ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
frs · GQ12453 · 2003-02-05 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:453 om sexuella trakasserier inom försvaret har frågat mig vilka åtgärder jag som försvarsminister har för avsikt att vidta för att inte någon, oavsett kön eller sexuell läggning, ska utsättas för sexuella trakasserier. Inledningsvis vill jag framhålla att jag delar frågeställarens uppfattning om att detta är ett mycket viktigt område att bevaka. Ingen inom Försvarsmakten ska behöva utsättas för trakasserier på grund av exempelvis kön eller sexuell läggning. Detta ser jag som ett självklart mål och ett oeftergivligt krav. Regeringen har varit tydlig i sina ambitioner att verka för ökad jämställdhet inom alla politikområden, inte minst vad beträffar förbättrad arbetsmiljö för kvinnor inom försvaret. Försvarsmakten har fått regeringens uppdrag att genomföra de förändringar i myndighetens personalförsörjningssystem som redovisats i propositionen Fortsatt förnyelse av totalförsvaret (2001/02:10). En av de punkter som särskilt lyfts fram i uppdraget är behovet av att förebygga trakasserier. Dessutom ingår det i myndighetens arbete att beakta försvarsutskottets ställningstaganden i personalfrågorna enligt betänkande 2001/02:FöU7. Försvarsmakten kommer att återrapportera resultatet av sitt arbete till regeringen . Försvarsdepartementet har i arbetet med regleringsbreven lyft fram diskrimineringsfrågan i syfte att öka mångfalden. I regleringsbrevet för står: "skall i samverkan med Försvarsmakten och andra utbildningsanordnare vidta åtgärder så att totalförsvaret speglar samhällets mångfald, bl.a. vad avser kön, etnisk bakgrund och sexuell läggning. Detta ska ske genom att man aktivt verkar för att bl.a. fler kvinnor söker och fullgör civil- eller värnpliktsutbildning, genom att verka för en ökad andel totalförsvarspliktiga med invandrarbakgrund och genom att motverka olika typer av indirekt diskriminering. Genom externa informationsinsatser och interna utbildningsinsatser skall inom sitt ansvarsområde fortsätta att utveckla förutsättningar för att öka jämställdhet och mångfald bland de mönstrande och antagningsprövade." Vidare sägs att återrapportering ska ske i samverkan med Försvarsmakten och andra utbildningsanordnare. Avslutningsvis vill jag tillägga att regeringen införde en ändring i förordningen (1995:238) om totalförsvarsplikt. Där föreskrivs att bland annat Försvarsmakten ska vidta åtgärder för att förebygga och förhindra att de som tjänstgör med stöd av lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt utsätts för sexuella trakasserier och trakasserier på grund av sexuell läggning. Mot bakgrund av ovanstående och de generella föreskrifter som gäller statliga myndigheter vad avser trakasserier och diskriminering ser jag inga skäl att vidta några ytterligare åtgärder.
frs · GQ12454 · 2003-02-05 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:454 om järnvägen i Bergslagen Mot bakgrund av den svåra bussolyckan i har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att tillse att tågtrafiken i Bergslagen kan fungera bättre. Först av allt vill jag djupt beklaga den tragiska olyckan och jag känner starkt för de drabbade och deras anhöriga. Regeringen har gjort bedömningen att tågtrafiken i Bergslagen är transportpolitiskt motiverad. För att upprätthålla denna trafik har staten, via Rikstrafiken, påtagit sig ett ansvar som innebär ett ekonomiskt tillskott till Tåg i Bergslagen med flera . När det gäller tågtrafiken Bergslagen ligger det operativa ansvaret för trafiken på Tåg i Bergslagen och . Dessvärre har inte tågtrafiken fungerat tillfredsställande på grund av ett antal orsaker. Detta har gjort att SJ har satt in bussar för att ersätta inställda tågavgångar. Detta är självfallet inte önskvärt men när ett tåg, av en eller annan anledning, måste ställas in finns inget annat alternativ än ersättningsbuss om trafiken ska kunna upprätthållas. Även om tågtrafiken kommer att bli mer tillförlitlig så kan ingen garantera att till exempel tekniska fel inte uppstår som gör att tåget måste ersättas med buss. Min bedömning är därför att orsakerna till den tragiska olyckan rimligen inte kan stå att finna i att SJ satt in ersättningsbussar, utan måste sökas i själva bussolyckan. Rikstrafiken ska inom sitt ansvarsområde tillse att kvaliteten inom den kollektiva trafiken är tillfredsställande och utveckla upphandlingsformerna för att säkerställa en tillfredsställande transportförsörjning.
