prot · GQ0937 · 2003-12-16 00:00:00 — Här kan jag komma med ett kort svar till , det är jag.Jag tror att det är ett väldigt bra sätt att arbeta mer effektivt i förebyg-gande syfte och för att sprida exempel på vad som kan göras annorlunda.Ja, jag är beredd att arbeta för det.Anf. 45 ():Fru talman! står vi åter i kammaren och ska debattera trafikut-skottets områden. Det har under varit en lång följetong, bestå-ende mest av vänta-och se-uttalanden.Under förra mandatperioden höll Socialdemokraterna och regeringenen riktig långvals. Det var en vals som pågick innan vi artigtkunde tacka för dansen och gå av dansbanan. Vi konstatera att det intevar mycket till dans att tacka för när vi slutligen fick se den framlagdainfrastrukturpropositionen. har de bjudit upp till nästa vals för att fåtyst på oss i oppositionen ytterligare . Det sker genom att den kritiksom vi framför i debatten från regeringssidan får svaret att vi skalugna ned oss och se på fördelningen av tjälsäkringspengar och så vidareunder kommande år.Det är nog tur att det finns en opposition som inte är tyst, så attsvenska folket kan få höra hur illa det är ställt med den svenska infra-strukturen och hur illa den även fortsättningsvis hanteras. Det skulle varaenformigt att endast höra pratministrar orera över hur fantastiskt allt äroch hur fantastiskt allt ska bli.Fru talman! Jag ska koncentrera mitt inlägg till att gälla väg- ochjärnvägsfrågor.Jag ska börja med det kapillära vägnätet, det vill säga de enskilda vä-garna. Där finns mycket att säga. Av landets väg är nästan70 % enskilda vägar. Av dessa är det endast en fjärdedel som erhållerstatsbidrag. Utskottets majoritet hänvisar till slutbe-handling och skriver i sitt ställningstagande att det är särskilt viktigt ochangeläget att säkerställa och bevara det befintliga vägnätet så att insatserför bland annat drift och underhåll kan säkerställas. Det är bara ord, ordoch ingenting annat! Till och med socialdemokrater, vänsterpartister ochmiljöpartister måste väl ändå vara på det klara med att det inte hjälper atti åratal bara tala vackert och invänta eventuella propositioner om ingapengar tillförs!Det har varit kris för det enskilda vägnätet under en följd av år, ochnu senast har aviserat att bidragsnivåerna ska sänkas ytterliga-re. Vad gör majoriteten i utskottet då? Jo, de skriver vackra ord. Sedanhänder inget mer. Ni har blivit smittade av tidigare statsråds pratarsjuka!Om ni nu vet och har vetat att det anslås för lite pengar till en-skilda vägar, hur kan ni då bara prata om vikten av förändring och åstad-komma absolut ingenting? Statsrådet måste som ansvarig förregionalpolitik och infrastruktur återkomma för att rätta till detta.Det enskilda vägnätet är, som alla känner till eller borde känna till, enförutsättning för att hela landet ska kunna utvecklas och - sist men inteminst - för att vårt näringsliv inte ska nödgas flytta till områden som intehar ett alltmer eroderande vägnät.Fru talman! Vi har i reservation 2 utvecklat våra ställningstagandennär det gäller de enskilda vägarna och behovet av ökade anslag. Vidarehar vi i våra kommittémotioner visat behoven av ökade anslag för attkunna höja bidragen till väghållarna och behovet av att höja bärigheten.När det gäller satsningar på det statliga vägnätet har regeringsföreträ-darna sänkt tonläget något. Vi ser och har länge sett att förfallet av detsvenska vägnätet fortsätter. Återhämtning av bristande underhåll uteblir istort sett. vill man att vi återigen ska hoppas att fördelningen av de17 miljarder som finns i infrastrukturpropositionen för bärighetshöjandeåtgärder och för tjälsäkring ska göra underverk.Vi har i diskussionerna inför denna fördelning redan sett att alla delarav landet anser sig vara berättigade till dessa medel. Jag kan inte sia in iframtiden, men man behöver inte vara någon större begåvning för attvåga förutspå att det kommer att innebära att inte ens dessa medel kangöra landets vägar glada - om man nu tror eller har trott att vi ska få denkraftiga