sou · GQB359d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Därutöver har utredningen ingen anledning att ha syn- punkter på hur staten disponerar det utrymme som uppstår av minskade offentliga utgifter till följd av omställningsavtalen. En notering bör dock göras: om staten skulle finna anledning att sti- mulera tillkomsten av omställningsavtal på de områden där sådana saknas, bör man överväga om rättviseproblem kan uppkomma i förhållande till befintliga trygghetsråd och parterna bakom dessa, och hur de problemen i så fall ska lösas. Andra lösningar och möjligheter till utveckling Det enda trygghetsråd som finansieras av avkast- ningen på ett avsatt kapital är . I redovisningen av förutsättningarna för omställ- ningsavtal på den kommunala sektorn i avsnitt 8.1.5 ovan diskute- ras hur en finansiering skulle kunna byggas upp utifrån de speciella förutsättningar som gäller för den kommunala sektorn. Detta är dock undantag från den allmänt rådande finansieringsformen med en procentuell avgift på lönesumman, vilket är den modell som framstår som mest lämpad i de flesta fall. Förutsättningar och former för omställningsavtal på hela arbetsmarknaden Hur stora insatser ett trygghetsråd kan göra beror framförallt på avgiftsnivån. Utredningen har inte erfarit att det finns någon kritik mot trygghetsråden för att de skulle ha för lite ekonomiska resur- ser för att stödja de uppsagda, men som redovisats ovan kan det finnas en risk för att avgiftsnivån kan visa sig otillräcklig om be- lastning på råden skulle öka under t.ex. en konjunktursvacka. De båda rapporterna från och visar dock att det finns önskemål från företag om att TRR skulle kunna göra större insatser, men att TRR inte ses som ett bra alternativ i de fall ett intensivt omställningsarbete önskas under en avvecklingspe- riod. Inget trygghetsråd har dock möjligheter att gå utanför om- ställningsavtalens ramar eftersom detta skulle innebära att vissa fö- retag gynnas på andras bekostnad. Teoretiskt skulle man kunna tänka sig att en förhöjd avgift för alla skulle kunna innebära mer tjänster till företag, men det måste av rättviseskäl i så fall vara tjäns- ter som kan utnyttjas av de flesta kundföretag. Man kan naturligtvis fråga sig om det skulle vara möjligt för trygghetsråden att mot ersättning ta på sig en större del av omställ- ningsarbetet, t.ex. att sälja tilläggstjänster. Denna fråga får anses ligga utanför utredningens uppdrag, men utredningen noterar ändå att frågan har prövats inom TSn, men stiftelsen beslöt att inte gå vidare med frågan. Om trygghetsråden skulle erbjuda tilläggstjäns- ter mot betalning är det en typ av affärsdrivande verksamhet. Den måste skiljas noga från rådens kärnverksamhet som finansieras via avgifter från alla företag, inte minst på grund av skattebefrielsen för kärnverksamheten. 8.2.5Rätten till stöd och stödformer i omställningsavtal I kapitel 4 har utredningen gjort en grundlig genomgång av om- ställningsavtalens effekter i olika avseenden och av erfarenheter av de olika komponenter som finns i omställningsavtalen och av trygghetsrådens arbetsformer. Här redovisas en komprimerad sammanfattning av de slutsatser av principiell betydelse för kon- struktionen av omställningsavtal, som utredningen dragit av denna genomgång. Rätten till stöd via omställningsavtal bör omfatta alla uppsagda, och i de fall parterna väljer att gå in i tidigare skeden, uppsägnings- hotade. Endast arbetsbrist bör accepteras som skäl för uppsägning- en eller uppsägningshotet. Nästan alla uppsagda behöver initialt stöd (bearbetning av uppsägning, nyorientering, vägledning, väg- Förutsättningar och former för omställningsavtal på hela arbetsmarknaden Stöd för vidare åtgärder (jobbsökning, praktik, utbildning, egenstart) bör utgå efter individuell bedömning. Stöd för tidiga in- satser, såsom information, karriärplanering och rådgivning, bör kunna ges innan uppsägning har skett, men för mera omfattande individuellt beslutade stödinsatser som utbildning bör krävas att individen är uppsagd (eller tekniskt säger upp sig själv om det är fråga om frivilliga tidiga åtgärder för att lösa ett övertalighetspro- blem). Trygghetsrådens arbetsprocess mot klienterna bör starta tidigt, senast i samband med att namnlista över varslade fastställs eller vid uppsägningstillfället. Intensiteten i omställningsarbetet har disku- terats i kapitel 4, avsnitt 4.3.2 och i kapitel 6, avsnitt 6.6. Även i de fall klienterna är kvar i arbete bör finnas skäligt utrymme för kontakter mellan trygghetsråd och klienter. Trygghetsrådens rådgivare och konsulenter måste i kontakterna med klienterna ha stort utrymme för att göra situationsanpassade och individuella bedömningar. Verksamheten bör alltså inte regel- eller detaljstyras. Arbetsformer och stöd måste vara flexibla och kunna samverka med annan