prot · GR0949 · 2003-12-15 00:00:00 — Vi hör ju ständigt kritik mot lagstiftning som regeringen har haft full pott i, som Elisebeht säger, som sedan får kritik för att den är tandlös och inte uppfyller sitt syfte. Senast var det människohandeln som fick denna kritik. Därför tycker jag att regeringen borde lyssna och arbeta på ett bättre sätt än det man har valt . 106 ELISEBEHT () replik: Jo, jag är fullt på det klara med att debatten just nu handlar mer om procedurfrågor och oppositionens möjlighet att på ett tidigt stadium vara inne i lagstiftningsarbetet. Jag har full respekt för det. Men den debatten hörde hemma i debatt , och en majoritet i har ju ändå beslutat att regeringsformen gör det fullt möjligt för regeringen att arbeta på just det här sättet. får fortsätta att kämpa på med förändringar kring det, men i just den här frågan blir det ju inte några som helst förändringar. säger att regeringen lägger fram lagstiftning trots rekommendationer från lagråd, justitieutskott och advokatsamfund kanhända missade jag någon. Det är fullt möjligt. Men vet vi om en majoritet av riksdag godkänner förfaringssättet just i den här frågan. Det är det som är riktigt viktigt. Jag hyser goda förhoppningar om att vi kommer att gå vinnande ur voteringen . talar om risken för en tandlös lagstiftning. tror jag inte att lagstiftning någonsin blir en färdig produkt. Den förändrar sig. Verkligheten förändrar sig, och då behöver också lagstiftningen förändras. Jag har inte hört den kritiken när det gäller lagen om människohandel. Jag ska genast ta reda på detta. Men när det gäller den lagstiftning vi nu diskuterar sade : Äntligen kan EU tvinga till skarpare lagstiftning. I det avseendet kommer väl att bli bönhörd. 107 (): Sexuella övergrepp mot barn och barnpornografi har fått ett alltmer gränsöverskridande inslag . Det är därför som det måste till en internationell lagstiftning på det här området. tjänar kriminella grupper stora pengar på att utsätta andra människor för sexuella brott. Inte sällan är offren barn. De kommer till från geografiskt närbelägna länder eller transporteras genom för att stanna i söder eller fraktas till norr. På ett iskallt sätt kalkylerar brottslingarna hur de ska undkomma att bli upptäckta. Olikartade lagstiftningar och dåligt koordinerade rättsväsenden kan vara sådant som de drar nytta av. Den snabba teknikutvecklingen som ägt rum har på många sätt varit positiv. Dessvärre har den tyvärr också missbrukats av pedofilnätverk i barnpornografiska sammanhang. Internet gör att spridningen av bilder och filmer går och i många fall under stor anonymitet. Ingen vet med säkerhet hur mycket barnpornografi som finns ute i cyberrymden. Det handlar dock om betydande mängder bilder ja, många många tusen dokumentationer av svåra sexuella kränkningar av barn. I denna trafik dras flera nya barn in . diskuterar vi antagande av rambeslut om åtgärder för att bekämpa sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi. Denna lagstiftning välkomnas av . Vi hade liksom gärna velat ha följdlagstiftningen till rambeslutet på bordet. finns den inte tillgänglig, och vi har beslutat oss för att ändå yrka bifall till propositionen. Inriktningen i rambeslutet är bra. Det är bra att EU syftar till att skapa en enhetlig lagstiftning på det här området. Inget land i ska kunna vara en frizon eller ett jämförelsevis milt land för pedofiler. Med rambeslutet skapas bland annat gemensamma minimiregler för straffrättsliga påföljder. Det ges även gemensamma definitioner av brott med mera, som förhoppningsvis leder till att rättsliga myndigheter lättare kan bekämpa brotten. För svensk del innebär rambeslutet inga stora förändringar. Det innebär dock några förändringar. Till exempel förlängs maxpåföljderna för några grova brott. Dessa straffskärpningar anser vi vara rimliga. är inte alla de handlingar som enligt ramlagen utgör brott kriminella enligt svensk lag. Vi ser dock inga hinder mot att göra de ändringar som behövs för att svensk lagstiftning