prot · GQ0989 · 2003-04-11 00:00:00 — Det var en del frågor.Jag börjar med vinstintresset. Jag har för mig attett av de statliga bolagen, Systembolaget, går medstörst vinst. Visst är det ett vinstintresse även frånstatens sida i den här frågan. Men det finns ett annatvinstintresse som inte syns, nämligen den illegalasvarta marknaden.Visst finns det problem i , och vi får ökadeproblem här. Men det är inte med hjälp av restrikti-vitet som vi hanterar detta utan med attityder, attkomma åt sambandet, att acceptera att det finns ettgott bruk men att det kan leda över i missbruk. Det ärfråga om den informationen och de attityderna.Jag ska ge ett vägledande exempel för hur mankan arbeta i denna fråga. Det är inte taget från Sverigeeftersom den metoden inte har påbörjats här. Det ärtaget från . Där har konsumtionen sjunkit iKalifornien. Det var ett lokalt förankrat arbete därman kartlade krogar och utskänkningsställen i enstad. Sedan kartlade man våldsbrott och vad somhände i närheten av krogarna. Man fann att där varmycket våldsbrott beroende på alkoholen. Detta skrevden lokala pressen om, sakligt och nyanserat, ochlyckades väcka ett antal röster. Man skapade en de-batt hemma hos människorna, som kände sig berördai frågan. "Här är min son, och här är min dotter." Mantog tag i problemet på ett sakligt, nyanserat sätt. Dåsjönk alkoholkonsumtionen och antalet olyckorminskade.Den framtida politiken måste bygga på det enga-gemanget i ett som lever i ett Europa.Anf. 73 () replik:Herr talman! Det är ingen av oss som bestrider detfaktum att det behövs ett starkt lokalt engagemang ialkoholfrågor. Det är den punkten där vi alla är över-ens. Det känns skönt.Problemet med politik är att ni väg-rar att stå för konsekvenserna av den. Ni vägrar attsäga vad resultatet blir av den. Det är ingen svår ek-vation att se att sänkta skatter syftar till att sänkapriserna. Sänkta priser leder till ökad konsumtion.Ökad konsumtion leder till ökat missbruk. Ökat miss-bruk leder till fler våldsbrott, fler sjukdomar och flerskador. Ni vägrar att ta ansvar för konsekvenserna.Jag uttryckte att det kunde vara moraliskt anstän-digt att säga att ni tycker att sänkta skatter är så vikti-ga att ni är beredda att ta konsekvenserna, ni tyckeratt det är värt priset för att ge något slags dynamik isamhället eller dylikt - eller hur man nu argumenterarför sänkta skatter. Det gör ni inte. Ni gömmer er bak-om EU-medlemskapet. Ni säger att detta inte blirkonsekvenserna. Jag tror att svenska folket och -precis som sade tidigare - 85 %av ledamöterna i denna kammare ser vad politikensyftar till. I ärlighetens namn vore det bra om vi kun-de föra debatten om vad som faktiskt blir konsekven-serna av det ni föreslår. Det vore en bra start på de-batten i dag.Anf. 74 () replik:Herr talman! I mitt anförande tog jag upp viktenav att det finns kraft och mobilisering i kommunernaför tidiga ingripanden för barn i missbruksmiljöer.Vad ser som det viktigaste fram-över för regeringen när det gäller att ta initiativ till attkommunerna ska ha kraften att ingripa för vårabarn i missbruksmiljöer?Anf. 75 () replik:Herr talman! Först och främst är det viktigt att detfinns ett starkt lokalt engagemang i frågorna. Det trorjag att det finns. Återigen refererar jag till KennethJohansson och hans år i socialnämnden. Sverigevimlar av lokalt förtroendevalda människor som harsett de praktiska konsekvenserna av ett negativt alko-holmissbruk och på så sätt har ett starkt engagemang ifrågorna. Den biten känner jag mig inte oroad för.Alla vi som sitter i denna kammare är väl medvet-na om att kommuner emellanåt uttrycker en vissfrustration över bristande resurser eller bristandemöjligheter att kunna verkställa det engagemang somfinns hos de lokalt förtroendevalda. Det är en viktigfråga att det faktiskt finns praktiska resurser att kunnagenomföra det som människor brinner för i kommu-nerna. Det är bra om vi i ett flertal fall kan driva påför ökade resurser