sou · GQB349 · 2003-01-01 00:00:00 — och menar emel- lertid att jämställdhetspolitiken syftar till att ge såväl kvinnor som män incitament att överge sina traditionella könsroller, genom att t.ex. uppmuntra att män tar större del av omsorgsarbetet liksom att kvinnor deltar i förvärvslivet.18 Det övergripande målet är att kvin- nor och män ska dela lika på såväl försörjar- som omsorgsansvar. Även inom EU är jämställdhetssträvandena aktuella på den politis- ka agendan inom arbetsmarknads och familjepolitikområdena. De frågor som anses bland de mest angelägna är att utforma åtgärder som gör det lättare att kombinera familj och yrkesarbete, samt att utjämna båda makarnas deltagande på arbetsmarknaden.19 Trots den svenska jämställdhetspolitikens höga ambitionsnivå och tvåförsörjarmodellens tämligen stora praktiska genomslag finns det stora skillnader mellan kvinnors och mäns villkor i samhället. Ut- jämningen av kvinnors och mäns roller verkar fortfarande i många 18Bergqvist, , Gender and the social democratic welfare regime, , 2002. 19Att kombinera arbete och familj: kvinnors och mäns arbetsarrangemang, Europeiska fonden för förbättring av levnads- och arbetsvillkor, 2001. Vad säger forskningen? fall vara en rosafärgad dröm, kvinnor och mäns arbete särskiljs och segregeras från varandra inom många områden. Till exempel håller sig den traditionella könsarbetsdelningen i hemmen tämligen in- takt. Även om kvinnors och mäns förvärvsfrekvenser allt mer när- mar sig varandra, lägger kvinnor i genomsnitt fler timmar på obe- talt arbete än män. Nära två tredjedelar av det obetalda arbetet ut- förs av kvinnor.20 Mönstret verkar vara , och ökningen av kvinnors tid i lönearbete har inte motsvarats av en omfördelning av mäns arbetstid från förvärvsarbete till hemarbete. Det är inte bara i hemmet som könsarbetsdelning och skillnader i tidsanvändning be- står. Isärhållandet av mäns och kvinnors arbete och tidresurser be- står och reproduceras även på arbetsmarknaden. Under den senare delen av efterkrigstiden förändrades och utjämnades den svenska arbetskraftens sammansättning kraftigt i och med att gifta kvinnor i allt större utsträckning började yrkesarbeta. Kvinnor och män har emellertid kommit att arbeta inom olika sektorer av arbetsmarkna- den; den offentliga sektorn domineras av kvinnor medan fler män är privatanställda. Särskiljandet mellan könen tar sig också uttryck i att kvinnor och män generellt återfinns inom olika yrken såväl som på olika positioner, något som ger återklang i lönenivåer och bidrar till inkomstskillnader mellan könen.21 Ytterligare en viktig aspekt är de könspräglade arbetstidsmodeller som vuxit fram på den svenska arbetsmarknaden. har kvinnors och mäns sysselsättningsgrad kommit att närma sig varandra, men fortfaran- de finns det stora skillnader i lönearbetstid. Kvinnor arbetar i högre utsträckning deltid, medan män i allt väsentligt är anställda på hel- tidsbasis. 4.1.3Deltidsarbete och kvinnors ekonomiska oberoende I relation till frågan om arbetstidsförkortning som ett sätt att stär- ka jämställdheten mellan könen spelar deltiden en särskild och täm- ligen komplex roll. Ett mål är att å ena sidan öka förutsättningar för kvinnor att gå upp i arbetstid, och bryta de könspräglade arbets- tidsmodellerna, å andra sidan är syftet med en arbetstidsförkort- ning att sänka arbetstagarnas tid i förvärvsarbete. Kvinnors deltids- arbete lyfts i den politiska debatten fram som ett av de största 20Kvinnor och män på arbetsmarknaden, och , , 1997, På tal om kvinnor och män, , 1998. (red.) Könssegregering i arbetslivet, , 2001. Vad säger forskningen? hindren för att kvinnor ska nå ekonomiskt oberoende. I arbetar som sagt många kvinnor deltid, särskilt vanligt är det att kvinnor går ned i arbetstid när de har små barn. (I jämförelse kan man notera att de som har de längsta arbetstiderna är män med barn i småbarnsåren.) 