prot · GR0928 · 2003-11-14 00:00:00 — Och om det inte kommer till stånd en annan tolkning av uppgifterna från den juridiska orienteringen får vi tillsammans sätta ned foten. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2003/04:76 om kampen mot terrorismen 21 Justitieminister (): har frågat om jag avser att dels följa upp tillämpningen av de lagar som rör terrorismbekämpning, dels ompröva inställning till den så kallade scoreboarden som upprättats inom Europeiska unionen. Terrorism är en internationell företeelse som hotar människors säkerhet, det öppna samhället och demokratin. Att förebygga och bekämpa terrorism är därför en gemensam uppgift för världssamfundet. Det är därför naturligt att FN har givits en ledande roll i arbetet. Även regionala organisationer som Europeiska unionen och har tagit sitt ansvar genom att till exempel utarbeta nya internationella överenskommelser som bland annat syftar till att utöka möjligheterna att samarbeta effektivt över landsgränserna. I detta arbete har en aktiv roll. Det får inte råda någon tvekan om att tar sin del av ansvaret för att skydda människor mot terrorism. Världssamfundets beslutsamma åtgärder mot terrorism har varit nödvändiga. är det ytterst viktigt att framhålla att terrorismbekämpningen inte får ta sig vilka uttryck som helst. En självklar utgångspunkt för regeringen är att grundläggande krav på rättssäkerhet måste upprätthållas i alla situationer. Detta gäller såväl när internationella överenskommelser utarbetas som när de genomförs i nationell rätt. Detta är ett budskap som regeringens företrädare på alla nivåer ständigt för fram i olika sammanhang, bland annat i FN, EU och i . De viktigaste besluten inom EU på området togs vid . Besluten omfattar ett fempunktsprogram som tar sikte på att förstärka det polisiära och rättsliga samarbetet, att utveckla rättsliga instrument mot terrorism och att motarbeta finansiering av terrorism. Därutöver tar programmet upp frågor om att förstärka luftfartssäkerheten samt att samordna EU:s globala insatser inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Dessa beslut har och alla andra medlemsstater ställt sig bakom. påstående om panikåtgärder från världssamfundet efter terrordåden i känner jag inte igen. I själva verket är det så att flertalet internationella instrument på området är produkter från tiden före den . Däremot är det riktigt att arbetet med att ta fram nya internationella instrument har gått jämförelsevis fort. Jag kan hålla med om att ett alltför högt tempo kan innebära en risk att för stor hänsyn tas till effektivitet på bekostnad av rättssäkerheten. Därför kan det finnas skäl att stanna upp och utvärdera om de internationella åtgärder som har vidtagits i alla delar tillräckligt väl tillgodoser individens rättigheter, vilket vi också betonar i skilda sammanhang. När det gäller svensk lagstiftning som krävts för att uppfylla internationella åtaganden på området har beslutat om två särskilda lagar, dels lagen om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall m.m., dels lagen om straff för terroristbrott. När det gäller dessa båda lagar finns ännu inte någon domstolspraxis. Jag kommer givetvis att följa framtida praxis och är naturligtvis beredd att överväga lagändringar om behov uppkommer. Jag kommer också att följa hur motsvarande regleringar i andra länder tillämpas, inte minst i förhållande till svenska medborgare. Vad beträffar fråga om scoreboarden antar jag att hon syftar på den redovisning av EU:s åtgärder mot terrorism som fortlöpande uppdateras av rådets generalsekretariat på den så kallade resultattavlan. Denna redovisning är i sig helt okontroversiell och beskriver hur arbetet fortlöper med att genomföra åtgärder som redan beslutats inom EU. Resultattavlan innehåller för övrigt inte bara en redovisning av åtgärder på det straffrättsliga området utan också av vad EU gör inom exempelvis utrikespolitiken och på biståndsområdet. Resultattavlan visar alltså att EU bidrar till kampen mot terrorism på flera plan, vilket också är uppfattning om hur det bör gå till. Jag anser därför inte att har något skäl att ompröva sin inställning i denna del. Då , som framställt interpellationen, anmält att hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet förklarade talmannen överläggningen avslutad. 