prot · GQ09104 · 2003-05-15 00:00:00 — Statsmi-nistern borde titta sig i spegeln inför skolavslutningenoch se sitt ansvar för utslagningen och ungdomsar-betslösheten och säga sig: Mitt ansvar är stort. Meaculpa, mea culpa, mea culpa.Anf. 54 Statsminister ():Fru talman! Denna trosbekännelse, denna skuld-bekännelse, har jag läst i kammaren rik-tad till en tidigare folkpartistisk finansminister. Dåtror jag att den ägde sin riktighet.Nu missar grovt. Den spegel hansäger att jag ska hålla upp såg jag i förrgår. Jag be-sökte då den stora gymnasieskolan som ligger i Glo-ben. Det är en treårig yrkesinriktad utbildning mothotell och restaurang. De är djupt övertygade om detriktiga i att denna yrkesutbildning nu leder vidare förvissa elever in i högskolan.Det är ingen återvändsgränd. Det förbereder demför återkommande utbildning som vuxna. Det öppnarför en internationalisering genom att lära också dessaelever språk. Så är det. Det är drömmerom är en väg tillbaka då den som skruvade på en bilinte behövde ha några andra kunskaper än om muttraroch skruvar.Den tiden är förbi, . krävs avalla oss att vi förbereder oss för ett liv som präglas avny kunskapsinhämtning och internationalisering.Därav språkkrav och andra krav också på yrkesut-bildningar.Anf. 55 ():Fru talman! Vi är självfallet helt överens om attyrkesinriktade elever ska lära sig engelska till exem-pel. Men poängen är att de som träffa-de i gick kvar. De arbetslösa -de som rapporten handlar om - var ju inte i skolan.Vad tänker regeringen göra för att minska denenorma utslagningen ur gymnasieskolan? Det räckerinte att tänka gammalt - ni måste tänka nytt!Anf. 56 Statsminister ():Fru talman! I den utbildningen var det få avbrottår 1, troligen därför att man har lärt sig att hantera enyrkesinriktad utbildning i kombination med teoretiskainslag.Det är det kravet vi ska ställa, ska skolan utvecklas? Hur ska metoderna ut-vecklas? Hur möter man elever som kanske inte är sådär alldeles motiverade, men som vi alla vet kommeratt behöva kunskaperna?Det är den vägen vi ska gå, och inte ge upp och ifolkpartistisk defensiv backa bakåt och släppa kun-skapskraven. Framåt mot nya djärva mål!EMU-kampanjernaAnf. 57 ():Fru talman! Jag har funderat på den senaste må-nadens dåliga opinionsmätningar för ja-sidan i fråganom EMU, som jag tyvärr tycker har lett till en käns-lomässig och osaklig skrämselpropaganda för att slåtillbaka nej-sidan. Det finns några argu-ment som är värda att lyssna på från motståndarna,säger statsministern. Ni talar om isolering och utan-förskap om vi får ha kronan kvar, och ger helt verk-lighetsfrämmande och orealistiska bilder av pengar iplånboken och manna från himlen med ett ja.Verkligheten är som väl känner helt annan. Där ser vi att de länder som har kvarsina egna valutor får en betydligt bättre situation.Kronan går bättre och vi har en lägre arbetslöshet ochhögre tillväxt. Vi har kvar friheten att bedriva enekonomisk politik anpassad efter våra företag och vårekonomi. I däremot lider man av en djupekonomisk kris och den tvångströja som EMU har letttill.Kampanjen från ja-sidan lyser av desperation. Hurär det - det var ju faktiskt inte så länge sedan som dusjälv funderade på att säga nej, ? Läggned skrämselpropagandan och stå upp och ta fightenmed ärliga medel!Anf. 58 Statsminister ():Fru talman! Det var inte många argument för ettnej i den pläderingen, utan det var bara omdömen omoss - vi som tycker att ska öppna sig förvärlden i övrigt.Jag har inte sagt att det inte finns några argumentemot. Jag har sagt att det finns inga vackra argumentemot. Och vad menar jag med det? Jo, att det blirinskränkt och nationalistiskt. Vi ska tydligen tänka påoss själva. Något ansvar för tycks vi ju inteha, utan det är en nationell nostalgisk tripp som skaanträdas. Jag tror inte att det leder politik och sam-hällsutveckling framåt. Utanförskap är det som blireffekten av ett svenskt nej. Det finns ingen anledningatt dölja det.Finland finns med. , , ochPolen är på väg dit. är