prot · GQ0967 · 2003-03-06 00:00:00 — Jag får inte alls något svar påden frågan, utan framställer detta som attdet inte är något problem, det är som gördet till ett problem. är vi inte ensamma, utan ävenFolkpartiet har tagit upp den här frågan. Det är faktiskten förändring i den syn som har genomsyrat svenskidrottspolitik i förhållande till hur detvar för ett antal år tillbaka.Jag är lite bekymrad över att inte allsser detta som ett problem. Ser han inte detta som ettproblem kan jag inte göra mycket åt det. Men gå ut ochfråga idrottsledare i vad de anser om att mandetaljstyr, är jag ganska övertygad om att får samma svar som jag har fått. Vi kan kanske ta endiskussion om detta senare.Anf. 105 () replik:Fru talman! Det problem som jag ser i det som KentOlsson tar upp nu är att skjuter framför sig, inte vågar ta det som eget. Hansäger att det är som tycker detta. Ialla de kontakter som jag har med Riksidrottsförbundetfår jag inte de svaren. De kontakter jag har är inte be-gränsade till , om nu tror det. Jaghar faktiskt kontakter i hela landet. Jag har en ständigdiskussion om den här typen av frågor. Jag får inte desvar som tydligen får.Jag tycker att det här är bekymmersamt. Det här ären väldigt viktig fråga, en trovärdighetsfråga, en frågasom utgår från det beslut som vi tog när det gällde id-rottspropositionen. Det är en oerhört viktig fråga attfundera kring.Sedan bekymrar jag mig för andra saker när det gäl-ler och . Det är bland annat å ena sidan säger att det är viktigt med offentligabidrag. Det är viktigt att idrotten får de offentliga bidra-gen. De är av vikt för att kunna hålla nere medlemsav-gifter och liknande. Å andra sidan säger man att det inteär bra att idrotten är bidragsberoende och att man måsteförsöka gardera sig genom att få en större del av egenfi-nansiering. Det där är lite svårt för mig att förstå.Anf. 106 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall till re-servation 12.Först vill jag instämma i den förhoppning som fram-förts av en rad talare tidigare att vi snart ska få skatte-regler i det här landet som inte driver våra mest fram-gångsrika idrottsmän och idrottskvinnor ur landet motderas egentliga vilja. Det är faktiskt vad som har skettoch sker. Det kan man lösa med lite god vilja. Jag troratt man bör pröva att införa någon form av idrottskonto.Att idrottsminister nu säger att man skatitta på hur man i och i varje fall delvishar löst de här frågorna är en positiv signal. Det bordeman har gjort för länge sedan, men bättre sent än aldrig.Att idrotten har en central roll för folkhälsoarbetet äralla i grunden överens om. Det gäller att motivera såmånga som möjligt att motionera och röra på sig för atteffektivt kunna bekämpa ohälsan. För våra barn ochungdomar är idrotten den absolut viktigaste inkörsportentill att sedan motionera hela livet. I det motivationsar-bete som detta kräver spelar våra duktiga idrottsmän ochidrottskvinnor en mycket viktig roll. De inspirerar tillefterföljd.Mot den här bakgrunden är jag övertygad om i skulle utgöra en mycket positivinjektion för folkhälsan och idrottsrörelsen. Det skulleockså innebära ett lyft för den regionala utvecklingen.En lärdom av tidigare är att det krävsen nationell uppbackning bakom en ansökan. Utan etthelhjärtat nationellt stöd har en kampanj knappast enrealistisk chans att lyckas. När tillträddesom IOC-president uttalade han i en intervju att Sverigenog bör glömma möjligheterna för att få står värd men att har godaförutsättningar att få stå värd för ett vinterspel.I finns en stark övertygelse om att vi skullekunna arrangera mycket fina , men ska ettnytt försök göras måste det finnas en stark uppbackningpå nationell nivå.Att förutsättningarna är ypperliga att arrangeraolympiska vinterlekar av högsta kvalitet torde ingenkunna bestrida. Detta har visats genom en mängd olikaarrangemang . Just nu pågår förberedelsernainför alpina i Åre, en stor tävling som kan sessom en bra förberedelse för ett ännu mycket större ar-rangemang, ett vinter-OS.För