ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
frs · GQ121143 · 2003-08-12 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:1143 om enklare deklaration för småföretagare har frågat om jag avser att vidta några åtgärder för att göra det enklare för småföretagare att deklarera. Frågan har ställts mot bakgrund av en undersökning som har genomfört bland småföretagare med en till fyra anställda. Undersökningen visar att två tredjedelar av företagarna anser att alla undantag och regler är den största svårigheten med deklarationen. Jag är medveten om att det kan vara komplicerat att fullgöra sin deklarationsskyldighet för småföretagare. Regeringen arbetar också aktivt för att förenkla för alla skattskyldiga att deklarera. Från och med årets deklaration har regler införts som gjort det möjligt för skattemyndigheterna att förtrycka uppgifter även på deklarationer för småföretagare. Den delvis ifyllda blanketten för självdeklaration är ett sätt att förenkla deklarationsförfarandet, ett annat är att skattedeklarationen för källskatt, arbetsgivaravgifter och moms numera kan avges elektroniskt. Det är möjligt att lämna vissa inkomstdeklarationer elektroniskt och arbete är inriktat på att detta ska bli möjligt beträffande alla typer av inkomstdeklarationer, alltså även näringsidkares. Allt arbete med ny lagstiftning inom skatteområdet inbegriper en särskild konsekvensanalys för hur reglerna påverkar små och medelstora företag. Även befintliga regelsystem granskas för att försöka uppnå en förenkling. En del av de svårigheter som nämner i sin fråga beror naturligtvis på skattereglerna i sig. Regelverket är komplicerat. Detta är en nödvändig följd bland annat av kravet på att reglerna ska vara generella och så rättvisa som möjligt. Dessutom ska regelverket vara neutralt i förhållande till olika företagsformer. Krångliga regler är naturligtvis inte ett självändamål. Det är tvärtom viktigt att skattesystemet inte är onödigt komplicerat. Detta är något som jag har fäst stor vikt vid, och det kommer jag att fortsätta med.
frs · GQ121158 · 2003-08-12 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:1158 om inkomstskillnaderna i har frågat socialministern om inkomstskillnaderna i . Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan. Det finns en bred enighet om de högt satta målen i för en jämn fördelning av den ekonomiska välfärden och ett bra skydd för ekonomiskt utsatta. Jämförelser med andra länder visar också att den svenska inkomstfördelningen är internationellt sett mycket jämn och andelen hushåll med låg ekonomisk standard är låg. Resultatet blir detsamma oavsett vilka mätmetoder och definitioner som används. Det kan därför slås fast att vi i har en mycket långt driven utjämning av de ekonomiska förhållandena. När utvecklingen i över tiden studeras framkommer att inkomstskillnaderna ökade . För att bedöma vilka eventuella åtgärder som behöver vidtas krävs att orsakerna till den observerade utvecklingen kartläggs. Regeringen följer kontinuerligt denna utveckling i de fördelningspolitiska bilagorna till budget- och de ekonomiska vårpropositionerna. Analyserna visar att det är i toppen av inkomstfördelningen som de största förändringarna har skett. Det är de med höga eller mycket höga disponibla inkomster som ökat sina inkomster i förhållande till resten av befolkningen. Den huvudsakliga förklaringen till den ökade ojämnheten är de kraftigt ökade kapitalvinster som börsuppgången gav upphov till. Om man bortser från dem med de allra högsta inkomsterna har inkomstfördelningen varit påfallande stabil. Den ekonomiska krisen och den höga arbetslösheten i början av decenniet ledde inte till större inkomstolikheter. De sociala trygghetssystemen fungerade väl och de mest utsatta skyddades från stora inkomstbortfall. De fördelningspolitiska ansträngningarna inriktas på att utjämna människors förutsättningar till en trygg försörjning. Den viktigaste inkomstkällan är för det stora flertalet den egna arbetsinkomsten. Regeringens mål om att av befolkningen i arbetsför ålder ska vara reguljärt sysselsatta är därför ett av fördelningspolitikens viktigaste mål. Regeringen har även satt upp ett mål om att socialbidragsbehovet ska halveras mellan . Syftet med detta mål är att främja ekonomisk självständighet och motverka ekonomisk utsatthet. Sysselsättnings- och socialbidragsmålen hänger tätt samman och utgör viktiga förutsättningar för att upprätthålla en jämn inkomstfördelning. De viktigaste åtgärderna för att förhindra ökad inkomstspridning är att långsiktigt stärka alla individers inkomstmöjligheter genom utbildning och kompetens. En hög lägstanivå i grund- och gymnasieskolan är därför centrala mål för att kunna upprätthålla en jämn inkomstfördelning även .