10 § Svar på interpellation 2003/04:91 om ägarlägenheter 22 Justitieminister (): har frågat statsrådet när regeringen avser att hörsamma beslut angående en proposition om ägarlägenheter. Arbetet inom regeringen är fördelat så att det är jag som ska svara på interpellationen. har begärt att regeringen utarbetar ett fullständigt förslag till hur upplåtelseformen ägarlägenheter ska regleras och efter remissbehandling av förslaget återkommer till i frågan. Regeringen har följt begäran genom att tillsätta en utredning. ägarlägenhetsutredning har i betänkandet Att äga sin lägenhet (SOU 2002:21) föreslagit en modell för hur ägarlägenheter skulle kunna regleras i . Betänkandet har remissbehandlats. Frågan om en ny boendeform ska införas i är emellertid komplicerad och kräver omsorgsfulla överväganden. Sådana överväganden pågår nu i . Regeringen avser att återkomma till med sitt ställningstagande i frågan. För dagen kan jag inte uttala mig om hur regeringens ställningstagande kommer att bli. Då , som framställt interpellationen, anmält att hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 23 BO (): Jag ber att få tacka för svaret. Jag noterar att justitieministern talar snabbt och klarar av sina interpellationer fort. Däremot har han inte i sitt svar klarat av den fråga som är ställd annat än att vi fått veta att vi senare ska få besked. Bakgrunden är en av de äldsta riksdagshistorier som finns, nämligen tanken att det ska vara möjligt att äga sin lägenhet även i hus som är byggda på höjden och inte bara på längden. Denna fråga har tagits upp ett antal gånger. Det är ingen hemlighet att regeringen är negativ till själva sakfrågorna eller att Socialdemokraterna är det. Frågan har tagits upp på det viset att en riksdagsmajoritet , , beställde en utredning om ägarlägenheter. Det har tagit ett bra tag innan den blev klar. Remisstiden var det året, om jag minns rätt till . När ungefär lämnar in en fråga om detta visar det sig att det inte går att få ett besked om när ett förslag ska komma. Vi kanske inte så mycket ska diskutera regeringens inställning i frågan. Den är väl känd. Regeringen är negativ till en ökning av valfriheten som det skulle innebära att ägarlägenheter infördes. Det besked jag vill ha är: När kommer regeringen tillbaka till , och när kan vi därmed räkna med att i kunna ta ställning till denna viktiga fråga? 24 Justitieminister (): Även om jag är snabb är nog den här interpellationen trots allt för snabbt ställd, . Jag kan inte ge något exakt svar, och jag vill inte försöka att gissa i kammare om någonting som är så viktigt. Jag ber att få återkomma. Jag kan inte ge någon exakt tidpunkt för detta. Jag vill dock understryka att vi arbetar med frågan och naturligtvis hoppas att kunna lägga fram ett förslag så fort som möjligt. 25 BO (): Det var inte ett så tillfredsställande svar. Det kan man lugnt säga. Det är förstås extra känsligt, justitieministern, i en situation när majoritet har en annan uppfattning än regeringen. Jag borde inte behöva tala om det för en justitieminister. Det är ganska känsligt om regeringen drar på ärendena. Vi har sett det förut. Det diskuteras i med jämna mellanrum. Den här gången har utredningen lämnat sitt svar . Alla remissvaren har kommit in . har uppenbarligen justitieministern inte ens kunnat komma fram till han ska återkomma till . Det finns ju andra medel än interpellationsdebatter som kan använda för att hantera en regering som trilskas. Det är synd att de ska behöva användas. Men om det är så att regeringens företrädare, i det här fallet till och med justitieministern, inte inser att regeringen är ett arbetsutskott till och inte överordnad får väl andra metoder prövas. Till en börja med kan jag utlova till justitieministern att vi från och med nu kommer att en gång att ställa denna fråga här i kammaren. Det vore klädsamt om vi kunde få besked när man tänker återkomma. 