frs · GQ12796 · 2003-04-16 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:796 om skogsbrandsbevakning har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att landets skogar ska ha fortsatt brandbevakning. besvarade jag en interpellation av om skogsbrandsflyget och besvarade jag en fråga av i samma ämne. Jag framhöll i svaren att jag inte avsåg att verka för att skogsbrandsbevakning med flyg ska bli ett statligt ansvar. Jag påpekade dock att beslut att upphöra med bidrag inte behövde medföra att skogsbrandsbevakningen upphör. Skogsägare och andra intressenter borde i stället ansvara för att besluta om olycks- och skadeförebyggande åtgärder. I det sammanhanget kan ha en viktig roll genom att informera berörda om erfarenheterna och bidra med sitt kunnande. Ett antal länsstyrelser vände sig till regeringen med begäran om att ansvarsförhållandena när det gäller skogsbrandsbevakning bör ändras så att staten får ansvaret för och finansierar verksamheten. Regeringen beslutade att lämna länsstyrelsernas framställningar utan åtgärd. Regeringen framhöll att syftet med räddningstjänstlagstiftningen inte är att befria enskilda från ansvar och kostnader för ingripanden vid olyckshändelser och föra över ansvar och kostnader på det allmänna. Syftet är i stället att det allmänna ska hålla en organisation som kan ingripa när den enskilde inte själv eller med anlitande av någon annan klarar av att bemästra en olyckssituation. Utgångspunkten är att den enskilde har ett primärt ansvar för att skydda sin egendom och för att inte orsaka olyckor. Detta innebär att det inte finns någon skyldighet för det allmänna att svara för skogsbrandsbevakning med flyg. har inte heller haft något uppdrag från regeringen när det gäller skogsbrandsbevakning med flyg. Myndigheten har emellertid från sitt förvaltningsanslag valt att lämna ekonomiskt bidrag till verksamheten och även bistått med viss utrustning, utbildning och information. Bidraget har varierat beroende på väderförhållandena och har uppgått till 3@8 miljoner kronor . har beslutat om kraftiga omprioriteringar av sin verksamhet och har efter hörande av berörda intressenter beslutat att det bidrag som lämnar till skogsbrandsbevakning med flyg kommer att upphöra . Berörda intressenter har av informerats om detta så att de själva ska kunna besluta om eventuellt bidrag till fortsatt skogsbrandsbevakning. För att utreda intresset för annan finansiering har inhämtat synpunkter från omkring 300 intressenter i form av skogsägare, länsstyrelser, kommunala räddningstjänster och försäkringsbolag. Av remissvaren framgick enligt att intresset för alternativ finansiering var mycket svagt. har beslutat om Statens räddningsverks verksamhet . I samband med beslutet avslogs tre motioner [Fö237 (s), Fö239 (s) och Fö249 (c)] om fortsatt bidrag till skogsbrandsbevakning med flyg. I motionerna föreslogs att staten även fortsättningsvis ska ha det ekonomiska huvudansvaret för skogsbrandsbevakningen. anförde i sitt betänkande 2002/03:FöU1 att man kan hålla med motionärerna om att skogbrandsbevakningen fyller en viktig funktion. Utskottet ansåg dock att den enskilda myndigheten bör göra de verksamhetsprioriteringar som anses nödvändiga. Mot den bakgrunden var därför utskottet inte berett att föreslå någon åtgärd med anledning av de aktuella motionerna. berör även allemansrätten i sin fråga @ hon menar att allemansrätten gör att många människor vistas i skogen och bland annat gör upp eld för korvgrillning, vilket ganska ofta leder till skogsbränder. När jag besvarade interpellation, , påpekade jag att folk som rör sig ute i skog och mark kan upptäcka bränder och larma med hjälp av sina mobiltelefoner. Allemansrätten kan alltså även vara positiv ur brandskyddssynpunkt. Avslutningsvis kan det nämnas att kommunerna enligt gällande räddningstjänstlagstiftning har möjlighet att meddela de föreskrifter om förbud helt eller delvis mot eldning som behövs.