hela Mittsverige skulle ett få stor be-tydelse. Det handlar om investeringar i infrastruktur ochturism som annars skulle få vänta eller aldrigskulle komma till stånd. Olympiska vinterlekar skullemedverka till att stärka denna glesbefolkade del av Sve-rige som en attraktiv inflyttningsregion. Idrotten är ochkan bli en ännu större regional utvecklingskraft att ta tillvara för framtiden!Ett i kan bli verklighet 2014 eller2018 om förberedelserna börjar . Regeringoch riksdag har en viktig roll i dessa ansträngningartillsammans med , idrotts-rörelsen, näringslivet och de lokala myndigheterna. Detfinns ingen anledning att vänta med att ge en positivsignal om att förutsättningarna för en genomtänkt kandi-datur ska börja undersökas.Fru talman! Ett bifall till reservation 12 vore enmycket positiv signal som skulle kunna medverka till attstarta en process mot en ansökan om att få . Ska en kandidatur blir framgångsrik förut-sätter detta en nationell samling till en ansökan. Varförinte sätta fart på arbetet för att åstadkomma denna sam-ling genom ett positivt beslut i denna kammare?Anf. 107 ():Fru talman! Jag ville bara kort kommentera den frå-ga och motion som förs upp. Visst vore det fantastisktom kunde få arrangera , om intesommarspel, vilket jag tror är mindre troligt, så i varjefall vinterspel.Den här frågan har ju diskuterats ett antal gånger.Ansökningar har lämnats in. Gången är den att det ärorten som söker. När så har skett har också regeringenlämnat en garanti för dessa ansökningar. Det finns alltsåi grunden en väldigt positiv inställning hos regeringentill den här typen av arrangemang.Sedan tror jag personligen inte att vi har så storachanser med tanke på de uttalanden som den olympiskarörelsen har gjort, men det är en helt annan sak.Jag tycker att vi ska strida för att få ,och då blir det och Åre som ska jobba inten-sivt med detta. Om man bestämmer sig för att lämna inen ansökan ställer sig regeringen säkerligen bakom ensådan.Anf. 108 ():Fru talman! Jag tackar för dessa positiva reaktionerfrån . Det känns bra att han har den posi-tiva inställningen till ett arrangemang.Jag är väldigt optimistisk när det gäller att få till och Åre om det lämnas in enansökan. Men den måste vara nationellt uppbackad frånbörjan. Erfarenheterna från tidigare ansökningar är inte har känt någon stark uppbackning från rikspla-net. Den här gången måste man ha förberett sig väl ochha en nationell uppbackning. Det hade känts väldigt braom man hade kunnat få en signal från riksdagom att detta är någonting som vi ska verka för. Det är idetta syfte som motionen har väckts.Jag hoppas att vi kan jobba vidare med detta och fåett positivt resultat så snabbt som möjligt. Men det gälleratt agera nu så att det kan bli aktuellt 2014 eller 2018.Anf. 109 ():Fru talman! Jag skulle också bli väldigt glad om vilyckades att få ett olympiskt spel till . Men jagser det som lite bekymmersamt om riksdagskulle bestämma om vi skulle göra en sådan satsning.Det här handlar om idrottens självständighet. Manmåste ta de första stegen. Den kommun som är intresse-rad av att anordna ett måste också sätta ned foten.Den måste säkerligen höra med sina invånare eftersomett betyder väldigt mycket - både positiva och nega-tiva saker - för den region som spelen kommer att ham-na i.När de berörda kommunerna har bestämt sig, dåställer staten garanterat upp, det är jag övertygad om.Anf. 110 ():Fru talman! Tack för det. Vad det handlar om är na-turligtvis inte att ska besluta, utan det är attriksdagen ska ge en positiv signal om att vi ska verka föratt det genomförs ett i , i Östersundoch Åre där det finns ett starkt lokalt intresse för ettsådant arrangemang. Men den här gången vill man hatydliga signaler om att som nation kommer attbacka upp en kandidatur.