ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
frs · GQ12947 · 2003-05-21 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:947 om utsatta flickor i fristående muslimska skolor har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förhindra att invandrarflickor förtrycks och utsätts för kränkningar i muslimska fristående skolor. Låt mig inledningsvis slå fast att alla barn och ungdomar i vårt samhälle ska ha lika rättigheter och möjligheter oavsett etnisk och kulturell bakgrund. Religionsfriheten är grundlagsskyddad i och är även en av de mänskliga rättigheterna. Detta hindrar dock inte att utövandet kan begränsas av de allmänna regler som gäller för människors handlande i samhället, vilket exempelvis innebär att en straffbar handling inte skyddas av att det ligger religiösa motiv bakom. Diskriminering är inte heller tillåten för att den sker på religiös grund. Barn och ungdomar får inte kränkas vare sig i skolan eller någon annanstans. Inslagen från muslimska friskolor i programmet I skolans våld visar enligt min mening brott mot skollagen och hela den värdegrund som skolan vilar på. Det är, som väl känner till, som ska kontrollera att friskolorna följer skollagen och läroplanen som gäller för alla skolor i . följer också regelbundet upp och utövar tillsyn av de fristående skolorna. Vid ett antal fristående grundskolor har konstaterat att utbildningen inte uppfyller kraven för godkännande. Därmed återkallas godkännandet. Detta medför att också skolans rätt till bidrag från elevernas hemkommuner upphör. Förutom det arbete som görs inom skolan har regeringen vidtagit åtgärder på många andra områden för att förbättra situationen för ungdomar som lever i en vardag av ofrihet, tvång eller våld. Åtgärderna omfattar bland annat föräldrautbildning, utbildning av personal inom skola och socialtjänst, dialog med trossamfund och förbättrad introduktion av nyanlända flyktingar. För min egen del avser jag att ha en dialog med imamer och präster i om hur de kan bidra till att skolor på konfessionell grund kan fungera utan att bryta mot lagar om aga eller flickors rättigheter. Så mitt svar till är att regeringens insatser har som mål att förbättra situationen för de flickor som lever i en vardag av ofrihet och tvång och att alla ungdomar, flickor som pojkar, ska kunna tillgodogöra sig likvärdiga kunskaper på lika villkor oavsett vilken skola de går i. Det är också målet för det samarbete på området som vi har inlett tillsammans med både och .
frs · GQ12948 · 2003-05-21 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:948 om hot mot liv och hälsa vid utvisning har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att förhindra att sjuka och hivsmittade personers liv och hälsa riskeras vid utvisning. Det är den domstol som handlägger brottmålet som med stöd av utlänningslagen fattar beslut om utvisning. Som jag redogjorde för i mitt svar så är det bara vid allvarliga brott som utvisning kan komma i fråga. Vid sin prövning ska domstolen ta hänsyn till bland annat utlänningens anknytning till det svenska samhället och särskilt beakta utlänningens levnadsomständigheter och familjeförhållanden samt hur länge utlänningen vistats i . Om en utlänning är allvarligt sjuk vägs det in vid bedömningen av om ett utvisningsbeslut är skäligt. I de fall domstolen fattar beslut om utvisning upphör utlänningens uppehållstillstånd att gälla. Om en utländsk medborgare har begått ett allvarligt brott och därför dömts av domstol till utvisning finns en möjlighet att ansöka om upphävande av beslutet hos regeringen. Det krävs då att det finns särskilda skäl. När det gäller utländska medborgare som är sjuka eller hivpositiva är praxis generellt i ärenden om uppehållstillstånd att tillstånd kan beviljas endast i undantagsfall. En rimlig avvägning är att regeringen inte kan ha en mildare praxis i ärenden om ansökan om upphävande av domstols beslut om utvisning än i ärenden om uppehållstillstånd. Regelverket innebär således att regeringen i dessa ärenden ska väga ihop samtliga omständigheter, bland annat utlänningens hälsotillstånd och konsekvenserna för detta. Jag vill dock återigen poängtera att det inte finns någon absolut rättighet, inte ens för dem som har familj och är sjuka, att alltid få vara kvar i .