till landets kommuner. Det skulleunderlätta arbetet utöver det som ibland uppfattassom kommunala kärnverksamheter. Det är risk för i första led satsar på viktiga insatser för skola,vård och omsorg men kanske missar frågor somhandlar om mer utsatta grupper som inte är majori-tetsgrupper. Därför är det viktigt att ge så pass godaresurser att det också finns möjligheter att arbeta medde grupperna. Jag hoppas att den politiken kan ge-nomföras.Anf. 76 () replik:Herr talman! Tack för det, . Jagtror också att det finns ett stort engagemang runtom ibyarna för att på olika sätt skydda barn ochungdom och också driva ett aktivt arbete för alterna-tiv till att nyttja droger.Men det finns också medvetenhetsbrist. Man kansäga att det är två saker. Ekonomin spelar stor roll.Kommunerna är mycket hårt trängda ekonomiskt,bland annat på grund av regeringspolitiken. Det berorockså på bristande medvetenhet. Det kan jag hållamed om - det är inte bara ekonomi. Trots den eko-nomiska situationen finns det ett mycket starkt kom-munalt politiskt engagemang, som jag också redovi-sade i mitt anförande.Om jag ska vara mer specifik finns det också enmycket tuff redovisning från vår barnombudsman,. I sitt bokslut har hon larmatatt kommunerna generellt sett inte ingriper förvåra barn. År kan gå utan att ett tvångsingri-pande sker trots att det är uppenbart att ett sådantborde ske. Åren saknades det därmedockså ett stort koppel av frivilliga insatser som bordegöras för barn och ungdom i kommunerna i välfär-dens verkstad.Mer specifikt utifrån den frågeställningen: Vad ärpå gång från regeringshåll för att stämma i den härbäcken, som är på väg att bli en större å?Anf. 77 () replik:Herr talman! Jag vill först bara säga att jag delarUlrik uppfattning att många kommuner ärhårt trängda. Det har de varit ,då vi gick igenom den ekonomiska krisen.Det vi har sett är att kommunerna har fått bättreresurser , men därmed inte sagt attkommunernas ekonomiska situation är tillfyllest, attalla kommunpolitiker är nöjda och att alla politikom-råden är tillgodosedda. Så långt ska man väl inte dradet. Men det är en utveckling som går åt rätt håll. Viska alla vara glada över det, vi som värnar om såvälkärnverksamheter som verksamheter som handlar ommer utsatta grupper. Det är en viktig fråga. Jag skaärligt säga det.Mycket av det som tar upp härhandlar också om resurser. Även om det handlar ommedvetandegörande handlar det också om resurser förkompetensutveckling, för att kunna vara med i olikaformer av verksamhet. Jag tror att det är viktigt. Detär viktigt att vi lyfter fram frågorna.Det är klart att många människor som jobbar ex-empelvis inom känner att de har enproblematisk situation. Det är ett utsatt jobb, ochfrågor kring barns situation i familjer som av olikaskäl inte klarar vårdnaden är ett stort problem och ettkänsligt område. Vi minns inte minst en händelsesom debatterades flitigt i medierna för inte så längesedan som handlade om en familj i . Detvisar utsattheten för i sådana ärenden.Det visar ytterligare på behovet av att kompetensut-veckla, ge resurser och ge bra stöd också till de lokaltförtroendevalda, inte bara till tjänstemännen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )6 § Vissa narkotikafrågorFöredrogssocialutskottets betänkande 2002/03:SoU5Vissa narkotikafrågor.Anf. 78 ():Herr talman! Ledamöter, åhörare! Jag vill börjamed att yrka bifall till reservation 1, men jag stårbakom övriga egna och gemensamma reservationer.I detta betänkande, Vissa narkotikafrågor, be-handlas ett antal motioner från allmänna motionsperi-oden 2002.Narkotikamissbruket har i det närmaste exploderatdet senaste årtiondet. Utmärkande för detta är de nyaså kallade partydrogerna, som är särskilt riktade tillungdomar och saluförs i trendiga festers lyxförpack-ning, allt för att locka till detta missbruk. Missbrukethar alltså en annan dragningskraft på ungdomar än dedroger som var vanligare förr, . Men i själva verket är detta