1999 arbetade av kvinnorna i åldrarna 25– deltid. Det absolut vanligaste är långa deltider (20–34 tim- mar), medan korta deltider (1–) utgjorde av anställningarna. Bland män uppgick alla deltider till av anställningarna.22 Forskning konstaterar att deltidsarbetet i till skillnad från många andra länder är en tämligen väl institutio- naliserad anställningsform, i betydelsen att de deltidsarbetande har samma skydd och rättigheter kopplade till anställning som heltids- anställda, förutsatt att den anställda arbetar per vecka.23 Mot detta finns invändningar att deltidsanställda ofta miss- gynnas vad gäller mer informella aspekter av anställningsrättig- heter, som exempelvis intern vidareutbildning och karriärmöjlighe- ter. Deltidsarbetet är också vanligast inom kvinnodominerande låg- lönebranscher som vård-, omsorgs- och servicesektorer, medan det är mycket ovanligt inom manligt dominerade branscher. till relationen mellan män och kvinnor på en strukturell nivå innebär deltidsarbetets karaktär av kvinnoarbetsform att skillnader mellan könens resurser och roller förstärks. Man brukar i analyser skilja mellan ett efterfråge- och utbuds- perspektiv på deltidsarbete. Efterfrågeperspektivet utgår från anta- gandet att kvinnor väljer att arbeta deltid på grund av deras ansvar för det oavlönade omsorgsarbetet. Utbudsansatsen pekar på att det finns ett arbetsgivarintresse i att med deltidsanställningar öka den numerära flexibiliteten i verksamheten.24 Särskilt inom detaljhandel och omsorgsektorn har en sådan användning av deltidsanställningar varit vanlig, en stor del av vilken är s.k. ofrivillig deltid.25 Rimligtvis samspelar dessa båda aspekter. Det gör att bilden av deltidsarbetets orsaker, innebörd och effekter är komplex. Det går inte att enkelt argumentera för att en jämnare fördelning av det obetalda arbetet i hemmet skulle leda till att fler kvinnor gick upp i heltidsarbete, eftersom orsaken till deltidernas utbredning ofta ligger i arbets- 22Båvner, Per, Half full or half empty? Part-time work and well-being among Swedish women, research, 2001. 23Båvner, 2001. 24Fagan, Jacqueling (red. ), Part-time , , , 1998. 25Hedemo, , Heltid en rättighet – deltid en möjlighet, skrift från Handelsanställdas förbunds utredningsenhet, 1999. Vad säger forskningen? organisationen och bristen på heltider. från det andra hållet går det inte heller lätt att hävda att en omorganisering av arbete och arbetstimmar från deltider till heltider, initierat exempelvis av en normalarbetstidsförkortning, självklart skulle leda till att deltidsar- betande går upp , eftersom deltidsarbetet i många fall tycks vara självvalt. På individnivå kan deltidsarbete för en del vara en god och självvald lösning, medan det för andra innebär en inskränkning av personliga och ekonomiska möjligheter. Ett huvudargument i debatten om arbetstidsförkortningar har varit att en sådan reform skulle kunna minska förekomsten av delti- der och stärka kvinnors ekonomiska ställning. En sådan förändring är avgörande ur jämställdhetsperspektiv, men de faktiska effekterna för en sådan utveckling är emellertid mycket osäker, här är flera aspekter involverade. lyfts också i vissa sammanhang del- tidsarbetets emanciperande effekter fram, med avseende på att arbetsformen möjliggör för kvinnor att bibehålla kontakten med yrkeslivet under barnafödande år. Viss forskning visar att deltids- arbetande kvinnor rapporterar ett högre välbefinnande än heltids- arbetande, och visar att deltidsarbetande kvinnor också är den grupp av arbetstagare som är mest nöjd med sin arbetstid.26 I förs en aktiv politik för att både män och kvinnor ska gå ned till deltid, och man har också en av de högsta andelarna av manliga deltidsanställda i , av alla män i arbetskraf- ten arbetar deltid.27 Ser man till deltidsarbete på den enskildes nivå kan det vara tillfredställande arbetsform, och inbegriper just de po- sitiva effekter för individen som man eftersträvar med en arbets- tidsförkortning, som till exempel möjligheten att kombinera yrke och familj. Ur ett strukturellt perspektiv är det emellertid avgör- ande att minska skillnaderna mellan kvinnor och mäns arbetstider. Skillnaderna i arbetstider mellan könen upprätthåller snedfördel- ningen av det betalda och obetalda arbetet, och komplicerar en jämn könsfördelning av försörjnings- och omsorgsansvar. 