ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
frs · GQ121070 · 2003-06-17 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:1070 om samhällets kostnader för alkoholen har frågat finansminister vilka åtgärder han tänker vidta för att minska samhällets stora kostnader för alkoholen. Arbetet i regeringen är så fördelat att det är jag som ska besvara frågan. För att motverka negativa effekter för folkhälsan beslutade om en nationell handlingsplan för att förebygga alkoholskador. I handlingsplanen redovisas ett antal områden där insatser behöver genomföras och förstärkas fram till och med . Syftet med handlingsplanen är att lägga fast grundvalarna för en alkoholpolitik som leder till minskad alkoholkonsumtion och begränsar alkoholskadorna, det vill säga en politik som har tydliga alkoholpolitiska ambitioner. Huvudinriktningen för alkoholpolitiken enligt handlingsplanen är att stimulera utvecklingen av målinriktade och samordnade förebyggande insatser på nivå. Förstärkta åtgärder behövs dessutom i form av särskilda stödinsatser för riskgrupper och individer med riskbeteende, vård- och behandlingsinsatser, opinionsbildning och information, begränsning av tillgången på och marknadsföringen av alkoholdrycker, kompetensutveckling, uppföljning av konsumtions- och skadeutvecklingen samt alkoholforskning. Förstärkta åtgärder behövs också för att utveckla samarbetet på europeisk och internationell nivå. För genomförandet av handlingsplanen disponeras . Av dessa går via länsstyrelserna direkt till att utveckla kommunernas lokala alkoholförebyggande arbete. En särskild kommitté har tillsatts med uppgift att samordna insatserna på nationell nivå och i samspel med kommunerna och landstingen stimulera insatserna på regional och lokal nivå. Kommittén har också fått i uppdrag att svara för information och opinionsbildning nationellt och att genomföra seminarier, konferensserier etcetera som syftar till att förankra innehållet i planen och stimulera utvecklingen av olika förebyggande verksamheter såväl lokalt som regionalt. Arbetet med att förverkliga handlingsplanens intentioner har pågått . Insatserna är av långsiktig karaktär där stora ansträngningar nu görs för att utveckla kompetens, metoder och verksamheter på framför allt lokal och regional nivå. har ca 250 lokala och regionala samordnare av det alkohol- och drogförebyggande arbetet anställts runtom i landets kommuner och landsting med hjälp av de statliga bidragen. Detta får anses vara ett bra resultat med tanke på den korta tid som förflutit sedan medlen i praktiken funnits tillgängliga för ansökan. har fått regeringens uppdrag att följa upp och utvärdera insatserna i enlighet med den nationella handlingsplanen för att förebygga alkoholskador. Det är rimligt att låta de åtgärder som vidtagits i enlighet med den nationella handlingsplanen för att förebygga alkoholskador utvecklas och utvärderas innan nya åtgärder föreslås.
frs · GQ121071 · 2003-06-18 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:1071 om bruttoavdrag för tandläkarbesök har frågat mig om det är min bedömning att det är rätt att medge avdrag för motion men inte för tandvård. Frågan har ställts mot bakgrund av att det inom har upprättats en promemoria med förslag att slopa skattefriheten för förmån av inte offentligt finansierad tandvård. Promemorian, som har remissbehandlats, bereds inom . Som jag sagt i ett tidigare svar på en fråga om företagstandvård (fråga 2002/03:873) bör den offentliga finansieringen av tandvården ske i huvudsak inom ramen för den allmänna försäkringen. Att förmån av vanlig svensk tandvård blivit skattefri är en inte avsedd konsekvens av nuvarande lagstiftning som bör rättas till. Förmån av enklare slag av motion och annan friskvård är skattefri under vissa förutsättningar. Bland annat får förmånen inte till skillnad mot förmån av tandvård bytas ut mot kontant ersättning. Det finns även andra skillnader mellan förmån av tandvård och personalvårdsförmåner, dit enklare slag av motion och annan friskvård hör. Förmånerna har bland annat olika stark anknytning till arbetsgivarens verksamhet. Personalvårdsförmåner kan regelmässigt motiveras som positiva och mer eller mindre nödvändiga för arbetsgivarens verksamhet. Detta gäller endast i rena undantagsfall för tandvård. Dessa skillnader talar också för att förmånerna behandlas olika i inkomstbeskattningen.
