sou · GQB333 · 2003-01-01 00:00:00 — Ändringarna innebär att de regler som gäller ändringar i kom- munindelningen görs tillämpliga även på ändringar i landstings- indelningen. I 19 § ersätts dessutom uttrycket närmast berörs av uttrycket berörs. Härmed avses ingen saklig ändring utan endast en renodling av begreppen i indelningslagen (jfr. kommentaren till 1 §). Inte heller i övrigt är någon saklig ändring avsedd. Förslaget har behandlats i kapitel 6. Paragrafen hade tidigare num- mer 20. Ändringen innebär för det första att de regler som gäller ändringar i kommunindelningen görs tillämpliga även på ändringar i landstingsindelningen. För det andra utvidgas kretsen av dem som får ansöka om en ändring i landstingsindelningen till att avse även en kommun som skulle beröras av ändringen. Utvidgningen tar sikte på den situationen att en ändring skulle innebära att en hel kommun kommer att ligga i ett annat län och därmed, på grund av kopplingen mellan landsting och län, inom området för ett annat landsting. Förslaget har behandlats i kapitel 6. Paragrafen hade tidigare nummer 21. Ändringen innebär att de regler som gäller ändringar i kom- munindelningen görs tillämpliga även på ändringar i landstingsin- delningen. I övrigt är ingen saklig ändring avsedd. Förslaget har behandlats i kapitel 4 och 6. Paragrafen hade tidigare nummer 22. Ändringen i första stycket innebär för det första att de regler som gäller ändringar i kommunindelningen görs tillämpliga även på ändringar i landstingsindelningen. En viss utvidgning av samråds- skyldigheten sker, genom att det klargörs att det vid ändringar i kommunindelningen kan finnas en skyldighet att samråda med landsting och vid ändringar i landstingsindelningen en skyldighet att samråda med kommuner, allt under förutsättning att dessa är berörda. För det andra slås det förfarande fast som är praxis, nämligen att det första steget i en utredning som inte initierats av kommunen eller är att skicka en remiss till de kommu- ner eller landsting som skulle beröras av den föreslagna indelnings- ändringen och efterhöra deras preliminära inställning till denna. I andra stycket föreslår vi att när en kommun eller ett landsting fått en sådan remiss skall man genomföra samråd enligt de be- stämmelser vi föreslog i vårt förra betänkande Att tänka efter före – samråd i kommuner och landsting (SOU 2001:89). Detsamma gäller innan en kommun eller ett landsting själv ansöker om en indel- ningsändring; i dessa fall skickas det ju inte ut någon preliminär remiss till den som gjort ansökan. När det gäller formerna för ett sådant samråd hänvisar vi till det nämnda betänkandet. Sammanfattningsvis skall alla som är folkbokförda inom kommunen eller kunna delta i ett samråd på likvärdiga villkor. Samrådet kan genomföras t.ex. genom offentliga möten, utställningar eller Internet. Däremot bör ett sam- råd inför ett remissvar med angivande av en preliminär inställning till en ansökan om indelningsändring inte äga rum genom folkom- Minimikraven på ett samråd är att det kungörs, att det pågår och att det som framkommit i sam- rådet sammanställs i en samrådsredogörelse. Det finns, såsom i praktiken är fallet , en skillnad mellan de kommuner och landsting som utredningsmyndigheten skall samråda med och dem som skall tillställas en preliminär remiss. Samråd skall ske med kommuner och landsting som har intresse av frågan. Med detta uttryck avses, som framgår av förarbetena till indelningslagen, inte bara sådana kommuner och landsting som berörs av indelningsändringen utan även sådana kommuner och landsting som har ett intresse av frågan genom t.ex. ett samarbete med en berörd kommun eller ett berört landsting (prop. 1978/79:157 s. 116). Förpliktelsen att skicka en preliminär remiss till en kommun eller ett landsting som inte själv ansökt om ändringen gäller dock endast berörda kommuner och landsting. Med uttrycket berörda kommuner och landsting menas en kommun eller ett landsting som delas, nybildas, slås ihop, får