ska uppfylla rambeslutets krav på handlingar som ska vara straffbelagda. I rambeslutet finns det en artikel om skydd och hjälp till brottsoffer. Vi välkomnar att brottsoffren får en starkare ställning. vågar många inte anmäla och genomgå rättsliga processer i rädsla för att bli illa behandlade och riskera repressalier. Slutsatsen är således att står bakom de förändringar som rambeslutet innebär och yrkar bifall till propositionen. När jag nu ändå står här i talarstolen skulle jag vilja ta tillfället i akt och uttrycka några andra tankar i det här ämnet. Jag anser att det måste finnas större möjligheter för barn som har blivit utsatta för barnpornografibrott att utkräva skadestånd från dem som innehaft och spritt pornografi där barn kan identifieras. Vetskapen om att de initiala övergreppen, traumatiserande i sig själva, också har dokumenterats och kommer att spridas på Internet gör det naturligtvis ännu svårare för offret att gå vidare i livet. Man kan säga att övergrepp begås långt efter att det sexuella övergreppet har skett. Flera hundra barn har identifierats i olagligt material. Dessa borde få rätt att kräva skadestånd av dem som medverkat till att dokumentationen finns kvar. För att de fullt ut ska kunna använda sig av denna skadeståndsmöjlighet vore en internationell samordning önskvärd. Slutligen skulle jag också vilja att regeringen , i samråd med , inrättar en statlig verksamhet som kopplas till polisen vars uppgift bland annat skulle vara att ta emot allmänhetens tips om barnpornografi. har i inrättat en så kallad hot line, dit allmänheten kan vända sig om de stöter på barnpornografiskt material på nätet. har Rädda Barnens hot line tagit emot över 20 000 mejl och hundratals telefonsamtal. Många av dessa tips har lett till att flera svenska internationella pedofiler har kunnat gripas och lagföras. Men omfattningen av tips börjar nu bli så stor att har svårt att hantera materialet. Det är inte rimligt att en frivilligorganisation ska tvingas ha ansvaret för en nationell tipslinje. Ansvaret borde ligga på staten. Jag har skrivit en motion i detta ämne som jag förhoppningsvis kan återkomma till i en annan debatt. Rädda Barnens tankar om detta finns på deras hemsida. Det går även att läsa deras debattartikel i . 108 (): Jag vill först understryka att jag tycker att den senare delen av anförande var mycket gripande. Jag delar många av dina åsikter, . välkomnar rambeslutet om bekämpande av sexuellt utnyttjande av barn. Det är bra att vi nu får gemensamma minimiregler då det gäller straffrättsliga påföljder i kampen mot sexuellt utnyttjande av barn och mot barnpornografi. Vi yrkar bifall till förslaget i betänkandet. Det är först som den skrämmande omfattningen av den internationella barnsexhandeln har blivit känd. Enligt en rapport från är uppskattningsvis 1,2 miljoner barn offer för så kallad trafficking. Grundorsaken är fattigdom. Barn från utarmade länder är som mest utsatta eftersom de ofta saknar möjligheter till utbildning och arbete. De köps eller lockas med falska löften bort från sina fattiga hemförhållanden till väst, oftast till eller . För att bekämpa barnsexhandeln krävs flera parallella åtgärder. Barn har särskilda rättigheter som vi alla har ett ansvar att säkra och skydda. Det allra viktigaste dokumentet för att skydda dessa rättigheter är om barnens rättigheter som antogs 1989. Här har barnens egna mänskliga rättigheter formulerats i ett nästintill universellt bindande dokument. Konventionen erkänner barnens grundläggande medborgerliga politiska, ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Sedan antogs har en rad förbättringar kommit till för barnen i världen, men fortfarande finns mycket kvar att åtgärda innan den verkligen är globalt tillämpad. ser situationen mycket mörk ut för många barn. Den kommersiella sexuella exploateringen av barn finner ständigt nya vägar, och problemet ökar också i . Därför är det viktigt att våra beslut leder till konkreta åtgärder för att förhindra att barn