prot · GQ0966 · 2003-03-05 00:00:00 — Det kanalltså ett parti i bestämma att alla föräldrarska tycka. Vems är barnen, ? Ärdet barn?Att tala om likvärdighet i det här sammanhangetnär det handlar om likriktning tycker jagverkligen är att använda ordens kvalitet på helt felsätt. Det finns föräldrar som väljer skola därföratt deras barn har blivit mobbade i den skola där debörjade, inte därför att de absolut jättegärna frånbörjan tyckte att friskola alltid är bättre än kommunalskola. Men det har hänt saker och det gör att de flyttarsina barn. Det händer att barnen har läs- och skrivsvå-righeter. Samma sak, man väljer någonting annat istället. Den möjligheten måste föräldrar få fortsättaatt ha.Jag undrar, , var går gränsen?Ska i få varatillåten i fortsättningen?Anf. 77 ()replik:Herr talman! Först och främst vill jag peka på deval som jag tog upp som exempel, de 1 100 valmöj-ligheterna i . Det är alltså mycket få skill-nader mellan de olika valmöjligheterna. Det var nå-gon som sade att det är ungefär som att välja hundefter utseendet på svanstippen. Större skillnader är detinte. Och vi vill absolut inte, det sade jag i mitt anfö-rande, ha någon likriktning i skolan. Vi tycker atthundra blommor ska blomma, men det går väldigt braatt blomma även i de kommunala skolorna.Det som jag tycker är tråkigt med de borgerligapartiernas inställning är att man aldrig vill diskuterakonsekvenserna av att man har gjort valfriheten tillden övergripande principen. Det efterlyste jag. Dekonsekvenserna måste också se iform av en förstärkt segregation, en dränering påförortsskolorna och en upplevelse av uppgivenhet hosmånga elever som inte platsar i de andra skolorna ochen uppgivenhet också hos personalen. Det måsteockså som skolpolitiker vara medve-ten om. Men den diskussionen förs aldrig av Krist-demokraterna.Anf. 78 () replik:Herr talman! Det senaste är inte sant. Vi läserrapporter precis som företrädare läserrapporter. Och de visar lite olika resultat. Det är intesant att det är en sådan negativ bild av hur de fristå-ende skolorna har utvecklat både elever och lärare,hur de kommunala skolorna har påverkats och såvidare.Det går jättebra att blomma i kommunala skolor.Jag är den första att instämma i det. Jag har varitkommunalt anställd och trivs jättebra med det.Jag har haft alla mina tre barn i kommunala skolor.Men det gör inte att jag står här och säger att allaföräldrar ska tycka likadant. Ska vi förbjuda friståen-de skolor eller inte? Ni har ett kongressbeslut på det.Ligger det fast?Anf. 79 ()replik:Herr talman! Jag har i mitt anförande inte diskute-rat de enskilda skolorna utan jag har diskuterat detfria skolvalet som även inbegriper de kommunalaskolorna. Vi har ett kongressbeslut, ja, det är sant.Det har vi. Vi har också en partistyrelse som haryttrat sig i den här frågan.Vi ser den sammanhållna skolan och närhetsprin-cipen som väldigt viktiga för alla barn. Vi måstekomma ihåg att som skolpolitiker i har viinte ansvaret bara för en del barn, barn till föräldrarsom kanske har det stora intresset och engagemangeti sina barn. Det är jättebra och jätteviktigt. Men detfinns också andra barn som vi skolpolitiker måste taställning för och ta med i våra bedömningar. Det görinte i det här fallet.Anf. 80 () replik:Herr talman! säger att val-friheten är ett hot, och hon nämner underden förra perioden som ett exempel. Den borgerligaregeringen i öppnade innerstadsskolornaså att ett stort antal förortsbarn och förortsungdomar -av dem många invandrare - fickmöjlighet att gå i de skolor som tidigare hade varitreserverat område för dem som bodde i innerstaden.När säger att valfrihet är ett hotfinns det anledning att fråga: Vad är Vänsterpartietslösning? På vad sätt ska valfriheten avskaffas? ÄrVänsterpartiets modell när det gäller de kommunalaskolorna - jag vet att ni vill avskaffa de fristående -att man ska vara bunden att gå den skola som liggervid det bostadsområde man bor i? Även om det finnsplats i en annan gymnasieskola som ligger i en annanstadsdel