sou · GQB3122d2 · 2003-01-01 00:00:00 — Detta har bekräftats av . Enligt hade polisen kontaktat led- ningen för GSF och meddelat att svarta blocket närmade sig demonstrationståget. Från GSF:s sida undrade man varför polisen ringde dem i stället för att komma till platsen. Enligt var polisen på plats men med hänvisning till anarkisternas taktik att blanda sig med de andra demonstranterna var det oerhört svårt för polisen att ingripa. Uppgifter i dagstidningen talar dessutom om att en grupp, som generellt kunde betecknas som våldsam, om Demonstrationer vid internationella möten 2 000–3 000 personer men med endast ett tiotal svartklädda som gick i täten, hade angripit polisen de kom fram till Piazza . I Messaggero återges även intervjuer som gjorts med olika polisbefäl rörande händelserna . Av intervjuerna framgår att polisen vid Piazza ansåg sig tvungna att där kort ingripa för att hindra att våldsverkarna bröt sig in i den röda zonen. har uppgett att polisen ingrep mot demonstrationståget med framförallt tårgas. Tårgasen hade liksom dagen innan begrän- sad verkan eftersom samtliga aktivister hade på sig gasmask, eller åtminstone något som skyddade mot tårgasen. har framhållit att demonstrationsvakterna tog på sig ett stort ansvar för att få stopp på våldsamheterna och att de handgripligen slog ned våldsverkarna när dessa försökte gömma sig i tåget för att vila. Demonstrationståget retirerade inte utan gick vidare. I Messaggero uppges att det tog innan tåget med mellan 150 000 och 200 000 demonstranter hade lämnat området och under den tiden var svarta blocket aktivt och förstörde allt som kom i deras väg. Området hade varit helt fullt av demonstranter, och om polisen hade gjort ett omfattande ingripan- de hade de enligt deras egen uppfattning varit tvungna att avbryta demonstrationståget med risk för blodbad. hade enligt polisens uppgifter till Messagero cirka 4 000 personer anslutit sig till det svarta blocket och dessa hade blandat sig med demonstrationståget. Polisen förklarade att de avstod från att ingripa för att undvika att skada 10 000-tals fredliga demonstranter. Enigt var den ursprungliga tanken att demonstrations- tåget skulle avslutas gemensamt på ett torg i norra delen av med tal av GSF:s företrädare. Men demonstrationen hade lockat dubbelt så många människor som GSF hade planerat för och det var omöjligt att samlas alla på en gång. I stället fick demonstran- terna passera förbi torget och bara kort höra delar av talen. Mot bakgrund av den våldsamma händelseutvecklingen beslutade myndigheterna att järnvägsstationerna skulle öppnas så att tågen skulle kunna börja gå , och inte först som det tidigare hade bestämts. Härigenom kunde de som ville lämna . Demonstrationer vid internationella möten Diazskolan utgjorde , liksom en av de sovplatser som upplåtits för dem. I en intilliggande byggnad låg kontoret för de jurister som i samband med demonstrationerna i ideellt arbetade med att observera händelser samt ta vittnesmål från demonstranter som ansåg sig utsatta för övergrepp från polisen. Vice polischefen har uppgett följande om händelsen på Diazskolan. omringades en polisbil av aktivister utrustade med järnrör. Polisbilen slog på sirenerna och lyckades ta sig iväg från gruppen. såg poliserna hur några av aktivisterna tog sig in på Diazskolan. Klockan var då 20.30. omringade en specialstyrka från polisen och karabinjärerna skolan. Enligt hade polisen uppgifter om att 100 aktivister befann sig där och att dessa var utrustade med vapen. Många av dem som vistades på skolan låg och sov när omringningen skedde. De som var vakna inledde en barrikadering av skolan. I samband med att polisen bröt sig in uppstod våldsamma sammandrabbningar mellan polis och demonstranter. Efter razzian, som pågick i , fick 65 demonstranter och 17 poliser föras till sjukhus för vård av de skador de hade tillfogats. Enligt uppgifter beslagtogs Molotov- cocktails, järnrör och olika fanor tillhörande det svarta blocket. Boende i närheten