ett område överfört från sig eller får ett område överfört till sig. Vid ändring i landstingsindelningen avses med berörd kommun även en kommun som genom ändringen skulle komma att ligga i ett annat län och därmed, på grund av kopplingen mellan landsting och län, inom området för ett annat landsting. Genom de föreslagna ändringarna blir det tidigare andra stycket det tredje stycket. Ändringen i det stycket innebär ett för- tydligande av att de regler som gäller ändringar i kommun- indelningen görs tillämpliga även på ändringar i landstingsindel- ningen. I övrigt är ingen saklig ändring avsedd i detta stycke. 25–26 §§ Förslaget har behandlats i kapitel 4 och 6. Paragraf 26 är ny. Para- graferna var tidigare en enda med nummer 24. Ändringen i 25 § första stycket innebär för det första att de be- stämmelser som gäller ändringar i kommunindelningen görs tillämpliga även på ändringar i landstingsindelningen. Dessutom görs skrivningen könsneutral. Den tidigare skrivningen att en sär- skild undersökning skall göras om befolkningens inställning för- tydligas vidare, så att det framgår att det är möjligt att med stöd av denna bestämmelse undersöka befolkningens inställning i hela den berörda kommunen eller det berörda . Om så skall ske får bedömas i varje enskilt fall. I 25 § andra stycket slår vi fast den huvudregel som gällt i praxis utan att vara lagreglerad, nämligen att det i första hand är en berörd kommun respektive ett berört landsting som undersöker befolkningens inställning. Givetvis skall en kommun eller ett landsting samråda med Kammarkollegiet om hur en sådan under- sökning skall göras, vilket också framgår av lagtextens nya lydelse. som det ofta kan framstå som naturligt att en undersökning görs av kommunen respektive , så in- skränks inte den hittillsvarande principen att kommunens eller anordnande av en undersökning vilar på frivillighetens grund. Lagändringen är avsedd endast att kodifiera nuvarande praxis. Av samma stycke framgår vidare att undersökningen, om den inte gjorts av kommunen eller , liksom skall göras av efter förordnande av Kammarkollegiet. Kammarkollegiet ges även möjlighet att förordna att skall göra undersökningen, om kollegiet inte anser att den under- sökning som kommunen eller gjort är tillräcklig. Det kan röra sig om att en kommun undersökt inställningen hos be- folkningen endast i en del av kommunen, medan Kammarkollegiet vill att befolkningens inställning skall undersökas i hela kommu- nen. Det kan också röra sig om att en kommun gjort undersök- ningen genom opinionsundersökning, medan Kammarkollegiet vill att en folkomröstning skall ske. Berör en indelningsändring områden endast inom ett län, är det naturligt att det är i detta län som utför undersök- ningen. Om en indelningsändring berör flera landsting, och flera länsstyrelser därmed skulle vara tänkbara för att utföra undersök- ningen, skall Kammarkollegiet bestämma vilken länsstyrelse som skall göra undersökningen. Kollegiet kan lämna detta uppdrag till en länsstyrelse eller fördela det på flera allt efter vad som framstår som lämpligt i det enskilda fallet. Den tidigare bestämmelsen att undersökningen kan ske genom omröstning, opinionsundersökning eller liknande förfarande ändras inte. I tredje stycket föreslår vi i anslutning till denna bestämmelse en regel om att Kammarkollegiet, som en förstärkning av dess ut- redande roll, skall få föreskriva hur skall göra en undersökning; därmed avses både undersökningssättet och under- sökningens omfattning. Om Kammarkollegiet gjort detta, är det också kollegiet som förskotterar kostnaderna för undersökningen. Till den nya 26 § har förts bestämmelserna om valnämndens medverkan i en undersökning av befolkningens inställning samt om framställning av röstlängd och röstkort. Möjligheten att undersöka befolkningens inställning även i landsting föranleder i 26 § första stycket en reglering av anlitandet av de kommunala valnämnderna i sådana fall. Den nya skrivningen innebär ingen ändring