26 Justitieminister (): Jag hoppas också att kunna ge ett klart svar . Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellationerna 2003/04:85 och 86 om åtgärder mot terror riktad mot demokrati och näringsfrihet 27 Justitieminister (): har frågat mig om jag är beredd att verka för att det utformas tydligare regler för polisens handlande vid demonstrationer mot kött- och pälsnäringarnas verksamhet. Vidare har hon frågat mig om jag är beredd att verka för en lagändring som möjliggör visitation med mera för att säkerställa bevis för sabotage mot dessa näringar. Slutligen har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att göra det möjligt att stoppa trakasserier som telefonterror och beställning av varor i annans namn med mera. Jag har också fått en interpellation från med liknande innebörd, där han frågar mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att få stopp på det han kallar terrorverksamhet som företagare inom kött- och pälsnäringarna utsätts för. Jag har fått flera frågor om detta, varav en från . Jag svarade då att det självklart är oacceptabelt att människor som bedriver päls- eller köttproduktion hotas, trakasseras och får sina anläggningar saboterade. Jag har inte haft anledning att ändra uppfattning . Samhället måste med kraft bekämpa den här typen av brottslighet. I ett demokratiskt samhälle har vi inte rätt att förstöra egendom och i värsta fall skada andra människor enbart för att uppnå våra politiska syften. De människor som begår dessa brott äventyrar dessutom det målmedvetna arbete för ett stärkt djurskydd som flera seriösa organisationer bedriver. Som jag svarat tidigare är bekämpning av dessa brott en fråga för landets polismyndigheter att hantera. Dessa kan få stöd från både och Säkerhetspolisen när det gäller exempelvis analyser och bearbetning av underrättelser. Jag vill dock inte som justitieminister ha några närmare synpunkter på hur detta arbete bör bedrivas eftersom den kompetensen finns hos polisen. För att närmare bemöta de frågor som interpellanterna ställer vill jag först säga till att det finns tydliga regler för hur polisen ska hantera en demonstration. Bland annat finns möjligheten enligt 13 § polislagen att avvisa, avlägsna eller tillfälligt omhänderta personer som stör ordningen. Detta kan tillämpas även vid en demonstration om polisen finner det nödvändigt. I övrigt är det upp till polisbefälet på plats att hantera situationen efter de förutsättningar som råder vid varje specifikt tillfälle. andra fråga handlar om polisens möjligheter att visitera en person i förebyggande syfte för att till exempel förhindra skadegörelse. Regeringen överlämnade en proposition till som berör just detta. Förutom möjlighet för polisen att kroppsvisitera i brottsförebyggande syfte innehåller propositionen ett höjt straffmaximum för skadegörelse och kriminalisering av försök till skadegörelse, till exempel när någon tagit sig in på ett inhägnat område i syfte att klottra. Propositionen är nu beslutad av , och lagändringarna träder i kraft . sista fråga rör telefonhot och beställning av varor i annans namn. När det gäller telefonhoten finns det en möjlighet för den drabbade att begära spårningar av det uppringande telefonnumret via teleoperatören. En polisanmälan bör naturligtvis också göras. I övrigt kan jag inte se att det finns behov att vidta några särskilda åtgärder från regeringens sida. Samma sak gäller varor som beställs i annans namn. Det är svårt att se hur detta skulle kunna förhindras genom lagstiftning eller andra åtgärder från statsmakternas sida. Det är snarare en fråga för handeln att förhindra att detta kan ske. Det ligger rimligen i säljarens intresse att beställda varor inte returneras, med tanke på de kostnader detta medför. fråga är mer allmänt ställd