frs · GQ12544 · 2003-02-26 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:544 om personalansvarsnämnd har frågat mig vad jag avser att göra för att garantera att behörig kompetens används i behandlingen av personalärenden inom Försvarsmakten. har ställt frågan mot bakgrund av att ärenden hos i vissa fall rör sexuella trakasserier. När det gäller sexuella trakasserier hos Försvarsmakten har jag i kammaren svarat på en interpellation i frågan. Jag framhöll då att regeringen har varit tydlig i sina ambitioner att verka för ökad jämställdhet inom alla politikområden, inte minst när det gäller förbättrad arbetsmiljö för kvinnor inom försvaret och att regeringen kommer att fortsätta arbeta aktivt med denna fråga. Försvarsmakten har också fått regeringens uppdrag att genomföra de förändringar i myndighetens personalförsörjningssystem som tagits upp i försvarsbeslutspropositionen. I uppdraget lyfts särskilt fram behovet av att förebygga trakasserier. Detta arbete ska ske i nära samverkan med Försvarsdepartementet. I fråga om personalansvarsnämnden vill jag framhålla följande. I och med den så kallade ämbetsansvarsreformens ikraftträdande placerades beslutanderätten i fråga om avskedande, avstängning och åtalsanmälan hos respektive arbetstagares anställningsmyndighet. Ofta finns det en särskilt inrättad personalansvarsnämnd hos myndigheten. Myndighetens chef är i regel ordförande i nämnden. Emellertid ansågs i samband med reformen att sådana frågor vad gäller högre statliga befattningshavare inte lämpligen borde bedömas av deras kolleger på myndigheten. I en nyligen beslutad proposition (prop. 2002/03:47) föreslås att Statens ansvarsnämnds behörighetsområde utvidgas till att omfatta även personer som utan att vara anställda genom beslut av regeringen har en verksledande eller därmed jämförlig ställning. Ändringarna föreslås att träda i kraft . I förordningen (2000:555) med instruktion för Försvarsmakten har sammansättningen av hos Försvarsmakten reglerats. I 27§ föreskrivs att nämnden består av överbefälhavaren, chefsjuristen, personaldirektören, personalföreträdare och de chefer som överbefälhavaren utser. Nämndens arbetsformer med mera har dock inte reglerats. För övrigt finns bland annat i jämställdhetslagen (1991:433) bestämmelser som reglerar vad som åligger en arbetsgivare som får kännedom om att en arbetstagare anser sig ha blivit utsatt för sexuella trakasserier på arbetsplatsen. Från Försvarsmakten har inhämtats bland annat att innan ärenden om sexuella trakasserier tas upp i behandlas ärendet i en särskild arbetsgrupp inom Försvarsmakten där det finns sådan kompetens som efterfrågar. Nämnden har också möjlighet att höra särskild expertis på området. För min del anser jag att regeringen med den reglering av sammansättningen av med bland annat chefsjuristen och personaldirektören tillförsäkrat att behandlingen av ärenden i kan ske på ett sätt som skapar förtroende inom organisationen. Även lagstiftningen om diskriminering m.m. gör att arbetsgivarens ansvar för dessa frågor ytterligare understryks. Självfallet kommer de frågor som aktualiserat i sin fråga att behandlas i den ovannämnda dialog som Försvarsdepartementet har med Försvarsmakten när det gäller införandet av ett nytt personalförsörjningssystem.