frs · GQ12949 · 2003-05-21 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:949 om ökade vardagsbrott har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för att minska antalet ouppklarade så kallade vardagsbrott. I ett demokratiskt och öppet samhälle är det viktigt att brott upp. Detta ska alltid vara utgångspunkten när polisen får in en anmälan om brott. Regeringen har satsat på polisen. De årliga anslagen har ökat med nästan , utöver kompensation för ökade priser och löner. Satsningen har lett till en nettoökning av antalet poliser . Genom denna satsning förbättras även polisens förutsättningar att förebygga och utreda brott. Det är viktigt att polisen blir bättre på att förebygga brott. Det gäller inte minst de typer av mängdbrott som är särskilt svåra att klara upp även vid ett betydande resurstillskott, till exempel stölder och inbrott. Alltsomoftast handlar debatten enbart om att polisen borde få mer pengar. Jag menar att det är viktigare att diskutera hur polisen använder sina befintliga resurser, eller vad polisen faktiskt uträttar . har polisen exempelvis lagt ned nästan nio miljoner timmar på att utreda brott, 189179 ärenden har redovisats till åklagare och 102964 händelserapporter av högsta prioritet har polisen åtgärdat. Regeringen har i budgetpropositionen angett att åklagar- och polisväsendet ska fortsätta arbetet med att förbättra utredningsverksamheten. Polisen och åklagarväsendet har vidtagit en rad åtgärder för att på olika sätt öka uppklaringen av brott. Åklagarmentorer med uppgift att bidra till att utveckla utredningsverksamheten hos närpolisen är ett exempel. Ett annat är de så kallade rättskedjeprojekten som har genomförts för att åstadkomma en snabbare genomströmning från brott till dom. Riksåklagaren har också lämnat riktlinjer för att åklagarkamrarna ska tillsätta specialistbefattningar för att bekämpa mängdbrott. Mycket har gjorts men det finns fortfarande saker kvar att göra. Jag delar helt uppfattning att uppklaringen av vardagsbrottsligheten är en viktig fråga, och jag är beredd att även i fortsättningen ta initiativ till ytterligare åtgärder när jag finner det befogat.
frs · GQ12950 · 2003-05-21 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:950 om åtgärder för att uppfylla den nordiska språkkonventionen har frågat statsrådet om vilka åtgärder hon vidtagit för att ska uppfylla den nordiska språkkonventionen. Frågan har överlämnats till mig. Enligt språkkonventionen åtar sig staterna att verka för att medborgare i en fördragsslutande stat vid behov ska kunna använda sitt eget språk vid kontakt med myndigheter och andra offentliga organ. Konventionen innebär inte någon absolut rättighet att alltid kunna använda sitt eget språk vid kontakt med offentliga organ vid vistelse i annat nordiskt land. För det första är det en grundförutsättning för rätten att använda sitt eget språk att det föreligger ett "behov" av det. Bedömningen av om det föreligger ett sådant behov görs av den myndighet eller det offentliga organ som den nordiska medborgaren har kontakt med. För det andra innebär åtagandet enligt konventionen att staterna ska "verka för" möjligheten att vid behov använda sitt eget språk. Frågan om en ändring av konventionen i detta avseende till ett längre gående åtagande diskuterades ingående mellan representanter för de nordiska regeringarna så sent som . Man enades om att en sådan ändring inte borde göras, eftersom konventionen bedömdes fungera tillfredsställande. Sedan konventionen trädde i kraft har informationsinsatser av olika slag riktade mot myndigheter och andra offentliga organ i genomförts, bland annat av . I samband med ratificering av konventionen bedömdes att de svenska tolkbestämmelserna uppfyllde konventionens krav. Jag utgår från att berörda myndigheter och andra offentliga organ i sitt arbete följer dessa bestämmelser och tar hänsyn till konventionen, även om det givetvis inte är möjligt att alltid, överallt och uppbringa tolk på alla berörda språk. Jag vill avslutningsvis nämna att regeringen avser att i instruktionen för tydliggöra att det i verkets uppgifter ingår att följa tillämpningen av den nordiska språkkonventionen.