utnyttjas. förväntar sig att regeringen aktivt tar ansvar för att problemet med sexuell exploatering av barn i vårt eget land åtgärdas. Vuxenvärlden har all anledning att med oförminskad kraft verka för att barnens bästa kommer i främsta rummet vad gäller allt beslutsfattande och alla åtgärder som rör barn. Det behövs en bred allmän uppmärksamhet och medvetenhet om att omfattande kommersiell exploatering av barn faktiskt förekommer. Detta demonstrerade på ett fint sätt . Många människor är aningslösa och har svårt att inse hur barn utnyttjas och säljs via Internet genom den pornografi som man kan ta del av där. Vi vet att barnpornografibrotten ökar drastiskt och har fått en allt större spridning bland annat genom Internet. Kunskapen om hur barnpornografibrotten kan hanteras har visserligen ökat vid polismyndigheterna, men fortfarande krävs kraftfulla insatser för att bekämpa denna typ av brottslighet. I har straffbestämmelserna om sexualbrott ändrats ett flertal gånger för att förstärka skyddet för barn mot sexuella övergrepp och för att ytterligare markera allvaret i sexuella övergrepp mot barn i den straffrättsliga lagstiftningen. Bland annat har barnets låga ålder förts in som en omständighet som kan göra att en våldtäkt eller ett sexuellt utnyttjande av minderårig betraktas som grovt brott. Trots detta finns mycket mer att göra. Barn utnyttjas fortfarande . I rambeslutet anges i artikel 1 tydligt vad som ska gälla, och i artikel 3 anges att varje medlemsstat ska vidta åtgärder för att straffbelägga handlingar som har med framställning av barnpornografi att göra oavsett om det handlar om datorisering eller på annat sätt. Det tycker jag är väldigt bra. Oavsett vilken typ av övergrepp det handlar om är dessa övergrepp på barn svårtolkade och svåra att bevisa. Undersökningar från visar att av de anmälda övergreppen på barn aldrig leder till åtal. Det är en väckarklocka. Reaktionerna och protesterna mot att barn utnyttjas sexuellt kan aldrig bli nog starka. Det finns ett stort mörkertal då man talar om hur många barn som far illa. Man kan inte veta hur många som utnyttjas sexuellt. Många ytterligare åtgärder behöver vidtas när det gäller polisens förhörsteknik och domstolarnas behandling av barn. Detta har vi också ett särskilt yttrande om i det betänkande som vi behandlade . Men oavsett om det handlar om pornografiska föreställningar, prostitution eller rekrytering av barn till andra ändamål med sexuell inriktning är det ett brott och en kränkning av barnets integritet. Därför välkomnar vi den här lagstiftningen och rambeslutet, och jag hoppas att vi kan ta ytterligare steg för att som lagstiftare i på ett kraftfullt sätt markera att vi aldrig någonsin kan godta att barn utnyttjas sexuellt. 109 (): I detta betänkande om bekämpande av sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi behandlas förslag i en proposition om åtgärder på dessa områden. Ämnet är så allvarligt att vi bör ägna det en stunds innehållslig diskussion. Det övergripande syftet är att allsidigt stärka bestämmelserna, det polisära och rättsliga arbetet och åtgärderna mot sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi. För oss i , och för många andra är jag övertygad om, är det svårt att tänka sig ett mer angeläget område att skapa tydligare regler kring. Det är avgörande att nu arbeta beslutsamt och gemensamt för att bekämpa denna brottslighet. Brottsligheten på dessa områden är som alla vet gränsöverskridande, och ny teknik och Internet är medel som brukas flitigt för spridningen. Det behövs gemensamma definitioner av vilka handlingar som ska räknas som sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi och vilka påföljder dessa brott ska kunna leda till. Vi vet att den här brottsligheten mot barn naturligtvis förekommer i . Tyvärr får vi med jämna mellanrum konkreta bevis för det. Det är bra att vi har en levande och kontinuerlig diskussion om hur vi ska arbeta brottsförebyggande på dessa områden och hur skyddet för barnen bäst ska