uppryckning det har talats om . Förvisso liggerdessa pengar i framtida infrastrukturprogram, men jag vill nämna demäven i detta sammanhang, när vi talar om 2003. I vårt moderata alternativför 2003 har vi tagit allvarligt på den rådande situationen. Därför har vitill landets vägar anslagit 2 miljarder mer än regeringen föreslår.Fru talman! Jag har talat om vikten av att hela vårt land måste få eninfrastruktur som fungerar. Jag har nämnt de enskilda vägarna, och idetta sammanhang vill jag även säga några ord om våra storstäder.Det är beklämmande att höra i debatten - kanske inte så mycket här men ganska ofta ute i vårt land - att det ska vara landsbygd ellerstorstad. Vi kan inte ha en konflikt mellan dessa. kan varkenfungera utan landsbygd eller utan storstad. Därför måste satsningar göraspå bristande infrastruktur, som vi säger, i hela landet. Att, som en delvill, försvåra för trafik i våra storstäder innebär att landet tappar ikonkurrenskraft och välstånd.Vi hade en debatt om trängselavgifter, där socialdemokraterfelaktigt försökte ge sken av att vi moderater ville införa sådana. Vi vartydliga i fjolårets debatt och sade nej till trängselavgifter i Stockholm.Socialdemokraterna ville hävda att det var viktigt med betydande majo-riteter och att det innebar att frågan om trängselavgifter i intevar aktuell. Vad hände efter valet? är det inte ens tal om betydandemajoriteter, utan regeringen nästintill ger direktiv om vad man lokalt skatycka i . Tala om svek!Om det inte vore så att vi alla kan läsa i riksdagstrycket vad som sa-des i fjolårets debatt skulle jag förmoda att socialdemokrater här i kam-maren inte vill minnas detta. Vi sade nej då, och vi säger nej igen.Det som behövs i bland annat är att vägfrågor kommer upptill beslut och att det byggs ringleder. Vi kan inte ha en huvudstad somsaknar viktiga kommunikationer.Fru talman! Det har sagts mycket om lokala vägar. Jag har strukit deti mitt anförande, men jag kan inte undanhålla kammaren min debatt medförre statsrådet . Jag skulle gärna se att vi fick in detta i proto-kollet som ett historiskt dokument över en kommunikationsminister.Vi har hört om vikten av . Jag hade en interpellationsdebattmed om hur det skulle vara att få Europavägstatus påden. Jag fick till svar: Nej, kan inte jobba för att riks-väg 45 blir . Vi kan inte tillåta att europeiska turister luras inpå en så dålig väg.Detta är alltså vad som cirkulerar i vårt regeringskansli: att riksväg 45är så dålig att vi inte ska lura in utländska turister på den. Jag hoppas attvårt nya statsråd starkt tar avstånd från sådana tankar.När det gäller den nordiska triangeln och delen , detvill säga E 18, är det beklämmande att vi har en regering som i principinte går i takt med någon, höll jag på att säga. Den går åtminstone inte itakt med EU, som anser att E 18 är ett mycket viktigt projekt. Det ingårockså i de så kallade TEN-projekten. Man kan dock inte agera på grundav att har en regering som inte prioriterar E 18, och därför fallerdetta utanför. Detta är majoriteten i utskott, med socialdemo-krater i spetsen, ansvarig för.Att vi har mycket diskussioner om olika regioner kanske till viss delkan bero på - och här vill jag gärna höra om min kollega på Värmlands-bänken här i kammaren tydligt kan ta avstånd fråndetta - finansminister uttalande att en region i vårt landförst ska visa tillväxt, sedan kan den få vägpengar. Detta är ett moment22, enligt mitt sätt att se det. Jag vill höra om delar min upp-fattning eller finansminister uppfattning. Just nu kanman dock se att anslagsförslagen går längs linje.Fru talman! Vad landet behöver är en politik som är medveten ochvill ta ansvar för att vi har en infrastruktur som innebär att såväl boendesom företag i hela landet har en väg- och järnvägsinfrastruktur som ledertill utveckling, inte avveckling. En väl fungerande infrastruktur är avgö-rande för enskilda människors och näringslivets möjligheter att tillsam-mans skapa tillväxt och välstånd. En effektiv samverkan mellan de olikatrafikslagen