eller kommundel, ska man inte få välja att gådär? Är det det som är lösningen? Innebär det attVänsterpartiets lösning av segregationen i skolan ochi bostadspolitiken är att låta allt vara som det är - ochstanna där?Anf. 81 ()replik:Fru talman! Vi tror att svensk skolpolitik och desvenska skolbarnen i det stora hela har mycket attvinna på att vi slår vakt om närhetsprincipen. Vi trorinte på att man når speciellt långt genom att rösta medfötterna, det vill säga väljer bort. Vi ser en frihet i attföräldrar, elever, lärare och annan personal i denenskilda skolan har möjlighet att fatta sina beslut i endecentraliserad organisation och har möjligheter attjobba med de problem som eventuellt finns i skolanpå ett positivt sätt.Vi tycker inte att utbildning är en konsumtionsva-ra som man kan handla i ett snabbköp och välja mel-lan olika förpackningar. Vi tror att utbildning har ettbetydligt djupare inslag än så. Det handlar om ut-vecklingen av harmoniska personer som kan fungerabra i en demokrati.Anf. 82 () replik:Herr talman! Det var ett tydligt besked, och dettackar jag för. Det är uppenbart att skalet är viktigareän innehållet. Det är viktigare att gå på en viss skolapå en viss geografisk plats än att gå på en skola somman fritt söker sig till. Det var ett tydligt besked.Vänsterpartiet vill alltså förbjuda människor att väljaen skola som ligger i en stadsdel tre kvarter bort omman tycker att den skolan är bättre och det finns platspå skolan. Man säger nej till den möjligheten.Det här förstärker intrycket vi har haft länge attFolkpartiet och inte oväntat liggerväldigt långt ifrån varandra, inte bara i skolpolitikenutan över huvud taget när det gäller människors frihetatt välja.Anf. 83 ()replik:Herr talman! Jag kan bara konstatera att ger uttryck för en kommersiell moral; att väljaskola är ungefär som att välja tandkrämstub. Så serinte vi på detta. Vi tycker att det är jätteviktigt att allaskolor och alla elever har möjligheter till en god ochlikvärdig utbildning oavsett var de bor någonstans.Det gäller även om de bor i ett belastat ytterområde iStockholm. Det hör ihop med rättvisa och en positivsyn på unga människors möjligheter till utveckling.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §. )9 § Tryck- och yttrandefrihetFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande 2002/03:KU17Tryck- och yttrandefrihet.Anf. 84 (s):Herr talman! Det är trevligt att få inleda riksda-gens försöksperiod med den nya debattordningen.Ärendet som jag kort ska presentera innan debat-ten tar vid gäller ett rent motionsbetänkande som rörtryck- och yttrandefrihetsrättsliga ämnen.Tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihets-grundlagen är fundament i vårt demokratiska sam-hälle. Regeringsformen, tryckfrihetsförordningen ochyttrandefrihetsgrundlagen tillförsäkrar oss medborga-re ett skydd att fritt få uttrycka vår mening i tal, skrifteller bild eller på annat sätt meddela upplysningar,uttrycka tankar, åsikter och känslor. Gällande regleroch bestämmelser syftar till att skydda den som med-verkar vid tillkomsten av till exempel bild, ljud,tryckt skrift eller den som lämnar uppgifter för publi-cering.Våra friheter har sina begränsningar. Sådana be-gränsningar får göras endast för att tillgodose ända-mål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle.Här känner vi till exempelvis rikets säkerhet, privatli-vets helgd, förebyggande av brott. I lagen föreskrivsatt begränsningen inte får sträcka sig så långt att denutgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen såsom endel av folkstyrelsens grundvalar.Herr talman! I betänkandet behandlas 20 motionerfrån den allmänna motionstiden . Flera avmotionsyrkandena är årligt återkommande och såle-des tidigare behandlade av KU. Utskottet avstyrkeralla 20 motionerna, många med hänvisning till attfrågan redan är under utredning eller kommer attberedas . Ett sådant exempel är motionensom kräver skydd för meddelandefrihet även förprivatanställda och att efterforskningsförbudet