frs · GQ12626 · 2003-03-12 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:626 om EU och GATS har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta i GATS-förhandlingarna. har uppmärksammat den kritik som riktats mot EU, och som gått ut på att EU skulle tvinga utvecklingsländer att privatisera sina vatten- och energimarknader. Det här stämmer inte. I EU:s krav till andra länder står det att EU inte begär att något land ska privatisera tjänster. Kraven tar sikte endast på privata tjänstemarknader. Dessutom framför EU vikten av att varje land @ inte minst @ reglerar sina privata marknader på ett sätt som överensstämmer med god samhällsstyrning. Krav inom vattensektorn har riktats mot ett antal länder @ men långt ifrån alla. Vad EU vill är att europeiska och svenska företag ska få leverera tjänster inom vattensektorn på de marknader där privata företag redan är verksamma, på villkor som importlandet anger. Här ger tjänstehandelsavtalet importlandet möjlighet att behålla eller till och med införa begränsningar, om det så önskar. Ta vattendistribution som ett exempel. Många länder har privatiserat vatten- och avloppshanteringen. Dessa länder skulle, om de själva ville, kunna besluta om regler om subventionssystem, distributionstäckning och maxpriser, eller till och med differentierad prissättning för fattiga. Helt i enlighet med GATS. De skulle kunna kräva att privata företag distribuerar vatten även till områden som inte tidigare omfattats av vattenförsörjningen, så att fattiga människor utan tillgång till vatten ska omfattas av överenskommelsen. Ingenting i tjänstehandelsavtalet hindrar alltså från att själva bestämma vilka regler som ska gälla på den privata tjänstemarknaden, så länge man inte behandlar utländska företag på ett annorlunda sätt än inhemska. Jag har full förståelse för att det finns en uppriktig oro över de pågående tjänsteförhandlingarna. Till exempel är de EU-dokument som finns tillgängliga skrivna av och för experter på området, och därför svårbegripliga för vanligt folk. Det här är ett problem, och också något som jag vill ändra på. Något som också kan oroa är det hemlighetsmakeri som omgärdar EU:s sätt att sköta förhandlingarna. Jag anser att EU ska vara lika öppet som vi i är. Det finns inget att dölja. Det här har jag också framfört vid ett flertal tillfällen, bland annat till EU-kommissionären . Men tyvärr motsätter sig flera EU-länder @ och också flera i WTO @ en ökad öppenhet i förhandlingarna. Jag delar alltså den kritik som riktats mot hemlighetsmakeri och oklara texter. Men tack och lov är mycket av den oro som ligger bakom kritiken av GATS ogrundad. GATS-förhandlingarna handlar bara om tjänster i sektorer där privata företag redan är verksamma. Om och hur en sektor privatiseras är enbart ett nationellt beslut. Det är en felaktig föreställning att förlorar på ökad tjänstehandel. Jag är övertygad om att tjänstehandeln kan minska klyftorna mellan u- och i-länder, till och med effektivare än annan handel. Det är svårt, men ingen omöjlighet för ett utvecklingsland att inom tjänstesektorn göra grodhoppet in på den internationella ekonomins arena. IT-satsningar är ett exempel. Att uppnå samma konkurrenskraft inom industritillverkning är mycket svårare eftersom det kräver inte bara kunskap, men också omfattande investeringar i byggnader, maskiner, transporter, försäljning, marknadsföring och annat. I GATS-förhandlingarna har vi därför sett att många @ på samma sätt som andra länder @ har en rad offensiva intressen där man vill ha tillgång till så många länders marknader som möjligt. Frågan är därför inte huruvida tjänstehandel är bra eller inte. Det handlar om hur vi bäst utvecklar och utformar den för att uppnå våra mål om global tillväxt, utveckling, välfärd och rättvisa.