och kan sägas sammanfatta innehållet i de båda interpellationerna. Han frågar vad jag tänker göra för att stoppa dessa olagliga handlingar som småföretagare inom kött- och pälsindustrin utsätts för. Jag vill som svar på detta återigen understryka att jag tar detta på stort allvar. Som jag sade i inledningen får vi aldrig acceptera att lagliga verksamheter saboteras på detta sätt. är och förblir det en uppgift för polisen att utifrån de mål och ramar som statsmakten satt upp bekämpa den brottslighet som förekommer i landet. Detta inkluderar brott som riktar sig mot olika former av djurhållning. 28 (): Tack så mycket för svaret. Det gläder mig naturligtvis att vi har samma grundsyn. Detta är oacceptabelt och ska inte förekomma. Men jag kan se att polisen känner sig väldigt maktlös. Jag skulle vilja läsa från . Den skrev så här : slog en grupp till mot läkarstudenternas kårhus med texter i sprej på väggen. Kvällen därpå krossades fönsterrutor på videobutiken och i . Bakom attackerna står utomparlamentariska grupper som enats i ett forum med namnet Autonoma nätverket. Ungdomarna säger sig vara medvetna om att butiksägare och deras familjer blir drabbade men svarar reporter att Någon blir alltid kränkt med den här metoden. Det är kanske synd att deras familjer råkar illa ut men någon kommer alltid att måsta offras. Grunden till den här rörelsen blev stark i i samband med den stora veganvågen med minkutsläpp och brända Scanbilar. Jag tar upp detta därför att vi inte ska tro att det bara kommer att drabba djurnäringen, som det gör just . Det kommer att växa sig starkare och drabba många civila. Detta är grupper som vill ta demokratin i egna händer. Det bekymrar mig oerhört av två olika skäl. Det ena är att enskilda människor blir hårt drabbade. De blir på något sätt offrade. Detta sker över hela landet. Dessutom drabbar det hela vårt demokratiska system. Jag tror inte att vi kan gå till väga på det vanliga sättet här, utan vi måste hitta nya vägar att hindra dessa grupper. Vi ska naturligtvis inte hindra dem från att demonstrera, men från att bedriva olaglig verksamhet och terrorverksamhet. I till exempel vågar man inte gå och lägga sig därför att man är rädd att huset kanske inte finns kvar . Man blir hotad till sitt liv och man blir kallad mördare. Affischer med ens foto och texten mördare finns med i demonstrationer. Jag tycker att detta har växt till oproportionerliga former och något som man aldrig kan acceptera i ett demokratiskt samhälle. Detta är grupper som använder vår demokrati för att slå ut demokratin. De säger: Politikerna kan inte göra någonting, så vi gör det själva! Vi ska fixa detta genom hot! Men hur länge orkar man? I ställer nu LRF upp och vaktar. Dessutom har man fått anlita privat vaktservice . Men ska vi alla behöva vakta våra gårdar, våra näringar eller vår verksamhet med privata vaktbolag? I kommun har det hänt två gånger att minkar har släppts ut och två gånger har bränder förekommit. I och är det likadant. Jag har talat med polisen i . De säger med egna ord att de känner sig maktlösa. De tillåter naturligtvis demonstrationer. De har visiterat människor. De har tillfälligt omhändertagit människor. Jag tror att man har möjlighet till det i , och sedan släpps de. Detta vet de om, och de kommer tillbaka . har polisen använt sig av besöksförbud för några personer som man har lyckats identifiera, vilket har varit mer kraftfullt. Men då skickas nya in i stället. Jag vill höra med ministern om vi inte på något sätt åtminstone borde kunna samla en kunskap så att polisen får stöd i hela landet och inte står ensam i varje distrikt. 