finansiering. Utredningens uppfattning om hur samverkan med arbetsmarknadspolitiken och det reguljära utbildningsväsendet bör ske återfinns i kapitel 7. Arbetet i trygghetsråden och de insatser som görs måste hålla hög kvalitet, oavsett om de genomförs i egen regi eller upphandlas. Effektiva former för kvalitetssäkring, uppföljning och utvärdering bör finnas och ett kontinuerligt utvecklingsarbete bedrivas. Utred- ningen har funnit att partsdrivna trygghetsråd ger bäst förutsätt- ningar för en professionell verksamhet med hög kvalitet. Så länge arbetslöshetsförsäkringen inte ger ett rimligt skydd för inkomstbortfall för alla arbetstagare, bör omställningsavtalen inne- hålla en age-komponent, som ger inkomstskydd vid arbetslöshet på lönedelar över A-kassetaket. bör kombineras med krav på ak- tivitet från stödtagarna och trygghetsråden ha en självständig rätt att besluta om age. Någon form av bortre parentes bör finnas, gär- na i kombination med en ventil, som gör det möjligt att ge fortsatt ersättning i de fall det finns särskilda skäl för detta. Omställningsavtal bör innefatta möjligheter att ge tidsbegränsad kompensation för en lönesänkning vid övergång till lägre betalt arbete (inkomsttrygghetstillägg och löneutfyllnad). Sådant stöd är rörlighetsbefrämjande. Det ger individen större valmöjligheter mel- lan utbildning och att acceptera ett lägre betalt arbete eller mellan att flytta och stanna kvar på orten. Förutsättningar och former för omställningsavtal på hela arbetsmarknaden 8.3Fördelningspolitiska mål och effekter Enligt direktiven ska utredningen belysa de fördelningspolitiska effekterna av att fler avtalsområden än täcks av omställnings- avtal. I direktiven uttrycks vidare inriktningen att omställningsavtalen särskilt bör gynna omställning av lågutbildade ochI deäldrenuvarande. omställningsavtalen finns nästan inga uttalat för- delningspolitiska syften. Den mest framträdande fördelningspoli- tiska avtalskonstruktionen är age, som ger stöd till arbetslösa med inkomster över A-kassetaket. Att fördelningspolitiska inslag i övrigt saknas hänger samman med det individuella angreppssättet, att med målet ny försörjning utgå från individens förutsättningar på den arbetsmarknad som är aktuell för individen. Självklart har dock avtalen vissa fördelnings- politiska effekter. Bara det förhållandet att stödet är tillgängligt för alla som omfattas av avtalen borde tala för att avtalen har fördel- ningspolitiska effekter genom att de som mest behöver stöd också får tillgång till det. Det kan dock finnas selektionseffekter som gör att vissa klientgrupper lättare tar till sig erbjudandet om stöd än andra. Det finns inget underlag som kan belysa om och i vilken omfattning det förekommer sådana effekter i trygghetsrådens verk- samhet. Den individuella rådgivningen och arbetsformerna, som tillåter att beslut hos klienterna får mogna fram, bör bidra till att reducera effekterna, men som nämnts saknas underlag som kan be- kräfta detta. Det underlag som finns har inte möjliggjort några mer ingående analyser av fördelningspolitiska effekter av de nuvarande avtalen. Av genomgången av effekter i kapitel 4 går det att dra en del slut- satser. Det framgår t.ex. att män i något högre utsträckning än kvinnor avregistreras från TRR och TSn p.g.a. att de fått ny för- sörjning genom anställning eller start av eget företag. Kvinnorna övergår i stället i högre grad till långa utbildningar. Om detta beror på att de har svårare att få arbete, har sämre utbildning eller är mer utbildningsbenägna går inte att uttala sig om med säkerhet. Det är endast i de äldsta åldersgrupperna (60+ på TRR-området och 55+ på TSn-området) som kvinnorna har högre övergång till ny för- sörjning än män, vilket hänger samman med möjligheterna till pen- sionslösningar och skillnader i lönenivå och intjänandetid mellan kvinnor och män. Denna fråga har berörts mer utförligt i kapitel 5. Det finns inte heller några färska utvärderingar eller studier som kan belysa fördelningspolitiska effekter av de utbildningar som trygghetsrådens klienter genomgår. I kapitel 4 finns i avsnitt 4.3.3 Förutsättningar och former för omställningsavtal på hela arbetsmarknaden en redovisning av erfarenheter av de arbetsformer trygghetsråden använder för att slussa in klienterna i utbildning med yrkesmässiga mål. Där redovisas också synpunkter på hur rådgivningen inför studieval bör gå till och vilka utbildningsvägar som kan vara lämpli- ga för klienter med låg utbildningsnivå. Utredningen har uppdraget att belysa de fördelningspolitiska ef- fekterna av att fler avtalsområden täcks av omställningsavtal. Vad denna fråga framförallt handlar om är effekterna för LO-grupperna inom den privata arbetsmarknaden och för de anställda inom den kommunala sektorn. Det bör betonas att uppdraget inte gäller alla anställda inom dessa