frs · GQ12456 · 2003-02-05 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:456 om psalmsång i skolan har frågat vilka åtgärder jag tänker vidta för att det ska vara tillåtet att sjunga psalmer och berätta om kristna högtider och bibliska personer i den svenska skolan. Som minister uttalar jag mig inte om enskilda fall. Mitt svar behandlar därför frågan på ett generellt plan. Jag vill dock göra frågeställaren uppmärksam på att såvitt jag har erfarit, har kritiserat kommun på en enda punkt, nämligen avseende informationen mellan hem och skola. Enligt de uppgifter jag har fått har inte kritiserat att man sjungit psalmer eller berättat om kristna högtider eller bibliska personer i undervisningen. läroplan för det obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshemmet (Lpo 94) fastslås att det är en viktig uppgift för skolan att förmedla och hos eleverna förankra de grundläggande värden som vårt samhällsliv vilar på. De tre läroplaner som finns för förskola, skola och vuxenutbildning ska vara länkade i varandra av en gemensam värdegrund och genomsyrade av samma syn på kunskap, utveckling och lärande. Det framgår också tydligt att undervisningen i skolan ska vara icke-konfessionell. I läroplanen anges också att undervisningen ska vara saklig och allsidig och att alla föräldrar med samma förtroende ska kunna skicka sina barn till skolan, förvissade om att barnen inte blir ensidigt påverkade till förmån för den ena eller andra åskådningen. Enskilda skolor kan ha en konfessionell inriktning. I betänkandet Skollag för kvalitet och likvärdighet (SOU 2002: 121) av skollagskommitté behandlas bland annat frågor angående de konfessionella skolorna och skolans värdegrundsuppdrag. Kommitténs förslag går ut på remiss . I kursplanen i religionskunskap för finns både mål som handlar om att fördjupa kunskapen om alla religioner och ett mål som särskilt rör hur kristendomen har påverkat det svenska samhället. Under rubriken talas om kristendomens värde- och normsystem, lagstiftning och rättssystem, kultur och traditioner. Det talas vidare om kunskaper om och kyrkoåret och psalmer, sånger, etiska principer och sedvänjor som uttryck för tro. Det kan alltså enligt min uppfattning inte finnas några generella hinder mot att man sjunger psalmer och berättar om kristna högtider och bibliska personer i skolan, under förutsättning att det ingår som en del i en allsidig och saklig undervisning. Såvitt jag förstår har också beaktat detta i sin bedömning av det aktuella fallet. Jag avser alltså inte att vidta några åtgärder med anledning av det inträffade.
frs · GQ12457 · 2003-02-04 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:457 om bojkott av stafettläkare har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta så att patienterna inte drabbas vid en eventuell bojkott av "stafettläkare". Det är landstingens ansvar att organisera vården och att rekrytera personal så att de kan erbjuda en fullgod vård till alla patienter. Det är viktigt att landstingen tar ansvar för sina behov och medverkar till att göra primärvården till en attraktiv arbetsplats. I Nationell handlingsplan för utveckling av hälso- och sjukvården (prop.1999/2000:149), gjorde regeringen bedömningen att en ökning av antalet läkare i primärvården är en förutsättning för att denna ska kunna fylla funktionen som basen i hälso- och sjukvården. Därför har också kraftfulla åtgärder vidtagits för att öka andelen läkare i primärvården. Regeringen slöt ett avtal om utvecklingsinsatser med och . Man kom där överens om att landstingen ska svara för att avsevärt förstärka läkartätheten i primärvården. Vidare ingår i avtalet att landstingen ska förbättra kompetensen och fortbildningsmöjligheterna, liksom forskningsmöjligheterna i primärvården. Detta avtal tillsammans med arbetet för att förbättra tillgängligheten inom hälso- och sjukvården, innebär att regeringen satsar ca under åren 2001@2004, för att förstärka primärvården. Landstingens lokala handlingsplaner visar att de ser läkarrekryteringen som en av nyckelfrågorna för primärvårdens fortsatta utveckling. Enligt uppfylldes också målet för antalet allmänläkare med god marginal . Den rapport som lämnade (NPS 2003) visar att personaltätheten av läkare och sjuksköterskor i motsvarar förhållandet i andra europeiska länder och att antalet läkare och sjuksköterskor bedöms öka fram . Regeringens satsningar i kombination med det fria vårdvalet som trädde i kraft samt den planerade utökade nationella vårdgarantin, stärker avsevärt patienternas valfrihet och möjligheter att få vård samt för att primärvården förstärks med nödvändiga läkarresurser.