redan där. Jag ärganska säker på att hamnar där snart också.Visst måste vi prata om det här! Visst har vi kvarvår krona om vi säger nej, och visst har ryssarna kvarsin rubel. Men inte är det något utanförskap som jaglängtar efter. Vi ska vara inne, vara med, påverka ochta ansvar.Anf. 59 ():Fru talman! Det är just den här bilden som jagtycker att det är så makalöst att du orkar försökamana fram. Det skulle alltså vara något slags nostal-gitripp att ha kvar svenska kronor och en självständigvalutapolitik. Det är fullständigt absurt.Jag tror inte att svenska folket känner igen sig ettdugg i bilden av att det är utanförskap att vi kan ha enränta i som är anpassad efter hur den ekono-miska situationen är i . Jag tror att du gör felnär du försöker mana fram bilden av någonting udda,utanför det som i själva verket händer där nere påkontinenten. Det är en felaktig bild. Människor kän-ner inte igen sig.Jag tror att det är mer hoppfullt att tala till männi-skor om sakfrågan och att försöka prata om argu-menten för och emot i stället för att försöka skrämmabort dem som är osäkra från valstugorna, som du görjust nu.Anf. 60 Statsminister ():Fru talman! Det här är en fortsatt recension avmina inlägg, men ingen argumentering i sak. Berättaexempelvis varför det blir bättre för om viställer oss utanför! Berätta varför har lägreränta än ! Berätta hur vi ska bygga upp etteffektivt skydd mot internationella kapitalrörelser omvi ska segla ensamma på ett stormigt valutahav! Be-rätta hur det går med jobben om svenska företag fårvalutarisker i sin export som växer jämfört med da-gens! Berätta om allt som händer vid ett utanförskap!Ni vill ju välja den linjen.Vi vill gå in och vi vill ta ansvar. Vi vill påverkaoch vi vill dra fördel av det som kommer att hända.Jag är övertygad om att vi går i den riktningen.Du må ha argument, , men de ärinte vackra. Du må ha argument som är av det slagetatt du övertygar dig själv, men de leder inte framåt.Det är det som jag har sagt, och det står jag för.Anf. 61 ():Fru talman! Jag berättar varför det ärviktigt att vi i en värld som ständigt förändras harmöjlighet att parera och åstadkomma en politik somär anpassad efter svenska företag. Jag berättar hurviktigt det är att vi lyckas ha kvar jobben i Sverigeäven om vi hamnar i en ekonomisk kris. Jag berättarvarför det är viktigt att företag i har en räntasom är anpassad till deras situation, till det ekono-miska läge och till den konjunktur som vi har. Detförstår människor.De förstår inte vad det är för fel på kronan ochvarför vi ska förbjuda den. Den har fungerat bra un-der många år.Följderna av ett nej till EMUAnf. 62 i Tyre-sö (m):Fru talman! Vi är många som arbetar för ett ja ifolkomröstningen om euron . Men iden politiska framtidsbilden måste vi också ha medrisken för ett nej. Ett nej skulle enligt min uppfattningleda till att fick mindre inflytande inom EUoch att svenska företag skulle få försämrad konkur-renskraft. Det skulle i sin tur drabba både jobben ochkonsumenterna här i Sverige.Därför var det intressant att följa den förra ord-växlingen. Detta kan riskera att bli en realitet. Jag villdärför fråga statsministern vilka följder för svensktvidkommande han och regeringen ser vid ett eventu-ellt nej till euron och vilka åtgärder regeringen i såfall ämnar vidta för att mildra de negativa följdverk-ningarna efter den 14 september.Anf. 63 Statsminister ():Fru talman! Det där är en stor och viktig fråga.I dag är kapitalmarknaderna ingenting annat än atthandla med pengar. Det går blixtsnabbt och det ärjättestora belopp. Det är psykologi. Det jag är mestorolig för är att den psykologin vid ett svenskt nej skaresultera i en spekulation mot den svenska kronan.Jag är oerhört orolig för en framtid då vi kanske fårproblem av andra slag i och spekulationer avdet slaget mot den svenska kronan. Jag har upplevtdet en gång förut nämligen, och jag kan se hur detskadar och egentligen omöjliggör allt arbete i den härkammaren.För att skydda oss mot det behöver