utformas. Det är uppfattning att ett väl fungerande skydd för barnen på ett bra sätt gagnas av en lagstiftning och en normbildning i samhället som tydligt och entydigt fördömer all prostitution och allt sexuellt utnyttjande av människor. Det torde enligt mening vara svårare att få till en fungerande skärpning av åtgärder när det gäller brott riktade mot barn utan att också se över brottsbestämmelser, åtgärder och samhällets syn på företeelser som prostitution och sexuellt utnyttjande även på vuxensidan. Där finns självklart tydliga samband det är i varje fall uppfattning och detta måste tillföras vår gemensamma diskussion. Det finns tyvärr bevisligen ett betydande hyckleri, en betydande dubbelmoral, lite överallt kring dessa frågor. Vi vet att det i flera länder inom EU finns starka krafter som verkar för att prostitution ska kunna ses som en näringsgren vilken som helst, som vill upprätta statliga bordeller och som över huvud taget på alla sätt vill främja prostitutionen som ett självklart inslag i samhället. De krafterna finns i högsta grad i ett antal av de länder som är på väg att ansluta sig till EU. Låt oss tala klartext om dessa företeelser och inte sopa dem under mattan. Jag är övertygad om att vi i kammaren kan uppvisa stor enighet när det gäller att avvisa försöken att luckra upp svensk lagstiftning och vår restriktiva uppfattning i dessa frågor. Det är viktigt att vi erinrar oss dessa företeelser när vi diskuterar bekämpande av sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi. Vi är övertygade om att många ser sambanden mellan vad som sker i vuxenvärlden och hur vi effektivt utformar skyddet för barnen. Det hänger ihop. Vi kan inte skjuta upp eller avvakta beslut som kan bidra till ett förbättrat skydd för barnen på dessa områden. Det är angeläget att det arbetet inleds . I betänkandet konstateras att svensk lagstiftning i det mesta torde motsvara åtaganden som följer av rambeslutet. Det pågår ett arbete med en översyn av sexualbrottslagstiftningen, och denna översyn innefattar också förslag till lagstiftning på de områden som rambeslutet behandlar. Vi utgår från att förslag kommer . I den reservation som fogats till betänkandet finns principiella invändningar mot att godkänna rambeslut utan att redovisa förslag till följdlagstiftning. Det är en seriös inställning som delar, men i detta fall vet vi att lagstiftning bereds, och vi är övertygade om att förslag kommer att presenteras. Därför väljer vi att inte stödja reservationen utan i stället stödja förslaget i betänkandet. Jag yrkar bifall till justitieutskottets förslag i betänkande JuU9. 110 (): Eftersom jag var kritisk till inställning i en tidigare debatt vill jag nu säga att det som framförde om prostitution och det samband som finns mellan prostitution och utnyttjande av barn och också kvinnor var mycket bra. Det är med både glädje och viss återkommande besvikelse som ställer sig bakom regeringens proposition om antagande av rambeslut om åtgärder för att bekämpa sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi. Givetvis är det mycket välkommet med gemensamma regleringar för att stoppa denna fruktansvärda brottslighet. Vi kan återigen konstatera att regeringen inte klarar av att lägga fram följdlagstiftning som ska anta rambeslutet. Det kanske hade varit möjligt att avvakta med även denna proposition tills sexualbrottspropositionen kommer förhoppningsvis tidigt . Det är värt att kritisera men är inte tillräckligt för att avslå propositionen. Därför ställer sig bakom betänkandet. Rambeslutet kommer att innebära ett antal bra och välkomna straffskärpningar. Enligt rambeslutet ska maximistraffet för sexualbrott mot barn där tvång, våld eller hot används vara åtminstone . Detta uppfyller inte eftersom maximistraffet för grovt sexuellt tvång bara är fängelse. Detta gäller även för barnpornografi, där vi har ett maximistraff fängelse men där det kommer att krävas enligt rambeslutet. Straffskärpning kommer också att behövas vad gäller sexuellt ofredande