frs · GQ121072 · 2003-06-18 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:1072 om kulturportot har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att kompensera bokbranschen för effekten av att Posten avskaffar kulturportot. Bakgrunden till frågan är beslutet av att avveckla systemet med en särskild rabattform, så kallade frankoetiketter, för författare och förlag inom kultur-, bok- och musikbranschen. Postens prissättning och eventuella rabatter bestäms av bolagets styrelse och ledning. Det finns inga möjligheter för staten att kompensera bokbranschen för det avskaffade kulturportot. Jag utgår från att det fortsatt ligger i Postens eget intresse att tillhandahålla en god postservice för viktiga kundgrupper som förlag, bokhandlare och författare. Regeringen följer utvecklingen noga.
frs · GQ121073 · 2003-06-18 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:1073 om kvinnliga teaterregissörers kompetens har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att tillvarata kvinnliga teaterregissörers kompetens som ledare och därigenom åstadkomma en jämnare könsfördelning bland cheferna vid landets teatrar. som kulturminister har jämställdhetsfrågorna varit i hög grad prioriterade. Samtliga statliga kulturinstitutioner har numera i sina regleringsbrev, eller motsvarande dokument, uttryckliga mål och återrapporteringskrav om att värna en samhällsutveckling som kännetecknas av jämställdhet mellan kvinnor och män. Vid tillsättning av styrelser i statliga myndigheter och institutioner är det en självklarhet med jämn könsfördelning. I de styrelser som ansvarar för har andelen kvinnliga ordföranden ökat från (2000) till (2002). Även andelen kvinnliga chefer för institutioner och myndigheter på område har ökat kraftigt och ligger på . Bland andra åtgärder som jag vill nämna finns den Genusarbetsgrupp för museer som regeringen tillsatt och vars uppgift är att granska hur kvinnor och män framställs på museerna och att överväga möjligheterna att etablera ett framtida resurscentrum för genusfrågorna på museerna. En rapport från gruppen är planerad att komma under slutet av detta år. Lägg därtill det nya och tydligare mål som gäller för statens filmstöd och som hänvisar till, nämligen att öka andelen kvinnor bland de filmskapare som erhåller produktionsstöd. Från regeringens sida kommer vi nu att gå vidare. Med erfarenheterna från Genusarbetsgruppen på museiområdet kommer det att tillsättas en arbetsgrupp med uppdrag att främja jämställdheten inom scenkonstområdet. Gruppen ska följa utvecklingen och ta till vara erfarenheter från hela scenkonstområdet, som ju även omfattar många grupper och institutioner som staten inte är huvudman för, och lämna förslag på lämpliga åtgärder. Regeringen är till exempel inte främmande för att införa tydligare mål och återrapporteringskrav liknande filmpolitikens på andra kulturområden. Jag vill slutligen understryka att jämställdhet inte bara handlar om en jämnare könsfördelning på arbetsplatser. Lika viktigt är att vi utvecklar ett kulturliv där kvinnors livserfarenheter synliggörs i större utsträckning.
frs · GQ121074 · 2003-06-13 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:1074 om demonstrationer utan polistillstånd har frågat mig om jag avser att verka för att befintlig lagstiftning ska tolkas så att demonstranter som inte har tillstånd ska kunna avlägsnas av polisen. Det är en grundläggande princip i ett demokratiskt samhälle att människor kan uttrycka sina uppfattningar genom att demonstrera. Den principen ska vi värna om. är det viktigt att demonstrationer genomförs enligt de regler som samhället demokratiskt har beslutat om. Enligt ordningslagen (1993:1617) får en demonstration som huvudregel inte anordnas utan tillstånd. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet anordnar en demonstration utan tillstånd kan dömas till böter eller fängelse . Polisen har alltså rätt att ingripa mot den som anordnar en demonstration utan tillstånd, såväl i samband med demonstrationen som i efterhand. Polisen får dock inte upplösa en demonstration enbart på den grunden att tillstånd inte har sökts. I lagen anges emellertid en rad andra situationer där polisen får inställa eller upplösa en demonstration. Sådana situationer kan vara när en demonstration hålls i strid med ett avslag om tillstånd eller strider mot ett förbud som polisen har meddelat. Polisen får enligt lagen även upplösa en demonstration om det uppkommer svårare oordning vid själva demonstrationen, i dess omedelbara omgivning eller om sammankomsten medför avsevärd fara för de närvarande eller allvarlig störning av trafiken. Enligt polislagen (1984:387) får polisen avvisa eller avlägsna en enskild person, till exempel i ett demonstrationståg, om han eller hon stör den allmänna ordningen. Polisen ska självklart också ingripa om någon i ett demonstrationståg begår brott, till exempel hets mot folkgrupp eller skadegörelse. Enbart det faktum att demonstranterna i fråga inte har demokratiska åsikter eller att enskilda demonstranter gör sig skyldiga till exempelvis skadegörelse, är alltså inte tillräckliga skäl för att upplösa en demonstration. Min uppfattning är att gällande regelverk på ett väl avvägt sätt värnar demonstrationsfriheten som det tillgodoser de krav som måste ställas på allmän ordning och säkerhet. Jag har således inte för avsikt att verka för att polisen ges större möjligheter att upplösa en demonstration som hålls utan tillstånd.