skaomfatta alla arbetsgivare. Utskottet anser alltså att detär en rimlig ordning att avvakta vad beredningen iJustitiedepartementet kommer fram till.I betänkandet ger utskottet en bakgrundsbeskriv-ning och redogör för tidigare riksdagsbehandling iden aktuella frågan. En återkommande formulering iutskottets ställningstagande är också att vi vidhållervår tidigare bedömning. Det gäller till exempel fråganom avskaffande av den så kallade vuxencensuren.Vid tidigare års debatter har vi varit fler som haruttryckt viss sympati för kravet på ett avskaffande,men då, som , har vi ansett att frågan inte är såenkel. Vi anser att den förhandsgranskning som nusker av filmer och videogram kan ha en återhållandeeffekt på de grövsta våldsskildringarna.Pornografifrågor med olika inriktning behandlas iett fyrsidigt avsnitt i betänkandet. Motioner om hetsmot folkgrupp behandlas också , nu med inrikt-ning mot transpersoners situation. Likaså finns enmotion om hot, hets och våld mot funktionshindrade.Herr talman! Med det här och ytterligare ett antalfrågeställningar, och mot bakgrund av att betänkandethar åtta reservationer och fem särskilda yttranden, ärdet upplagt för en intressant debatt om tryck- ochyttrandefrihetsfrågor.Anf. 85 (m):Herr talman! Som såklokt framhöll är det lite av tradition att det i regelvarje vår efter allmänna motionstiden dyker upp ettmotionsbetänkande med anledning av de motionersom avgivits under allmänna motionstiden höstendessförinnan, betitlat Tryck- och yttrandefrihet. Ibetänkande KU17 tas bland annat frågor om medde-larfrihet, genmälesrätt, censurfrågor, hets mot trans-personer och andra former av värnande av tryck- ochyttrandefriheterna inom EU upp till behandling.Jag tänkte inskränka mig, åtminstone i mitt hu-vudanförande, till att bara beröra den reservation somvi moderater tillsammans med - det är ibotten motion som vi har hakat på - harfogat till betänkandet. Det är emellertid inte nytt föross moderater att vi vill avskaffa vuxencensuren. Dethar vi länge hävdat, och det står vi också fast viddenna gång. Det som möjligen är nytt denna gångfrån moderat utgångspunkt är att vi också tycker attdet finns skäl att införa en 18-årsgräns. Jo,vi tycker, precis som varinne på, att det finns skyddsvärda intressen att bevakanär det gäller vålds- och pornografiskildringar, därungdomar om möjligt ska hållas skadefria, eller ivarje fall fria från den typen av intryck. Det endaskälet egentligen för att granska en film ska vara attfastställa en aktuell åldersgräns för den granskadefilmens publik.Det förslag som vi tillsammans med Folkpartietlägger fram innebär att en biofilm som inte har grans-kats inte heller ska få visas för barn och ungdomar.Och i och med att man inför denna åldersgräns på 18år har man också sagt att den åldersgräns på 15 årsom också finns innebär att det finns material somman kan tillåtas få se om man har fyllt men inte18 år. Men däremot när man väl har fyllt ska iprincip ingen censur förekomma eftersom man i all-mänhet betraktas som vuxen och myndig . Jag är medveten om att det finns undantag därockså. Man får till exempel inte gå på systemet ochköpa vin när man har fyllt . Däremot får manbeställa in alkoholhaltiga drycker på restaurang. Menman måste vara fyllda för att få köpa alkohol-haltiga drycker på Systembolaget. Man kan tycka attdet är en inkonsekvens där. Men gäller det vuxen-censuren, och den tycker vi inte ska förekomma förpersoner som har fyllt 18 år.Vi konstaterar också att genom straffbestämmel-serna i och i yttrandefrihetsgrundlagen,som gäller dem som till exempel i film eller på vi-deogram skildrar sexuellt våld eller tvång eller när-gånget eller utdraget skildrar grovt våld mot männi-skor och djur, ges en viss garanti för att filmer somvisas offentligt inte innehåller så kallade olaga vålds-skildringar.Vi konstaterar också att det våldsskildringsrådsom inrättades 1990 har till uppgift att samordnaverksamhet mot skadliga våldsskildringar i rörligabilder och i övrigt följa både film- och