är nödvändig, och då menar jag såväl väg och järnväg somsjöfart, luftfart och IT-infrastruktur. Detta är medvetna om,och vår politik bygger på dessa förutsättningar. Jag välkomnar andrapartier som delar dessa åsikter med oss.Fallet med dagens politik är enligt min mening att denna förståelseinte finns i utskottets majoritet. Den har under en mängd av år ansett sigkunna vänta därför att åtgärder kommer att ske, som det så vackert hetat.Nu ser vi att väntans tider får fortsätta. Vissa projekt kommer förvisso tillstånd , men de nya som anmäls är rent politiska infrastruktur-satsningar som görs. Att man kan säga att Norrbotniabanan ska byggasutan att ens ha analyserat och fått kostnadsredovisning för ett sådantmångmiljardprojekt är allt annat än acceptabelt.Fru talman! Jag ser att klockan går, men det är en viktig debatt.Med tanke på Norrbotniabanan och dess framväxt vill jag dra en litenliknelse. Vanliga människor i sitter vid sina köksbord och plane-rar sin hushållsekonomi. Man gör överväganden av vad man har råd medoch inte. Man funderar noga över vilka behov man har och vilka priorite-ringar man måste göra för att få hushållsekonomin att gå ihop. Man vägerolika varor för och emot och analyserar vilka satsningar som man har rådmed och som gör störst nytta - vanlig hushållsekonomi.Fru talman! När regeringen tog sitt inriktningsbeslut om Norrbotnia-banan saknades all denna grundläggande kunskap som nästan varjesvenskt hushåll besitter. Det man kunde begära är att man åtminstonehade haft någon form av underlag inför sitt ställningstagande, men icke.Jag skäms på regeringens vägnar.När det gäller järnvägssidan kan vi konstatera att statens företagande-satsningar inom detta område är långt ifrån lysande. SJ har stora ekono-miska problem, medan vi kan se privata tågoperatörer fungera alldelesutmärkt. Inte nog med att vi har ett system som håller SJ bakom ryggengenom att inte tillåta konkurrens på lönsamma tåglinjer, utan SJ klararsig inte ens med detta skydd. Det ska bli intressant att följa utvecklingeni den här härvan. Jag förmodar att det finns många som får anledning attgöra sin röst hörd om det visar sig att statens agerande i den här frågankommer att sätta konkurrensen ytterligare ur spel.När det gäller verksamhet har vi i likhet med tidigare årkrävt en bolagisering av konkurrensutsatta delar. Tiden bordevara mogen, med tanke på SJ och andra affärer, för även de mest fientli-ga konkurrensmotståndarna att fundera över om statligt driven verksam-het är det optimala för våra medborgare.Vi har föreslagit en höjning av banavgifter, som det sades i debattentidigare, för att kostnaden för driften på spår i viss utsträckning ska här-ledas till och betalas av trafiken. Detta är anledningen till att vi har ettanslagssparande på denna punkt. Och det tycker vi är helt riktigt.Det finns hur mycket som helst som man skulle vilja ta upp och tyckatill om inom detta viktiga område, men jag har redan tagit mycket tid ianspråk och vill bara slutligen konstatera att jag givetvis står bakomsamtliga våra reservationer där vi ger stöd för våra moderata förslag påinfrastrukturområdet. Jag yrkar i likhet med bifallendast till reservation nr 2.Jag vill även önska talmannen, trafikutskottets kansli och övriga här ikammaren en riktigt god jul och ett gott nytt år. Det gör jag även omtomten kanske inte kommer till alla, vilket man kan förmoda. Han kom-mer säkerligen att köra fast någonstans i vårt land på någon dålig väg.Anf. 46 () replik:Fru talman! pratar pretentiöst om vägstandardenute i landet. Det vore klädsamt om han talade i en mer blygsam ton medtanke på de förslag som står för. Om den neddragningen avBanverkets anslag samt höjningen av banavgifterna genomfördes skulledet ge ett direkt avtryck i vägbeläggningen.Förstår inte att vid varje omlastning från järn-väg till väg försämras möjligheterna för glesbygdens befolkning att haacceptabla vägar som är farbara året runt?Anf. 47 () replik:Fru talman! Det vi gör i vårt budgetförslag, som väl