sou · GQB3120d1 · 2003-01-01 00:00:00 — Denna situation går i viss utsträckning tillbaka på de ursprungliga skolformernas traditioner, gymnasieskolans akademiska och yrkes- skolans yrkesarbetstradition. Det finns således en in- Erfarenheter av dagens gymnasieskola byggd målkonflikt i gymnasieskolan som återspeglar å ena sidan den socialt betingade fördelningen av arbetsuppgifter som vårt samhälle bygger på, å andra sidan skolans värdegrund och ambi- tioner att utveckla en mer demokratisk och öppen skola. Det är kommitténs uppfattning att skolan starkare än måste med- verka till att bryta sådana mönster. studier visar, liksom internationell forskning, att föräldrarnas utbildningsbakgrund har stor betydelse för elevernas studieframgång. Barn till högutbildade föräldrar lyckas bättre i skolan och fortsätter i högre grad att studera på eftergymnasial nivå än barn vars föräldrar endast har förgymnasial eller gymnasial utbildning. Barn till högutbildade föräldrar väljer i gymnasieskolan vanligen de naturvetenskapliga eller samhällsvetenskapliga pro- gram. Enligt en studie av Härnqvist & , 1996, valde av eleverna från akademikerhem en treårig studieförberedande studieväg jämfört med av eleverna från arbetar- hem. Om föräldrarna har en högre utbildning är det också vanligare att eleverna uppnår slutbetyg . De nuvarande gymnasieprogrammen skiljer sig kraftigt åt i fråga om social status. Det naturvetenskapliga programmets naturveten- skapliga gren har befäst sin ställning som den mest statusfyllda utbildningen inom svensk gymnasieskola, dit få elever från hem utan studietradition söker sig. Det andra studie- förberedande programmet, det samhällsvetenskapliga, har blivit mer heterogent och rekryterar nu åtskilliga elever som inte förberedde sig för fortsatta studier. Denna förändring har inträtt efter avvecklingen av den sociala linjen och konsum- tionslinjen som spelade en stor roll som ett mittblock för främst mindre studiemotiverade flickor. Eleverna på studieförberedande program har i genomsnitt högre betygspoäng än eleverna på program med yrkesämnen. Inte oväntat är det eleverna på det naturvetenskapliga programmet som har högst genomsnittlig betygspoäng Flera rapporter diskuterar betydelsen av hemkultur eller hem- mets läroplan. menar att social bakgrund uttryckt i socio-ekonomiska termer inte är tillräckligt för att förstå varför elevresultaten varierar. Det finns en hemmets läroplan som mer är ett uttryck för föräldrarnas förhållningssätt till sina barns skol- arbete och levnadsförhållanden. Klart är att föräldrarnas utbild- ningsnivå, och då särskilt moderns utbildningsnivå, är den enskilda bakgrundsfaktor som har störst förklaringsvärde i de undersök- Erfarenheter av dagens gymnasieskola ningar som genomfört om elevresultat i skolan. Betygen får olika genomslag för fortsatta studier beroende på elevernas sociala bakgrund. För elever från högre socialgrupper är medelmåttiga eller låga betyg i regel inget hinder för fortsatta studier. Elever från hem utan studietradition som fortsätter att studera har i genomsnitt högre betyg från gymnasieskolan. visar i en studie av den sociala snedrekryteringen till högskolan6 att denna sker . Undersökningsresultaten visar att den sociala snedrekryteringen till högskolan huvudsakligen uppstår vid valet av program till gymnasie- skolan, där socialgrupp I är starkt överrepresenterad och grupp III klart underrepresenterad på de två program som ger de bästa förutsätt- ningarna för högskolestudier. Framför allt är det till det naturveten- skapliga programmet som den sociala selektionen är stark. Men också missgynnas elever från socialgrupp III genom att de inte i samma utsträckning som andra kan få hjälp med sitt skolarbete. av NV-eleverna från socialgrupp III får hjälp med hemarbetet jämfört av NV-eleverna från socialgrupp I. Elever från socialgrupp III har också igenom- snitt lägre betyg på alla typer av program. Den sneda socialgruppsfördelningen på det naturvetenskapliga