frs · GQ121075 · 2003-06-13 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:1075 om gode mäns förvaltning har frågat mig om jag tänker vidta några åtgärder för att åstadkomma att kommuner görs ersättningsansvariga gentemot personer som förlorat pengar på grund av att deras gode män misskött sin förvaltning. Frågan tar uppenbarligen sikte på sådana gode män som enligt kan utses åt dem som på grund av sjukdom eller liknande förhållande behöver hjälp i olika avseenden. I finns regler om gode mäns och förvaltares vård av den egendom som tillhör deras huvudmän. Där finns också regler om den tillsyn som kommunens överförmyndare ska utöva över gode mäns och förvaltares verksamhet. Tillsynen består huvudsakligen i granskning av ingivna års- och sluträkningar, men kan också avse kontroll av den bokföring som gode män och förvaltare är skyldiga att fortlöpande föra. Det är alltså riktigt att den kommunala överförmyndaren utövar tillsyn över gode mäns och förvaltares verksamhet. Som regel är det däremot inte överförmyndaren som utser sådana ställföreträdare och det är inte heller så att gode män och förvaltare i sin verksamhet är anställda av kommunen. Av detta skäl är det inte aktuellt att ålägga kommunerna ett generellt ersättningsansvar gentemot personer vars ställföreträdare varit försumliga i sin förvaltning. Beklagligtvis förekommer det ibland att en person som utsetts att vara god man eller förvaltare missbrukar sin ställning och därigenom skadar sin huvudman. Varje enskilt fall av det slaget är självfallet helt oacceptabelt. Vanligen rör det sig då om förskingring eller annat trolöshetsbrott och i samband med rättegången i brottmålet har huvudmannen möjlighet att kräva skadestånd av den gode mannen eller förvaltaren för den uppkomna förlusten. I händelse av fällande dom finns det dessutom en viss möjlighet att få brottsskadeersättning av statliga medel. Men skadestånd kan utdömas även i de fall där ställföreträdarens försumlighet inte utgjort ett brott. Då kan ersättning utkrävas på grundval av bestämmelserna i . Av mitt svar har alltså framgått att det finns flera sätt på vilka den enskilde kan få ersättning för ekonomiska förluster som orsakats av att en god man eller förvaltare varit försumlig eller missbrukat sin ställning. Det är inte aktuellt att därutöver införa ett generellt ersättningsansvar för kommuner.