26Båvner, 2001; , , , Working time preferences at different phases of life, Europeiska fonden för förbättring av levnads- och arbetsvillkor, 2001. 27Knijn, , , Transformations of fatherhood: the , I , (red. ), Making men into fathers, Routledge, , 2002; ; , Arbetstiden – internationell jämförelse av arbetstid, SOU 2002:22. Vad säger forskningen? 4.1.4Familjepolitik och delat föräldraskap Att göra män till fäder Jämställdhetspolitiken syftar till att män och kvinnor ska dela på ansvaret för barn och familj. och menar att de institutionella förutsättningarna inom den svenska familjepolitiken utformats för att uppmuntra en mer aktiv fadersroll. Politiken har, som de säger, gått från cash till care, från en politik som enbart förutsatte mäns ekonomiska försörjningsansvar till en som möjliggjorde och uppmuntrade prak- tisk omsorg.28 Den könsneutrala familjepolitiken har gett möjlighet till ett delat ansvar, i praktiken är det dock forfarande i huvudsak kvinnor som tar ut exempelvis föräldrapenning och ledighet för vård av barn m.m. I debatten hörs nu förslag om en allt mer styr- ande familje- och föräldraskapspolitik för att få män att gå hem från jobbet, exempelvis. genom utökat antal pappamånader eller en riktad föräldraledighet som delas mellan modern och fadern. TCO, liksom utredaren i den nyutkomna rap- porten Vill man ha jämställdhet?29 är några av dem som kommit med varianter av sådana förslag. Föräldravänliga organisationer och flexibel arbetstid Arbetslivets struktur och organisering påverkar möjligheten att kombinera yrke och familj. Forskaren pekar på att det finns skillnader mellan mäns och kvinnors förutsättningar att an- passa arbetet efter åtaganden i hemmet.30 Huruvida en organisation är mans- eller kvinnodominerad är en aspekt som präglar de prakti- ker som har med föräldraskap att göra. Studier visar till exempel att det barnspecifika handlingsutrymmet för praktisk omsorg, som till exempel att utnyttja rätten till föräldraledighet och deltidsar- bete, är större på kvinnodominerade arbetsplatser, medan den övri- ga flexibiliteten däremot ofta är större på mansdominerade arbets- platser. Den största möjligheten att kombinera föräldraskap och förvärvsarbete finns på mer könsblandade arbetsplatstyper. 28Hobson, , , The coding of fatherhood in the Swedish welfare state, I (red.) 29Wetterberg, , Vill man ha jämställdhet?, Slutrapport för projektet män och jäm- ställdhet, , 2002. 30Tyrkkö, , Samspelet mellan arbetsliv och familjelivi Gonäs, 2001. Vad säger forskningen? Familjers tidssamordningsproblem är en aspekt som studerats i flera studier. Det blir allt vanligare att arbetstagare har möjlighet att påverka sina arbetstider för att få vardagen att gå ihop. Exempel på flexibla arbetstider är rörliga tjänstgöringsscheman, differentierade arbetstider och kompensationsledigt i stället för övertidsersättning. Studier pekar på att vid sidan av arbetstidens längd är förläggningen av de arbetade timmarna en avgörande aspekt för anpassningen mellan arbete och familj. Möjligheterna att utforma arbetstiden efter familjens behov är emellertid ojämnt fördelade mellan könen och socialgrupperna.31 4.2Leder en arbetstidsförkortning till ökad jämställdhet? Att det finns ett klart samband mellan mäns och kvinnors tid i lönearbete och jämställdhet är lätt att se. Däremot är det inte lika självklart att en arbetstidsförkortning leder till ökad jämställdhet, som det framförts i debatten. Sambanden tycks vara mer komplexa än så, och orsakerna härrör bland annat till den könssegregerade arbetsmarknaden. Normerande föreställningar om mäns och kvin- nors roller och uppgifter i samhället påverkar också förutsättning- arna för vad som händer om arbetstiden sänks. Det saknas i stor utsträckning empiriska