känner till, är stora satsningar, 2 miljarder mer än Vänsterpar-tiet och övriga, på vägsektorn. Vi har 690 miljoner mindre på järnvägs-sektorn därför att vi tycker att den ska stå för en lite större del av sinakostnader. Det är det som är resultatet.Anf. 48 () replik:Fru talman! Men när järnvägstrafiken i princip betalar de externakostnader den är upphov till medan vägtrafiken enligt flera utredningarinte alls betalar de externa kostnader den är upphov till blir konkurrens-situationen omöjlig för godstransporterna. Resultatet blir att fler tungatransporter går på väg, och då försämras vägstandarden.Vill man verkligen på allvar slå vakt om vägarnas standard ute i gles-bygden ska man se till att godset i så stor utsträckning som möjligt sändspå järnväg och med sjötransporter. Det är också därför som regeringenhar gett i uppdrag att utarbeta en skadeförebyggande under-hållsstrategi, så att man får bättre användning för de pengar man satsar påatt tjälsäkra, rekonstruera och underhålla vägar.Jag tvivlar på den trovärdighet som visar här. Det härpratet om vägarna kommer i praktiken inte att innebära någonting posi-tivt alls. De höjda anslagen ni pratar om rimmar ganska illa med att niallmänt förespråkar ett lägre skattetryck och en svensk anslutning tillEMU.Anf. 49 () replik:Fru talman! retorik kan fungera för en väns-terpartist. Problemet är att jag som moderat också är medveten om att vibehöver ha en transportinfrastruktur som fungerar efter näringslivetsbehov. Vill vi ha ett växande näringsliv ska vi också vara medvetna omatt vi får växande transporter, och vi kan inte politiskt styra transporterhursomhelst. Vi måste ge förutsättningar så att varje företag och varjeindivid får transportera sig på det för dem mest effektiva sättet. Vi ärbåde järnvägs- och vägförespråkare. Vi vill inte ta död på den ena ellerden andra.När tar upp att man borde vara mer angelägenom järnvägsfrågor ur ett glesbygdsperspektiv vill jag upplysa henne omatt ser lite annorlunda ut i och norrut än det gör iLund. Det är inte bara att hoppa på bussen, ta tunnelbanan eller åka medkollektivtrafik. Det handlar om att vi måste se till att de transportmedel vihar också ska kunna ta sin frakt på bra vägar.Anf. 50 ():Fru talman! Även jag hade tänkt välkomna statsrådet , menjag ser att hon har lämnat kammaren. Hon kanske kommer tillbaka. Jagtyckte att det var trevligt när jag såg i en tidningsintervju att statsrådetockså kallar sig för sjöfartsminister. Det tyckte jag var fint. Det förpliktarockså en hel del i sjöfartsfrågor. Men det är bra att de prioriteras.Jag vill också yrka bifall till reservationerna 2, 9 och 17.Fru talman! Förutsättningarna för den svenska sjöfarten förbättradesbetydligt . Den svenska handelsflottan har sammamöjligheter som andra EU-länder. Det var glädjande när trafikutskottetkunde lägga fram förslagen att man precis som andra EU-länder skulle fånettolösningar på skattesidan inom sjöfarten - om det än var senfärdigtnär det genomfördes med motstånd från dåvarande finansministern, . Det var nämligen som som EU-kommissionär kunde lägga fram förslaget och andra länder som ,, , och även hängde på och genomfördedetta. Vi hade en utveckling då utflaggning skedde. Menfyra efteråt fick också samma förutsättningar för densvenska sjöfarten, och det är mycket glädjande.Jag skulle vilja ta upp nuvarande sjöfartsavgifter. För att behålla deninternationella sjöfarten på svenska hamnar, inte minst till Nordensstörsta hamn , måste sjöfartsavgifterna i någon mån EU-anpassas. Det är de stora svenska hamnarna som främst konkurrerar medhamnar i andra europeiska länder. betalar sjöfarten på svenskahamnar höga avgifter jämfört med andra EU-länder.Sverige är också det enda land i där ansvaret för alla far-leder har samordnats i en statlig myndighet, i kombination med krav påatt verksamheten i sin helhet ska bekostas genom utdebitering på trafi-kanterna och därtill generera vinst till staten. Ett sådant kostnadsuttag ärotänkbart i andra EU-länder och inte heller i linje