vi ha störremarginaler. Vi behöver ha mer av buffertar i ekono-min för att ta upp den risken. Vi får diskutera hur passstora de ska vara, men jag är övertygad om att vibehöver mer av buffertar i ett läge då vi ställer ossutanför än om vi går in. Det är en effekt. Det finnsockså en lång rad andra, exempelvis priser och räntorsom också kommer att gå åt fel håll.Anf. 64 i Tyre-sö (m):Fru talman! Vad jag förstod av statsministerns ti-digare inlägg finns det en stark oro för jobben. Det ärväl just det som är så spännande att höra i den diskus-sion som förs. Det finns ju beräkningar som visar hurhandeln ökar och därmed tillväxten, men också möj-ligheterna att få fram jobb i Sverige.Det finns de på nej-sidan som hävdar det motsatta,men jag vill påminna om hur undersökningar inomnäringslivet visar en öronbedövande majoritet blandbåde små och stora företag för behovet av att införaeuron som en av de absolut viktigaste åtgärderna föratt återta svensk konkurrenskraft.Men det gäller inte bara på det ekonomisk-politiska området, utan också i verkligheten och var-dagen för de små företagen och för jobben. Vadkommer att behöva göras om vi skulle riskera ett nej?Anf. 65 Statsminister ():Fru talman! Jag tror att vi exempelvis måste säkrasvenska småföretag bättre när de exporterar. Jag troratt många avstår från exportorder därför att detfinns en valutarisk. Det kan vara en åtgärd.Gunilla påminner om en annan sak. Närvi genomförde den stora budgetsaneringen levde viupp till det vi kallade för Maastrichtkriterierna vidden tidpunkten. Det är förberedelserna för EMU. Detsades att det vi då gjorde skulle resultera i massar-betslöshet. Vi pressande ned inflationen, sänkte rän-tan och tog bort underskotten. Det har blivit precistvärtom. Vi har haft en utmärkt utveckling i Sverigesedan vi började föra den politik som krävs för att fåvara medlemmar i . Det har varit bra år för Sve-rige, för svenska löntagare och svenska småföretag.Jag hoppas verkligen inte att vi hamnar i ett läge därvi ställer oss utanför och därmed riskerar mycket avdet vi har vunnit.Småföretagen är utsatta. Konsumenterna är utsat-ta. Och framför allt kommer kronan att bli utsatt,också för spekulation är jag rädd för.Förlängning av sjuklöneperiodenAnf. 66 ():Fru talman! Jag skulle vilja fort-sätta diskussionen om arbetsgivarnas förlängda sjuk-löneperiod. Socialdemokraterna har föreslagit attskyldigheten att betala sjuklön till arbetstagarna nuska bli . Det här ökar kostnaderna för före-tagen med 1 miljard kronor.Det här systemet har prövats. Redan året därpå backaderegeringen och sade att det inte fungerade och att manskulle återgå . Då skrev ibudgetpropositionen : Enligt vad som anförtsav i och förväntas en förkortad sjuklö-neperiod underlätta nyanställningar i framför allt småföretag.Nu är frågorna till : Hur mångajobb kommer att förloras? Hur mycket kommer vi attförsvåra nyanställningarna med en förlängning avsjuklöneperioden? Allt enligt egen utsago från 1998.Anf. 67 Statsminister ():Fru talman! Som jag sade förut var 1997-1998 årsdebatt präglad av att det inte fanns något högkost-nadsskydd. Vi genomförde den förändring tillsam-mans med , och tog sedan tillbaka den.Hade vi haft ett högkostnadsskydd tror jag inte attden här diskussionen över huvud taget hade dykt upp.Det jag nu är rädd för - och den rädslan bör kam-maren dela - är att de här kostnaderna ska fortsätta attväxa. Vi gör insatser i förebyggande syfte, vi görinsatser i vården och vi gör insatser på arbetsplatser-na. På så sätt kanske vi får resurser över att användaockså för annat som är viktigt för små företag när deska växa och utvecklas. Det handlar om utbildnings-system, transporter och allt sådant som vi tycker ärviktigt för att ska fungera bra. Det är sammapengar vi diskuterar.Det är lätt att kräva mer utgifter och gå emot im-populära åtgärder. Men ibland krävs sådana åtgärderom man ska ta ansvar för ett land. I det här fallet harvi också sett till att skydda de minsta företagen.Anf. 68 ():Fru