programmet motsvaras i sin tur av stora socialgruppskillnader i matematikbetygen i årskurs 9 i . och har närmare studerat köns- och socialgrupps- skillnader i matematik. Undersökningen visar tydligt på de longitu- dinella sambanden inom utbildningssystemet alltifrån förskola till högskola. Bakom dessa skillnader döljer sig ett komplicerat mönster av både indirekta och direkta effekter. I en rad undersökningar har det visat sig att individens begåvning i stor utsträckning är påverkbar genom systematiska åtgärder, spe- ciellt genom utbildningsinsatser. Det måste därför ses som ett misslyckande att det fortfarande trots det stora reformarbetet finns så stora skillnader i matematikbetyg mellan olika socialgrupper. De stora sociala skillnaderna i matematik- betygen är enligt forskarna en väsentlig orsak till den sociala snedrekryteringen till högre utbildning. Ett krav för att bli antagen till de långa tekniskt naturvetenskapliga utbildningarna, som sam- 6 : Den sociala snedrekryteringen till högskolan – när och hur uppstår den? IPD-rapporter, nr 2002:10, , didaktik. 7 , nr 2000:20. Erfarenheter av dagens gymnasieskola hället ropar efter, är att eleverna genomgått naturvetenskapligt program i gymnasieskolan. För att man skall välja detta program spelar matematikbetyget en avgörande roll. delar forskarnas bedömning att det behövs en systematisk träning i att lösa logiska och matematiska problem mycket tidigt, redan i förskolan och de lägre årskurserna av grund- skolan. Genom att koncentrera sig på elevgruppen med påtagliga matematiksvårigheter skulle man kunna komma till rätta med en del av den sociala snedrekryteringen till gymnasieskola och högskola. Det är också nödvändigt anser kommittén att gymna- sieskolan förändrar sitt sätt att arbeta så att elever från hem utan studietradition får ett bättre stöd i det dagliga skolarbetet. 6.5Etnisk mångfald i gymnasieskolan Det finns vissa forskningsresultat som visar att individer som har en annan språklig eller kulturell bakgrund än majoriteten riskerar att möta problem i utbildningssystemet8. I finns cirka en miljon människor, som är födda utomlands, motsvarande 10 pro- cent av landets befolkning. Ytterligare 800 000, som själva är födda i , har minst en förälder som är född i något annat land. Närmare 1,8 miljoner har således helt eller delvis utländsk bakgrund. Av dem som är födda utomlands kommer cirka en tredjedel från de övriga nordiska länderna, en tredjedel från det övriga och en tredjedel från andra delar av världen. Antalet har för de två första grupperna varit relativt medan antalet invandrare från övriga världen ökat kraftigt. I samband med folk- och bostadsräkningen (FOB) 1985 skapa- des ett register över befolkningens utbildning. Registret anses till och med 19909 ha haft hög aktualitet även när det gäller personer som fått sin utbildning utomlands. 1995 gjorde SCB en enkät- undersökning för att aktualisera registret när det gäller personer födda i utlandet. 8 Similä, 1994. 9 innehåller FOB inte uppgifter om utbildning. Erfarenheter av dagens gymnasieskola Personer födda i respektive i utlandet, fördelade efter ålder och utbildningsnivå. 1995, procent i åldern 25 64 år Det man slås av är de oväntat små skillnaderna i utbildningsnivå för den infödda respektive utrikes födda delen av befolkningen. Om man jämför kvinnor och män var för sig finner man att skillnaderna är något större bland kvinnor än bland män. Det är framför allt andelen kortutbildade som är högre bland utrikes födda kvinnor än bland kvinnor som är födda i . Skillnaden i utbildningsnivå är betydande mellan invandrare från olika länder. Det gäller dock inte enbart att komma in på en utbildning, utan också att kunna genomföra den. har genomfört en studie av elevströmmar inom gymnasieskolan för nybörjare 1993 till 1995. Elever med utländsk bakgrund har en lägre slutförande- grad än elever med svensk bakgrund. Skillnaden var nära 20 pro- centenheter mellan de båda grupperna, av