frs · GQ12458 · 2003-02-05 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:458 om omvänt besöksförbud har frågat socialministern vilka åtgärder han avser att vidta för att tillämpningen av besöksförbudet enligt 5 kap. 2 § socialtjänstlagen ska bli effektivare. Arbetet i regeringen är så fördelat att det är jag som ska besvara frågan. Bestämmelsen om att i vissa fall förbjuda en person att ta emot andras underåriga barn skärptes i och med att socialtjänstlagen ändrades . Skärpningen genomfördes trots att det var sällsynt att den tidigare regeln tillämpades, men regeringen ansåg att en skärpning var befogad för att öka skyddet för barn. I sammanhanget bör ansvar för barn som riskerar att fara illa uppmärksammas. kan naturligtvis med stöd av bestämmelserna i socialtjänstlagen och LVU ingripa för att skydda barn. Jag har inte fått annat än någon enstaka signal om att bestämmelsen är förknippad med svårigheter när det gäller att tillämpa och upprätthålla den. Frågan kan komma att belysas av den utredning som regeringen avser att tillsätta med uppgift att ta fram en nationell handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården.
frs · GQ12459 · 2003-02-05 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:459 om bättre mål för arbetsmarknadspolitiken har frågat mig hur målen kan förtydligas på det arbetsmarknadspolitiska området så att det blir möjligt att mäta effekterna av de insatser som görs på integrationsområdet. Regeringens uppfattning är att samhällets etniska och kulturella mångfald bör ta sin utgångspunkt i den generella politikens utformning. Det innebär att det är behoven i sig och till exempel inte invandrarskapet som motiverar säråtgärder av olika slag. Denna princip gäller också generellt för arbetsmarknadspolitiken. I vissa fall måste emellertid den generella politikens inriktning förstärkas och förtydligas för att få de effekter som eftersträvas. Detta har också gjorts inom arbetsmarknadspolitiken, till exempel genom personalförstärkningar på arbetsförmedlingarna för att öka möjligheten för personer med utländsk bakgrund att ta sig ut på arbetsmarknaden. Regeringen har också inom ramen för det treåriga programmet för att öka sysselsättningen för invandrare avsatt till () för kompletterande utbildning för personer med utländsk högskoleexamen inom bristyrken. har arbetslösheten bland utlandsfödda minskat betydligt. Sysselsättningen har ökat mer i denna grupp än genomsnittligt. Denna positiva utveckling till trots, finns det en stor medvetenhet inom regeringen om att det finns mycket kvar att göra inom det integrationspolitiska området. En del av detta är givetvis att se över hur målen inom olika politikområden är formulerade. Det görs också kontinuerligt. Oavsett vilka mål vi har så pekar på ett annat problem @ hur vi mäter effekterna av politiken. Vi måste bli bättre på att se vilka effekter de genomförda insatserna har. Inom arbetsmarknadspolitiken är detta ett utvecklingsområde, som också har förbättrats . AMV genomför bland annat en organisationsförändring som syftar till en mer sammanhållen organisation med bättre uppföljning och analys av gjorda insatser. () har en nyckeluppgift inom detta område. Jag har tidigare framhållit i olika sammanhang i att det pågår ett arbete inom med att utveckla och förbättra verksamhetsuppföljningen inom arbetsmarknadspolitiken. I detta arbete kommer självfallet de integrationspolitiska aspekterna att beaktas.
frs · GQ12460 · 2003-02-05 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:460 om finansiering av riksrekryterande påbyggnadsutbildningar har frågat mig om jag avser att lägga förslag på förändringar när det gäller finansieringen av de riksrekryterande påbyggnadsutbildningarna. De problem som lyfter fram är väl kända. Förhållandena berördes redan i regeringens utvecklingsplan för kvalitetsarbetet i förskola, skola och vuxenutbildning . Jag delar uppfattningen att konsekvenserna för den enskilda kommunen kan bli orimliga. Jag räknar därför med att kunna återkomma till med förslag om förändringar av regelverket för påbyggnadsutbildningar under vårriksdagen.