videobran-schernas självreglerande arbete i övrigt.Med det tycker vi oss kunna nöja. Och jag ber attfå yrka bifall till reservation 3 om avskaffande avvuxencensuren.Vi moderater har också fogat ett särskilt yttrandetill betänkandet. berördeockså meddelarfriheten som tas upp i det särskildayttrandet. Vi har valt att inte reservera oss på dennapunkt därför att vi, tillsammans med utskottsmajori-teten, konstaterar att frågan om yttrande- och medde-larfriheten för privatanställda bereds iJustitiedepartementet, och vi vill för ögonblicket inteföregripa den beredningen.Frågan om den stående beredningen som ska fåtill uppgift att följa den mediala och tekniska utveck-lingen och lämna förslag till lösningar av olika pro-blem på yttrandefrihetens område bereds också förnärvarande på , och vi nöjer osstills vidare med det.Däremot gör vi det särskilda påpekandet i det sär-skilda yttrandet att vi från moderata utgångspunkterhar svårt att acceptera tanken att man rakt av när detgäller meddelarfriheten skulle överföra detta till denprivata sektorn. Det vore att förvandla det privata tilloffentligt. Vi tycker inte att man kan sätta likhets-tecken mellan offentligt och privat. Det finns en prin-cipiellt grundläggande skillnad mellan det offentligaoch det privata, och det vore att träda det privataförnär om man automatiskt sätter likhetstecken imeddelarfrihetsavseende mellan det offentliga ochdet privata.Vi konstaterar också att det redan faktiskt finns ettvisst skydd för privatanställda som till exempel av-slöjar brott eller allvarliga missförhållanden på enarbetsplats.Herr talman! Med dessa ord nöjer jag mig förögonblicket. Det finns förmodligen anledning ochskäl för mig att återkomma i debatten.Anf. 86 ():Herr talman! Det pågår i ettarbete med en rättsakt om vilket lands lag som skavara tillämplig vid rättegångar när det gäller förhål-landen utanför avtal.I det förslag som diskuteras finns det bestäm-melser som är helt oförenliga med det svenskagrundlagsfästa skyddet för yttrandefrihet, tryckfrihetoch meddelarfrihet.Det förslag som diskuteras i EU-kommissionenskulle alltså innebära att tvister ska behandlas i detland där klagande har sitt hemvist oavsett utgiv-ningsland. Detta förslag kommer på en rad sätt att bliskadligt för nyhetsförmedlingens, samhällsdebattensoch konstens frihet i Europa.Jag vill lite närmare förklara vad detta förslag kanleda till. Detta lagförslag kan alltså innebära att enitaliensk maffiaboss som känner sig kränkt av att i ensvensk tidning bli kallad just maffiaboss ska kunnaprocessa om skadestånd enligt italiensk lag. Om maf-fiabossen sedan skrivit sig i något hälarparadis förljusskygga affärer blir även en sådan stats lagar omärekränkning redskap för att kringgå svensk grundlag.Den som ger ut en bok i kan då bli angripenjuridiskt med stöd av lagar i en mängd länder bådeinom och utom EU där skyddet för tryckfriheten ärbräckligt eller rentav dåligt.EU-kommissionen har under ett par års arbete,trots den upprepade kritiken från företrädare frånpressen, envist hållit fast vid att tryckfrihetsfrågorna idetta förslag ska finnas med på detta sätt.Juridiken i landet med det svagaste skyddet föryttrandefriheten ska då kunna ta över lagarna i deländer där press och andra medier har ett starkt skydd.I vårt land kan inte kontroversiella inlägg i sam-hällsfrågor angripas genom skadeståndsanspråk idomstol mot någon som intervjuats i tidningar ochTV. Den ansvarige utgivaren är i ensam an-svarig, och det kan aldrig dömas ut skadestånd om detsom skrivits inte är så grovt att en tryckfrihetsjurykan förklara det vara brottsligt enligt svensk lag.I det stora flertalet EU-länder är tryckfriheten läg-re värderad och långt svagare skyddad än i Sverige.Folkpartiet har reagerat kraftigt på detta och tagitupp detta problem i olika motioner både nu och tidi-gare. Därför känns det väldigt bra att vår oro för för-slaget också delas av och inteminst av självt. Man har ävenpå många ledarsidor uttryckt sin oro för detta förslagoch vad det kan