talman! Problemet är att kostnaderna för sjuk-skrivningarna har ökat lavinartat . Först nukommer panikartade åtgärder som har prövats förutoch förkastats av regeringen med två argument, näm-ligen att de försvårar nyanställningar och krånglar tillavtalsmarknaden. Både fack och arbetsgivare sägeratt detta är dåliga förslag. EU ska pröva om det härhögkostnadsskyddet verkligen är förenligt med EU-regler. Vi vet inte hur det kommer att gå med detta.Lagrådet säger: Stopp! Genomför inte detta nu åtmin-stone! Vänta på avtalen! Vänta på EU!Men regeringen, i panik på grund av bristande åt-gärder tidigare, kör över Lagrådet, företagen, defackliga organisationerna och faktiskt också detsvenska folket, tycker jag.Anf. 69 Statsminister ():Fru talman! Det sista tror jag att vi ska vara för-siktiga med att uttala oss om. Jag tror att svenskafolket är fullt på det klara med att om vi har kostnadersom växer från 50 till 100 miljarder måsteman göra saker för att vända utvecklingen. Jag trorinte att man upplever sig som överkörd.Hade vi haft högkostnadsskyddet 1998 hade vialdrig gjort den här förändringen. Vad är det som göratt småföretag tvekar att anställa? Det är naturligtvisdetta att man är rädd för att dra på sig en kostnad somblir absurt hög för just det företaget därför att man harotur med en olycka på arbetsplatsen eller någontingsådant. Högkostnadsskyddet täcker detta.Det här är en åtgärd som är impopulär. Men det ärockså en åtgärd som är nödvändig att göra om manska bryta kostnadsutvecklingen. Jag uppmanar demsom säger nej till detta att redovisa andra åtgärdersom är konstruktiva och löser samma problem. 70 ():Fru talman! Jag vill också knyta an till den förrafrågan. Statsministern säger att vi förbereder ännubättre åtgärder tillsammans. Då kan vi kanske ta bortdetta. De värderade vännerna på borgarsidan kankanske vara med om dem.Vi politiker ska inte ta aktiv del i avtalsrörelsen.Det är sant. Men vi har friheten att ha åsikter, och dethar vi ju. Statsministern hade åsikter den 23 oktober.Han sade: Jag inte bara delar uppfatt-ning, jag har drivit den och efterlyst ett brett stöd förKommunals ambition. Det måste plockas in i ettlångsiktigt åtagande från hela arbetsmarknaden.Sedan påstår vissa TT-meddelanden den 23 förramånaden att statsministerns stöd falnar. Statsminis-tern kan väl tala om hur det står till med glöden i denhär frågan.Det finns ett stort avstånd, men vi måste också sehur ekonomin ser ut. Det tycks vara ungefär 1 ½miljard. Vi gav lite extra , ungefär 4 mil-jarder. Min förra fråga var om vi inte borde perma-nenta det stödet om vi har råd. Det kan vi sägagemensamt.Anf. 71 Statsminister ():Fru talman! vet lika bra som jaghur budgetläget ser. Om det dyker upp ett utrymmepå är det klart att vi kommer atthitta sätt att använda de pengarna. Ett bra sätt är na-turligtvis att använda dem till den kommunala sek-torn. Men det kan också finnas andra ändamål. Låtoss vänta med att låsa den saken till dess vi sitter iförhandlingar. ska väl ha något ut-rymme kvar när han möter i dessanattliga manglingar.Jag upplever att det finns ett brett folkligt stöd föratt de vårdanställda borde ha bättre betalt. Samtidigtfinns det en insikt om att detta ska lösas i en avtalsrö-relse, och det ska lösas på ett sådant sätt att dessavårdanställdas resultat sedan inte blir golv för en nyavtalsrörelse där alla andra tar avspark. Då har vi baraskaffat oss ekonomiska bekymmer. Nog kan mansympatisera med kraven, men hur det ska lösas måstede hantera som sitter vid förhandlingsbordet. De harvårt fulla förtroende att utföra detta.Anf. 72 ():Fru talman! Visst kan det vara välbehövligt attträffa , men bättre är att mötaPersson . Visst är det så.I punkt ett om arbetslivet skrev vi att för att klaraatt ge de vårdanställda och kvinnorna bättre lönerkommer kommuner och landsting att ges ökade resur-ser . Det skrev vi tillsammans. Vivet att vi kommer att ha mer resurser under 2005-2006 eftersom vi driver en bra politik för jobb ochsysselsättning. Vi