med den EU:s vitboksom för sedan tog upp frågorna och pekade på effektiva och rättvi-sa trafikregler.Fru talman! Det kan vara intressant att ta upp att i de svenska sjö-fartsavgifter som handelsfarten betalar ingår kostnader för hela administration och internationella åtagande, större delen avlotsningen, isbrytningen, infrastrukturen för skärgårds- och fritidstrafiksamt yrkesfisket, därtill kommer sjökartläggningen och Sjöfartsinspek-tionen. Dessutom ska man återigen generera vinst till staten.Ett exempel som man i en översyn bör titta på kan vara isbrytningen,som ju varierar i kostnad beroende på issvårigheterna i framför allt . Min minnesbild är att det handlar om en kostnad om 200-300miljoner kronor ett svårt år. Här borde man, enligt den reservation deborgerliga partierna har, kunna se på exempelvis EU:s strukturmedel. Debesvärliga vinterförhållandena med transportnackdelar som vi har i för framför allt och är mycket besvärande förinfrastrukturen, det vill säga sjöfarten. Jag vet att man från finsk sidatittar på möjligheterna att söka EU-medel för isbrytningen. harockså varit framgångsrikt inom jordbrukspolitiken och fått särskilt bidragför jordbruk i norra . Vi vill med reservation 17 peka på att det ärviktigt med en översyn av sjöfartsavgifterna.Fru talman! Jag kan också i denna fråga citera ett gemensamt yttrandetill där den svenska skogsindustrin, SverigesHamnar, , , samt sam-stämmigt krävt en översyn av de svenska farledsavgifterna. Det är värde-fullt att vi får en översyn som också kan se på möjligheterna av en EU-anpassning. I en sådan översyn kan miljöavgifterna tas upp. De är viktigaför att inte minst tonnage som inte håller de krav vi tycker ska finnas föratt få färdas på EU-vatten ska vara med och betala. Det kan vara värde-fullt att ta upp miljöavgifter.Det har hänt positiva saker med Vänersjöfarten. Men också här bordeman titta längre fram. Här finns också en reservation, där vi pekar på attEU:s transportministrar vill utveckla kustsjöfarten. Den ger samma förut-sättningar som till exempel finns på kontinenten, där flodbåtstrafiken harfått en helt annan gynnad ställning. Strukturfonder har använts för att tillexempel muddra floderna och bygga slussar och ham-nar. Man vill undvika en motorvägsinfarkt. Då kan flodbåtstrafiken an-vändas. Vi tycker i reservationen att det vore värdefullt om sjöfarten påVänern och kunde ges samma förutsättningar som övriga insjö-farten inom EU.Jag vill också säga några ord om den järnvägsbana som det hastigthar sagts ska byggas till . I nattliga förhandlingar togsockså beslut om Norrbotniabanan. Det gjordes utan att i en ingåendeprövning peka ut ett enskilt investeringsprojekt. Man föregriper pågåendeplaneringsprocess och undergräver planeringssystemet.Vi hade generaldirektör i utskottet för sedan. Han fickfrågor om de planer som finns inom . Hans svar var att dennabana inte finns med i planering. Han hänvisade till ett poli-tiskt beslut. Om kommunikationsministern hade varit närvarande hadejag gärna velat fråga henne om hur man ska gå vidare med detta politiskabeslut. Hur är det tänkt att komma in i planeringen för tågnätet?Jag vill kort beröra flyget och situationen i . Jagtillhör dem som tycker att , precis som i Göte-borg, är värdefull. Inte minst inom våra storstadsområden bör vi varaförsiktiga med nedläggningsbeslut av flygplatser. har underlång tid levt med nedläggningshot. I är det en ganska stor enig-het - , , och kd - om attvärna . Där är , socialdemokrat och ordfö-rande i kommunstyrelsen, i spetsen. Det är värdefullt och en konkurrens-fördel inte minst för näringslivet med en flygplats nära city i några stä-der.Jag hade tänkt att fråga om statsrådet syn på fort-satta drift. Det får väl anstå , om inte vilja kommentera den frågan.Slutligen vill jag säga några ord om den nya europeiska sjöfartsmyn-dighet, EMSA, som planeras inom EU. Det är värdefullt att vi frånsvensk sida gör allt vi kan för att EMSA kan placeras i . Vi harkunskapen, forskningen och bra placeringsorter. Låt