leda till för Sverige.Herr talman! Jag är i likhet med mina folkpartis-tiska partikamrater en varm anhängare av EU. Mendet innebär inte att vi är okritiska. Och vi måste varasom vakthundar när det gäller vad som händer i EU idetta avseende.Jag vill också säga några ord om två reservationersom har fogat till detta betänkande.Den ena reservationen är gemensam med Mode-raterna och gäller vuxencensuren. Och har väldigt väl utvecklat vad vårt gemensammaförslag innebär - åldersgränsen och att vi villavskaffa vuxencensuren.Jag vill emellertid betona det som och för sig sade. Vi från gillar naturligt-vis inte olaga våld, och det gör såvitt jag vet intenågon. Men det finns straffbestämmelser i brottsbal-ken och i yttrandefrihetsgrundlagen som gäller demsom till exempel i film eller i videogram skildrarsexuellt våld eller tvång eller som skildrar grovt våldmot människor och djur. Genom de befintliga straff-bestämmelserna, som vi ändå har i ochyttrandefrihetsgrundlagen, ges det ändå en ganska bragaranti för att filmer som visas offentligt inte inne-håller olaga våldsskildringar. Jag tycker nog att manborde kunna komma till skott i regeringen i den härfrågan. Vi har pratat om den , och somBarbro meddelade finns det förstå-else för den här frågan och kanske en viljeinriktningåt det här hållet. Jag tycker att regeringen nu bordekunna åstadkomma den förändring som vi föreslårfrån och Moderaterna.Herr talman! Den andra reservationen som vi harfrån handlar alltså om transpersoner. Trotsatt alltfler inte anser homosexualitet vara någotonormalt har andelen som utsätts för hot eller våldberoende på sin sexuella läggning ökat. Det är väldigtbra att vi i tryckfrihetsförordningen har ett brott somhandlar om hets mot folkgrupp som har utökats tillatt omfatta anspelning på sexuell läggning. Men jagtycker alltså att det är tid att gå vidare. Det bordeockså kunna omfatta transpersoner.Transpersoner är ett samlande begrepp för alla deindivider vars könsidentitet eller könsidentitetsuttrycktidvis eller alltid skiljer sig från för det könsom registrerats för dem vid födseln. Transpersonerhar levt en mycket undanskymd tillvaro ,men vi har förstått att de är betydligt fler än vad visom inte är transpersoner kanske anar. Därför tyckervi från att regeringen bör ta initiativ till attlägga fram förslag som förbjuder hets inte enbart mothomo- och bisexuella utan även mot transpersoner.Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till reser-vation nr 6 som handlar just om transpersoner, menjag stöder naturligtvis också den reservation somhandlar om avskaffande av vuxencensur.Anf. 87 ():Herr talman! Mot bakgrund av massmediernasbetydelse för den fria åsiktsbildningen och det demo-kratiska samhällsskicket har statsmakterna, det villsäga vi och regeringen, bland annat genom grund-lagsbestämmelser om yttrandefrihet och tryckfrihetgett de legala förutsättningarna för massmedierna attverka självständigt. Och i en internationell jämförelsehar vi väldigt detaljrika grundlagar på det här områ-det.Statsmakterna har ett ansvar för att yttrandefrihe-ten i praktiken kan utnyttjas och för att det bedrivs envital opinionsbildning. Det yttersta målet för stats-makternas agerande gentemot massmedierna måstevara att demokratin stärks och fördjupas.En del i den fria åsiktsbildningen är att massmedi-erna kan fungera som självständiga aktörer och drivaegna linjer i samhällsdebatten. Kommentarer kringsamhällsutvecklingen, kulturyttringar, strömningaroch maktstrukturer i samhället är också en del av denfria åsiktsbildningen. Tillsammans kan mediernagenom debatt, nyhetsförmedling och annan informa-tion ge underlag för medborgarnas fria och självstän-diga ställningstaganden.Också den kritiska granskningen i massmediernaär central för den fria åsiktsbildningen och demokra-tin. Massmedierna kan på ett fristående och oberoen-de sätt granska de inflytelserika i samhället. Engranskning genomförd av mångfasetterade massme-dier motverkar maktmissbruk. En mer rättvisande ochnyanserad