kan inte fästa oss för en exakt nivå,men nog kommer vi att klara 4 miljarder. När vi sade10 i valrörelsen sade att det var för lite. Nogska vi klara 4 miljarder. Det får inte bli som i saganom skräddaren att det blir ingenting. Vi ska klara 4.Om vi kan göra upp om det slipper jag och Ringholmsitta . Då kan vi säga: I herredagsmän,reser icke så fort! Vad göras skall är allaredan gjort!Vi gör det , men vi ska självfallet inte finansie-ra det genom upplåning i den offentliga sektorn. Detär vi överens om. Men vi vet att vi klarar detta, GöranPersson. Det underlättar matchen. Vi kommer att fåstöd från läktarn när spelar bollen på planenutan att stöta sig med Reepalu. Det går att säga detta,. 73 Statsminister ():Fru talman! Det finns ingenting värre än läktarex-perter som vet precis hur man ska spela på planen. Nupågår det en förhandling vid förhandlingsbordet, LarsBäckström. Låt den vara vid förhandlingsbordet! Tainte in den i talarstol!Känn efter vad påstår! Han säger attdet finns 4 miljarder. Vi tyckte att det behövdes 10.Vi vet att det finns 4. Det är möjligt att han har någonkunskap som vi andra inte har. Vad vet vi om vilkapengar som finns? Det vet vi när vi kommer fram dit iförhandlingarna. Om nu kan hanteraverkligheten så lättsinnigt så varför inte klippa tillmed 6 miljarder på en gång, eller 10? Då är det julöst. Det är bara att lattja till det i talarstolen.Här i talarstol förhandlar vi inte, LarsBäckström. Det görs av arbetsmarknadens parter. Omvi börjar lägga oss i den förhandlingen med den typav inlägg som just gjordes är vi snart på ett sluttandeplan. Det kommer att drabba de offentliganställdahårdare än någonting annat.Sysselsättningen i GlasriketAnf. 74 ():Fru talman! Min fråga handlar om Glasriket somär med och sätter på världskartan. Vårtsvenska glas finns runt om i världen. Inte minst riks-dag och regering använder det vid representation.Svenskt glas är därför en angelägenhet för hela natio-nen.Att vara mästare i glasindustrin är ett yrke medlång tradition. Samarbetet mellan mästaren ochkonstnären är speciellt. Det tar att lära sig.Det handlar om kompetens och kunskap som vi harbyggt upp under mer än 250 år.Glasindustrin är ganska känslig för konjunktur-nedgångar. Just nu ser vi en sådan.Under de senaste åren har 200 personer varslats.Det har handlat om , Älghultsglasbruk, som är nedlagt, Rosdala glasbruk, och nusenast Lindshammars glasbruk.Majoriteten av glasbruken ligger i små tätorter iglesbygden. De flesta har omkring tusen invånare,och glasbruken står ofta för huvudsysselsättningen påorten.Min fråga till statsministern är: Vad kan statenoch statsministern göra för Glasriket och sysselsätt-ningen?Anf. 75 Statsminister ():Fru talman! Vi ska nog fortsätta efter de riktlinjersom vi har dragit upp och som handlar om stöd tilldesign, stöd till bra utbildning, marknadsföringsinsat-ser, internationella mässor och utställningar.Det är svårt att i en lågkonjunktur gå in och ex-empelvis lyfta av kostnader i produktionen. Det klararvi inte av att göra. Jag tror inte att regelverket medgernågonting sådan.Jag är själv personligt engagerad i glasindustrin.Jag uppfattar den vara konst, konsthantverk ochkonstindustri när den har som bäst kvalitet och tradi-tion.Det vore ett elände om vi gjorde oss urarva pådetta område. Vi följer det naturligtvis nära. Jag haringa löften att lämna utöver det som vi redangör. Jag delar helt be-skrivning av verksamhetens betydelse inte bara förSmåland utan också för Sverige.Tillsynen över friskolorAnf. 