undersökningar kring hur jämställdheten påverkas av arbetstidsförkortningar. De försök med sextimmarsdag som gjorts är begränsade till enskilda arbetsplaster och det är därför svårt att utifrån dessa säga något om hur relationerna mellan könen på en strukturell nivå påverkas. Till den förra arbetstidsutredningen utförde nationalekonomen en studie där hon dels kartlade utvecklingen på arbetsmarknaden och framåt, mot bakgrund av de förkortningar av arbetstiden som genomfördes och dels undersökte samband mellan avlönad och oavlönad arbetstid. Syftet var också att diskutera huruvida framtida arbetstidsförkort- ningar kan tänkas leda till ökad jämställdhet.32 De aspekter av jäm- ställdhet som beaktas är i första hand om kvinnor ökat sin löne- arbetstid, och män ökat sin del av det oavlönade arbetet. En slutsats av studie var att kvinnor, , ägnar mer tid åt lönearbete och mindre tid åt hushållsarbete. Det har också skett 32Nyberg, , Arbetstider ur jämställdhets- och familjesynpunkt, SOU 1996:45. Vad säger forskningen? en omfördelning av mäns tidsanvändning, de förvärvsarbetar färre timmar och ägnar mer tid åt hemarbete. Det innebär, menar , inte självklart att det skett en omfördelning av det obe- talda hemarbetet mellan könen, i betydelsen att män avlastat kvinnorna. Dels är även hemarbetet könssegregerat vilket innebär att män och kvinnor utför olika slags sysslor. Dels förändras hem- arbetets innehåll, och vissa sysslor som exempelvis sömnad och lag- ning av kläder har blivit umbärliga. Däremot pekar på att män tar större del i omsorgen av barn än tidigare, liksom de lägger ned mer tid på inköp till familjen. står kvinnor- na för huvuddelen av det oavlönade arbetet. En omfördelning av hushålls- och omsorgsarbetet mellan könen tycks inte komma till stånd genom att män sänker sin arbetstid. Den säkraste vägen till minskat hemarbete bland kvinnor är istället ökad tid i lönearbete, ju i förvärvsarbete, desto mindre tid ägnar kvinnor åt städning. En annan preliminär slutsats gäller hur mäns respektive kvinnors arbetstider påverkas av en sänkning av arbetstiden. Vid tidigare sänkningar av arbetstidsnormen har mäns medelarbetstid nära följt den normerade arbetstiden. När taket sänks, sänks också mäns arbetstid. Taket fungerar emellertid snarare som ett golv, som mycket sällan underskrids. Vid sänkningen av från 45 sänktes även kvinnors medelarbetstid, trots att ökningen i kvinnors förvärvsfrekvens. pekar på att detta troligtvis har att göra med att deltidsarbete blev vanligare under denna peri- od. Det tycks emellertid finnas ett starkt samband mellan heltids- arbetstiden och deltidarbetstider, i det att deltiden utformas i rela- tion till heltidsnormen. Sänks taket för den ordinarie arbetstiden, verkar också deltiderna sjunka proportionerligt till denna sänkning: det skulle kunna peka på att en sänkning av normalarbetstiden inte självklart innebär en minskning av deltiderna. Vad gäller arbetstidsförkortningars potential som jämställdhets- verktyg ställer sig tveksamt positiv. De principiella positiva effekterna av att utjämna arbetstiderna mellan kvinnor och män menar hon är omfattande, men det är inte självklart att det leder till en jämnare fördelning av arbetet. Bland annat utgör den proportio- nerliga relationen mellan heltider och deltider ett stort hinder för jämställdheten, eftersom den innebär att kvinnors ekonomiska beroende kommer att bestå. Vidare innebär en minskning av nor- malarbetstiden inte med någon automatik att män tar större del av hem- och omsorgsarbete. I dagens debatt finns de som anser att det Vad säger forskningen? för att en konkret omfördelning av arbetet i familjen ska komma till stånd krävs mer styrande reformer och incitament för föränd- ring, vid sidan av en arbetstidsförkortning. Ett sådant exempel är de som anser att ett avgörande sätt att få män att ta del i det oav- lönade arbetet vore att kvotera och förlänga föräldraledigheten. Med barnen som inkörsport skulle sedan hemarbetet falla sig mer naturligt, och