hade, enligt , vittnat om att de tidigare sett demonstranterna öva med de beslagtagna vapnen. GSF har beskyllt polisen för att vid tillslaget dessutom ha förstört eller stulit allt material som vittnade om polisens brutalitet och övergrepp i samband med demonstrationerna. Det är fortfarande oklart vad som egentligen skedde och på vilka grunder beslut om insatsen mot Diazskolan fattades. Det har bl.a. framkommit uppgifter om att polisen skulle ha placerat Molotov- cocktails inne på skolan för att få en anledning att göra en razzia där. Händelserna i samband med razzian mot Diazskolan är under utredning av åklagare. har uppgett att det under parlamentsutredningen framkommit att det fördes en diskussion på Questuran om hur polisen skulle hantera vissa boende på Diazskolan som polisen misstänkte vara anhängare till svarta blocket, liksom uppgifterna om att det fanns vapen på skolan. Polisen fick tillstånd av åklagaren att genomsöka skolan. har uppgett att det vid insatsen Demonstrationer vid internationella möten föreföll som om, här hade vittnesmålen gått isär, grupper under olika befäl försökte ta sig in på skolan. Då grindarna var stängda blev inbrytningen ganska våldsam och flera personer skadas vid sammandrabbningen mellan polis och demonstranter. Parlaments- utredningen hade inte mandat att utreda händelserna utförligare än så. Under våra intervjuer har enskilda poliser dock uttryckt att det var en misslyckad insats som inte borde ha genomförts. 5Polisinsatserna i samband med Ekofin-mötet i den 20– Det informella finansministermöte (Ekofin) som ägde rum under det svenska EU-ordförandeskapet hölls i den 20–. Under en tillståndsgiven demonstration spärrade polisen av den bakre delen av demonstrationståget varefter 269 unga demonstranter omhändertogs. Polisinsatsen mötte kraftig kritik bland demonstranter, föräldrar och i media. Bl.a. framfördes synpunkter om att polisen använt onödigt våld och att demonstrationsfriheten allvarligt hade inskränkts. Bland demonstranter och andra har spekulerats i om insatsen var planerad i förväg och utgjorde ett övningsmoment inför Europeiska rådets möte i . En bidragande orsak till denna misstanke är att marschvägen ändrades så att demonstrationståget i samband med avspärrningen leddes in på mindre gator. Härtill kommer att många uppfattade det som att polisstyrkorna kom så tidigt till platsen för ingripandet att de måste ha fått ordern i förväg. Misstanken om bakhåll är på många håll fortfarande starkt förankrad. 5.2Orsaken till vår granskning och sättet vi utfört den på I det inledande skedet av vårt arbete beträffande Göteborgs- händelserna framfördes synpunkter från såväl demonstranter som polis att händelserna i allvarligt skadade förtroendet för polisen, vilket borde beaktas vid övervägandena av vad som senare hände i . Vi fann med anledning härav det angeläget att inhämta mer kunskap om den aktuella polisinsatsen jämte reak- tioner på denna och beslutade oss för att undersöka denna insats närmare. Polisinsatserna i samband med Ekofin-mötet i Redan vid en flyktig genomgång av massmedias rapportering av händelseförloppet kunde vi konstatera att det bland de närvarande – demonstranter, poliser och övriga iakttagare – råder stora olik- heter i uppfattningen om anledningen till den aktuella polisin- satsen. Vi har därför i görligaste mån sökt belysa händelsen från olika håll. Ett trettiotal intervjuer har genomförts. Förutom med polis- ledning och demonstrationsledning har vi samtalat med bl.a. demonstranter från de två demonstrationsblock som spärrades av, föräldrar till några av de unga demonstranter som omhändertogs, journalister och andra åskådare vid insatstillfället samt ansvariga polisinsatschefer och andra polismän som ansvarat för någon del av insatsen. Vi har därutöver tagit del av videomaterial, fotografier och skriftligt material som exempelvis förundersökningsprotokoll, polisens händelserapport (rapporter om händelser och ingripanden från personal på fältet till