frs · GQ121076 · 2003-06-12 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:1076 om strandskyddet har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att slå vakt om ett väl fungerande strandskydd och ge kommuner, framför allt mindre glesbygdskommuner, möjlighet att skapa ett attraktivt strandnära boende. Strandskyddet är utformat som ett generellt skydd och gäller lika för hela landet. Enligt m.m. av strandskyddsbestämmelserna (rapport 5185) tillämpas dock bestämmelserna på ett mycket varierande sätt över landet och det finns stora brister i besluten, såväl avseende utformningen av besluten som underlaget. En sådan varierande tillämpning av lagstiftningen riskerar att leda till att strandskyddets syften inte upprätthålls vilket är allvarligt mot bakgrund av den stora betydelse strandskyddslagstiftningen har för bevarandet av våra värdefulla strandmiljöer. Den kartläggning utfört, på uppdrag av regeringen, utgör en viktig utgångspunkt för det fortsatta arbetet med strandskyddsbestämmelsernas utformning. När det så gäller fråga om att säkerställa de regionala utvecklingsmöjligheterna ingick i uppdrag även att utreda förutsättningarna för och bedöma konsekvenserna av dels vissa lättnader avseende strandskyddsbestämmelserna i glesbygdsområden med lågt bebyggelsetryck i syfte att underlätta regional utveckling, såsom turism och friluftsliv, dels ett stärkt strandskydd i tätortsnära områden med högt bebyggelsetryck. har redovisat sitt uppdrag som sedan remitterades till totalt 128 remissinstanser. Som antyder arbetar vi nu med de förslag lämnat och tar del av de remissynpunkter som inkommit. Regeringens grundinställning är att värna strandskyddet så att dessa naturvärden kan nyttjas på ett långsiktigt hållbart sätt. Det är vår tydliga ambition att åstadkomma ett ändamålsenligt strandskydd som beaktar såväl glesbygdskommunernas problem som storstädernas och andra tätortsnära områdens problem. Jag är dock inte beredd att svara på vilka åtgärder jag avser att vidta innan vi gjort en ordentlig analys av förslag och remissynpunkter och frågan om strandskyddet beretts inom .
frs · GQ121077 · 2003-06-11 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:1077 om västsvenska infrastruktursatsningar Axel Darvik har frågat mig vad för åtgärder jag avser att vidta för att försenade infrastruktursatsningar inte ska hota tillväxt. Regeringen har gett , och länen i uppdrag att upprätta långsiktiga planer för transportinfrastrukturen för perioden 2004@2015. Planförslagen ska redovisas till regeringen . Den politiska processen under min ledning tar sedan vid efter , då planförslagen ska granskas och fastställas. I likhet med tidigare svar till Axel Darvik vill jag upprepa att jag ser fram mot att få en konstruktiv dialog om de nationella planerna när de väl ligger på mitt bord . Jag har därför uttryckt en önskan om att få träffa företrädare från berörda delar av för att lyssna på vad de har att säga om regionens angelägna projekt.
frs · GQ121078 · 2003-06-11 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:1078 om refilltelefon har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att motverka att oregistrerade kontantkort till mobiltelefoner används för kränkningar, hot, trakasserier och illegal handel. Användningen av kontantkort till mobiltelefon är mycket omfattande i . Tillväxten på marknaden för mobiltelefoni kan till viss del förklaras av kontantkortens popularitet. Kontantkortskunderna svarade vid utgången av 2002 för av mobiltelefonabonnemangen. Kontantkorten medför att användaren har omedelbar kontroll över sina utgifter för telefoni. Användaren är inte bunden till ett abonnemangsavtal som löper och slipper därtill anmälnings- och registreringsprocedurer. Såsom uppmärksammar kan dock kontantkort komma att användas för hot och trakasserier. Den som inte frivilligt registrerar sig, i samband med köp av kontantkort, kan hålla sin identitet skild från sitt mobiltelefonnummer. Samtalet kan visserligen spåras inom ramen för en brottsutredning, men det går inte att direkt binda en viss person till ett särskilt samtal. Härvid liknar trakasserier och hot via kontantkortstelefon anonyma hotbrev. Man kan också dra en parallell till användande av telefonautomater i syfte att inte röja sin identitet i samband med ett samtal. Intresset av att kunna röja identiteten i samband med störande eller hotfulla telefonsamtal måste vägas mot skyddet för integriteten för den överväldigande majoritet som inte begår brott i samband med telefonsamtal. Ett krav på obligatorisk registrering skulle dessutom medföra administrativa merkostnader för teleoperatörerna och kan också tänkas hämma kontantkortens popularitet, och därmed tillväxten på telemarknaden. Även om det finns en registrering för ett abonnemang är det inte säkert att abonnenten är den som använt telefonen vid det aktuella tillfället. Brev och samtal från telefonautomater kan också användas för anonyma hot och trakasserier, vilket gör att nyttan med särskilda registreringskrav för just kontantkort även på denna grund kan ifrågasättas. har antagit en ny lag om elektronisk kommunikation (prop. 2002/03:110, TU6). Mot bakgrund av avvägningen mellan för- och nackdelar med obligatorisk registrering har regeringen inte föreslagit något registreringskrav vid köp av kontantkort. De EG-direktiv som ligger till grund för den nya lagen ställer inte heller upp något sådant krav. Däremot innehåller lagen utökade möjligheter vad gäller åsidosättande av skydd mot nummerpresentation för att kunna identifiera störande samtal. Jag är medveten om att kontantkortstelefoner förekommer vid hot och trakasserier. innehåller bestämmelser som medger att brottsutredande myndighet kan få tillgång till trafikuppgifter och andra uppgifter av värde i utredningen. Jag har inte någon avsikt att vidta ytterligare åtgärder med anledning av fråga.