könsarbetsdelningen i hemmet skulle potentiellt luckras upp. 5Normalarbetstidsförkortning och utökad ledighet Den sittande arbetstidsutredningen (arbetstids- och semesterregler) har fått i uppdrag att utreda möjliga vägar för att förkorta arbetstiden. De strategier som kommittén ska utreda är: –För det första en sänkning av normalarbetstiden, dvs. den högsta tillåtna ordinarie arbetstiden . De förslag som utvärderats är 38- respektive 35-timmars vecka. –För det andra en modell med utökad ledighet till värdet av fem nya dagar . I anslutning till den senare modellen diskuteras införandet av en ny rättighet för arbetstagaren att kunna ta ut ledigheten i timmar, samt att arbetstagaren ska tillmätas ett starkare inflytande över förlägg- ningen av dessa lediga timmar. Tanken är att öka arbetstagarens möjlighet att på ett mer flexibelt sätt kunna använda sig av sin ledighet och på så vis anpassa sina arbetstider efter t.ex. familjens behov. I uppdraget ingår att analysera de olika strategiernas effek- ter på jämställdheten mellan könen. i skriften har fastställts några av de förväntade jäm- ställdhetsaspekterna av en arbetstidsförkortning. Det gäller i första hand möjligheten för kvinnor att stärka sitt ekonomiska oberoende – företrädesvis genom att gå upp i arbetstid, att män ökar sin del av det obetalda arbetet, samt att skapa förutsättningar för ett arbetsliv som möjliggör för arbetstagare att kombinera yrke och familj. Normalarbetstidsförkortning och semester har stått som ideolo- giska motpoler i den könspolitiska debatten om arbetstidsförkort- ning. Kraven på sextimmarsdagen har främst förts av den politiska kvinnorörelsen, medan den fackliga arbetarrörelsen snarare drivit krav på mer semester. Kvinnorörelsen har vänt sig mot att utökad semester skulle leda till ökad jämställdhet. Syftet med en sänkning av arbetstiden, att få till stånd en omfördelning av det dagliga arbe- Normalarbetstidsförkortning och utökad ledighet tet, går ur detta perspektiv förlorad om den sänkningen av arbets- tiden tas ut i komprimerad form. Den sänkning av arbetstiden som skett har, förutom riktade ledigheter av olika slag, tagits ut i form av semester. kan tyckas stå inför ett val mellan likartade alternativ, men det finns ändå viktiga skillnader mellan tidigare lösningar med förlängd semester och den modell med utökad ledighet i timmar som kommittén överväger. Det mest centrala är att det som diskuteras öppnar för arbetstagaren att lägga ut ledighet på ett sådant sätt som motsvarar en förkortning av den dagliga arbetstiden . I det följande är syftet att resonera kring hur de olika strategi- erna förhåller sig till jämställdhetsaspekter som preciserades ovan. Det är svårt att säga någonting säkert om effekterna av de olika strategierna på kvinnors lönearbetstid. Det går att resonera kring några tänkbara skillnader. En förkortning av normalarbetstiden förutsätter en genomgripande anpassning av arbetsscheman och arbetsorganisation, vilket teoretiskt skulle kunna innebära att del- tider kunde komma att omvandlas till heltider och påverka kvin- nors arbetstid i positiv riktning. En sådan omvandling är dock inte given, sett också till det samband som tycks finnas i relationen mel- lan heltider och deltider vid förkortningar av normalarbetstiden. Det är svårt att se att en modell med utökad ledighet skulle ha nå- gon inverkan på deltidernas omfattning. Huruvida de olika strategi- erna kan tänkas påverka kvinnors val att gå upp i arbetstid kan på- verkas av om en arbetstidsförkortning innebär en avlastning av det obetalda arbetet. En normalarbetstidsförkortning, förutsatt att den får reellt genomslag på den dagliga arbetstiden över arbetsmarkna- den generellt skulle kunna innebära en sådan omfördelning. En mo- dell med utökad ledighet leder troligtvis inte till någon förändring av kvinnor förvärvsarbetstid. En generell invändning mot resone- manget att mängden obetalt arbete avgör kvinnors tid i lönearbete är, som pekar på i sin studie, att sambanden