nybörjarna 1995 med utländsk bakgrund hade fullföljt studierna jämfört av de med svensk bakgrund. Elever som är födda i men vars båda föräldrar är födda utomlands uppnår oftare slutbetyg än elever som är födda utomlands. Elever som invandrat i tonåren har fullföljt sina gymnasiestudier i mindre utsträckning än de som var upp till vid ankomsten till . En analys av gruppen med utländsk bakgrund måste också be- akta den stora heterogenitet som finns mellan olika grupper. Den sociala bakgrunden har naturligtvis betydelse även för invandrarnas utbildningsstatus. Det är lätt att konstatera betydande skillnader mellan arbetskraftsinvandrare och flyktinginvandrare, mellan in- vandrare från olika kulturer och språkområden. Erfarenheter av dagens gymnasieskola 6.6Många får inte ett slutbetyg Olika undersökningar visar att endast tre elever av fyra avslutar sin gymnasietid med ett slutbetyg. Bland de övriga finns både elever som har gjort ett regelrätt avbrott och elever som gått i gymnasieskolan , men som inte nått betyg i tillräckligt många kurser för att få slutbetyg. Kommittén väljer att citera direkt ur (2002) genomförda utvärdering Efter skolan som beskriver tre årskullar när de är 23, : Utvärderingen av de tre årskullarna, personer födda , 1979 och 1980, visar att allt fler avslutade sin gymnasieutbildning utan att erhålla ett slutbetyg. Ungefär var fjärde ung vuxen erhöll inte ett slutbetyg . Även andelen som erhöll ett slutbetyg utan att uppnå den grundläggande behörigheten till högskolestudier ökade. av de som påbörjade en gymnasieutbildning nådde grundläggande hög- skolebehörighet. Avbrotten skedde i regel sent , oftast under det tredje gymnasieåret. Tendensen är densamma för samtliga nationella och specialutformade program. Hur sent under det tredje året visar inte vår undersökning, men erfarenhetsmässigt vet vi att de flesta avbrotten sker sent , oftast i anslutning till läsårets slut. Det handlar oftast om elever som efter tre eller slutar sitt program med ett samlat betygsdokument, eftersom de inte fått betyg på alla kurser som ingått i deras studieväg. Avbrottsfrekvensen varierar mellan programmen. På NV och på specialutformade program, av vilka många har NV-inriktning, avbröt ungefär var tionde elev. På och FP avbröt var tredje. På flertalet program ligger avbrottsfrekvensen . Det finns ett klart samband mellan avbrottsfrekvensen och det genomsnittliga betygsmedelvärde från som sökande till ett visst program hade. NV hade t.ex. högst intagningspoäng och lägst avbrottsfrekvens, medan FP och IP var de program som hade högst avbrottsfrekvens och lägst intagningspoäng. Kvinnorna hade bättre studieresultat än männen i alla de årskullar vi undersökt. Bland dem som börjat en gymnasieutbildning i kullen födda var andel med slutbetyg från gymnasiet för män respektive för kvinnor. Det innebär särskilda svårigheter att tillhöra minoritetskönet på ett könssegregerat program. Utvärderingen visar att avbrottsfrekvensen för det underrepresenterade könet var väsentligt större än för det dominerande könet. Figur B visar att kvinnor inte erhöll slutbetyg i samma utsträckning som män från fordons-, el-, energi och bygg- programmen. Män hade motsvarande sämre resultat från de kvinno- dominerade programmen omvårdnad, hantverk samt barn- och fritid. Erfarenheter av dagens gymnasieskola Elever utan slutbetyg. Redovisning för kullen födda efter program och kön. a v b _ k % a v b _ m % I denna utvärdering har utredarna utgått från det program personen hade slutbetyg ifrån. Saknades slutbetyg har man istället valt att redovisa personen på det program som man först började på. Byte av program inom gymnasieskolan skyms på detta vis. Av figuren framgår att det naturvetenskapliga programmet hade minsta an- delen avbrott. Det är emellertid en sanning som behöver modi- fieras. Bilden blir fullständigare och sannare om man tar hänsyn till att en icke obetydlig andel av de som började NV-programmet valde att byta till