frs · GQ12951 · 2003-05-27 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:951 om assisterad befruktning och äggdonation för lesbiska kvinnor har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att lesbiska kvinnor ska ges möjlighet att erhålla assisterad befruktning och äggdonation vid allmänt sjukhus, i likhet med heterosexuella kvinnor. Frågan om assisterad befruktning för lesbiska par som registrerat sitt partnerskap eller lever i ett samboförhållande har som bekant övervägts av Kommittén om barn i homosexuella familjer. Kommittén föreslår att en rätt till assisterad befruktning för sådana par ska införas. En rad remissinstanser avstyrkte emellertid kommitténs förslag på hur det rättsliga föräldraskapet för barnen skulle lösas. Man var kritisk mot att reglerna skulle motsvara de regler som gäller för heterosexuella par. Som svar på en interpellation förklarade justitieministern att såväl regeringen som har ansett att andra alternativ att lösa föräldraskapsfrågan bör övervägas och att en möjlighet till assisterad befruktning inte bör införas innan slutlig ställning tagits till den frågan. Inom pågår nu ett arbete med föräldraskapsfrågan. Slutlig ställning i frågan om lesbiska pars möjlighet att få assisterad befruktning kommer således att tas när detta arbete är avslutat.
frs · GQ12952 · 2003-05-27 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:952 om behandling av kroniskt sjuka har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att garantera kroniskt sjukas tillgång till adekvat medicinering även i lägen där landstingens ekonomi är kärv. Inledningsvis vill jag säga att landstingen enligt hälso- och sjukvårdslagen har en skyldighet att erbjuda god vård åt dem som är bosatta i . Enligt hälso- och sjukvårdslagen ska landstingen vidare ge patienten möjlighet att välja behandlingsmetod om det finns flera behandlingsalternativ som står i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. ska ge patienten den valda behandlingen om det med hänsyn till den aktuella sjukdomen eller skadan och till kostnaderna för behandlingen framstår som befogat. Varje gång det fattas beslut om resurser av något slag görs en prioritering, ett val. Inom hälso- och sjukvården sker åtminstone två slags prioriteringar. Dels sker ett professionellt val mellan medicinska åtgärder, där främst patientens behov och inte kostnaden är vägledande, dels sker en prioritering framtvingad av resursknapphet. När alla vårdbehov inte kan tillgodoses måste en öppen diskussion föras som gör prioriteringsgrunderna klara. De värderingar som styr såväl tillgången på hälso- och sjukvård som de prioriteringar som sker måste i princip kunna delas av flertalet i befolkningen. har ställts sig bakom prioriteringsriktlinjer för hälso- och sjukvården. Huruvida den prioritering som har gjorts i det fall som frågeställaren hänvisar till är i överensstämmelse med prioriteringsriktlinjerna kan jag inte uttala mig om här. Mot bakgrund av ovanstående har jag inte för avsikt att vidta några åtgärder.
frs · GQ12953 · 2003-05-21 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:953 om projektering av Norrbotniabanan har frågat vilka åtgärder jag ämnar vidta för att projekteringen av Norrbotniabanan ska komma igång. Regeringen gav i uppdrag att utreda förutsättningarna för en ny järnväg Umeå@Luleå@Haparanda. Regeringen gav i uppdrag att remissbehandla utredningen samt att överväga om en ny järnväg på sträckan Umeå@Luleå@Haparanda helt eller delvis ska ingå i det förslag till nationell banhållningsplan som ska redovisa för regeringen . När regeringen /04 har fastställt den nationella banhållningsplanen för perioden 2004@2015 kommer den att vara styrande för arbete med fysisk planering och projektering av nya järnvägar. Några särskilda regeringsbeslut till att påbörja projekteringen för de utbyggnader som då prioriterats i banhållningsplanen behövs därför inte.