29 (): Jag tackar för svaret även om jag är långtifrån nöjd. Jag är inte nöjd därför att nästa gång jag träffar den man som jag i interpellationen kallar för och han frågar: Hur gick det i debatten med ? så tvingas jag säga att ministern delar min ståndpunkt när det gäller att detta är ytterst allvarligt, men att ministern inte kommer att vidta några ytterligare åtgärder. För att peka på att detta inte är isolerat till och en enskild händelse så har jag med mig här. har gjort ett reportage hos en uppfödare i som heter . Han tvingas bo i ett hus där han har fått sätta upp stängsel och larmanordningar. Han har fått sätta plast framför fönstren, så han kan inte se ut på ett normalt sätt såsom vi vanliga människor kan göra i våra hus. Även tvingas konstatera att ministern inte kommer att vidta några ytterligare åtgärder för att stävja den här typen av brottslighet. Det är självklart att människor ska kunna bo ostörda i sina hem något som redan var med om att instifta. Om vi inte kan upprätthålla ordning och lagar så hotas utöver detta även demokratin i dess grundvalar. Jag har varit på plats två gånger i för att se hur demonstrationerna går till. Jag blir oerhört illa berörd när jag hör demonstranterna skrika: Vi ska stänga farmen! De menar det bokstavligen. De menar inte att man ska gå den lagliga vägen via lagstiftning och annat. Vi ska stänga farmen! ropar aktivisterna, och de har alltså stiftat en egen lag om att man inte ska tillåta pälsdjursuppfödning. Dessutom skaffar de sig medel för att genomdriva sina lagar via våld, hot och terror mot enskilda näringsidkare. Det är oerhört upprörande. Tyvärr tycker jag att regeringen har varit alldeles för undfallande när det gäller att fördöma den här typen av aktioner och i hela pälsnäringsfrågan. Det sätt på vilket frågan har hanterats sänder också dubbla signaler. Jag tycker att det är jätteviktigt att aktivisterna inte kan stifta lagar. Lagar i ska klubbas igenom med den klubba som ligger där hos talmannen. Men från regeringens och socialdemokratins sida har det varit dubbla signaler när det gäller minknäringen. Man säger: Vi har ett kongressbeslut om detta. Man har också gett signaler ut till farmarna om att det är kongressbeslutet som ska gälla och att det är det som man ska följa och inte de lagar som är klubbade här. Jag tycker att det här är oerhört allvarligt, och det skulle vara intressant att få höra ministerns synpunkter på detta signalsystem. Vilka effekter har det när man ger dubbla signaler från regeringens sida om lagstiftningen? 30 (): Saker och ting ska kallas vid sina rätta namn. Vandalism, skadegörelse och hot är kriminella handlingar som naturligtvis alltid ska behandlas som vilken annan brottslig verksamhet som helst oavsett vem som är förövare eller offer. Detta bekräftar justitieministern i sitt svar. Men så tycks dock inte vara fallet när det handlar om brotten mot pälsdjursnäringen. Ytterst sällan lyckas man få fast förövarna. De utsatta småföretagarna, bland annat i mitt hemlän , får knappast något som helst stöd från samhället. De får lita på sin egen och grannarnas hjälp när de utsätts för organiserade våldshandlingar. Så får det inte vara i ett rättssamhälle. Om förövarna hade varit skinnskallar och offren invandrare som trakasserats och hotats till liv och egendom i en storstad så hade naturligtvis samhället ingripit kraftfullt och bestämt. Men, herr talman, när förövarna är djurrättsaktivister och offren enskilda näringsidkare ute på landet eller i småorter så tycks andra regler gälla. Vad är skillnaden vad gäller konsekvenserna för dem som drabbats? En lantbrukare som bedriver djuruppfödning i enlighet med de regler och bestämmelser som samhället har fastställt drabbas naturligtvis inte mindre av hot, trakasserier och våld än vilken annan människa som helst i . Anser lagstiftaren att en näringsutövare i pälsdjursbranschen måste acceptera en högre grad av hot, våld och trakasserier mot sin person och verksamhet än andra människor i ? Naturligtvis inte, och det har justitieministern också bekräftat i sitt svar. Men, herr talman, problemet är inte att det saknas relevant lagstiftning för skyddet av människor i denna situation. Problemet är den slappa attityd som vissa förtroendevalda politiker och ansvariga myndigheter visar mot den brottsliga verksamhet som de så kallade djurrättsaktivisterna bedriver genom att