frs · GQ121182 · 2003-08-18 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:1182 om skuldsatta barn har frågat mig vilka initiativ jag tänker vidta för att förhindra att barn kan komma att bli betalningsansvariga för sina föräldrars skulder. Frågan är föranledd bland annat av att det visat sig förekomma att föräldrar på ett illojalt sätt skuldsatt sina barn genom att i barnens namn låta registrera sina bilar och därefter låta bli att betala de skatter och avgifter som brukandet av bilen ger upphov till. När sådan betalning uteblir är det barnet som restförs hos kronofogdemyndigheten. Enligt nuvarande ordning är det nämligen den registrerade ägaren som är ansvarig för betalningen av till exempel fordonsskatt och felparkeringsavgifter, oavsett om det skulle vara någon annan som i civilrättslig mening äger bilen. har jag i svar på en interpellation och ett par frågor haft anledning att beröra denna fråga. Jag har då redogjort för vissa möjligheter att redan med nuvarande regler ingripa mot en förmyndare som på detta sätt uppträder illojalt mot barnet. Det finns nämligen inget som hindrar att kommunens överförmyndare vänder sig till kronofogdemyndigheten för att få en förteckning över de underåriga som kan finnas i myndighetens register och vad deras skulder avser. Om det då visar sig att ett barn svarar för skulder som i själva verket borde ha varit förmyndarens egna, kan överförmyndaren begära att förmyndaren redogör för sin förvaltning och vid behov uppmana till rättelse. Detta förekommer i vissa kommuner. I graverande fall finns dessutom möjlighet för överförmyndaren att vända sig till tingsrätten med en begäran om att förmyndaren entledigas och att en ny förordnas. Med utgångspunkt i den del av lagstiftningen som jag ansvarar för har jag därutöver skisserat vissa ytterligare åtgärder som kunde övervägas för att komma till rätta med problemet. En sådan åtgärd var att införa en skyldighet för kronofogdemyndigheten att underrätta överförmyndaren närhelst myndigheten registrerar en skuld på en underårig. På så sätt skulle överförmyndaren slippa att aktivt begära uppgifterna från kronofogdemyndigheterna. I enlighet med min utfästelse i tidigare interpellations- och frågesvar har överväganden i frågan inletts i . I det fortsatta arbetet kommer särskilt att involveras, eftersom detta ansvarar för den lagstiftning som reglerar frågor om registrering av fordon.