frs · GQ12461 · 2003-02-05 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:461 om undantag från handel med elcertifikat har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att träfiberindustrin ska undantas från kvotplikten. En utgångspunkt för det föreslagna certifikatsystemet är att kostnaderna för den tillkommande elproduktionen ska belasta dem som använder el. De kostnader som kvotplikten medför för svenska företag saknas i flertalet av dessa företags konkurrentländer. Att ålägga dessa branscher kvotplikt skulle kunna få till följd att dessa företag flyttar sin verksamhet till andra länder med ett lägre kostnadstryck. Det är därför motiverat att undanta vissa branscher från kvotplikt för den del av elektriciteten som förbrukas i tillverkningsprocessen. När det gäller de föreslagna undantagen från kvotplikt bygger regeringens förslag dels på betänkande (SOU 2001:77), departementspromemorian Lag om elcertifikat (Ds 2002:40), remissinstansernas synpunkter och förslag samt på det arbete som bedrivs inom rörande så kallade långsiktiga avtal med energiintensiv industri. Denna fråga har således diskuterats utförligt men jag är medveten om att avgränsningsproblem alltid kan förekomma. Regeringen avser självklart att noga följa utvecklingen av det föreslagna certifikatsystemet, inklusive frågan om industrin och dess kvotplikt. I propositionen (2002/03:40) anförs också att regeringen, då den så kallade presenterat sitt förslag, avser att göra en helhetsbedömning av de framtida villkoren för elintensiv industri med avseende på den samlade belastningen av skatter, avgifter och kvotplikt. I detta sammanhang kan givetvis även avgränsningar prövas.
frs · GQ12462 · 2003-02-05 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:462 om nordisk samverkan och alkoholpolitiken i EU har frågat mig om jag kommer att ta några initiativ för att stödja förslag om att EU ska fatta ett gemensamt beslut om höjda alkoholskatter. uppger att socialdemokratiske justitieminister har väckt förslaget om att EU borde fatta ett gemensamt beslut om höjda alkoholskatter. Den har i arbetet inom EU vid ett flertal tillfällen hävdat att en höjning av minimiskattesatserna för alkoholdrycker bör ske. Regeringen kan därför helt stödja den finländske ministerns förslag. Sedan ett flertal år tillbaka har frågan om alkoholskatter regelbundet varit föremål för diskussion på de nordiska finansministermötena. En särskild ordning har etablerats för information på ett tidigt stadium om planerade ändringar av de nordiska ländernas beskattning. Alkoholbeskattningen utgör ett viktigt område i detta sammanhang. Dessutom finns en särskild ordning för samråd mellan de nordiska länderna angående gemensam hållning när det gäller den kommande alkoholskatterapporten från kommissionen.
frs · GQ12463 · 2003-02-13 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:463 om jämställdhet i International Criminal Court har frågat mig vad regeringen tänker göra för att den ska uppfylla kraven i domstolens stadga om en rättvis representation avseende kvinnor och män bland domarna. Låt mig inledningsvis säga att domstolens stadga trädde i kraft och att det finns 89 anslutna stater. Ikraftträdandet var en historisk händelse som uppmärksammades världen över och av många betecknades som den kanske största händelsen på den internationella rättens område efter antagandet av FN:s stadga och FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna. För att domstolen ska få en så kompetent och representativ sammansättning som möjligt, har man i domstolens stadga satt upp särskilda kriterier för detta. Vid val av domare ska beaktas att de huvudsakliga rättssystemen i världen är företrädda, att det finns en skälig geografisk representation samt en rättvis representation av manliga och kvinnliga domare. Medan de två första kraven är vanliga i sådana här sammanhang är kravet på en rättvis fördelning mellan könen en välkommen nyhet. Procedurreglerna för nominering och val av domare antogs formellt av det första så kallade statspartsmötet . Inför detta hade deltagit i en mindre informell grupp av länder som är engagerade i frågan om respekten för ovannämnda kriterier. En rättvis fördelning mellan kvinnliga och manliga domare är en för den särskilt viktig aspekt med tanke på de brott för vilka domstolen givits kompetens. Enligt min mening har vi anledning att vara nöjda med reglerna för domarvalen. Såvitt gäller domarvalen hade sammanlagt 45 kandidater anmälts inom utsatt frist. Av dessa var 10 kvinnor. Tillsammans med de övriga nordiska länderna stod bakom kandidat som till vår glädje också blev invald. Valet till de 18 domartjänsterna ledde vidare till att sju kvinnor valdes: (), Fatoumata Diarra (), (), Sylivia H. (), Navanthem Pillay (), () och Akua Kuenyehia (). välkomnar detta resultat då det rör sig om ytterst kompetenta personer, flera med särskild kunskap om brott mot kvinnor och barn. Något krav på en exakt kvot om kvinnor respektive män finns inte i domstolens stadga. Den kvinnliga andelen domare kunde ha varit högre än den nu blev i dessa första val. Andelen är dock långt högre än i andra internationella domstolar. Vi ska också hålla i minnet att de nu valda domarnas mandattider genom lottdragning bestämts till 3,6 respektive mandattider (för en tredjedel vardera) i syfte att skapa en rotationsordning. Det gör att vi kommer att kunna rösta in en ny tredjedel av domarna. Därmed får vi möjlighet att uppnå en sådan representation i domargruppen och en sådan överensstämmelse med stadgans kriterier som vi vill åstadkomma.