sektorer, utan bara dem som drabbas av upp- sägningar och alltså omfattas av eventuellt tillkommande omställ- ningsavtal. I detta ligger en del rättvisefrågor, som närmare berörts i kapitel 4. Om uppsagda från dessa sektorer skulle erhålla omställningsstöd på samma sätt som de grupper som omfattas av omställningsav- tal, kommer de att få en starkare ställning på arbetsmarknaden jäm- fört med . Som redovisats tidigare gör utredningen bedömningen att det inte finns några väsentliga skäl för att anta att stödet skulle få sämre effekt för dessa grupper än de som omfat- tas av avtalen. De tillkommande yrkesgrupperna skiljer sig dock i viss mån från de som täcks av omställningsavtalen, vilket inne- bär behov av en viss metodutveckling för att tillgodose deras be- hov. Detta har dock mera att göra med arbetsformer inom trygg- hetsråden eller den utförandeorganisation parterna skulle välja än med konstruktionen av omställningsavtal. Det bör dock betonas att det i de eventuellt tillkommande områdena är en stor spridning på yrkesgrupper och utbildningsnivå och andra faktorer. Lika lite som det går att betrakta tjänstemän som en enhetlig grupp går det att göra det för LO-anslutna eller kommunalt anställda. De tillkommande grupperna består dock i högre utsträckning än de grupper som omfattas av omställningsavtal av lågutbildade och, beträffande den kommunala sektorn, av kvinnor. Det är grup- per som vid förlust av arbetet kan ha en svag ställning på arbets- marknaden. Om de skulle omfattas av omställningsavtal får det po- sitiva fördelningspolitiska effekter. Dessa skulle förstärkas av en utvecklad samverkan med den reguljära utbildningen och studiefi- nansieringssystemet. När det gäller den äldre arbetskraften och deras situation om övertalighet uppstår, ansluter sig utredningen till uppfattningen att det är nödvändigt att utforma villkoren så att det blir möjligt att arbeta till den ordinarie pensionsåldern. Förutsättningar och former för omställningsavtal på hela arbetsmarknaden blem med pensionering rimmar illa med den ambitionen. finns ekonomiska incitament för både arbetsgivaren, den anställde och den lokala fackliga organisationen att i vissa lägen an- vända tidigare pensionering för att lösa övertalighetsproblem. Det finns situationer när inga rimliga möjligheter att få ett arbete finns och då en avgångspension kan vara en bra metod för att åstadkom- ma ett värdigt slut på arbetslivet för den enskilde. Det bör dock vara undantagsfall, och istället bör möjligheter att vara kvar skapas genom ökad flexibilitet. I kapitel 5 finns utredningens övervägan- den om vad som kan göras för att stärka de äldres möjligheter att få fortsatt arbete efter en uppsägning. En ökad flexibilitet genom del- tidstjänstgöring, och en utslussning av uppsagda äldre till lägre be- talda eller tidsbegränsade arbeten kan dock få negativa konsekven- ser för pensionsnivån för den enskilde vid ordinarie pensionsålder. I de fall detta inträffar bör kompensation via trygghetsråden över- vägas. En närmare redogörelse för detta finns i kapitel 5. Ackum Agell, S & M . Erfarenheter av svensk arbets- marknadspolitik. Ackum Agell, . Vad vet vi om arbetsmarknadspoliti- kens effekter? Norrköpingsmodellen – ett projekt för ny sysselsättning åt personalen vid i . Arbetsmarknadspolitik i förändring - en grundläggande bok om arbetsmarknadspolitikens villkor. Arbetsmarknadspolitiska program – årsrapport. (Prora 2001:2) Kartläggning av det europeiska rättsläget vad gäller ar- betsgivarens ansvar vid företagsnedläggningar. (Juridiska enheten) , M Dallner & K . Yrkes- och arbets- platsinlåsning. En empirisk studie av omfattning och hälsokonsekven- ser. Downsizing - När företag bantar. , R, K-G . Den svenska ar- betsmarknadspolitiken . , , , . Det mesta om stiftelser i teori och praktik. , R & . labour market policy vs enployment tax credits: lessons from recent UK reforms. Turordning vid uppsägning. (Rättsve- tenskapliga institutionen, ) Riv hindren för äldre i arbetslivet! Rapport från senior- gruppen inom . , T & R . Reglerna kring anställningen. (Tho- lin & ) Utbildning för nya jobb – en studie av trygghetsstiftelsens utbildningsinsatser . (Ram- ström ) Välfärd, arbetsmarknad och korporativa institu- tioner; En studie av Trygghetsrådet SAF/PTK. (Sociologiska Institu- tionen, ) Beskattning av stiftelser och ideella fö- reningar. Att baka statens kaka i Tryggare kan om uppbrott i staten. Personalförsörjningsmodellen – ett projekt i tiden. Redovisning av uppdraget att överlägga med och övriga parter i samband med företagsnedläggning. (N2001/4891/A) Hur fungerar anställningsstöden? Reglers effekter för små företag – hur gör man en konsekvensanalys? Arbetslinjen i praktiken. Posten Futurum – utvärdering av verksamheten i Postens omställningsorganisation. (Rapport till ) (Rapport till )