som begåtts mot barn och brottet förförelse av ungdom. ser fram emot dessa straffskärpningar. Vi hoppas att de kommer i samband med sexualbrottspropositionen, som har framförts. Vi har väntat på sexualbrottspropositionen i nu lämnade sitt betänkande. I samband med detta ser vi också gärna en straffhöjning för våldtäktsbrottet. Rambeslutet kommer också att innebära några ytterligare förändringar i svensk sexualbrottslagstiftning som är önskvärda. Person som drar av eller på annat sätt utnyttjar barns deltagande i pornografiska föreställningar, även utan att det finns något tvång eller otillbörlig påverkan, ska kunna dömas för detta. Det sker inte i . Det tycker vi är en bra förändring som också ställer sig bakom. Sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi är något av det äckligaste som de flesta av oss kan tänka oss. Ändå är det alltför vanligt förekommande, speciellt med barnpornografi på Internet. Brottslighet via Internet är allt annat än nationell brottslighet. Därför är det av stor betydelse att vi inom Europeiska unionen kan komma överens om lagstiftning som ska gälla i alla medlemsstater. Det får inte finnas några fristäder för barnpornografibrott. Detta är ett europeiskt steg i rätt riktning. Längre fram skulle jag också gärna vilja se en global överenskommelse med liknande regleringar. Våra barns trygghet och säkerhet står och ska alltid stå överst på dagordningen. Föredrogs justitieutskottets betänkande 2003/04:JuU9 Rambeslut om bekämpande av sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi (prop. 2003/04:12). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 10 § Allmän inpasseringskontroll i kriminalvården 111 (): I detta betänkande behandlar utskottet propositionen 2003/04:3 Allmän inpasseringskontroll i vissa kriminalvårdsanstalter och häkten samt ett antal motioner som väckts med anledning av propositionen. I propositionen föreslås att ges rätt att besluta om att samtliga personer som passerar in i en viss sluten anstalt eller ett viss häkte ska kroppsvisiteras. Alla som arbetar vid eller besöker anstalten eller häktet ska omfattas av kontrollen. Syftet med kontrollen ska vara att söka efter otillåtna föremål. Skriftliga meddelanden får inte granskas. Ett beslut om allmän inpasseringskontroll får avse högst i taget. Om det finns särskilda skäl för det får i enskilda fall medge undantag från den allmänna inpasseringskontrollen. Lagändringen föreslås träda i kraft . Propositionen bygger på en överenskommelse mellan den socialdemokratiska regeringen, och . I ärendet finns fyra reservationer och ett särskilt yttrande. Därmed har jag gjort en inledning och överlämnar ärendet till debattörerna. 112 (): Vi står bakom samtliga moderata reservationer men yrkar bifall endast till reservation nr 1. Kriminalvården står inför många stora och svåra problem. Det har vi talat om innan här . Vi har en otrolig beläggningssituation med dubbelbeläggning. Man bor i sjukrum, i idrottsrum och i besöksrum. Antalet verkställighetsfall har nått all-time high. är mer än varannan intagen missbrukare. Drogmissbruket är nog det största hindret i kriminalvårdens verksamhet. Det är ett hinder för att tiden i anstalt ska kunna användas till återanpassning till ett hederligt liv efter att man har avtjänat sitt straff. Det måste alltid vara utgångspunkten när vi sätter människor i fängelse. Som jag nämnt tidigare här är kriminalvården i akut penningbrist. fick senast nu inför årsskiftet vädja om ytterligare rejält höjda krediter, och man har på förslag att genomföra en hel rad försämringar. När detta är sagt kanske det ändå är på sin plats att ge regeringen och utskottsmajoriteten en liten blomma, i och för sig en väldigt liten men dock en blomma. Vi från oppositionen är inte direkt bortskämda med att ni vågar föreslå åtgärder som i varje fall i någon mån syftar till att komma till rätta med problemen i fängelserna eller begränsa handlingsfriheten för både besökare och de intagna. Deras rättigheter och friheter brukar ni