mig som göteborga-re säga att bör vara en stark ort med den stora sjöfart som finnsoch den nautiska utbildningen i samarbete med tekniska hög-skola. Vi har inte reserverat oss eftersom vi vet att det pågår förhandling-ar. Vi har i stället ett yttrande i frågan. Jag hoppas att vi så gott vi kan skaverka för att EMSA kan placeras i Sverige.Fru talman! Jag vill på vägnar önska fru talman, kanslioch utskottskansli god jul och gott nytt år!Anf. 51 ():Fru talman! Det har talats mycket om olika vägar , framför alltom väg 45. Jag tänkte tala om en viktigare väg, nämligen postvägen somborde gå till varje hushåll i Sverige.Jag undrar hur de som fattade beslutet att avreglera Posten år 1993tänkte sig framtiden. De var först i världen att avreglera en sådan viktigsamhällsservice. Vilka visioner om Posten hade de? Hade de - medfacit i hand - fattat samma beslut? Det är inte många länder som har följtefter. Har erfarenheterna från det svenska exemplet hejdat beslutsfattarnai andra länder? Varför tvekar eller låter andra länder bli att avreglera?Låt mig snabbt sammanfatta vad som har hänt.Posten förlorade sin monopolställning men fick fortfarandeskyldighet att tillhandahålla daglig och rikstäckande post- och kassaser-vice.Avregleringen följdes av en mängd förändringar. Det var nödvändigastrukturella omorganisationer, eftersom postverksamheten förändratsunder den senaste tioårsperioden. De traditionella postkontoren, där mantidigare kunde uträtta alla sina ärenden, försvann och ersattes av post-centra för kvalificerade ärenden och kassaservice för in- och utbetalning-ar. Därmed försvann också 11 000 kvinnojobb.Jag kan inte låta bli att förvånas över att denna avveckling har förbi-gåtts med tystnad. Hade det varit fråga om män som förlorat jobben hadedet utlöst ramaskrin. De kvinnor som är kvar jobbar främst inom Kassa-service, som drivs med statligt stöd, och det är en arbetsplats med erkäntmonotona arbetsuppgifter. Personalen inom Posten har alltså fått se sinaarbetsuppgifter uppstyckade så att monotona uppgifter skilts från merkvalificerade - detta i strid mot ambitionerna att utveckla alla arbetsplat-ser. Staten som arbetsgivare borde vara ett föredöme.Brev och paket sköts genom ett samarbete mellan Posten och en ent-reprenör, vanligtvis matbutik eller bensinmack. På landsbygden finnsfortfarande lantbrevbärarna kvar. Det är den verksamhet som förändratsminst, och där är man också mest nöjd.Ser vi denna förändring från konsumentens sida får vi ytterligare enbild. Den gamla traditionella posten, dit man gick med alla sina ärendenoch fick kvalificerad hjälp, försvann. plötsligt skulle man köpa fri-märken på ett ställe, hämta paket på ett helt nytt ställe och betala sinaräkningar på ett tredje. Förvirringen och upprördheten blev stora och ärfortfarande orsak till stort missnöje och arga insändare.Än värre blev det när personer med funktionshinder upptäckte att deinte kom in i lokaler där postservice gavs. Det kunde vara för smala dör-rar, för höga nivåskillnader eller helt enkelt för trånga utrymmen i affä-rerna mellan ölburkar, tvättmedelspaket och frukostflingor.Inskränkningen av de funktionshindrades tillgänglighet till posten ärett svek gentemot alla funktionshindrade, men det är också ett svek motdet riksdagsbeslut som togs under den förra mandatperioden. Vems äransvaret, undrar jag. Är det upp till varje butiksföreståndare, eller är detett samhälleligt ansvar? Något riktigt svar på denna fråga fick vi inte närPost- och gästade oss i trafikutskottet.Kritiken har också gällt att den personal i matbutiker som ska servapostkunder parallellt med andra uppgifter inte är tillräckligt utbildad ellerblir stressad inför sina nya uppgifter. Entreprenörerna har inte fått till-räcklig ersättning för att kunna prioritera postkunder.Svenska folket har tydligt visat att de är missnöjda med den nya ting-ens ordning, eller oordning, om man vill uttrycka det så. Trots att Postenhar försökt informera har inte informationen varit tillräckligt tydlig.