mellan de två snarare verkar gå åt det andra hållet, dvs. att det snarare är syssel- sättningsnivån som avgör hur mycket tid kvinnor lägger ned på hushållsarbete.33 Däremot om ökade möjligheter för arbetstagaren att själv påverka förläggningen av sina arbetstider kan leda till att Normalarbetstidsförkortning och utökad ledighet arbetstagaren väljer att gå upp i arbetstid, eftersom man lättare kan kombinera arbetstider och åtaganden i privatsfären. Sådana effekter har visats vid vissa försök med flexibla arbetstidssystem, bland an- nat vid s.k. tvättstugescheman. Trots att ledighetsmodellen ger möjlighet till ökad flexibilitet och inflytande, är effekterna på kvin- nors arbetstid troligtvis ändå begränsade, då det handlar om för- läggning av ett begränsat antal lediga timmar och inte förläggning av arbetstiden i helhet. 5.2Mäns hem- och omsorgsarbete Till att börja med bör konstateras att en arbetstidsförkortning, vare sig av den ena eller andra sorten, inte med någon automatik kan på- verka hur män och kvinnor använder sin lediga tid. Reformen kan ge förutsättningar för ett förändrat beteenden, men människors faktiska beteende är ju beroende av fler faktorer. Position på arbetsmarknaden, arbetsvillkor, samhälleliga normer kring man- liga och kvinnliga ansvarsområden s.k. genuskontrakt, ekono- miska strukturer och personliga preferenser är bara några saker som påverkar vad män och kvinnor skulle ägna sin tid åt om arbets- tiden minskades. Troligen krävs ytterligare incitament för att för- hållandena ska ändras, och det är därför också svårt att peka på nå- gon av strategierna som mer effektiv än den andra. Det finns emel- lertid en möjlig skillnad och det gäller genomslagskraften i de olika modellerna. En sänkning av normalarbetstiden träffar bredare än om minskningen tas ut genom ledighet. På så vis kan en sådan re- form tänkas styra utvecklingen mot att fler män tar en större del av omsorgs- och hushållsarbete, snarare än en modell som bygger på ett större mått av valfrihet. från ett annat håll kan den möj- lighet att ta ut och anpassa ledigheter efter egna och familjens be- hov som kommitténs ledighetslinje medger också vara en drivkraft i att män tar en större del av omsorgsarbetet. 5.3Möjlighet att kombinera arbete och familj En normalarbetstidsförkortning kan ge förutsättningar att bättre hinna med både arbetsliv och familjeliv, men det förutsätter rim- ligtvis att förkortningen av den dagliga arbetstiden är relativt om- fattande. Ledighetsmodellen kan genom möjligheten till timledig- Normalarbetstidsförkortning och utökad ledighet het användas på sätt som motsvarar en sänkning av arbetstiden under begränsade perioder. En möjlig variant skulle t.ex. vara att arbetstagaren beslutar att minska sin arbetstid under exempelvis måndageftermiddagar . Skillnaden är förstås att en sänkning av arbetstidsnormen omfattar alla arbetstagare och inne- bär en långsiktig och genomgripande förändring, som skulle kunna påverka normerna kring arbete och familjeliv generellt. Å andra si- dan medger ledighetsmodellen ett större utrymme för arbetstaga- ren att anpassa sina arbetstider efter individuella behov, något som generellt skulle kunna gynna både kvinnor och män. En reform skulle kunna vara en del i en utveckling mot ett mer jämställt och föräldraflexibelt arbetsliv. 6Hälsa, arbetstider och arbetstidsförkortning 6.1Ohälsan i arbetslivet – samtidens största gissel präglades arbetsmarknaden i av den djupaste lågkonjunkturen sedan efterkrigstiden. Från de myck- et höga sysselsättningsnivåerna sjönk antalet an- ställda markant och problem med arbetslöshet, marginalisering och utslagning av olika grupper från arbetsmarknaden fortsatte att vara aktuella även efter att den ekonomiska konjunkturen vänt upp 1993. Frågor om behovet av en integrerande arbetsmarknadspolitik och av att skapa arbetstillfällen, ibland framfört som krav på att dela på jobben genom att förkorta arbetstiden, präglade i hög utsträckning den samhällspolitiska debatten.