kommunikationscentralen, vilka registre- rats i polisens dator) och erfarenhetsberättelser. Vi har dessutom tagit del av i beslut att lägga ned förundersökningen be- träffande tjänstefel eller andra brott från polisens sida samt Polis- myndighetens i utvärdering av polis- insatserna i samband med Ekofin-mötet i . Vi anser oss ha ett tillräckligt brett underlag för att kunna dra vissa slutsatser. Vi vill dock understryka att det inte varit vår uppgift att lämna en fullständig redogörelse för Malmöhändelserna. När vi inledde vårt arbete hade en relativt förflutit sedan händelserna inträffade. Det är emellertid vår förhoppning att denna redovisning skall leda till klargöranden beträffande åtminstone några av de frågor som väcktes med anledning av polisinsatsen i och hur denna kan ha påverkat händelseut- vecklingen i . Inför utarbetandet av kalendariet över möten i i anledning av EU-ordförandeskapet fastställde Statsrådsberedningen att mötena skulle ges en bred geografisk spridning i landet. På ett tidigt stadium framfördes önskemål att Ekofin-mötet skulle för- läggas till eftersom den staden ansågs vara en lättillgänglig plats med stor hotellkapacitet. Vidare skulle vara klar, vilket ansågs ha ett starkt symbolvärde i EU-perspektiv. Polisinsatserna i samband med Ekofin-mötet i hade också den fördelen att det var korta avstånd mellan hotellen och lämplig mötesplats. Regeringen beslutade att Ekofin-mötet skulle äga rum i den 20–. lät regeringen inrätta en projekt- grupp för att förbereda samtliga praktiska arrangemang i samband med mötet. I gruppen ingick företrädare för , , och 2001-sekretariatet inom Utrikes- departementet. Enligt uppgifter synes samarbetet mellan inblandade institutio- ner ha fungerat bra även om vissa faktorer medförde relativt intensivt arbete för polisen, ibland med korta tidsramar. Exempel- vis var det första gången i EU:s historia som kandidatländernas finansministrar och centralbankschefer med medföljare inbjudits . Det formella beslutet att till den andra mötesdagen inbjuda även kandidatländerna kom dessutom i ett sent skede av planeringen. Vidare ställde användandet av såväl flyg- plats som högre krav på plane- ringen och samarbetet över gränserna vad avsåg eskorterna. Givetvis innebar detta också ett krav på ökat samarbete mellan de två polismyndigheterna i respektive be- träffande underrättelsetjänst, m.m. Som möteslokal förhyrdes och Convention Center. Delegaterna anlände till tidig eftermiddag och vissa delegationer hämtades på flygplats med svensk poliseskort i samarbete med dansk polis. Delegatio- nerna från kandidatländerna anlände . Ekofin-mötet avslutades med besök och lunch på i . i skulle svara för ordning och säkerhet i samband med Ekofin-mötet och påbörjades myn- dighetens förberedelsearbete i anledning av denna uppgift. anmälde polismyndigheten poliskommissarien som representant i den av in- rättade nationella samordningsgruppen för polisoperativa frågor i samband med det svenska ordförandeskapet i EU (om denna arbetsgrupp, den s.k. Hydforsgruppen, se vidare avsnitt 6.2.6.2). verkade vidare som polismyndighetens kontaktman vid kontakterna med bl.a. Polisinsatserna i samband med Ekofin-mötet i Som ett led i det pågående förberedelsearbetet beslutade dåvarande länspolismästaren att en särskild kommendering skulle upprättas för polisinsatserna i samband med Ekofin-mötet. Som kommenderingschef utsågs polismästaren och som biträdande kommenderingschef polisintendenten . I beslutet angavs att kommenderingschefen skulle ha det övergripande ansvaret för ledningen av polisinsatsen och fatta de myndighetsbeslut som kunde behövas med anledning av kommenderingen. Vidare angavs att kommenderingschefen hade rätt att vid behov överlämna viss beslutanderätt till annan befatt- ningshavare. i hade inför mötet byggt upp en organisation i två nivåer: kommenderingschef med ledningsstab och polisinsatschef med fältstab. Som stabschefer i ledningsstaben utsågs kommissarierna och . Polisinspektörerna utsågs till