ett annat program och där slutföra sin gym- nasieutbildning. ser allvarligt på att så många elever avslutar sin skolgång utan att ha fått ett slutbetyg, inte minst med tanke på att detta minskar möjligheterna att senare fortsätta till högre utbildning. Stora grupper står utan fullständiga betyg ännu 2 efter skolan. Det betyder att de inte heller kan uppnå grund- läggande behörighet till högskolan. Undersökningen visar också att de som inte fått slutbetyg har i genomsnitt större risk för arbets- löshet. (Frågan om fullständiga betyg diskuteras närmare i avsnittet om betyg och examina.) Erfarenheter av dagens gymnasieskola De stora skillnaderna mellan män och kvinnor som gjord otra- ditionella val har påpekats i avsnittet om könsskillnader. Kom- mittén understryker vikten av att både i skola och arbetsliv kommer till rätta med detta problem. De som inte har fått slutbetyg börjar något oftare på komvux än de som har fått. Skillnaden mellan olika typer av program är annars inte stor, av dem som gått APU-program respektive 36 av dem som gått program utan APU börjar på komvux . Av den senare gruppen var det främst de som hade dåliga betyg eller saknade slutbetyg som studerade på komvux. De program som hade störst andel som fortsatte på komvux var estetiska program- met och handels- och administrationsprogrammet, i båda fallen . Lägst övergångsfrekvens hade fordonsprogrammet och byggprogrammet, båda med . Det verkar som det numera ingår i många gymnasieelevers planer att fortsätta sina studier på komvux. Gymnasieutbildningen tende- rar på detta sätt att bli fyra- eller femårig. Det är Gymnasiekom- mitténs uppfattning att en större andel av eleverna än bör klara av sina studier inom ramen för den treåriga gymnasieskolan. 6.7Det individuella programmet – det tredje största programmet? Gymnasieskolans individuella program (IV) tillkom i samband med gymnasiereform. I propositionen Växa med kunskaper – om gymnasieskolan och vuxenutbildningen (prop. 1990/91:85) före- slogs att kommunernas uppföljningsansvar skulle ingå som en naturlig del av gymnasieskolan i form av individuella program. De individuella programmen blev ett av de verktyg som kommunerna fick att tillgå för att uppfylla det lagstadgade kravet att erbjuda alla ungdomar upp till en gymnasieutbildning. Av skollagen (5 kap. 4 b §) framgår att ett individuellt program först och främst skall förbereda eleverna för studier på ett natio- nellt eller specialutformat program. De individuella programmens främsta syfte är således att utgöra en språngbräda till de nationella programmen. beslut om att tydliggöra de pro- graminriktade individuella programmen (PRIV) i samma paragraf,10 skall ses som ett sätt att ytterligare understryka vikten av en stark koppling mellan individuella och nationella program. 1998/99:110 Vissa skolfrågor m.m. Erfarenheter av dagens gymnasieskola Ett individuellt program kan också möta elevers speciella utbildningsbehov. Inom ramen för ett individuellt program finns en möjlighet för ungdomar att genom lärlingsutbildning (IVLL) förena en anställning som syftar till yrkesutbildning med studier av vissa kärnämnen i gymnasieskolan. Antalet ungdomar som får lärlingsutbildning inom ramen för ett individuellt program har varit lågt. anordnades lärlingsutbildning för sam- manlagt 153 elever varav 106 gick första året. Frågan om lärlingar behandlas mer utförligt i kapitel 14. Att lära i arbetslivet. Som elever med individuella program räknas också de elever som följer introduktionskurser för invandrare (IVIK). Det individuella programmet har varit föremål för en genom- lysning av , vilket bl.a. redovisats i ett särskilt program- häfte11. Antalet elever skiljer stort mellan olika kommuner. Det finns kommuner som endast har ett fåtal elever med individuellt program medan andra har en mycket hög andel. I några kommuner följer man upp samtliga ungdomar som av olika skäl befinner sig utanför gymnasieskolan och erbjuder dem utbildning på ett