frs · GQ121293 · 2003-08-22 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:1293 om vattenskotrar Axel Darvik har frågat statsrådet om hon avser att motverka diskriminering av vattenskotrar i förhållande till andra typer av fritidsbåtar. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan. Axel Darvik menar att vattenskotrar inte bör diskrimineras i förhållande till andra fritidsbåtar eftersom detta skulle strida mot ändringarna i direktiv /25/EG (fritidsbåtdirektivet) samt att en ändring av nuvarande bestämmelser skulle få allvarliga konsekvenser för dem som redan äger vattenskotrar. Han anser dock att användning av vattenskotrar i särskilt känsliga natur- och friluftsområden bör kunna förbjudas. Sedan vattenskoterförordningen (1993:1053) trädde i kraft har användningen av vattenskotrar i varit begränsad till vattenområden för vilka har beslutat att det ska vara tillåtet. Sådana beslut får gälla områden där vattenskoteranvändningen inte medför olägenheter för allmänheten genom till exempel buller eller medför risk för skador på djur- eller växtliv. På grund av en olycklig formulering i vattenskoterförordningen kan den, i enlighet med dom , inte tillämpas på sådana vattenskotrar som också kan betecknas som båtar. Då detta blev känt initierade jag en förändring av vattenskoterförordningen i syfte att åter göra det möjligt att styra användningen av vattenskotrar till sådana områden där deras miljöpåverkan är begränsad och kan accepteras. Att detta arbete har pågått har varit väl känt i båtbranschen och har även tillkännagivits för allmänheten. Någon förordningsändring har ännu inte kunnat beslutas, vilket har tagits till intäkt för okontrollerad och störande vattenskoteråkning på många platser. Som Axel Darvik påpekar så måste det vara möjligt att förhindra vattenskoteranvändning i känsliga områden. har ett mycket stort antal vattenområden som behöver skyddas från vattenskoteråkning. Det är därför lämpligt med den nuvarande typen av bestämmelser, där vattenskoteranvändningen kanaliseras till de minst känsliga vattenområdena. Jag delar inte uppfattningen att sådana bestämmelser skulle strida mot fritidsbåtdirektivet. Direktivet avser att harmonisera de tekniska krav som ställs på bland annat vattenskotrar för att de ska få saluföras inom gemenskapen, men syftar inte till att reglera användningen av vattenskotrar och andra fritidsbåtar. Sådan reglering kan ske till exempel av miljöskäl och är en nationell angelägenhet. Miljöproblemen i samband med vattenskoteranvändning är enligt min mening alltjämt så allvarliga att det är motiverat att upprätthålla de regleringar som infördes . Särskilt bullret upplevs som mycket störande eftersom vattenskoterförare alltför ofta tillämpar ett körsätt där man kör i cirklar runt, runt, gör snabba svängar och hoppar på vågorna. Detta framkallar kraftiga ljudstötar som gör att det samlade bullret från vattenskotern upplevs som mycket mer störande än ett buller som ligger på nivå. Genom att vattenskoteråkningen ofta sker inom ett begränsat, strandnära område förstärks påverkan på såväl människor som djurliv. Jag är medveten om att även andra typer av vattenfarkoster orsakar miljöstörningar och kommer att arbeta för att även dessa störningar reduceras.