polisinsatschefer. Insatschefernas ansvarsområde var att med stöd av fältstaben planera, organisera och under genomförandet minutoperativt leda polisens insatser på fältet. Fältstaben var under de dagar då mötet pågick stationerad i polishuset vid . Till sitt för- fogande hade polisinsatschefen ett antal polis- och insatsavdel- ningar. Insatsavdelningarna (polispiketer) bildade tillsammans med avdelningar för häst och hund en särskild insatsdivision. Polis- insatschefen hade för sin planering och minutoperativa ledning hjälp av två divisionschefer, varav en svarade för den särskilda in- satsdivisionen och den andre för polisavdelningarna. Vidare organi- serades enheter med arbetsuppgifter rörande transport, trafikregle- ring, hotellbevakning, utredning/spaning, eskorter, sjöpolis och helikopter. ställde två helikoptrar till förfogande för plats- och färdvägsbevakning. En helikopter var försedd med utrustning för videoöverföring till polisinsatschefen. Förutom polisavdelningar från kom polisinsatsen att bestå av avdelningar från polismyndigheterna i , Västra Göta- lands och . Som divisionschef för polisavdel- ningarna utsågs polisinspektören . –bedömde polismyndigheten att det inte räckte med piketenheten från . Insatsdivisionen kom därför att förstärkas med avdelningar från och . Polisinsatserna i samband med Ekofin-mötet i insatsdivisionen utsågs polisinspektören . Polis- insatsen i sin helhet kom att bestå av cirka 650 polismän. Polisens organisation under demonstrationen framgår av skissen på sidan 232. Enligt huvudordern skulle kommenderingen börja och avslutas eller om omständigheterna så föranledde. Av huvudordern framgår vidare att polisinsatschefen och avdel- ningscheferna hade rätt att ge skingringsbefallning samt att beslut med stöd av 23 § polislagen tidigare hade fattats om att spärra av vissa områden runt i samband med den välkomstmiddag som skulle hållas för EU-delegaterna på (beträffande innehållet i 23 § polislagen, se avsnitt 3.2.3 Polisens skyldigheter och befogenheter). Huvudordern upptar också det av kommenderingschefen formulerade Beslut i stort, vilket lyder: Polisen skall genom uppdragstaktik1 svara för att ordning och säkerhet upprätthålls så att Ekofin-mötet med kringarrangemang kan genomföras utan störningar och så att allmänna samman- komster med anledning av mötet kan genomföras enligt beviljade tillstånd. Åtgärder skall vidtas så att ministrarna och riksbanks- cheferna erhåller skydd till person och egendom under vistelsen i . Regeringens ambition om öppenhet och dialog mellan EU:s företrädare och medborgare skall också beaktas och forma polisens arbete. Nstor vikt läggas vid ett intensivt underrättelse- och förspanings- arbete samt skall spaningsresurserna utgöra ett aktivt stöd under den operativa polisinsatsen Npolisarbetet präglas av effektivitet, flexibilitet och en hög säker- hetsnivå Npolisstyrkan ha en sådan insatsberedskap och mobilitet att den kan ingripa mot ordningsstörningar Nsamlingar i anslutning till allmänna sammankomster – både till- ståndsgivna och icke tillståndsgivna – bevakas och vid behov skall kontrollåtgärder genomföras enligt polislagens 19 § 1 Med uppdragstaktik menas att en högre chef ger uppgifter och riktlinjer för hur uppgiften i stort skall lösas samt tilldelar resurser på ett sådant sätt att underlydande chefer ges stort ut- rymme för egna initiativ och eget ansvarstagande för att lösa förelagda uppgifter inom givna ramar (RPS Rapport 1996:7, Polisledning, Bedömande och beslutsfattande, Lednings- och fältstaber vid särskild händelse). Polisinsatserna i samband med Ekofin-mötet i Ningripanden ske mot begångna brott med fullgod dokumentation Nskyddet och säkerheten för polispersonalen inte eftersättas Nmed beaktande av säkerhetsaspekten massmedierna ges bästa möjliga förutsättningar att kunna utföra sitt arbete hemställde polismyndigheten genom kommen- deringschefen om medgivande att använda garaget till som tillfällig arrestlokal i samband med i samt . Den