frs · GQ121202 · 2003-08-18 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:1202 om polisens tolkning och tillämpning av kollektivt avlägsnande har frågat mig om jag avser att verka för att en utvärdering görs av polisens tolkning och tillämpning av 13b@13c§§ polislagen inkluderat en analys av huruvida en tolkning och tillämpning är förenlig med polislagen, regeringsformen och europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Enligt polislagen får polisen ingripa mot personer som uppträder ordningsstörande. Enligt 13b@13c§§ polislagen kan polisen också ingripa mot en hel folksamling om den kan anses ha stört den allmänna ordningen. Polisen kan i dessa fall inskränka sin prövning till om folksamlingen som sådan stört ordningen, utan att pröva om varje enskild deltagare uppträtt störande. I motsats till 13§ polislagen ger 13b@13c§§ inte stöd för att omhänderta någon, utan endast avvisa eller avlägsna. Ett avlägsnande enligt sistnämnda bestämmelser får alltså inte genomföras på ett sådant sätt att det i rättsligt hänseende blir att betrakta som ett omhändertagande. fick regeringens uppdrag att bland annat överväga om de åtgärder som enligt polislagen kan vidtas vid allvarliga ordningsstörningar är ändamålsenligt utformade. Kommittén har i sitt betänkande (SOU 2002:122) kommit fram till att det saknas skäl att föreslå någon ändring i dessa bestämmelser. Bland annat mot den bakgrunden anser jag inte att det finns anledning att ta initiativ till några lagändringar. Om de aktuella reglerna tolkas och tillämpas på ett riktigt sätt i enskilda fall prövas och kontrolleras av domstolarna och tillsynsorganen. I det sammanhanget kan nämnas att ombudsmän () i ett beslut så sent som (dnr 1508-2002) behandlat frågan om bortförande av deltagare i en folksamling kunde anses som ett avlägsnande enligt 13c§ polislagen eller om polisens handlande innebar att personerna omhändertogs utan stöd i lag.
frs · GQ121203 · 2003-08-12 00:00:00 — Svar på frågorna 2002/03:1203 om förhandlingsmannens rapporteringsskyldighet, 1204 om upptagning av skatt, 1205 om principer om specialdestinerade skatter, 1206 om förhandlingsmannens motpart och 1207 om ansvaret för skattepolitiken har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att skingra den oklarhet som regeringens beslut av åstadkommit såvitt avser förhandlingsmannens rapporteringsskyldighet till under förhandlingarna med och övriga berörda aktörer, vem som kan ha befogenhet att ta upp skatt, exempelvis vem som ska kunna äga kontrollstationer vid eventuellt införande av regionala biltullar, principen i den svenska skattelagstiftningen att specialdestinerade skatter inte ska förekomma, vilka "övriga berörda aktörer" som regeringens förhandlingsman ska förhandla med. har vidare frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att skingra den oklarhet som regeringens beslut av att tillsätta en förhandlingsman för viss skattefråga åstadkommit såvitt avser statens @ ytterst @ yttersta ansvar för skattepolitiken. Genom beslut gavs Stockholmsberedningen tilläggsdirektiv (dir. 2002:3) om att bland annat utreda frågan om hur användningen av trängselavgifter i trafiken kan genomföras. lämnade kommittén sitt betänkande Trängselavgifter (SOU 2003:61). Betänkandet remissbehandlas och remisstiden går ut . Remissvaren kommer att utvärderas och regeringen kommer därefter att ta ställning till den fortsatta handläggningen av betänkandet. Med avsikt att påskynda behandlingen av införandet av trängselavgifter i , utsåg regeringen en förhandlingsman som ska förhandla med och övriga berörda aktörer om vissa frågor som har samband med införandet av trängselavgifter i . Förhandlingsmannen ska, tillsammans med , ta fram ett förslag för upphandlingen av systemet för att ta in miljö- eller trängselavgifter. Han ska också diskutera med berörda parter vem som ska äga kontrollstationerna. Förhandlingsmannen ska vidare studera hur skattemedlen, i form av trängselavgifter, som efter beslut i tillfaller statskassan, ska kunna återföras till och bidra till utbyggnaden av kollektivtrafiken. Förhandlingsmannen kommer under arbetets gång fortlöpande att rapportera till . De frågor som anser att regeringsbeslutet att utse en förhandlingsman väcker, är just sådana frågor som förhandlingsmannens uppdrag omfattar. Förhandlingsmannen ska alltså i samråd med och andra berörda ta fram ett förslag till hur försöket med miljöavgifter eller trängselavgifter i ska hanteras avseende upphandling och förvaltning av systemet, kostnadsansvar och fördelning av intäkter. Regeringen kommer att utvärdera förhandlingsmannens fortlöpande rapportering och därefter ta ställning till hur det fortsatta arbetet med att möjliggöra införandet av trängselavgifter i ska fortgå.