inte entydigt fördöma denna och ge stöd till polisen för att kunna förebygga och ingripa mot de hot och trakasserier som så länge har pågått. Därmed blir dessa myndigheter och kravlösa politiker delansvariga för de konsekvenser som de våldsyttringar som pågår får. Vi politiker får inte vara otydliga när det gäller likheten inför lagen. Därför är mina frågor: Delar justitieministern detta synsätt? Ser justitieministern någon möjlighet att ett så allvarligt brott som mordbranden i och andra brott mot samhällets säkerhet utförda av maskerade aktivister skulle kunna falla inom ramen för den nya terroristlagen? 31 (): Att döma av diskussionen hade det kanske varit en idé att också demokratiministern hade deltagit i diskussionen här. Jag håller verkligen med om de påpekande som har framförts om att detta är ytterst relevant för, och till och med ett hot mot, den demokrati vi har här i . De extrema djurrättsaktivisternas dåd och hot mot enskilda människor utgör nämligen en växande andel av vår tids politiska våld. Vi ser hur antalet anmälda brott med koppling till djurrättsaktivister ökade starkt . Trenden är att brotten riktar sig mer mot de enskilda näringsidkarna, deras familjer och deras egendom. Att systematiskt använda våld, vandalism och hot mot människor för tränga sina uppfattningar på andra utmanar verkligen det demokratiska samhället i grunden och respekten för andra människor. Dåden och hoten är exempel på hur de aktivister som säger sig arbeta för en bättre värld i själva verket bidrar till en sämre värld. I kampen för djurens rättigheter drar de sig inte för att kränka mänskliga rättigheter och utmana demokratins ideal. Devisen i den här rörelsen, och i andra rörelser, tycks vara: Det som vi inte gillar tar vi oss rätten att slå sönder. Det som inte passar just våra ideal vandaliserar vi. I kölvattnet av detta följer en intolerans mot andra människor och deras livsstilar. Det är en uppfattning och attityd som går igen i flera aktivistled. Slagord som krossa kapitalismen får till följd att man slår sönder närlivsbutiker, bilar och banker. Mot de här strömningarna, som blir allt bredare, måste det demokratiska och politiska ledarskapet stå upp och vara tydligt på punkten att politiskt våld inte ska löna sig. Här kan det, precis som tidigare skedde, resas frågor om det är till gagn för demokratin att det politiska systemet alltför ofta möter slagorden, vandalismen och det politiska våldet genom att ta upp frågorna och ibland till och med tillgodose deras krav. Ett förbud mot en enskild näring har varit uppe här. Det skulle vara intressant att höra justitieministerns reflexioner, funderingar och slutsatser om hur sunt detta är. Mot bakgrund av det som jag har sagt skulle jag också vilja fråga justitieministern en sak inte bara i rollen som justitieministern utan också som bred opinionsbildare, nämligen hur han avser att verka för att öka respekten för demokratiska värderingar bland extrema djurrättsaktivister och i de radikala djurrättsorganisationerna. 32 (): är det fredag. De flesta riksdagsledamöterna är i sina valkretsar. Därför är det värt att notera att i den här debatten är vi fem ledamöter från olika partier och från lite olika delar av landet. Det markerar att det här är en fråga som är allvarlig och som bör debatteras ofta. Det finns en hotdebatt i samhället. Det gäller särskilt hot mot politiker. Det är viktigt att den debatten förs. Ett hot mot politiker är ett hot mot demokratin. Men jag tycker att man även ska debattera hoten mot enskilda företagare inom kött- och pälsnäringen, precis som vi gör just . De bör också lyftas fram i medierna på ett annat sätt. Precis som flera ledamöter har sagt är det viktigt att regeringens ledamöter också agerar opinionsbildare. stod jag i den här talarstolen och debatterade med justitieministern om just de här frågorna och polisens möjlighet att ingripa när enskilda näringsidkare hotas på olika sätt genom demonstration, slagord, mejlhot, telefonterror och annat.