sätta oerhört högt. Det gör vi också. Men det måste finnas proportioner i det hela. Men verkligheten har väl tvingat er. Att man på beslagtog inte mindre än 50 mobiltelefoner och det var vad man beslagtog måste ju också ha tvingat er till handlingskraft. Vi kan bara från vår sida beklaga att ni inte tycker att det är nödvändigt på de öppna anstalterna. Argumentationen är lite tunn och haltande. Varför skulle man inte vilja smuggla in mobiltelefoner på öppna anstalter? Där är en del ganska avancerade brottslingar. Vi strävar också efter att man ska kunna avsluta sitt straff på en öppen anstalt. Varför skulle man inte kunna smuggla in vapen eller narkotika på en öppen anstalt? Vi beklagar här er hållning. Likadant beklagar vi att ni står fast vid att man bara ska ta i taget. Det kan bli lite onödig byråkrati. I vissa fall tror jag att man får ha det permanent. Det krävs krafttag för att förhindra att narkotika kommer in på våra anstalter och häkten. Det är säkert alla överens om. Men utskottsmajoriteten låter fortfarande som en gammal singelskiva, om ni kommer ihåg det. Det är en alldeles speciell singelskiva. Man har spelat in samma låt på bägge sidor. Hur man än lägger på den är det samma upprepning. Ni skriver att ni alltid är av samma uppfattning som motionärerna som vill göra något åt problemen. Men när det gäller vikten av att komma med någonting eller förhindra någonting är ni så nöjda med det som har hänt, ni följer det, och ni tycker likadant som . Så till glasrutan. Så här skriver vi moderater i vår motion: Genom att inrätta besöksrum i vilken den intagne och besökaren hålls åtskilda, exempelvis genom en glasruta, kan en del av narkotikainförseln stoppas. Härigenom möjliggörs också besök i de fall det annars, på grund av dokumenterat missbruk, inte vore möjligt. Glasrutan minskar lockelsen för anhöriga att vid besök försöka ta in narkotika på anstalten. Det kan också minska möjligheterna för den intagne att försöka förmå sina anhöriga att föra in narkotika. Sådana besöksrum bör inrättas på ett antal anstalter. Det var från vår motion. Vår reservation avslutas så här: Regeringen bör låta utreda möjligheterna och förutsättningarna att inrätta sådana besöksrum på ett antal anstalter. Vi skriver alltså utreda möjligheterna. Inte ens detta kan majoriteten tänka sig. Litar ni inte på att er regering kan utreda det här på ett seriöst sätt? förde jag en debatt med om glasrutan. Då sade så här: Jag tycker inte att vi ska ha bråttom med glasrutan. Det ska vara en human politik. Den som sitter inne ska kunna krama sitt barn när det kommer. Han ska kunna krama sin fru. Hon ska kunna krama sin man när hon kommer. Det är en human politik. Det underlättar återanpassningen. Ja, det är säkert nyttigt med en kram då och då. Men det får faktiskt finnas gränser. Det kan finnas gånger när det inte är speciellt motiverat att man springer och kramas till höger och vänster. Vi har aldrig föreslagit att alla besök ska ske med glasruta. Men det finns fall då det är motiverat. Vilket är mest humant besök med glasruta eller inga besök alls? Är det humant att vissa anhöriga, fruar, mödrar och flickvänner, känner sig tvingade att ta med narkotika vid besök? Så är den bittra verkligheten! Är det humant att vissa intagna trots att de inte vill känner sig tvingade av sina medfångar att se till att deras besökare tar med sig narkotika? Jag ser fram emot svar på dessa frågor. efterlyser jag förslag på hur vill stoppa att narkotika tas in på anstalter och häkten. Avslutningsvis vill jag säga att en absolut förutsättning för att tiden i anstalten ska kunna användas för återanpassning till ett hederligt liv är att fängelserna hålls fria från narkotika och andra droger. De interner som har varit motiverade att lämna sitt missbruk får inte tillräckligt med hjälp under sin fängelsevistelse . Den mest humana kriminalpolitiken är fängelser och häkten utan droger. Kan tänka sig att man har en liten hund stående vid inpasseringen till kriminalvårdsanstalterna?