Bartlett, K. & Roulet, N., 1992. Methane flux from boreal peatlands. Suo 43: 173-182. Crill, P., , K. & Korhola, A., 2000. , Studies and Reports 10/2000. , L., 1982. Peat in – a method to calculate thr resources. Carbon loss after drainage of three peatlands in . Thesis for MSc degree at , , . Hånell, B. Torvtäckta marker, dikning och sumpskogar i . Skogsfakta, Inventering och ekonomi Nr 22. , Å., Klemedtsson, L., , , , P., Silvola, J. & Oenema, O., 1997. Greenhouse gas emissions from farmed organic soils: a review. Soil Use and Management 13, 245-250. Klarqvist, M., 2001. Peat Growth and Carbon accumulation Rates during the Holocene in Boreal Mires. , L., Weslien, P., , , , G., , M. & Hånell, B., 2002. Greenhouse gas emissions from drained in . Progress Report 1999–2002. LUSTRA (Land Use Strategies for Reducing Net Greenhouse Gas Emissions), , , . , J., Silvola, J., Tolonen, K., , J., , H., Vasander, H., Sallantaus, T., , I., Sinisalo, J. & , P.J., 1996. Effect of water-level drawdown on global climate : Northern peatlands. Ambio 25: 179-184. , , , H., Crill, P. & Silvola, J., 1993. Effect of lowered water table on nitrous oxide fluxes from northern peatlands. Nature 366, 51-53. tredje nationalrapport om klimatförändringar. , M., Mikkelä, C., Sundh, I., , G., , B.H. & Ranneby, B., 2001. Methane emissions from Swedish mires: National and regional budgets and dependency on mire vegetation. , Vol 18, No D18, 20,487–20,860. , H., Silvola, J., Alm.J., & , P., 1996. Fluxes of greenhouse gases CH4, CO2 and N2O on some peat mining areas in . In: , J. & Vasander H. (eds) Northern peatlands in global climate change. Proceedings from the international workshop held in Hyytiälä, , October 1995. , , , H., Maljanen, M., Silvola, J. & , P.J., 1998. Emission of N2O and NO and net nitrogen mineralization in boreal forested peatlands treated with different nitrogen compounds. Silvola, J., , J., Aholm, U., , H., & , P.J., 1996. CO2 flux from peat in boreal mires under varying temperature and moisture conditions. J. Ecology 84: 219-228. Sundh, I., , M., Mikkelä, C., , G. & , B.H., 2000. Fluxes of Methane and Carbon Dioxide on Peat- mining Areas in . Tuittila, E.-S., 2000. Restoring vegetation and carbon dynamics in a cut-away peatland. Publications in Botany from the 33. Uppenberg, S., , L. & , M., 2001. Climate impact from peat utilisation in . IVL report B 1423. Vasander, H. & Roderfeld, H., 1996. Restoration of peatlands after In Peatlands in (H. Vasander ed.). , , , S.-O. & , K.L.E., 1997. Torv- bränsle och växthuseffekten. Rapport nr 1997/8 från Projekt . Kontakter med internationella organ Skrivelse till: , Energy and Transport Directorate-General, , Environment Directorate-General, , We would very much appreciate if you could help us in the fol- lowing matter. The Swedish Government has appointed a committee, , in order to investigate the role of peat in a sus- tainable energy system. The undersigned investigator, , is a former Minister for Energy and for Environment. One of our tasks is to illustrate the issue of classification of peat, according to various international organisations. Among other documents we have taken note of are the for reporting greenhouse gases as a part of fulfilling the Kyoto Protocol, various directives and guidelines within Union concerning renewable energy sources, reports from the and some conclusions from discussions within concerning standardization of solid bio fuels. Our main impression from these documents is that peat should be considered a fossil fuel, not renewable and not a bio fuel, although there are some nuances. In , like in some other countries where peat resources are good and continuously growing, the classification of peat is ques- tioned. Peat is formed during the last thousands of years, while a fossil fuel like coal is formed millions of years ago and not grow- ing. Referring to this it would be of great help for the committee if you could inform us about any scientific basis for the classification you have chosen, like reports, studies, geological definitions or other kinds of documentation. answer – included that you have no such information to give – would be most welcome, hopefully within a few weeks, preferably by e-mail (). Of course the investigator is prepared to visit you within a month if that is a better alternative for you. E-brev från Hammonds, Renewable Energy Unit, As I am sure you are aware (or have found out already), the issue concerning the of definition of what constitutes renewable energy is a complex one. For us at the Renewable Energy Unit of the , we follow the definition set down by our Renew- able Energy Working Party. This working party is made up from representatives of IEA member Governments which direct our activities. Renewable Energy is energy that is derived from natural proc- esses that are replenished constantly. In its various forms, it derives directly or indirectly from the sun, or from heat gener- ated deep within the earth. Included in the definition is energy generated from solar, wind, biomass, geothermal, hydropower and ocean resources, and bio fuels and hydrogen derived from renewable resources. The question for us would therefore be whether peat is considered a natural process which is replenished constantly. in practice is we currently do not consider peat as a renewable energy. Our Statistics branch for example collects information from member governments on energy statistics. The format used for the Renewable and wastes questionnaire is harmonised with Nations Statistics Division. It does not include peat. Information on that is collected via our coal questionnaire to member governments. E-brev från Kyriakos Maniatis, Energy and Transport Thank for your message addressed the DG TREN on 09.04.02 concerning peat. Peat is considered by the Commission as a fossil fuel, and al- though it is well understood that it is different from coal, the Commission services with an interest on this