i sak vid ändringar i kommunindelningen. Vid ändringar i landstingsindelningen innebär skrivningen däremot att valnämnden i alla kommuner inom vars område en undersök- ning skall göras enligt första stycket får anlitas. Liksom har dock en valnämnd möjlighet att tacka nej till att anlitas, om dess verksamhet i övrigt skulle hindras genom anlitandet. I de fall där en kommun eller ett landsting gör undersökningen, är det enligt 26 § andra stycket kommunen respektive som även beslutar om framställning av röstlängd och röstkort. är det som fram- ställer röstlängd och röstkort (SFS 2002:68). Detta återspeglas i en ändring i 26 § tredje stycket. Förslaget har behandlats i kapitel 6. Paragrafen hade tidigare nummer 26. Ändringen i andra stycket innebär att de regler som gäller ändringar i kommunindelningen görs tillämpliga även på ändringar i landstingsindelningen. I övrigt är ingen saklig ändring avsedd. Ändringen i tredje stycket är en anpassning till det uttryckssätt som används i lagen i övrigt. I propositionen till indelningslagen (prop. 1978/79:157 s. 51 f.) användes genomgående uttrycket orts- befolkningen, men detta byttes vid riksdagsbehandlingen ut mot ordet befolkningen på alla ställen utom här (bet. 1978/79:KU40 s. 4 ff.). Att det här står ortsbefolkningen torde bero på ett rent för- biseende, vilket rättas till genom den föreslagna ändringen. Ett fjärde stycke har lagts till med anledning av att kommunens eller möjlighet att göra en undersökning av befolk- ningens inställning lagfästs i 25 §. Liksom bör en sådan undersökning i dessa fall bekostas av kommunen eller , dvs. av den som beslutat om undersökningen. 10.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1979:412) om kommunala indelningsdelegerade De ändringar vi föreslår innebär bl.a. flera nya paragrafer. Lag- tekniskt är ändringarna tämligen omfattande. Vi har därför funnit det lämpligt att numrera om bestämmelserna. Från och med 3 § har alla gamla paragrafer nya nummer. Förslaget har behandlats i kapitel 6. Ändringen innebär att bestämmelsen, som gällt endast vid ändringar i kommunindelningen, görs tillämplig även på ändringar i landstingsindelningen. Dessutom föranleder den ändrade paragraf- numreringen i indelningslagen en ändrad hänvisning. I övrigt är ingen saklig ändring avsedd. Förslaget har behandlats i kapitel 6. Paragrafen är ny. har till uppgift enligt 3 § (tidigare 2 §) att ta emot underrättelse om vilka som har valts till indelningsdelegerade samt enligt 5 § (tidigare 4 §) att förordna en av de delegerade att utfärda kungörelse om delegerades första sammanträde och där vara ord- förande. Enligt 11 § (tidigare 10 §) har rätt att väcka ärenden i delegerade. Indelningsändringar som berör mer än ett landsting berör också mer än ett län. Lagen har inte angett vilken länsstyrelse som i en sådan situation avses i de redovisade paragraferna. Genom att lagen om kommunala indelningsdelegerade görs tillämplig även på ändringar i landstingsindelningen uppstår därför ett behov av att klargöra detta. Av den föreslagna bestämmelsen framgår att det är regeringen som i en sådan situation beslutar vilken länsstyrelse som avses. Det framstår som naturligt att regeringen gör detta i samband med be- slutet om indelningsändring. Förslaget har behandlats i kapitel 6. Paragrafen hade tidigare nummer 2. Ändringen innebär att bestämmelsen, som gällt endast vid ändringar i kommunindelningen, görs tillämplig även på ändringar i landstingsindelningen. I övrigt är ingen saklig ändring avsedd. Förslaget har behandlats i kapitel 6. Paragrafen hade tidigare nummer 4. Ändringen i andra stycket innebär att bestämmelsen, som gällt endast vid ändringar i kommunindelningen, görs tillämplig även på ändringar i landstingsindelningen. I övrigt är ingen saklig ändring avsedd. Paragrafen hade tidigare nummer 6. Den ändrade paragraf- numreringen föranleder en ändrad hänvisning. Förslaget har behandlats i kapitel 6. Paragrafen hade tidigare nummer 7. Ändringen innebär