frs · GQ12465 · 2003-02-19 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:465 om i har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att i ska kunna fortsätta att bedriva en tillfredsställande verksamhet. Jag vill först av allt framhålla att regeringen i förordning har bestämt att landet ska vara indelat i åklagarregioner med en åklagarmyndighet i varje region. Det är emellertid en exklusiv uppgift för Riksåklagaren och chefen för i att från olika utgångspunkter närmare bestämma om den åklagarverksamhet som bedrivs i av lokal åklagare. Jag vill i ett bredare perspektiv framhålla att åklagarorganisationen har en central roll i brottsbekämpningen och dess verksamhet har direkt betydelse för rättskedjans samlade effektivitet. Jag anser att det därför är viktigt att åklagarorganisationen har tillräckliga ekonomiska resurser för att kunna bedriva en effektiv verksamhet med högt ställda rättssäkerhetskrav. Riksåklagaren har i sitt preliminära budgetunderlag för 2004@2006 angett att det ekonomiska läget inom åklagarorganisationen är ansträngt och att antalet åklagare och andra anställda därför måste minska med nuvarande anslagsnivå. Riksåklagaren har också angett att arbetsbelastningen för landets åklagare är hög och att arbetsmiljön kommer att försämras om inte åklagarorganisationen får ekonomiskt tillskott. Jag har noterat det som Riksåklagaren har angett i sitt preliminära budgetunderlag om personalnedskärningar och arbetsläget inom åklagarorganisationen. Regeringen kan dock tidigast i samband med den ekonomiska vårpropositionen föreslå förändrade utgiftsramar. Jag kan därför inte nu uttala mig om eventuella förändringar av åklagarorganisationens anslag. Inom pågår beredningen av åklagarorganisationens totala resursbehov. Som sagt kan jag inte nu uttala mig om åklagarorganisationens framtida anslag. Jag vill dock framhålla att regeringen har satsat på åklagarorganisationen . Det har därför varit möjligt för Riksåklagaren att göra stora satsningar på flera angelägna områden inom åklagarorganisationen. har antalet åklagare varit förhållandevis . Det totala antalet åklagare har ökat under perioden 1999@2002.
frs · GQ12466 · 2003-02-19 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:466 om uppfostringsläger utomlands har frågat vad socialministern avser att göra för att tillse att barn inte försätts i vanmäktiga situationer genom att sändas till läger utomlands med stöd av svenska myndigheter. Arbetet i regeringen är så fördelat att det är jag som ska besvara frågan. Barn måste givetvis skyddas från att sändas ut i oacceptabla förhållanden. Enligt bestämmelserna i har föräldrar både rätt och skyldighet att bestämma i frågor som rör ett barns personliga angelägenheter. Om föräldrar vill skicka sitt barn till sitt hemland för att knyta kontakt med sina rötter har de rätt att fatta ett sådant beslut. Föräldrar ska naturligtvis lyssna på barnet och ta hänsyn till barnets vilja och synpunkter utifrån hans eller hennes ålder och utveckling. Samhället har dock ett övergripande ansvar för att skydda barn från att fara illa. Om det kommer till kännedom att ett barn riskerar att fara illa ska barnets behov av insatser från utredas. När utreder och fattar beslut om sådana insatser ska principen om barnets bästa beaktas. Barn har enligt socialtjänstlagen också rätt att bli hörda, det vill säga ska samtala med dem och bilda sig en uppfattning om hur barnet självt ser på sin situation. Ett barn som är har ställning som egen part i ärenden som rör honom eller henne. Lagstiftningen understryker vikten av att val av lämplig insats sker i samförstånd med barnet och hans eller hennes familj. Om det vid en utredning till exempel framkommer att föräldrarna avser att skicka barnet till ett annat land där han eller hon riskerar att utsättas för övergrepp finns möjligheter att ingripa med stöd av LVU för att skydda barnet. Lagregleringen för att kunna fatta beslut i enlighet med bestämmelsen om barnets bästa finns i socialtjänstlagen. I en kommande proposition om stärkt skydd för barn i utsatta situationer kommer också principen om barnets bästa att tydliggöras i LVU. Ökade kunskaper inom om vad barn kan råka ut för om de reser tillbaka till sina hemländer där svåra förhållanden råder bör också leda till att beslut fattas utifrån vad som är bäst för varje enskilt barn.