frs · GQ121204 · 2003-08-12 00:00:00 — Svar på frågorna 2002/03:1203 om förhandlingsmannens rapporteringsskyldighet, 1204 om upptagning av skatt, 1205 om principer om specialdestinerade skatter, 1206 om förhandlingsmannens motpart och 1207 om ansvaret för skattepolitiken har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att skingra den oklarhet som regeringens beslut av åstadkommit såvitt avser förhandlingsmannens rapporteringsskyldighet till under förhandlingarna med och övriga berörda aktörer, vem som kan ha befogenhet att ta upp skatt, exempelvis vem som ska kunna äga kontrollstationer vid eventuellt införande av regionala biltullar, principen i den svenska skattelagstiftningen att specialdestinerade skatter inte ska förekomma, vilka "övriga berörda aktörer" som regeringens förhandlingsman ska förhandla med. har vidare frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att skingra den oklarhet som regeringens beslut av att tillsätta en förhandlingsman för viss skattefråga åstadkommit såvitt avser statens @ ytterst @ yttersta ansvar för skattepolitiken. Genom beslut gavs Stockholmsberedningen tilläggsdirektiv (dir. 2002:3) om att bland annat utreda frågan om hur användningen av trängselavgifter i trafiken kan genomföras. lämnade kommittén sitt betänkande Trängselavgifter (SOU 2003:61). Betänkandet remissbehandlas och remisstiden går ut . Remissvaren kommer att utvärderas och regeringen kommer därefter att ta ställning till den fortsatta handläggningen av betänkandet. Med avsikt att påskynda behandlingen av införandet av trängselavgifter i , utsåg regeringen en förhandlingsman som ska förhandla med och övriga berörda aktörer om vissa frågor som har samband med införandet av trängselavgifter i . Förhandlingsmannen ska, tillsammans med , ta fram ett förslag för upphandlingen av systemet för att ta in miljö- eller trängselavgifter. Han ska också diskutera med berörda parter vem som ska äga kontrollstationerna. Förhandlingsmannen ska vidare studera hur skattemedlen, i form av trängselavgifter, som efter beslut i tillfaller statskassan, ska kunna återföras till och bidra till utbyggnaden av kollektivtrafiken. Förhandlingsmannen kommer under arbetets gång fortlöpande att rapportera till . De frågor som anser att regeringsbeslutet att utse en förhandlingsman väcker, är just sådana frågor som förhandlingsmannens uppdrag omfattar. Förhandlingsmannen ska alltså i samråd med och andra berörda ta fram ett förslag till hur försöket med miljöavgifter eller trängselavgifter i ska hanteras avseende upphandling och förvaltning av systemet, kostnadsansvar och fördelning av intäkter. Regeringen kommer att utvärdera förhandlingsmannens fortlöpande rapportering och därefter ta ställning till hur det fortsatta arbetet med att möjliggöra införandet av trängselavgifter i ska fortgå.