tillfälliga arresten skulle, enligt skrivelsen, ha en kapacitet att på ett rättssäkert och korrekt sätt kunna hantera ett större antal tillfälligt omhändertagna enligt 13 § polislagen (beträffande innehållet i 13 § polislagen, se avsnitt 3.2.3 Polisens skyldigheter och befogenheter). Avslutningsvis påpekades att den tillfälliga arresten inte skulle användas för några längre frihetsberövanden och att alternativen – exempelvis förvaring i bussar eller avlägsnande tedde sig mindre lämpligt. medgav i beslut begärd dispens. I sin hotbildsbedömning angav Säkerhetspolisen att hotbilden beträffande inhemsk extremism och annan opinions- yttring var att anse som förhöjd under Ekofin-mötet i . I bedömningen konstaterade att de autonoma grupperna hade siktet mest inställt på det avslutande toppmötet i men att Ekofin-mötet i hade vuxit till att mer och mer framstå som ett viktigt möte. Förutom tillresta demon- stranter från några av de större städerna i förväntade Säker- hetspolisen också att 500 danska demonstranter skulle komma till . Med denna kännedom konstaterade att det förelåg viss risk att någon demonstration skulle komma att spåra ur eller att det kunde komma att genomföras andra aktioner. Av de uppgifter om bakgrunden till den aktuella hotbilden som Säkerhetspolisen förmedlat till oss har framgått att Öresundsak- tionen 2001, som bestod av ett antal danska och svenska autonoma grupper, bl.a. på sin hemsida på Internet uttalat att EU:s finans- ministrar skulle jagas bort från . Inom , sektion Syd, har emellertid framträtt delade meningar om risken för inbrytningsaktioner. En företrädare har uppgett att en sådan Polisinsatserna i samband med Ekofin-mötet i En annan företrädare har framfört att någon sådan konkret risk inte fanns. I sin hotbildbedömning konstaterade vidare att tidigare i samband med EU-möten i utlandet hade utsatts för omfattande skadegörelse av djurrättsaktivister. uttalades att hade ett starkt fäste av djurrättsaktivister men att det för hotbildsbedömningen inte fanns någon konkret information an- gående hot mot restaurangkedjan i samband med Ekofin-mötet. Polisledningen har uppgett att under förberedel- serna inför hade ett gott samarbete med Säkerhets- polisen och den danska underrättelsetjänsten. Ledningen har sam- tidigt förklarat att mycket av den information som förmedlades genom underrättelseverksamheten senare visade sig röra toppmötet i . /2001 bildades vad som senare kom att kallas . Det första mötet hölls och i nätverket kom att ingå cirka 25 olika organisationer. Vid det första mötet lades upp principer för aktiviteterna då Ekofin-mötet skulle pågå. Det lades bl.a. fast att demonstrationen skulle vara fredlig och att inget våld fick förekomma. valdes sju personer till demonstrationsledning för nätverket. Av de olika organisationer som bildade nätverket ingick företrädde för Asylgruppen , KPML(r), , SSU och Ung Vänster. i demonstrationsledningen var bl.a. ansvarig för kontakten med polisen inför demonstrationen och enligt honom fördes en god dialog i ett tidigt skede med främst stabschefen som företrädare för polismyndigheten. Demonstra- tionstillstånd söktes av . fördes diskussioner med polismyndigheten om marschvägen för demon- strationen . Inledningsvis ville nätverket utgå från , vilket polismyndigheten avslog mot bakgrund av Polisinsatserna i samband med Ekofin-mötet i att torget har omfattande torghandel. Nätverket och polisen kom då överens om att tåget skulle utgå från för att därefter gå förbi , , och och slutligen avsluta vid hundrast- platsen vid Ribersborg där musikfest och seminarier skulle hållas. Tillstånd i enlighet med överenskommelsen meddelades av polis- myndigheten . De olika organisationerna i nätverket samlades kring följande paroller: Nej till EMU, Internationell solidaritet – nej till EU- federalism, Human flyktingpolitik – nej till Schengen och EU-polis och Bevara svensk alliansfrihet – nej till EU-militär. Som en programförklaring angav nätverket i flygblad och på