frs · GQ12954 · 2003-05-21 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:954 om olika villkor för vägar och järnvägar har frågat om jag kan garantera att budgetnedskärningar inte kommer att drabba nationella plan som remissbehandlats. Mot bakgrund av det statsfinansiella läget föreslog regeringen ekonomiska vårproposition (prop. 2002/03:100) att neddragningar skulle göras inom utgiftsområde 22 Kommunikationer på 2003 och på 2004. är inga budgetbeslut tagna. Däremot är det viktigt att det finns en god beredskap för att kommande statsfinansiella läge och kommande budgetberedningar kan föra med sig att planeringsramarna även blir lägre än vad som tidigare angetts. Regeringen beslutade därför om ett tilläggsuppdrag till och angående långsiktiga planer för transportinfrastrukturen med mera. I tilläggsdirektivet anges nya planeringsramar för för och . Den totala summan av infrastruktursatsningar 2004@2015 ligger dock i de nya planeringsdirektiven fast. Aldrig förr har så mycket pengar avsatts till väg och järnväg.
frs · GQ12955 · 2003-05-21 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:955 om kamphundar och lagen har frågat mig om jag avser att skyndsamt ändra nuvarande ordningslag för att möjliggöra för kommuner att införa ett förbud i sina lokala ordningsföreskrifter beträffande kamphundar. Problemet med aggressiva och farliga hundar är mångfasetterat, och det är en grov generalisering att hänföra ett aggressivt beteende endast till vissa hundraser. Enskilda hundar av olika ursprung kan bli aggressiva och farliga om de uppfostras eller hanteras på ett felaktigt sätt. Det visar inte minst flera av de fall som uppmärksammats , där hundarna varit av blandras eller av annan ras än någon av de så kallade kamphundsraserna. Ett förbud, till exempel i kommunernas lokala ordningsföreskrifter, mot några utpekade raser riskerar således att inte få önskvärd effekt. Mot denna bakgrund tillkallade regeringen () en särskild utredare med uppgift att kartlägga och utreda de problem som finns med hundar i samhället. Utredaren ska bland annat föreslå åtgärder för att avhjälpa de problem som uppstår på grund av bristande ägaransvar. I uppdraget ingår även att göra en särskild översyn av den svenska lagstiftningen som gäller hundar och hundhållning, särskilt med syfte att se till att hundägare tar sitt ansvar. Utredningen ska presentera sitt betänkande . Innan utredningen överlämnat sitt betänkande vill jag inte närmare uttala mig om vilka åtgärder som kan bli aktuella från regeringens sida.