att bestämmelsen, som gällt endast vid ändringar i kommunindelningen, görs tillämplig även på ändringar i landstingsindelningen. I övrigt är ingen saklig ändring avsedd. Förslaget har behandlats i kapitel 6. Paragrafen hade tidigare nummer 9. Ändringen i andra stycket innebär att bestämmelsen, som gällt endast vid ändringar i kommunindelningen, görs tillämplig även på ändringar i landstingsindelningen. Dessutom föranleder den ändrade paragrafnumreringen ändrade hänvisningar. I övrigt är ingen saklig ändring avsedd. Förslaget har behandlats i kapitel 6. Paragrafen hade tidigare nummer 10. Ändringen innebär huvudsakligen att bestämmelsen, som gällt endast vid ändringar i kommunindelningen, görs tillämplig även på ändringar i landstingsindelningen. Dessutom ges även revisorerna rätt att väcka ett ärende i delege- rade, om ärendet gäller förvaltning som har samband med revi- sionsuppdraget. Denna bestämmelse har hämtats från 19 § lagen (1996:945) om sammanläggningsdelegerade för läns landsting och 19 § lagen (1997:222) om sammanläggningsdelege- rade för Västra . Som framgår av för- arbetena till dessa lagar (prop. 1995/96:224 s. 55 och prop. 1996/97:108 s. 46) är bestämmelsen hämtad från 5 kap. 23 § kom- munallagen (1991:900), och det framstår som naturligt att den skall gälla även indelningsdelegerade. Slutligen föranleder den ändrade paragrafnumreringen en ändrad hänvisning. Förslaget har behandlats i kapitel 6. Paragrafen hade tidigare nummer 11. Första stycket hänvisar till vilka bestämmelser i kommunallagen som skall tillämpas på delegerade och deras ordförande. Ändringen innebär att något fler bestämmelser i kommunallagen än görs tillämpliga i detta sammanhang. Tilläggen har, som närmare utvecklas i kapitel 6, hämtats från lagarna om sammanläggningsde- legerade för läns landsting och läns lands- ting, där de infördes efter önskemål från inblandade parter. Utöver de bestämmelser i kommunallagen som tillämpats på delegerade och deras ordförande skall även följande paragrafer tillämpas: N 4 kap. 10 §. I denna paragraf stadgas att fullmäktige får återkalla uppdraget för en förtroendevald som valts av fullmäktige, om den förtroendevalde har vägrats ansvarsfrihet eller genom en dom som har vunnit laga kraft har dömts för ett brott för vilket det är föreskrivet fängelse eller däröver. N 5 kap. 29, 31 och 32 §§. Fullmäktige får enligt dessa paragrafer fatta vissa beslut utan föregående beredning. Dessa ärenden är förrättande av val, sådana ärenden som avser avsägelse från ett uppdrag som förtroendevald, behandling av revisions- berättelsen, återkallelse av uppdraget för en förtroendevald som vägrats ansvarsfrihet samt, om samtliga närvarande ledamöter är ense om beslutet, brådskande ärenden. N 5 kap. 33 §. Denna paragraf stadgar att en motion bör beredas så, att fullmäktige kan fatta beslut från det att motionen väcktes. Om beredningen inte kan avslutas , skall detta och vad som har kommit fram vid bered- ningen anmälas till fullmäktige . Fullmäktige får då avskriva motionen från vidare handläggning. I vårt förra betänkande Att tänka efter före – samråd i kommuner och landsting (SOU 2001:89) har vi föreslagit att det i 5 kap. kommunallagen skall införas en 34 b § och en 34 c §. Dessa para- grafer innebär en skyldighet att samråda med dem som är folk- bokförda i kommunen eller inom inför beslut som medför dels långsiktiga effekter, dels att de förhållanden som rått före beslutet inte kan återställas utan stora ekonomiska konsekven- ser. Det framstår som naturligt att dessa paragrafer tillämpas även på indelningsdelegerade. Ändringen i andra och tredje styckena innebär att bestämmelsen, som gällt endast vid ändringar i kommunindelningen, görs tillämplig även på ändringar i landstingsindelningen. Förslaget har behandlats i kapitel 6. Paragrafen hade tidigare nummer 12. Ändringen innebär att bestämmelsen, som gällt endast vid ändringar i kommunindelningen, görs tillämplig även på ändringar i landstingsindelningen. I övrigt