individuellt program. I andra kommuner finns stora mörkertal. Av tabellen nedan framgår hur den totala andelen förstaårselever på IV utvecklats, dvs. både de som kommer från och de som avbrutit studierna på ett nationellt program. Antal elever 1, antal förstaårselever på IV samt pro- centuell andel IV-elever av samliga förstaårselever i gymnasieskolan 11 Individuella programmet, Gy 2000:21. Erfarenheter av dagens gymnasieskola Cirka hälften av de IV-elever som i statistiken benämns första- årselever, kommer direkt från . Övriga elever har avbrutit studier på ett nationellt program, eller gått i svensk grund- skola men gjort uppehåll utan att börja på gymnasiet, alternativt inte gått i svensk grundskola eller gymnasium tidigare. Av samtliga elever med ett individuellt program var flickor. Elever med utländsk bakgrund utgjorde 35 pro- cent, vilket kan jämföras för samtliga program.12 I Välfärdsbokslutet13 redovisades den sociala sammansättningen av elever på IV i . Bland dem vars föräldrar invandrat till är IV den vanligaste utbild- ningen bland pojkarna och den tredje vanligaste utbildningen bland flickorna. Programmet utgör med bred marginal den mest frekven- ta studievägen på gymnasiet bland pojkar med ursprung i den lägre arbetarklassen () och den näst mest frekventa bland flickor med samma härkomst (). Ser man till föräldrarnas utbild- ningsnivå har dessa elevers föräldrar en lägre utbildningsnivå än övriga gymnasieelevers. hade drygt hälften av för- äldrarna till elever med ett individuellt program grundskola som högsta utbildningsnivå, medan motsvarande utbildningsnivå gällde för en tredjedel av föräldrarna till samtliga gymnasieelever.14 Ungefär en tredjedel av eleverna på IV går vidare till ett natio- nellt program. Den övervägande delen () går till yrkes- förberedande program. Bland flickorna hör Barn- och fritids- programmet samt Hotell- och restaurangprogrammet till de van- ligaste programvalen, bland pojkarna Fordonsprogrammet samt Hotell- och Restaurangprogrammet. Antalet elever som av olika skäl lämnat det individuella programmet 1 men kommer tillbaka och går år 1 igen har ökat. I statistik räknas dessa således som elever år 1 och inte som elever som stannar . Skiljer man ut de elever som kommer till IV direkt från grund- skolan (s.k. direktelever) är det fler som går vidare till ett nationellt program, jämfört med om man tittar på samtliga elever på IV. Runt hälften av direkteleverna befinner sig på ett nationellt program och låg på för dem som kom direkt till IV från . Av de elever som går till IV efter att 12Beskrivande data om barnomsorg och skola, nr 206, s. 59. 13Välfärd och skola, SOU 2000:39, s. 52 f. 14Elisabeth , Segregerande integrering, HLS förlag (2001). Erfarenheter av dagens gymnasieskola ha avbrutit ett nationellt program går tillbaka till en reguljär studieväg . Anmärkningsvärt är att andelen som gått vidare till ett nationellt program sjunkit mellan samt mellan , dvs. behörig- hetskraven varit i kraft. I media uppges ofta att det individuella programmet växt till att bli det tredje största programmet. Ser man endast 1 är på- ståendet visserligen sant. Jämför man däremot år 2 och 3 minskar andelen IV-elever kraftigt. Det individuella programmet tillhör då de mindre programmen med av respektive årgång. Detta skall dock inte enbart ses som något positivt eftersom en stor andel lämnar gymnasieskolan för gott på IV. Den statistiska bilden av det individuella programmet visar att av de elever som befunnit sig på IV år 1 lämnade en av sex gymnasieskolan med ett slutbetyg från ett nationellt eller specialutformat program.15 6.8Behörighetsbestämmelserna och deras konsekvenser utgjorde andelen elever som gick direkt till ett indi- viduellt program från mellan av samt- liga elever som lämnade , se figur 6.3 nedan. skedde en markant ökning till . Denna andel har därefter stigit marginellt påföljande år. Anledningen till ökningen 1998 var de behörighetsregler till gymnasieskolans nationella program som då trädde i kraft. 