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )7 § betänkande 2002/03:KrU5Ungdomsfrågor.Anf. 111 ():Fru talman! Av betänkandet kan det tyckas som attungdomsfrågorna och kanske till och med möjligheternaoch problemen inom det området är ganska små, men såär ju långt ifrån fallet - något som vi kan läsa om eller tadel av i stort sätt i våra medier eller på andrasätt. Det beror på att ungdomsfrågorna spänner över ettså stort fält och verkligen är tvärsektoriella. De rör ut-bildning och därmed skolfrågor, möjligheten att få ar-bete, bostadsfrågor, kommunikationer, hälsa, ja, givetvisi stort sett alla frågor som finns i samhället.Det är därför som vi med intresse ser fram emotUngdomsstyrelsens utlovade rapport som ska kommaunder våren, och vi utgår ifrån att den också kommer dåså att vi kan studera den och se hur denpolitik som grundlades 1999 och har förts harpåverkat situationen. får man ju också enfundering beträffande att det just är Ungdomsstyrelsensom ska utvärdera sin egen verksamhet. Jag vet att det ärsagt att man ska göra det , men det är nogändå så att det kanske är vits medatt någon annan tar en titt på verksamheten. Det brukarju vara så med utvärderingar.En fråga som bekymrar mig mycket - och jag vet attdet bekymret delas av andra - är hur man når alla deungdomar som inte är föreningsaktiva. Skolan har här enviktig roll, men att se hur demokrati fungerar i praktikenhar ett stort värde. Det missar de som inte är med i enförening. Jag utgår ifrån att också tarupp den frågan i sin rapport.Den liberala tanken är ju att vi politiker i stället föratt peka och styra ska stödja ungdomarnas utveckling iriktning mot de värderingar som samhället omfattar. Därhar vi nyckelord som demokrati, jämställdhet, toleransoch möjligheter för den enskilde.Så ska jag ta upp vår reservation som handlar om bi-drag till de politiska ungdomsorganisationerna.Till att börja med är det glädjande att antalet med-lemmar ökar igen, men det som jag vill ta upp är finan-sieringen. Vi vill ju att stödet ska utgå med ett grundbi-drag och sedan med ett bidrag i förhållande till moder-partiets antal mandat i riksdagen.Utskottet pekar på ett dilemma i vårt förslag, nämli-gen att det bidrag som vi föreslår till de politiska ung-domsorganisationerna skulle minska självständigheten -ett ord som vi har diskuterat mycket . Men det finnsju en svaghet också i det nuvarande systemet. Det gällermöjligheterna till ett kreativt förhållande till ärligheten.Häromåret när det gjordes en kontroll av medlemsregist-ren visade den dessvärre på avarter som inte var så bra -för att uttrycka sig milt.Genom det system som vi förespråkar försvinner allasådana möjligheter. Dessutom är ju vår tanke att bidra-get ska gå direkt till ungdomsorganisationerna. Detinnebär att det inte blir någon styrning av hur verksam-heten ska gå till. Det är alltså bara beräkningen av bidra-gen som ändras, inte ungdomsförbundens självständig-het.Jag anser att vårt förslag även ger en större frihet tillde politiska ungdomsorganisationerna än det nuvarandesystemet. Det systemet konserverar organisationerna idess nuvarande form och stimulerar inte till alternativalösningar som till exempel nätverk genom den nya me-dierna, andra debattforum än att träffas och räkna med-lemmar och hur många som kommer på mötena och såvidare. kanske det ger ett större engagemang förungdomar att debattera via nätet än på ett möte i . Jag säger inte att det är fel med sådana möten,men jag tror att ett bidrag utan administrativt krångel ärbra.Jag vill också ta upp ett område som inte figurerat såmycket här i kammaren, nämligen graffiti. Det tas upppå olika sätt från , och Vänsterparti-et, och jag skulle vilja ge en kommentar till det.Det är med graffitin som med växter som växer påfel ställen. Maskrosor ute på ett fält kan var enmycket vacker syn, medan maskrosor i en gräsmattaeller bland rädisor och morötter i grönsakslandet kanupplevas som ett otyg och kallas då ogräs och rensasbort.För inte så länge sedan var jag på ett seminarium omgraffiti som anordnade och som jag upp-skattade mycket. Det var lärorikt. Jag beklagar kanskeatt det inte var fler där av utskottets ledamöter eftersomseminariet gav en bra bild av konstformen graffiti, förvisst är det