frs · GQ12956 · 2003-05-21 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:956 om stimulans till arbete har frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att stimulera till arbete i stället för fortsatt arbetslöshet. konstaterar att man inte har rätt att tacka nej till erbjudet arbete om man uppbär arbetslöshetsersättning. Han menar att i praktiken krockar ibland individens önskemål att få en plats på arbetsmarknaden med arbetsförmedlingens och arbetslöshetskassans stelbenta och gammaldags syn på vad som är vanligt arbete. En person som tar tillfälliga anställningar blir avstängd från arbetslöshetsersättning om anställningarna gäller bemanningsföretag eller företag som antas vara bemanningsföretag. Effekten blir att sökande inte tar begränsade tillfälliga jobb av rädsla att bli avstängda från arbetslöshetsersättning. Ett problem för bemanningsföretag är osäkerheten i hur väl företaget lyckats finna uppdrag för att sysselsätta sin personal. är det praxis att den som är anställd i bemanningsföretag inte under anställningen kan uppbära arbetslöshetsersättning. Det förhållandet att arbetstagaren endast garanteras en inkomst från bemanningsföretaget på till exempel av heltid innebär inte att sökanden kan få arbetslöshetsersättning för tiden upp till heltid. Orsaken till denna praxis är att bemanningsföretaget inte ska kunna skjuta kostnaderna för att de inte lyckas få in uppdrag för sin personal på staten. Den som har en anställning i ett bemanningsföretag kan alltså inte i svackor i företagets orderingång uppbära arbetslöshetsersättning. Den tillämpning som tar upp, nämligen att sökanden riskerar att nekas arbetslöshetsersättning i luckorna mellan tillfälliga anställningar i bemanningsföretagen, har just den bakgrund som jag nämnt ovan. Eftersom arbetslöshetsersättning inte lämnas i svackor i en längre anställning i bemanningsföretag skulle det innebära en konkurrenssnedvridning bemanningsföretagen emellan om vissa av dessa genom att endast anställa personen när de kan hyras ut skulle få kostnaderna för sin personal ersatt av staten. Många bemanningsföretag har träffat kollektivavtal som givit anställda klart bättre anställningsförhållanden och inkomsttrygghet . Bemanningssektorn har vuxit och utgör ett viktigt inslag på arbetsmarknaden. Det finns dock knappast någon anledning för staten att uppmuntra sådana bemanningsföretag som breddar sitt affärsutbud med tillfälligt anställda som man inte är beredd att ta ett ekonomiskt ansvar för dem annat än just den tid man fått en order. Jag förstår den sökandes dilemma. Han eller hon vill arbeta och tar tillfälliga anställningar. Sökanden får här göra ett val. Vända sitt arbetssökande bort från bemanningsföretag som väljer att anställa endast för tillfälliga behov när man har en order eller ställa krav på bemanningsföretaget om anställningsvillkor som sökanden kan acceptera. Jag antar att arbetslöshetskassan på grund av att sökanden kan komma att vägras arbetslöshetsersättning väger in detta i sin prövning av huruvida ett sådant tillfälligt arbete ska anses lämpligt eller ej. Med hänvisning till ovanstående finner jag inte anledning att vidta någon åtgärd med anledning av frågan.
frs · GQ12957 · 2003-05-27 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:957 om vård av tortyrskadade flyktingar har frågat statsrådet om han ämnar göra vård för tortyrskadade flyktingar till föremål för nationellt stöd och ett nationellt uppdrag. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan. Vårt sjukvårdssystem är uppbyggt enligt principen att det är sjukvårdshuvudmännen som utifrån de grundläggande bestämmelserna i hälso- och sjukvårdslagen ansvarar för vården. En annan grundläggande princip är att vård ska ges på lika villkor. Eftersom flyktingar har uppehållstillstånd i har de rätt till detta. För att säkerställa en god vård för traumatiserade flyktingar har man från statens sida vidtagit en del åtgärder. I samband med psykiatrireformen 1995 beslutade att avsätta för att stimulera insatser avseende behandling och rehabilitering av tortyrskadade. fick i uppdrag att fördela dessa pengar. Merparten av medlen gick till olika projekt för bland annat forskning och metodutveckling. En mindre del av pengarna gick till att bilda ett nätverkskansli, för tortyr och traumaskadade, i vilket och agerade som huvudmän. styrdes verksamheten om till sjukvårdshuvudmännen, eftersom dess syfte var att stimulera kunskapsspridning samt att utgöra en början till det arbete som vi ser i olika projekt runt om i landet. bedrevs verksamhet på 154 ställen. Än drivs många av projekten av olika huvudmän inom området, framför allt landstingen, men även av ideella organisationer och till och med privatpersoner. Enligt har många av de pågående projekten uppnått goda resultat beträffande frågor som rör trauma- och tortyrskadade. Utöver dessa insatser har under ett flertal år delat ut pengar till olika landstingsprojekt med avsikt att stimulera utvecklingen av den psykiatriska vården. utkom också med en handledning om mångkulturell sjukvård för lärare inom olika hälso- och sjukvårdsutbildningar. I handledningen lades särskild vikt vid behandlingsprinciper av tortyr- samt traumaoffer. Detta har också lett till att medvetenheten om de problem som är förknippade med vård av traumatiserade patienter har ökat. I den nationella handlingsplanen för utvecklingen av hälso- och sjukvård är psykiatrin ett prioriterat område. Inom den psykiatriska vården bedrivs en stor del av behandlingen av trauma- samt tortyrdrabbade flyktingar. Det är således de enskilda landstingen som ansvarar för vården av tortyr- och traumaoffer. Ingen central myndighet styr den verksamheten och det finns heller ingen avsikt från regeringens sida att centralisera styrningen av den här vården.