15 Individuella programmet, 2000:21, . Erfarenheter av dagens gymnasieskola Andel elever som går direkt 9 till ett individuellt programmet åren 1993 2001 Av de 7 070 elever som kom direkt från till IV, saknade merparten behörighet till ett nationellt program. Drygt 1 300 hade emellertid uppnått behörighet.16 Regeringen lämnade 1993 över förslag till om behörig- hetsregler till de nationella programmen (prop. 1992/93:250). Det motiv som angavs i propositionen var följande. Elever som i den nya inte når godkänd nivå i något av de grundläggande ämnena svenska, matematik och engelska bör enligt regeringens bedömning hänvisas till studier på ett individuellt program i gymnasieskolan. De saknar enligt regeringens bedömning förutsätt- ningar för att följa undervisningen på ett nationellt program innan de kompletterat sina kunskaper på ett individuellt program. Det innebär i princip att det generellt, dvs. för alla program, ställs upp behörig- hetskrav på godkänd nivå i svenska, engelska och matematik från . beslutade i enlighet med förslaget att de tre ämnena svenska/svenska som andraspråk, engelska och matematik skulle gälla som behörighetskrav för de nationella programmen. Behörig- hetsreglerna tillämpades vid intagningen 1998. Behörighetskraven har inneburit att fler ungdomar hänvisats till ett 16 Resultat av enkät om IV och PRIV, , Dnr 2000:1491. Erfarenheter av dagens gymnasieskola Se figur 6.4 nedan. Andelen elever 9 i som är behöriga att söka till nationella program i gymnasieskolan har sjunkit från 91,4 till 89,4 pro- cent . Statistiken visar ingen förbättring. Andelen behöriga är i stort sett oförändrad, . Andel behöriga elever från framhåller, i sin utvärdering av behörighetsreglernas konsekvenser, att de individuella programmens låga status är ett problem i sig. konstaterar att ett individuellt program är det enda som står till buds för dem som inte uppfyller behörig- hetskraven som programmets rykte skapar vånda och oro bland många elever och föräldrar.17 Situationen för de obehöriga eleverna och deras föräldrar är ofta att de vet mycket lite om vad eleven kommer att erbjudas på ett individuellt program under den kommande hösten, Det finns vissa undantag där man lyckats sudda ut delar av den katastrofstämpel programmet ofta har. Flertalet elever och föräldrar har emellertid knappt några kunskaper om programmet utan de återger de rykten och den allmänna status som omger programmet. Inte heller lärarna är särskilt kunniga om programmet men de är medvetna om den misslyckandestämpel som alternativet innebär. Man ser på pro- grammet med blandade känslor och många lärare, skolledare och vissa föräldrar tycker att alternativet är för kategoriskt. 17 Den hägrande framtid? , Dnr 2000:1491. Erfarenheter av dagens gymnasieskola att få sitt G i matte och komma in på omvårdnadsprogrammet eller att inte få det och hänvisas till det individuella programmet upplevs av många som alltför drastiskt. Det borde finnas en mjukare övergång mellan grundskola och gymnasium. PRIV, programinriktat individuellt program, är ett alternativ som flertalet intervjuade ser som ett klart steg framåt och som ett mer humant alternativ. Vad som menas med PRIV har dock de flesta mycket svävande uppfattningar om. Det är , enligt statistiken, cirka en femtedel av eleverna på det individuella programmet som får en programinriktad uppläggning av studierna. En arbetsgrupp inom departementet fick i uppdrag att lägga fram ett förslag till hur elevers möjligheter att få ett programinriktat individuellt program skall stärkas. Arbetsgruppen skall redovisa sina förslag . När det gäller behörighetsreglernas konsekvenser visar den utvärdering som gjort att nackdelarna är större än för- delarna. De största nackdelarna är att grundskolorna tenderar under de avslutande åren att bli treämnesskolor genom att i stort sett alla stödresurser inriktas mot svenska/svenska som andraspråk, engelska och matematik.