en konstform.Sedan tycker jag kanske att går väl långtsom vill att ska uttala vad som är en konst-form. Tala om att få in en detaljeringsgrad som i alla fallgår långt utöver vad vi i vill att skaägna sig åt!Det finns också ett slags graffitikultur som jag upp-fattar som en blandning av att utöva konstformen och attgöra det på fel plats. Själva målandet blir en utmaningmot samhällets regler och demokratiskt fattade beslut.Målningen, oberoende av hur den ser ut, betraktas dåsom klotter, och det tycker jag är synd.Det är givetvis utmärkt med goda exempel. Jag harinte hunnit sätta mig in i det som görs och har gjorts iNorrköping och - det senare är ju naturligtvisen skam för mig som hallänning - men det är givet attkommuner som upplever att de har problem tar kontaktmed andra kommuner som är på väg att lösa problemen,och det behöver vi inte fatta beslut om här i riksdagen.Fru talman! Avslutningsvis yrkar jag bifall till reser-vation nr 8 under punkt 8.Anf. 112 (m):Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall till denmoderata reservationen nummer 2.En bra ungdomspolitik är självklart en politik som ärbra för alla. Det handlar om möjligheter till jobb, bostadoch för unga möjligheter till studier, studielån och prak-tik - att röja hinder på vägen till vuxenvärlden, kort sagt.Jag är medveten om att den moderata ungdomspolitikenär mager, och jag kan lova utskottets ledamöter och ävenandra att vi kommer att återkomma i den här fråganmånga gånger.Fru talman! Jag känner stark sympati för bland annatBirgitta synpunkter på ungdomskultur, att denständigt förändras och att varje generation måste fåutrymme att skapa sin vision med innehåll och former.Ungdomskulturen ska finnas för sin egen skull ochinte för att tillfredsställa vuxnas oro. Men så är det juofta; ungdomar får vuxenvärldens stöd och gillande -ekonomiskt eller handfast - om deras önskemål stämmeröverens, annars inte. klarar sig ungdomskulturen rättbra ändå. Den söker sig sina egna vägar. Det märks inteminst inom musiken, som är ungdomarnas starkastearena. Förmodligen mår den, som också mycket annat,bra av lite motstånd. Det ökar kreativiteten.Kultur är läkande. Men när det gäller graffiti, ellerklotter som det mestadels handlar om, har vi moderateren annan uppfattning. Vi har svårt att se det som kultur,än mindre som god kultur, såvida man inte betraktar allmänsklig verksamhet, till exempel också vit-makt-musik, som kultur.Martin Burgos, en 20-årig klottrare som flera gångerfällts i rätten för skadegörelse, har fått chansen att ställaut och sälja vissa alster inom ram. Han vill tänja justramarna, säger han.Så här uttryckte han sig bland annat i en intervju iDagens Nyheter : Att måla tåg är det bästajag gjort. Om jag blir deprimerad så vet jagvar tågen står. Det vill säga: Ut och måla! Vad andramänniskor och resenärer möjligen tycker om detta bryrhan sig uppenbarligen inte om, för det handlar ju omhonom själv och hans mående.Nyligen åkte han fast igen. Han påstår visserligen atthan är oskyldig, men på SL, ,har man en annan uppfattning. I själva verket, säger dedär, är han ute och målar. Det härär inte bara en hobby. För somliga är det en drog, kanskeockså för honom. Det vet inte jag.Nu är betraktad som en skicklig må-lare - i sina kretsar. Somliga vill gärna göra en skillnadhär: Burgos är graffitikonstnär, andra är klottrare. Och såtror man att man skilja på det här. Hur naiv får man bli?undrar då jag.Den som får, eller tar sig, epitetet graffitikonstnärhar inte tränat på väggar och skåpluckor hemma i sinbostad. På sin höjd har det handlat om skisser på papper.Han, för det handlar nästan bara om killar, har klottratsina tags ute på murar, väggar, plåtskåp, stolpar, statyer,bänkar, hissar, tak, gatskyltar, bussar och tåg, rispatrutor, gett sig på berg och träd. Det här räcker inte ens.Vad andra människor tycker och tänker om denna ominte fysiska så i alla fall mentala våldtäkt, äsch, det bryrman sig inte om. Det låter kanske lite chockartat, menjag ser den inställningen