är ingen saklig ändring avsedd. Förslaget har behandlats i kapitel 6. Paragrafen är ny. I lagarna om sammanläggningsdelegerade för läns lands- ting och Västra föreskrevs i 18 § respek- tive lag att sammanläggningsdelegerade i en arbetsordning skulle meddela de ytterligare föreskrifter som behövdes för sammanträ- dena och handläggningen av ärenden. Någon motsvarande reglering finns inte i lagen om kommunala indelningsdelegerade. Som skäl för att i de aktuella lagarna införa bestämmelsen, som hämtats från 5 kap. 63 § kommunallagen, anfördes i förarbetena endast att detta behövdes (prop. 1995/96:224 s. 54). Som exempel på frågor som borde regleras i en arbetsordning angavs i förarbetena till lagen om sammanläggningsdelegerade i läns landsting (prop. 1995/96:224 s. 54) sammanläggnings- delegerades säte, var och när sammanträdena skulle hållas och på vems initiativ, ersättarnas tjänstgöring, vem som skulle vara ord- förande när en vald ordförande inte var närvarande, förfarandet vid omröstningar, handläggningen av motioner, interpellationer och frågor samt formerna för justering av protokoll. I arbetsordningen kunde också, sades det, bestämmas vem som hade rätt att närvara vid sammanträdena och eventuellt delta i överläggningarna samt vem som skulle få del av protokoll och andra sammanträdeshand- lingar. Dessa frågor reglerades därför inte i lagarna om samman- läggningsdelegerade. I lagen om kommunala indelningsdelegerade är åtskilliga av dessa frågor reglerade i lagtexten. I tidigare 6 §, enligt vårt förslag 7 §, regleras var och när sammanträdena skall hållas och på vems initia- tiv. Vem som är ordförande när en vald ordförande inte är närvarande regleras i tidigare 5 § andra stycket, enligt vårt förslag 6 § andra stycket. Ersättarnas tjänstgöring regleras i tidigare 8 §, enligt vårt förslag 9 §. Genom tidigare 11 §, enligt vårt förslag 12 §, och den hänvisning som där ges till kommunallagens regler regleras handläggningen av interpellationer och frågor samt formerna för justering av protokoll. Flertalet av de frågor som enligt lagarna om sammanläggnings- delegerade skulle regleras i en arbetsordning regleras alltså i lagen om kommunala indelningsdelegerade. Det finns därför inte behov av en bestämmelse där delegerade förpliktas att anta en arbets- ordning. Likväl bör delegerade, om de så önskar, ha möjlighet att anta en arbetsordning för reglering av sådana frågor som inte regleras i lagtexten. Vi föreslår därför en bestämmelse av denna innebörd. En arbetsordning är ett komplement till lagen och får inte avvika från vad som är föreskrivet där. 16 och 17 §§ Förslaget har behandlats i kapitel 6. Paragraferna hade tidigare nummer 14–15. Ändringen i respektive paragrafs andra stycke innebär att be- stämmelserna, som gällt endast vid ändringar i kommunin- delningen, görs tillämpliga även på ändringar i landstingsindel- ningen. I övrigt är ingen saklig ändring avsedd. I 17 § tredje stycket görs skrivningen könsneutral. Förslaget har behandlats i kapitel 6. Paragrafen hade tidigare nummer 17. Första stycket hänvisar till vilka bestämmelser i kommunallagen som skall tillämpas i fråga om arbetsutskottet och kommittéer. Ändringen innebär att något fler sådana bestämmelser än görs tillämpliga i detta sammanhang. Tilläggen har, som närmare utvecklas i kapitel 6, hämtats från lagarna om sammanläggningsde- legerade för läns landsting och läns lands- ting, där de infördes efter önskemål från inblandade parter. Utöver de bestämmelser i kommunallagen som tillämpats i fråga om arbetsutskottet och kommittéer skall även följande para- grafer tillämpas: N 4 kap. 19 §. I paragrafen stadgas att varje ledamot i fullmäktige eller i en nämnd har en röst. N 4 kap. 20 §. En ledamot i fullmäktige eller i en nämnd har enligt denna paragraf rätt att avstå från att delta i en omröstning eller i ett beslut. Ordföranden är dock alltid skyldig att rösta, när det behövs för att ärendet skall kunna avgöras. N 4 kap. 21 §. Av paragrafen framgår