issue have concluded that peat can NOT be considered either "renewable" or "bio fuel". I understand that over several thousands of years peat can be re- produced, however this can not be considered as a "renewable" energy source under the context of the EU energy policy due to the very long cycle of re-production. Of course one could argue that since peat is re-produced over several thousands of years it is renewable, hut then this should also apply to coal, oil and natural gas if one considers several hundred thousands/million of years. This argument is not valid in terms of policy which aims to pro- duce effects over few years. All other renewable energy sources are either re-produced: practically continuously by natural phenomena (solar, wind, wave) and thus have a very short re-production cycle in terms of hours, or continuously by natural phenomena (hydro) but affected by sea- sonal variations and thus have re-production cycles in terms of months, or continuously by natural phenomena (geothermal), or continuously either naturally or by human activity (biomass) and thus have a re-production cycle in terms of few years. These Renewable Energy Sources have an immediate effect on the energy balance, the environment and climate change, which is not the case with peat, coal, oil or natural gas. I was representing the Commission in the discussions concerning standardisation of solid biomass fuels and although I understand that peat is important in , and , all other EU countries consider peat a fossil fuel. E-brev från , Climate Change Unit, Environment Directorate-General, , I refer to your letter from in which you requested an answer by email on the question why PEAT is accounted as fossil fuel despite it takes "only" a few thousand years to be replaced (instead of million years for other fossil fuels). Firstly, you mentioned already the IPCC guidelines. These guidelines as the basis for the internationally agreed accounting of Greenhouse Gases under the UNFCCC clearly state that emission from the use of peat as fuel have to be reported as a category of fossil fuel use. I can not see any ground for your statement that in this categorisation "are some nuances". Secondly, how the IPCC guidelines have been approved you may read in the chapter acknowledgements of the guidelines – it is simply the overall common ground of the international scientific community on accounting of Greenhouse Gases and the basis of all accounting of Greenhouse Gases under the climate convention (UNFCCC). Concerning scientific reasons for this you may consult the latest IPCC Third assessment report or the IPCC synthesis report (there are summaries for policy makers). These reports do not refer directly to your question, but you will see there that anthropogenic Climate Change started only a few decades ago. And that it is a problem (in the sense of article 2 of the convention) that needs to be solved in the next couple of decades, at least within the next 100 years. This means any CO2 sequestration which may take place in some 1 000 years from now, would come too late (for instance as of now nobody knows if will have the climate conditions in a couple of decades for a sustained growing of peat resources). E-brev från Taka Hiraishi, , A series of misunderstanding has caused this delayed response. My personal apologies for it. In terms of the 1996 Revised IPCC GHG Guidelines, peat or peatland appear in the Energy and the Land Use Change and Forestry (LUCF) chapters. Peat is classified as "Solid Fossil" in the Energy Sector, as you assume in your letter. In LUCF Sector, carbon sequestration in peatland is not counted (as a sink), whereas drainage of peatland is counted (as a source). In my personal understanding, this is probably because drainage of peatland is considered as a human activity but peatland itself (formation of peatland) is considered a natural process. However, it might be possible to claim that conservation of peatland (prevention of destruction of peatland) should be regarded as one of human activities. Obviously this type of accounting question is not in the domain of the IPCC but is in the domain of the UNFCCC. Whether peatland or peat can be considered as carbon sink? – I would recommend you to refer to IPCC Special Report on LULUCF and its authors, but the report says; 1.3.1. Carbon Stocks and Flows in Major ; Undrained peatlands in high latitudes have accumulated appreciable amounts of carbon from the atmosphere since the retreat of the ice and continue to be significant CO2 sinks (0.2-0.5 t C ha-1 yr-1), but they are also sources of methane (0.03-0.3 t CH4 ha-1 yr-1). Further in SR LULUCF, 4.4.6. Wetlands are defined as areas of land that are inundated for at least part of the year, leading to physico-chemical and biological conditions characteristic of shallowly flooded systems (IPCC, 1996b). Anaerobic conditions associated with inundation slow decomposition rates and allow accumulation of large stores of carbon over long time scales, even in systems of relatively low productivity. Although wetlands occupy only 4-6 percent of the Earth's land area (~0.53-0.57 Gha) (and Fung, 1987; Aselmann and Crutzen, 1989), they store an estimated 20-25 percent of the world's soil carbon (350-535 Gt C) (Gorham, 1995). The rates of carbon accumulation in peats (organic soils commonly associated with wetlands) vary with age (Armentano and Menges, 1986; Tolonen and Turunen, 1996) but eventually reach equilibrium when inputs equal losses (slow decom- position rates applied to very large carbon stores) (Clymo, 1984). Most of the wetland area and associated carbon storage is in peatlands in temperate and boreal regions; roughly 10-30 percent is in the trop- ics. These might suggest to mean that where a sizable level of the human intervention exists, peatland changes might more likely to be on emission side, obviously pending upon the individual cases. Again with my apologies for this delay,