frs · GQ121079 · 2003-06-11 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:1079 om människors säkerhet vid flyguppvisningar har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att garantera människors säkerhet vid flyguppvisningar. Bakgrunden till frågan är en flyguppvisning med lågt flygande plan över centralt belägna bostadsområden. Jag beklagar att en flyguppvisning orsakat stor oro hos många människor. Det är naturligtvis inte acceptabelt att resultatet av en uppvisning blir skrämda medborgare. I det aktuella fallet hade den lokala polismyndigheten lämnat tillstånd till uppvisningen efter att ha inhämtat yttrande från . I sin bedömning av ärendet har inspektionen först varit tveksam till planeringsunderlaget eftersom det är en betydande risk att genomföra en flyguppvisning med så tunga och snabba flygplan i omedelbar närhet till tättbebyggt område. begärde komplettering av underlaget på elva punkter innan ansökan slutligt tillstyrktes. Vid genomförandet av själva uppvisningen inträffade trots detta en rad missförstånd. Inspektionen undersöker hur dessa kunnat inträffa. Detaljerade bestämmelser om vad som gäller vid flyguppvisningar finns i föreskrifter BCL-D5.3. Av dessa framgår tydligt att det ställs mycket stränga krav i fråga om behörighet för uppvisningsledare och om tillstånd och säkerhet. Jag menar därför att de regler som ska följas vid uppvisningar av de här slaget inte behöver ses över med anledning av den beklagliga händelsen. Däremot behövs det noggrant följas upp vad som inträffat i det aktuella fallet för att undvika liknande händelser .
frs · GQ121080 · 2003-06-11 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:1080 om inland har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att vända utvecklingen i inland. Jag är mycket medveten om de problem som i varierande utsträckning finns i inland. De lokala arbetsmarknadsregioner som har det allra svårast utmärks ofta av en liten privat tjänstesektor och en stor offentlig sektor, ofta i kombination med en låg utbildningsnivå och ogynnsam demografi. Problemen är svåra att råda bot på på kort sikt. Därför är den kommunala inkomst- och kostnadsutjämningen av central betydelse för både välfärd och utvecklingsmöjligheter i inland. presenterade vi en ny regional utvecklingspolitik. Politiken är långsiktig och strategisk och inriktad mot att förbättra de lokala arbetsmarknadernas funktion i hela . Den innebär bland annat en långtgående decentralisering av olika insatser till främst den regionala nivån. Länsarbetsnämnderna och länsstyrelserna har stora resurser och befogenheter för att verka för en hållbar tillväxt. Inom den nya politiken bedömer regeringen att även fortsättningsvis särskilda insatser kommer att vara nödvändiga för att de lokala arbetsmarknadsregionerna ska fungera väl i inland. Regeringen har för exempelvis beviljat Länsstyrelserna i , och 142, 129,5 respektive till allmänna regionalpolitiska åtgärder. Hela inland ingår i nationellt stödområde A vilket innebär att både befintliga företag och företag som ska etablera sig i området kan erhålla högsta bidrag för bland annat investeringar och sysselsättningsökning. inland ingår också i området för EG:s strukturfondsprogram mål1 vilket öppnar ytterligare möjligheter för att finansiera projekt som kan stimulera näringslivsutvecklingen. De svenska mål1-programmen och omfattar under åren 2000@2006 tillsammans ca , varav EU bidrar med . Härav kan inlandet beräknas få en avsevärd del. Regeringen arbetar för att de extrema gleshetsområdena i norra även ska vara en mål1-region. tillsatte regeringen en delegation (Inlandsdelegationen) med uppgift att medverka till att långsiktigt stärka den regionala utvecklingen i norra inland. Den ska verka och främst inrikta sig mot för inlandet långsiktigt strategiska frågor. Låt mig också säga att regeringen, inom sitt ordinarie arbete, även i fortsättningen kommer att verka för en bättre utveckling och tillväxt i inland.