att en ledamot i en nämnd som deltar i handläggningen av ett ärende skall delta i av- görandet av ärendet, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild. Ingen är dock skyldig att rösta för mer än ett förslag. N 4 kap. 22 §. En förtroendevald som har deltagit i avgörandet av ett ärende får enligt denna paragraf reservera sig mot beslutet. Reservationen skall anmälas innan sammanträdet avslutas. N 4 kap. 23 §. Av paragrafen framgår att fullmäktige får besluta att en förtroendevald som inte är ledamot eller ersättare i en viss nämnd skall få närvara vid nämndens sammanträden och delta i överläggningarna men inte i besluten. Beslutet får även innefatta att den förtroendevalde skall ha rätt att få sin mening antecknad i protokollet. Ändringen i andra stycket innebär att bestämmelsen, som gällt endast vid ändringar i kommunindelningen, görs tillämplig även på ändringar i landstingsindelningen. I övrigt är ingen saklig ändring avsedd. Förslaget har behandlats i kapitel 6. Paragrafen hade tidigare nummer 18. Ändringen i första stycket innebär för det första att de regler som gäller ändringar i kommunindelningen görs tillämpliga även på ändringar i landstingsindelningen. För det andra görs en ändring som är hämtad från lagarna om sammanläggningsdelegerade för läns landsting och Västra . I dessa gjordes även 8 kap. 5 § kommu- nallagen (som då visserligen inte innehöll någon bestämmelse om kravet på balans i den kommunala budgeten) tillämplig på indel- ningsdelegerades arbete med budgeten för kommunen eller lands- tinget enligt den nya indelningen. Någon motivering till skillnaden mot lagen om kommunala indelningsdelegerade återfinns inte i förarbetena till lagarna om sammanläggningsdelegerade (prop. 1995/96:224 s. 57 och prop. 1996/97:108 s. 46 f.). I 8 kap. 5 § kommunallagen stadgas följande: Budgeten skall innehålla en plan för verksamheten och ekonomin under budget- året. I planen skall skattesatsen och anslagen anges. Av planen skall det vidare framgå hur verksamheten skall finansieras och hur den ekonomiska ställningen beräknas vara vid budgetårets slut. Om kostnaderna för ett visst räkenskapsår överstiger intäkterna, skall det negativa resultatet regleras och det redovisade egna kapitalet enligt balansräkningen återställas under de närmast följande två åren. Beslut om sådan reglering skall fattas i budgeten senast då det negativa resultatet uppkom. Om det finns synnerliga skäl kan fullmäktige dock besluta att sådan reglering inte skall göras. Budgeten skall också innehålla en plan för ekonomin för en period av . Budgetåret skall därvid alltid vara periodens första år. Budgeten görs upp för kommunen eller enligt den nya indelningen. Det saknas skäl att inte tillämpa 8 kap. 5 § kom- munallagen på denna budget. Hänvisningen har ändrats i enlighet med detta. Paragrafen hade tidigare nummer 19. Dessutom föranleder den ändrade paragrafnumreringen en ändrad hänvisning. Rubriken är ny och föranleds av de nya 22–24 §§. Förslaget har behandlats i kapitel 5 och 6. Paragrafen är ny. Bestämmelsen, som har sin förebild i 3 kap. 9 och 10 §§ kom- munallagen, ger indelningsdelegerade en möjlighet att delegera ärenden till arbetsutskottet eller en kommitté. Bestämmelsen har anpassats till att indelningsdelegerade inte har samma befogenheter som fullmäktige. Möjligheten till delegation inskränks så att beslutanderätten i ärenden av principiell beskaffenhet eller annars av större vikt inte får delegeras. Inom denna ram står det delegerade fritt att delegera i vilken omfattning de önskar – liksom att helt avstå från delegation. Förslaget har behandlats i kapitel 5 och 6. Paragrafen är ny. Bestämmelsen, som har sin förebild i 6 kap. 33 och 34 §§ kom- munallagen, ger indelningsdelegerade möjlighet att besluta att ett arbetsutskott eller en kommitté skall få delegera ärenden vidare till ledamöter, ersättare eller anställda (s.k. subdelegation). Möjligheten till delegation inskränks på motsvarande sätt som för kommunala nämnder.