frs · GQ121205 · 2003-08-12 00:00:00 — Svar på frågorna 2002/03:1203 om förhandlingsmannens rapporteringsskyldighet, 1204 om upptagning av skatt, 1205 om principer om specialdestinerade skatter, 1206 om förhandlingsmannens motpart och 1207 om ansvaret för skattepolitiken har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att skingra den oklarhet som regeringens beslut av åstadkommit såvitt avser förhandlingsmannens rapporteringsskyldighet till under förhandlingarna med och övriga berörda aktörer, vem som kan ha befogenhet att ta upp skatt, exempelvis vem som ska kunna äga kontrollstationer vid eventuellt införande av regionala biltullar, principen i den svenska skattelagstiftningen att specialdestinerade skatter inte ska förekomma, vilka "övriga berörda aktörer" som regeringens förhandlingsman ska förhandla med. har vidare frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att skingra den oklarhet som regeringens beslut av att tillsätta en förhandlingsman för viss skattefråga åstadkommit såvitt avser statens @ ytterst @ yttersta ansvar för skattepolitiken. Genom beslut gavs Stockholmsberedningen tilläggsdirektiv (dir. 2002:3) om att bland annat utreda frågan om hur användningen av trängselavgifter i trafiken kan genomföras. lämnade kommittén sitt betänkande Trängselavgifter (SOU 2003:61). Betänkandet remissbehandlas och remisstiden går ut . Remissvaren kommer att utvärderas och regeringen kommer därefter att ta ställning till den fortsatta handläggningen av betänkandet. Med avsikt att påskynda behandlingen av införandet av trängselavgifter i , utsåg regeringen en förhandlingsman som ska förhandla med och övriga berörda aktörer om vissa frågor som har samband med införandet av trängselavgifter i . Förhandlingsmannen ska, tillsammans med , ta fram ett förslag för upphandlingen av systemet för att ta in miljö- eller trängselavgifter. Han ska också diskutera med berörda parter vem som ska äga kontrollstationerna. Förhandlingsmannen ska vidare studera hur skattemedlen, i form av trängselavgifter, som efter beslut i tillfaller statskassan, ska kunna återföras till och bidra till utbyggnaden av kollektivtrafiken. Förhandlingsmannen kommer under arbetets gång fortlöpande att rapportera till . De frågor som anser att regeringsbeslutet att utse en förhandlingsman väcker, är just sådana frågor som förhandlingsmannens uppdrag omfattar. Förhandlingsmannen ska alltså i samråd med och andra berörda ta fram ett förslag till hur försöket med miljöavgifter eller trängselavgifter i ska hanteras avseende upphandling och förvaltning av systemet, kostnadsansvar och fördelning av intäkter. Regeringen kommer att utvärdera förhandlingsmannens fortlöpande rapportering och därefter ta ställning till hur det fortsatta arbetet med att möjliggöra införandet av trängselavgifter i ska fortgå.
frs · GQ121206 · 2003-08-12 00:00:00 — Svar på frågorna 2002/03:1203 om förhandlingsmannens rapporteringsskyldighet, 1204 om upptagning av skatt, 1205 om principer om specialdestinerade skatter, 1206 om förhandlingsmannens motpart och 1207 om ansvaret för skattepolitiken har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att skingra den oklarhet som regeringens beslut av åstadkommit såvitt avser förhandlingsmannens rapporteringsskyldighet till under förhandlingarna med och övriga berörda aktörer, vem som kan ha befogenhet att ta upp skatt, exempelvis vem som ska kunna äga kontrollstationer vid eventuellt införande av regionala biltullar, principen i den svenska skattelagstiftningen att specialdestinerade skatter inte ska förekomma, vilka "övriga berörda aktörer" som regeringens förhandlingsman ska förhandla med. har vidare frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att skingra den oklarhet som regeringens beslut av att tillsätta en förhandlingsman för viss skattefråga åstadkommit såvitt avser statens @ ytterst @ yttersta ansvar för skattepolitiken. Genom beslut gavs Stockholmsberedningen tilläggsdirektiv (dir. 2002:3) om att bland annat utreda frågan om hur användningen av trängselavgifter i trafiken kan genomföras. lämnade kommittén sitt betänkande Trängselavgifter (SOU 2003:61). Betänkandet remissbehandlas och remisstiden går ut . Remissvaren kommer att utvärderas och regeringen kommer därefter att ta ställning till den fortsatta handläggningen av betänkandet. Med avsikt att påskynda behandlingen av införandet av trängselavgifter i , utsåg regeringen en förhandlingsman som ska förhandla med och övriga berörda aktörer om vissa frågor som har samband med införandet av trängselavgifter i . Förhandlingsmannen ska, tillsammans med , ta fram ett förslag för upphandlingen av systemet för att ta in miljö- eller trängselavgifter. Han ska också diskutera med berörda parter vem som ska äga kontrollstationerna. Förhandlingsmannen ska vidare studera hur skattemedlen, i form av trängselavgifter, som efter beslut i tillfaller statskassan, ska kunna återföras till och bidra till utbyggnaden av kollektivtrafiken. Förhandlingsmannen kommer under arbetets gång fortlöpande att rapportera till . De frågor som anser att regeringsbeslutet att utse en förhandlingsman väcker, är just sådana frågor som förhandlingsmannens uppdrag omfattar. Förhandlingsmannen ska alltså i samråd med och andra berörda ta fram ett förslag till hur försöket med miljöavgifter eller trängselavgifter i ska hanteras avseende upphandling och förvaltning av systemet, kostnadsansvar och fördelning av intäkter. Regeringen kommer att utvärdera förhandlingsmannens fortlöpande rapportering och därefter ta ställning till hur det fortsatta arbetet med att möjliggöra införandet av trängselavgifter i ska fortgå.