76 ():Fru talman! Det finns ungefär 5 000 friskolor iSverige med ungefär 50 000 elever. Möjligheten attvälja skola har betytt väldigt mycket för dem som hargjort det. Det har också betytt väldigt mycket för osssom har valt den kommunala skolan. Det har innebu-rit att alla skolor har tvingats förbättra sig och ökakvaliteten för att vara attraktiva.En viktig förutsättning för friskolor och andraskolor är att det finns tillsyn. har ju i upp-drag av regeringen att utöva tillsyn så att inga barnkränks eller blir hotade eller inte får den undervisningsom de har rätt till, till exempel i sex och samlevnad,idrott och hälsa.Jag frågar statsministern vad han tänker göra föratt se till att sköter det som åligger dem påett mycket bättre sätt än vad som sker , så slipper se reportage i TV om hur barn far illa. Deflesta friskolor som sköter sig mår inte heller särskiltbra av att veta om detta.Anf. 77 Statsminister ():Fru talman! Det är två saker som har diskuteratsden med anledning av våra friskolor.Dels det som frågeställaren tar upp dels dagenslarmrapport i om de extremt högakostnader som de tycks förorsaka, åtminstone iStockholm.Det senare ska vi värdera och granska. Vi har ing-et intresse av att dra på oss jättelika merutgifter. Detvar aldrig avsikten med reformen.Det första är lätt att åtgärda. Det har varit förslagframme i som har avvisats av en riksdags-majoritet bestående av de borgerliga partierna ochMiljöpartiet. Det var förslag som syftade till att ta inockså friskolorna i den lokala kommunala gransk-ningen kvalitetsmässigt. Jag beklagar att så skedde.Vi kanske kan få ett nytt försök i den riktningen.Vi kan inte och kommer heller aldrig att kunnabygga upp en statlig inspektionsverksamhet som nårut till varje skola och som kan följa upp den typ avfelaktigheter som vi såg . Detmåste ske i en lokal utvärdering och granskning.Hjälp oss med den saken så tror jag att vi kommeren bit framåt på vägen.Biltullar - avgift eller skattAnf. 78 ():Fru talman! Jag har en skattefråga, tror jag.Den 2 juni kommer stadsfullmäktigeatt fatta beslut om att införa biltullar eller trängselav-gifter. , dagen därpå alltså, kommer denstatliga Stockholmsberedningens yttrande över ombiltullar är en skatt eller ej.Nu är min fråga: Är det rimligt att träffa beslut omatt införa en avgift eller skatt innan det är klarlagt avSveriges riksdag om det rör sig om en skatt eller enkommunal avgift?Anf. 79 Statsminister ():Fru talman! Jag tycker att det är rimligt. Om detbara är någon dags tidsutdräkt kan man kanske levamed den lilla ofullkomligheten.Det här har ju diskuterats ohyggligt . Är deten avgift eller är det en skatt? Om det är en skattkrävs ett statligt medverkande och en insats från den-na församling. Om det är en avgift har det en annankaraktär. Vad jag förstår är det komplicerat, rentformellt. Men reellt handlar det om att ta ut en avgift- - för att se till att intekorkar igen, miljön fördärvas och transporternaomöjliggörs.Det handlar om att alla vi som vistas i Stockholmska få ett bättre liv. Det borde vi kunna hjälpas åtmed. De tekniska sakerna får vi lösa litet senare.Bidragen till EMU-kampanjernaAnf. 80 ESCH (kd):Fru talman! Inför folkomröstningen om EU-medlemskap tilldelades ja- och nej-sidorna vardera25 miljoner i kampanjbidrag. Vad som inte redovisa-des var bidrag på över 800 miljoner till ja-sidan fråndet svenska näringslivet.Med anledning av den kritik som det föranleddesade statsministern här i kammaren: Jag tycker att denfolkomröstning som vi ska ha om EMU så småning-om mycket väl kan vara en startpunkt för ett nytt sättatt redovisa kampanjpengar. Det har jag ingentingemot.Detta sade statsministern i februari 2000.Ingenting har skett. Folkomröstningen den14 september blir en upprepning av den parodi pådemokratisk rättvisa som vi såg i EU-valet. Dethandlar återigen om hundratals miljoner i oredovisadesatsningar på ja-sidan. Det är ovärdigt en demokrati.Statliga företag som är medlemmar i svenskt när-ingsliv finansierar indirekt ja-sidan med svenskafolkets pengar. Nej-sympatisörerna står maktlösa.Varför ska det behöva vara på det viset?Anf. 81 Statsminister ():Fru talman! När jag fällde det yttrandet var detinte bara med avseende på det som von derEsch nu beskriver. Det var också med erfarenhet inteminst från och andra ställen där ju de somröstat emot förändringarna haft ett kraftfullt interna-tionellt stöd från kretsar som har varit svåra att spåra.Det var också i den andan som inlägget gjordes.