frs · GQ12354 · 2003-01-15 00:00:00 — Svar på fråga 2002/03:354 om nyfattigdomen har frågat barn- och familjeministern om hon är beredd att ta initiativ till en utredning om nyfattigdomen, som även belyser den svenska skattepolitikens påverkan på hushållsekonomin och valmöjligheterna. 1990-talets krisår innebar stora ekonomiska påfrestningar för olika grupper i samhället. Vid en tillbakablick kan dock det svenska välfärdssystemet sägas ha bestått provet, genom att hindra att den ekonomiska krisen också följdes av en välfärdskris. Systemet lyckades dock inte fullt ut säkra välfärden för ungdomar, invandrare och ensamförsörjande föräldrar. Dessa grupper drabbades extra hårt av sysselsättningskrisen . De har också drabbats hårdare än andra när det gäller andra aspekter av välfärden. Det är därför viktigt att noga följa och analysera frågan om vissa gruppers ekonomiska utsatthet. Det handlar i första hand om att genom arbetsmarknads- och utbildningspolitiska åtgärder ge människor möjligheter att själva ordna sin försörjning, och då främst sådana åtgärder som kan hjälpa dem som står längst från arbetsmarknaden till ett arbete. Det är också en förutsättning för att vi ska kunna halvera socialbidragsberoendet , som är regeringens mål för social rättvisa. Skatte- och fördelningspolitiken är en grundläggande förutsättning för fortsatt utveckling av välfärden. En urholkning av den skulle innebära mindre resurser för de grupper som bäst behöver dem. Dessa gagnas bättre av aktiva arbetsmarknadsåtgärder och en förstärkning av den generella välfärden än en lågskattepolitik. Skattesänkningar som finansieras genom en nedmontering av välfärden leder snarare till ökad fattigdom och ökade orättvisor än tvärtom. För mig är det viktigt att slå vakt om välfärden. Den generella välfärdspolitiken är ett fundament för en politik som utjämnar ekonomiska resurser och levnadsförhållanden. Den är också viktig i syfte att minska marginaleffekter vid sidan av skattesystemet. Det finns en klar analys av problembilden med marginaleffekter inom familjepolitiken. Marginaleffekterna drabbar dem med låga inkomster, i många fall är dessa ensamstående föräldrar, och det finns en stor risk att fattigdomsfällor uppstår. Generella system ger goda fördelningseffekter och har hög trovärdighet. Därför har regeringen prioriterat höjda barnbidrag framför stora skattesänkningar. Den generella välfärden rymmer självklart också stöd till de mest utsatta grupperna, familjer med svag ekonomi och familjer med särskilda behov. Sådana stöd måste även fortsättningsvis vara starka. Det är i detta sammanhang viktigt att överväga formerna för detta stöd. Den verklighetsbild som förmedlas av och tar jag på största allvar. vet vi genom rapporter och fördelningsanalyser att den ekonomiska utvecklingen och varit gynnsam. Den positiva utvecklingen i kombination med de åtgärder regeringen vidtagit har tillsammans påverkat hushållens disponibla inkomster på ett positivt sätt. Det är således olika bilder som förmedlas och vi behöver veta mer om den grupp som har svag ekonomi. Som jag tidigare aviserat kommer jag att bjuda in till ett kunskapsseminarium om barn som lever i familjer med sämre ekonomiska förutsättningar. Barnens bästa är också en viktig princip som tillsammans med den generella välfärden kommer att utgöra basen för regeringens fortsatta arbete. Seminariet kommer att utgöra en del i det samlande av kunskap som jag tagit initiativ till i syfte att utveckla familjepolitiken. Med utgångspunkt i den kunskap som presenteras vid seminariet kommer jag att ta ställning till hur vi ska gå vidare med arbetet med dessa frågor.