frs · GQ121207 · 2003-08-12 00:00:00 — Svar på frågorna 2002/03:1203 om förhandlingsmannens rapporteringsskyldighet, 1204 om upptagning av skatt, 1205 om principer om specialdestinerade skatter, 1206 om förhandlingsmannens motpart och 1207 om ansvaret för skattepolitiken har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att skingra den oklarhet som regeringens beslut av åstadkommit såvitt avser förhandlingsmannens rapporteringsskyldighet till under förhandlingarna med och övriga berörda aktörer, vem som kan ha befogenhet att ta upp skatt, exempelvis vem som ska kunna äga kontrollstationer vid eventuellt införande av regionala biltullar, principen i den svenska skattelagstiftningen att specialdestinerade skatter inte ska förekomma, vilka "övriga berörda aktörer" som regeringens förhandlingsman ska förhandla med. har vidare frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att skingra den oklarhet som regeringens beslut av att tillsätta en förhandlingsman för viss skattefråga åstadkommit såvitt avser statens @ ytterst @ yttersta ansvar för skattepolitiken. Genom beslut gavs Stockholmsberedningen tilläggsdirektiv (dir. 2002:3) om att bland annat utreda frågan om hur användningen av trängselavgifter i trafiken kan genomföras. lämnade kommittén sitt betänkande Trängselavgifter (SOU 2003:61). Betänkandet remissbehandlas och remisstiden går ut . Remissvaren kommer att utvärderas och regeringen kommer därefter att ta ställning till den fortsatta handläggningen av betänkandet. Med avsikt att påskynda behandlingen av införandet av trängselavgifter i , utsåg regeringen en förhandlingsman som ska förhandla med och övriga berörda aktörer om vissa frågor som har samband med införandet av trängselavgifter i . Förhandlingsmannen ska, tillsammans med , ta fram ett förslag för upphandlingen av systemet för att ta in miljö- eller trängselavgifter. Han ska också diskutera med berörda parter vem som ska äga kontrollstationerna. Förhandlingsmannen ska vidare studera hur skattemedlen, i form av trängselavgifter, som efter beslut i tillfaller statskassan, ska kunna återföras till och bidra till utbyggnaden av kollektivtrafiken. Förhandlingsmannen kommer under arbetets gång fortlöpande att rapportera till . De frågor som anser att regeringsbeslutet att utse en förhandlingsman väcker, är just sådana frågor som förhandlingsmannens uppdrag omfattar. Förhandlingsmannen ska alltså i samråd med och andra berörda ta fram ett förslag till hur försöket med miljöavgifter eller trängselavgifter i ska hanteras avseende upphandling och förvaltning av systemet, kostnadsansvar och fördelning av intäkter. Regeringen kommer att utvärdera förhandlingsmannens fortlöpande rapportering och därefter ta ställning till hur det fortsatta arbetet med att möjliggöra införandet av trängselavgifter i ska fortgå.