som snudd på fascistoid.Vi har rätt att uttrycka oss, säger klottrarna överläg-set. Javisst, men inte på andras eller vår gemensammaegendom. För fastighetsägarna innebär klottret högakostnader, i alla fall om man har som ambition att ta bortklottret. Och vem betalar i slutänden denna rengöring?Jo, hyresgästerna, men inte bara i det nedklottrade huset.I , , andra bolag,bostadsrättsföreningar drabbas alla boende kollektivt,genom hyresavin.Fru talman! För kollektivtrafiken uppgick den totalaklotternotan till !Vilka drabbar det? Jo, alla oss som betalar skatt, natur-ligtvis, inte bara resenärerna. Då är det inte att undra påatt fler väljer att ta bilen i stället för att åka tunnelbana,buss eller pendeltåg, även om personalen sliter som baraden för att göra rent efter klottrarna.Och vad då rätt att uttrycka sig, förresten? När jagbörjade bli politiskt medveten, i gymnasiet ,fanns det ofta politiskt eller för den delen poetiskt klotterpå allmän egendom. Jag försvarar det inte, men jag kanförstå det, för det handlade om ett budskap till andra.Klottrarna däremot intresserar sig inte för oss andra. Deklottrar för andra klottrare. Någon egentlig ideologifinns det sällan här.Graffitin ställer frågan: Vem har rätt till det offentli-ga rummet? Det är en intressant fråga, tycker jag, för närklottrarna ställs till svars heter det ofta: Storföretagen fårsätta upp affischer överallt, vi har också yttrandefrihet.Men den enes frihet är ju inte mycket värd om den inne-bär ofrihet för andra.Fru talman! Jag kan förstå frustrationen över all då-lig och påträngande reklam som finns just i vår offentli-ga miljö. Men det är att göra det lätt för sig att användadålig smör- eller underklädesreklam som argumentationför att själv få sabotera. Jag menar att det här är sabotageoch brist på respekt för medmänniskor. Kom inte ochsäg att ringmur, som klottrades ned strax före jul- det grövsta fall jag sett, sade på Got-land - eller klottret i eller när man ger sig påSiri Derkerts verk i tunnelbanan är ett uttryck för yttran-defrihet. Kalla inte detta klotter för kultur!Inför legala väggar, säger då somliga. Visst, om dethade varit lösningen. Men det är det ju sällan, för detmålas ju inte bara där. Det finns det gott om trista exem-pel på. Fast om klottrandet blir etablerat blir det ocksåointressant. Här är dilemmat eller, skulle kanske denelake säga, kanske lösningen på problematiken: Legali-sera det och döda det.Graffitikonstnären kan nog tänka sig att måla på såkallade legala väggar, men det är ju bara en övning förde större uppgifterna, de som inte är legala. Att måla påförbjudna platser är ju själva grejen, annars blir man intetagen på allvar.Titta på graffitihemsidorna. Det här är inte ideellverksamhet, den är genomkommersiell. Här finns myck-et pengar att hämta. Och klotter föder mer klotter. Så ärdet, tyvärr.Egentligen är det oerhört sorgligt alltihop, för dethandlar ju om en vilja att bli sedd och lyssnad till, omman nu inte blir det i skolan, hemma eller bland kompi-sar. Lösningen ligger här, som i så många andra fall, iförebyggande arbete. Det handlar om social verksamhet,inte så mycket om kultur.Det är ett litet, litet fåtal klottrare som utvecklas tillskickliga målare och som får en chans att ställa ut i defina salongerna på . Och är det den konstnär-liga ådran som ska odlas så kan det ske tidigare, i sko-lan, i fritidsverksamheten, kanske i studieförbund ellerpå andra vis.I Hagnässkolan i i norra sex flickor i årskurs 9 tröttnat på klottret och går runti klasserna för att försöka vinna kompisarna för en rena-re och snyggare skola. De tror att effekten blir större närunga talar till unga. Låt oss hoppas det.Låt ungdomarna sanera själva. Och låt pengarna dedå får gå till olika aktiviteter, som besök på äventyrsbad,skiddagar, bio med mera. Det här sker på olika håll ilandet, där det finns eldsjälar som får stöd från företag,skolor och ibland från kommunen. Det handlar inte alltidom så mycket pengar, men det är effektivt.Avslutningsvis säger , ungdomsmi-nistern, att graffiti är god ungdomskultur och bör gessärskild plats i samhället. Ungdomar måste få forma sinaegna liv, säger hon. Jag kan i viss mån hålla med henne,men jag tror tyvärr inte att det är möjligt att stödja ochupplåta plats för graffiti och bekämpa klotter,för de är varandras förutsättningar.Anf. 113 Tredje vice talman ():Fru talman! Jag vill i den här debatten om ungdom-spolitik främst uppehålla mig vid två ämnen, nämligenmålen för ungdomspolitiken och vikten av att stödjagenerationsövergripande verksamhet.När nationell ungdomspolitik utformas är det viktigtatt inte bara se ungdomstiden som en livsfas där intressetinriktas mot individens framtida livsförlopp utan ocksåse ungdomar som en social grupp med särskildalivsvillkor. Ungdomspolitiken måste ta sin utgångspunkti och ta till vara det engagemang och de erfarenhetersom ungdomar har, inte minst i olika samhällsfrågor.Hur ungdomspolitiken ser ut och utformas styrs na-turligtvis av vilka mål man sätter upp för den och hurmålen följs upp. fattade riksdagenbeslut om en nationell ungdomspolitik som bygger påtre övergripande mål: att ungdomar ska ha goda förut-sättningar att leva ett självständigt liv, att ungdomar skaha verklig möjlighet till inflytande och delaktighet samtatt ungdomars engagemang, skapande förmåga ochkritiska tänkande ska tas till vara som en resurs.Kristdemokraterna stödde förslaget om att ange tremål för ungdomspolitiken men ville och vill fortfarandei hög grad betona att statens roll när det gäller ungdom-spolitiken bör vara mer stödjande och mindre styrande.Regeringen fastställde därefter 41 delmål. Dessa hardelvis omformulerats och också reducerats så att det nuär 32 delmål för ungdomspolitiken.Fru talman! Låt mig ta några exempel ur listan överdelmål.Delmål 5 är att andelen skolungdomar som använderInternet som ett arbetsredskap i skolarbetet för att nåskolans mål ska öka . Detta ärett nytt mål som delvis saknade motsvarighet i de förstfastställda målen.Delmål 21 är att andelen elever som upplever att dehar såväl formellt som reellt inflytande i skolan ska ökaunder . Detta är ett delmål somersatte fyra tidigare delmål som handlade om inflytande,elevråds- och elevkårsarbete, engagemang och deltagan-de i skolfrågor samt studenters inflytande.Delmål 29 handlar om att aktiviteter inom Rege-ringskansliets och berörda myndigheters ordinarie verk-samhet där ungdomars engagemang tas till vara som enresurs ska öka . Också dettaär ett nytt mål som har ersatt fyra gamla mål.Vilka målen är påverkar som sagt ungdomspolitikeni verkligheten, till exempel genom att vara styrande förUngdomsstyrelsens verksamhet. Jag hade egentligeninte tänkt recensera dessa delmål, även om jag personli-gen gärna hade hittat ytterligare något mål om ungdo-mars hälsa. Jag vet att fler här i kammaren i så fall kan-ske hade velat debattera ungdomsmålen och inte minstfå kunskap om bakgrunden till delmålen och varför dehar förändrats. Men jag hade som sagt inte tänkt recen-sera dem. Eftersom målen har den betydelse de hartycker dock att det är sombör besluta om de konkreta delmålen. Vi anser att rege-ringen ska återkomma till med förslag på nyadelmål. På så sätt skulle vi kunna uppmärksamma ung-domspolitiken och få en debatt kring mål och delmål.Det skulle vara bra för uppslutningen kring ungdomsfrå-gor.Med det vill jag yrka bifall till reservation 1 underpunkt 1.Innan jag lämnar diskussionen kring målen för ung-domspolitiken vill jag lyfta fram ett mål som jag ser somganska bra, nämligen mål 28. Det har också ersatt ettannat och kanske ännu bättre mål. Det handlar om attantalet officiella delegationer vid internationella konfe-renser där ungdomar medverkar och där frågor av bety-delse för ungdomar diskuteras ska öka under perioden2001-2003.Samtidigt som detta är ett av målen för regeringenavslår majoriteten med Socialdemokraterna i spetsen tvåyrkanden från oss kristdemokrater som handlar om justdetta och om ungdomars möjlighet till eget internatio-nellt arbete.