frs · GQ12856 · 2003-05-08 00:00:00 — Svar på frågorna 2002/03:856 om vattenprivatiseringar och 857 om vattenprivatisering i och har frågat mig hur genom den nordisk-baltiska stolen i och styrelser har agerat i några ärenden som rör privatiseringsprocesser i vattensektorn. Jag vill inledningsvis poängtera att det är viktigt att skilja på privatiseringar av vattenförsörjning och privatisering av vattenresurser, det vill säga vattentillgångar. har varit och fortsätter vara stark motståndare till privatisering av vattenresurser. frågor verkar främst handla om privatisering av vattenförsörjning, eller mer specifikt om distribution av vatten som har lagts ut på privata företag. syn på denna fråga är klar och tydlig. Utgångspunkten är att när det finns behov av samlade lösningar, till exempel i tätortsbebyggelse, är det det allmännas uppgift att säkerställa användarnas tillgång till effektiv vattenförsörjning och avlopp. Allmänna anläggningar bör därför ägas av kommuner eller bolag med anknytning. Om det ska vara ett alternativ att involvera den privata sektorn är en förutsättning att myndigheten i fråga kan fungera som en kompetent upphandlare, och att myndigheten har upprättat och bibehåller kontrollen över det regelverk som ska omfatta verksamheten. Myndigheten kan under sådana förhållanden ställa krav på pristak, subventionssystem, distributionstäckning @ och inte minst tillse att fattiga människor omfattas av överenskommelsen på ett tillfredsställande sätt. anser att full kostnadstäckning, kostnadseffektivitet och prisreformer inom vattensektorn är viktiga. Detta ska gälla oavsett om vattenförsörjningen sker i offentlig eller privat regi, eller en kombination därav. Om de fulla kostnaderna för distribution och rening ska täckas, samt hänsyn tas till den vattenknapphet som råder i många länder, kommer det generellt att innebära högre vattenpriser. Privatisering kan vara en möjlighet att åstadkomma en förbättrad kostnadseffektivitet i de fall där statliga bolag inte förmår erbjuda en acceptabel servicegrad. En annan positiv aspekt av privatisering är att det möjliggör ökad tillgång på riskvilligt kapital, vilket i dessa sammanhang ofta är en knapp resurs. och arbetar med enskilda länder för att stödja dem i processen att ta fram de lösningar som passar dem bäst. De har inga generella krav på privatisering av vattenförsörjning. Då privatisering av vattenförsörjning i ett enskilt land behandlas i och styrelser görs från svensk sida en bedömning från fall till fall. Stor vikt läggs vid att kompetens finns hos upphandlande myndighet, liksom att nationell policy, lagstiftning och regelverk tas fram för att definiera ansvar, skyldigheter och roller mellan det offentliga, investerare och användare. Inom ramarna för denna process är det särskilt viktigt att fattiga människors tillgång till vatten av god kvalitet till ett rimligt pris säkerställs, till exempel genom prisdifferentiering och subventionering. I de fall som behandlats i och styrelser har ansett att detta skett i tillfredsställande omfattning. har inte anledning att i eller ha synpunkter på ett enskilt lands beslut att privatisera en sektor eller ej. I linje med principen om nationellt ägarskap är det det enskilda landets utvecklingsstrategier, och där gjorda prioriteringar, som ska ligga till grund för stöd. ställer också en specifik fråga om hur ställt sig till förslagen om vattenprivatiseringar i och . I den bakgrundsbild som målas upp i samband med denna fråga är både fonden och banken "pådrivande". tycks även mena att i ska ha agerat fel när man krävde en kvartalsvis justering av användaravgifterna. Här går uppenbarligen uppfattningar isär. Min uppfattning är att en inflationsbaserad justering av användaravgifterna med syfte att uppnå kostnadstäckning är en ansvarsfull handling. Huruvida banken eller fonden har agerat pådrivande för vissa lösningar är mycket svårt att veta i efterhand. Man kan inte utesluta att bankens eller fondens personal i enstaka fall har gått för långt i sin rådgivande kapacitet. Jag har dock från mina källor inte fått några indikationer på att så har varit fallet i vare sig eller . Från svensk sida kräver vi givetvis att och personal agerar ansvarsfullt och ger råd som tar erforderlig hänsyn till såväl det enskilda landets och dess befolknings utvecklingsbehov som sunda ekonomiska principer. I de fall där vi har fått anledning att tro att så inte har skett har vi tagit upp detta direkt med relevanta personer på IMF och . Detta kommer vi att fortsätta att göra.