Internet bl.a. följande. Manifestationen formar sig till en karneval mot EU- byråkratin. Vi skapar en folkfest med musik, färg och fart som visar på det folkliga motståndet och alternativen till det nyliberala projektet. Redan på vid samlingen blir det såväl afrikansk musik och toner från blåsorkestern , barnsminkning samt gycklare, jonglörer och eldslukare. Kom med du också! Ta med färgglada plakat, visselpipor, ballonger eller varför inte gå med i folkets sambaorkester med egna eller hemmagjorda instrument? I demonstrationen blir det happenings, blåsorkester, folkets sambaorkester och en lastbil med musik. Öresundsaktionen 2001 bestod av svenska och danska autonoma grupper. Företrädare för Öresundsaktionen deltog i det möte som arrangerade . Öresunds- aktionen 2001 förklarade sig vid det mötet inte vara intresserad av att vara med och arrangera demonstrationen. I stället ansökte man om ett eget demonstrationstillstånd för lördagen. Denna ansökan återkallades emellertid innan beslut hade fattats i ärendet. Det har varit svårt att utröna anledningen till varför Öresundsaktionen 2001 och andra autonoma grupper valde att ställa sig utanför . Öresundsaktionen 2001 ansökte om och beviljades tillstånd för en skrammeldemonstration mot EU . Polisinsatserna i samband med Ekofin-mötet i Samlingsplats för skrammeldemonstrationen var och avmarsch skulle ske . Enligt tillståndet skulle tåget avslutas och det skulle svänga av före det avspärrade där välkomstmiddag för EU-delegaterna hölls i . Företrädare för har uppgett att man förväntade sig ordningsstörningar. Danska aktivister hade enligt polisen försökt spärra av vid flygplats med spikar, s.k. spanska ryttare. Ett antal visitationer gjordes i anslutning till och flygbåtsterminalen i . Den danska polisen följde med mot och identifierade danska aktivister som vid ankomsten till omhändertogs av den svenska polisen och därefter fick återvända till . Ett stort antal danska aktivister kom därför aldrig att delta i demonstrationståget. Demonstrationen samlade cirka 500 deltagare varav ett hundratal var maskerade. Såväl av polisens handlingar som tidningsartiklar kan utläsas att det vid uppsamlingen förekom att frukt kastades mot polisen och att ett tiotal demonstranter utförde en s.k. mooningaktion (dvs. visade sina nakna bakar). De flesta som kommittén samtalat med har förmedlat intrycket av att stämningen vid uppmarschen var något avvaktande men lugn. Tjänstgörande insatschef har förklarat att det var mycket svårt att på plats få kontakt med någon ansvarig för demonstrationen. Några större incidenter synes inte ha förekommit förutom att polisen gick in i täten av demonstrationståget precis när det startat och avlägsnade ett par stegar som hade sammanlänkats med rep och gömts i en banderoll. Tillslaget gick fort och ledde inte till några oroligheter. Demonstrationen gick därefter relativt lugnt tillväga. En viss avvikelse från marschvägen skedde, vilken synes ha orsakats av täten i demonstrationståget. Polisnärvaron var markant och några kommittén samtalat med har liknat demonstrationen med en regelrätt skallgång och hänvisat till att tempot drevs upp av de poliser som anslöt bakom tåget. Flertalet som kommittén samtalat med har förmedlat intrycket av att fredagsdemonstrationen var lugn men att många var lite snopna över dels hur snabbt det gick, dels den stora polisnärvaron. Polisinsatserna i samband med Ekofin-mötet i Företrädare för demonstrationsledningen för lördagens demonstra- tion var på plats för att känna av stämningen inför lördagen och drog slutsatsen att demonstrationen förlöpte på sådant sätt att det inte skulle ha någon inverkan i negativt hänseende på lördags- demonstrationen. Samma åsikter har förmedlats av några av de polismän som kommittén talat med. Divisionschefen för insats- divisionen har uttryckt det så att fredagen var en markering från polisens sida för att visa att man värnar om demonstrationsfriheten men gör vad som behövs för att säkra säkerhet och ordning.