bild av de styrande i samhället kan därmedframträda. Viktiga strömningar och företeelser i sam-hällslivet kan avslöjas genom en sådan granskning.Herr talman! Medborgarnas möjligheter att kom-ma till tals i medierna är en så viktig del av mediernasuppgifter i fråga om den fria åsiktsbildningen att denbör betraktas som en mer självständig uppgift förmassmedierna, jämställd med informationsuppgiftenoch granskningsuppgiften. Det bör alltså ses som enuppgift för massmedierna - som bärare av den all-männa samhällsdebatten - att fungera som forum förutbyte av kommentarer och kritik.Men det finns problem i mediebilden. Dramatur-gin som präglar det nya mediesamhället avgränsaroch förkortar. Vi får en nervösare politik som följd avdetta med godtyckliga kast i vad som uppmärksam-mas. Långsiktigt ledarskap försvåras. Medborgarnagörs till "barn". Det svåra förvandlas till det enkla.Man får "a climate of suspicion", som den ameri-kanske medieforskaren uttryckerdet - ett klimat av misstänksamhet.Eftersom nästan ingenting förklaras om målkon-flikter och komplikationer uppstår ständiga besvikel-ser. Stressen växer, och krafter mobiliseras mot varjeförändring, eftersom det existerande är tydligt ochkan bildsättas medan det icke existerande inte kanbildsättas på samma sätt.Herr talman! Personfixeringen, dramatiseringen,underhållningsmomentet och fokuseringen på enskil-da händelser understryker bilden av samhällets makt-processer som ett skådespel med den enskilde med-borgaren som passiv, om än välinformerad, åskådare.Massmedierna är på samma gång en aktör och enarena. Massmedierna har sina egna regler, beteendenoch effekter. Kampen om uppmärksamheten handlarom närvaro i medierna.Herr talman! Mediesamhället tenderar att karakte-riseras av tillspetsning och konkretisering, vinkling,personifiering, intensifiering och polarisering.Denna utveckling, herr talman, kan i flera avseen-den hota enskildas integritet och värdighet. Det bordedärför vara en självklarhet att medierna tar ett demo-kratiskt och etiskt ansvar i sitt arbete. Men även härborde man överväga ett förstärkt skydd rent juridiskt.Vad som diskuterats på andra håll i är enlaglig genmälesrätt. EG:s TV-direktiv förordar förövrigt i viss mån en sådan rätt. I den svenska radio-och TV-lagen återfinns den rätten i 6 kap. 3 §, menden är tämligen tandlös till sin utformning. Där stårdet att uppgifter ska "beriktigas när det är befogat".För övriga medier finns inte motsvarande regler i lag,men väl i branschinterna etiska normer. Uttrycket"när det är befogat" blir en gummiparagraf utanegentlig kärna. Därför vore det nog bra om vi fick enmer detaljerad och substantiell genmälesrätt. Vi bordeöverväga det i framtiden.Det finns en viss självsanering, men den är intealltför omfattande. Vi upplever nu och då att ett antalmänniskor får sina liv formligen krossade av drama-turgin i mediesamhället. ma-joritet brukar hävda att det finns en grundlagsfästprincip som säger att den som sänder program själv-ständigt ska avgöra vad som ska förekomma i pro-grammen. Men, herr talman, det kan i all stillhet varabefogat att påpeka att utslagska publiceras i vissa medier oberoende av dennarättighet. De kanaler som är föremål för dennaGranskningsnämndens verksamhet har alltså fått singrundlagsfästa frihet inskränkt utifrån en sådan slut-sats.I denna fråga måste givetvis en avvägning görasnär det gäller den enskildes grundläggande rättigheteroch personliga värdighet i förhållande till program-och utgivaransvar. En genmälesrätt kan beroende påhur den är utformad möjligen ge upphov till föränd-ringar av grundlagen på området. Det får man grans-ka i ett kommande övervägande. Det är vår förhopp-ning att regeringen i någon form överväger en sådanlaglig genmälesrätt. Det har vi kristdemokrater fram-fört i reservation nr 2, och den ber jag att få yrkabifall till.I övrigt står bakom förslaget ibetänkandet. Låt mig bara kommentera Centerpartietsförslag när det gäller 2 kap. 13 § i regeringsformen.Man vill ha en utredning.