frs · GQ12958 · 2003-05-22 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:958 om konsekvensanalys av 169 har frågat mig om jag avser att göra en konsekvensanalys innan en ratificering av 169 genomförs. Regeringen tillkallade 1997 en särskild utredare med uppgift att utreda frågan om kan ratificera konventionen och vilka åtgärder som i sådant fall är nödvändiga för att ska kunna efterleva bestämmelserna. Utredarens bedömning (SOU 1999:25) är att kan ansluta sig till konvention först sedan ett antal åtgärder som rör samernas rätt till mark blivit genomförda. Det handlar främst om att identifiera gränserna för de områden som avses i konventionens artikel 14, klarlägga omfattningen av samernas jakt- och fiskerätt samt stärka samernas skydd mot de inskränkningar som görs i renskötselrätten. Utredaren räknar med att detta är en process som tar . Regeringen tillsatte en med uppgift att utreda omfattningen av den mark där renskötselrätt föreligger. I uppgiften ingår att fastställa i vilken omfattning som samerna traditionellt innehar mark respektive nyttjar mark tillsammans med andra så som anges i artikel14 i . Kommissionen ska redovisa sitt arbete . har berett rekommendationerna om ökat skydd mot inskränkningar i renskötselrätten. Detta betänkande (SOU 2001:101) har just remissbehandlats. Sedan regeringen tillsatte en särskild utredare som bland annat så långt det är möjligt ska klarlägga grunderna för och omfattningen av samebymedlemmars och markägares rätt till jakt och fiske inom lappmarkerna och renbetesfjällen är samtliga rekommendationer under beredning. Uppdraget ska redovisas . Den vidare beredningen av rennäringspolitiska kommitténs betänkande och remissvaren på betänkandet blir naturligtvis en form av konsekvensanalys. Regeringen har sagt att en ratificering av konventionen måste göras på ett sådant sätt att jord- och skogsbruket i inte drabbas negativt. är ytterligare ett sätt att bringa klarhet i de samiska rättigheterna och därigenom minska konflikterna i renskötselområdet. När denna utredning kommer med sitt betänkande får jag därefter ta ställning till om det behövs någon ytterligare konsekvensanalys i ärendet.
frs · GQ12959 · 2003-05-22 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:959 om fiskerinäringen har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att få ett slut på de ständigt återkommande konflikterna mellan fiskarna men också mellan staten och fiskarna i . Fisket i älvs fiskeområde regleras av gränsälvsöverenskommelse mellan . pågår en översyn av överenskommelsen. Inriktningen på den svenska politiken har varit att samtliga intressen i vattenområdena ska kunna samsas. Det är därför regeringens ambition att översynen ska leda till ett för alla intressen tillfredställande resultat på så sätt att både kustfiskets intressen och älvintressena ska kunna samsas om den gemensamma resursen. Det är också regeringens förhoppning att resultatet av översynen ska leda till att senare års konflikter inte ska upprepas.