missbruk precis likafarligt, med samma misär och kostsamma följder somtidigare.Föräldrar och andra närstående är oftast de somhar störst möjlighet att upptäcka om något inte stårrätt till med de egna barnen. Möjligheterna att upp-täcka narkotikabruk på ett tidigt stadium är betydligtstörre om föräldrarna har goda kunskaper. Detsammagäller för skolans lärare och personal. Att uppmärk-samma att en elev beter sig konstigt eller annorlunda iklassrummet räcker inte. Elever som skolkar, uppvi-sar tecken på vantrivsel och kanske har problematiskahemförhållanden måste uppmärksammas och erbju-das stöd. Men goda familjeförhållanden får inte hellertas till intäkt för att det inte föreligger några som helstrisker. Den här problematiken är svår. Detta gör attskolans roll och det generella vuxenansvaret är oer-hört viktigt.Skolan bör ha en absolut plikt att informera för-äldrar om problem. När familjeförhållandena är pro-blematiska bör skolan knyta kontakt med andra vuxnai barnens eller ungdomarnas närhet. Det förutsätterdock att skolpersonal kontinuerligt får utbildning omdroger samt om symtom och effekter av drogmiss-bruk, samt att skolhälsovårdens insatser än mer upp-märksammas. Just nu sker en nedrustning av skolhäl-sovården som man måste fundera kring.Undervisningen om narkotikans verkningar skapåbörjas tidigare än vad som görs för att fåeffekt.Frivilligorganisationerna på narkotikaområdet ären underskattad resurs som skulle kunna användasmycket mer än för utbildning och upplysning.Organisationerna hjälper till i enskilda fall, har utar-betat undervisningsmaterial för olika målgrupper ochhar generellt stor kompetens och ett förtroende hosallmänheten.Vi måste arbeta aktivt för att motverka den nar-kotikaliberalism som förefaller spridas och vinnafäste inom EU.Vi måste arbeta mot europeisk illegal produktionav narkotika som exstacy.Vi måste arbeta för stärkta gränskontroller vidEU:s gemensamma gränser för att förhindra införseltill EU av exempelvis heroin och amfetamin.Vi måste göra vår röst än mer hörd på den politis-ka europeiska arenan i dessa frågor.Från hela åker människor till Danmarkför att köpa narkotika. Genom invigningen av blev det ännu lättare att ta sig över sundetoch ännu svårare att kontrollera inflödet av blandannat narkotika. Vi anser alltså att det är mycketviktigt att det snabbt skapas en samsyn mellan svens-ka och danska myndigheter och politiker om hurdrogproblemet i ska bemötas.Åtgärder måste vidtas för att minska tillgänglig-heten till narkotika i regionen. Det gäller inte minstfrågan om den öppna gatuförsäljningen i ,bland annat i . Jag beklagar att utskottetinte ville stödja den socialdemokratiska motion somframhåller vikten av detta och pekar på denna narko-tikaproblematik i . Det vore intressant att fåveta varför i senare anföranden.Herr talman! Människor kommer att testa narkoti-ka och därmed riskera att hamna i ett allt tyngremissbruk. Då är det viktigt att det finns en miss-bruksvård som fungerar. Så är inte fallet i dag.Därför vidhåller vi vår uppfattning att exempelvismetadonbehandlingens strikta regler måste förändras.Det är orimligt att unga heroinmissbrukare som sökerhjälp inte kan erbjudas denna behandling förrän tidi-gast och dokumenteratmissbruk. Därtill ska väntetiden läggas med ett ellertvå år.Det är emellertid också mycket viktigt att ett me-tadonprogram, eller subutexprogram, ses som en delav en missbruksvård där andra stödjande insatsermåste ske parallellt med denna behandling. Det kanhandla om bostäder, om arbete, om utbildning ochandra sociala kontakter, där frivilliga organisationermåste stödjas i sitt arbete med narkotikamissbrukareoch där missbrukaren möts med medmänsklighet ochacceptans utan pekpinnar. Gör man inte detta når manaldrig fram till den arena som behövs för att kunnastödja missbrukaren i hans situation. Det går inte medmyndighetsperspektivet. Vi måste lämna det. Vimåste mötas som jämlikar.Avslutningsvis, herr talman, föreligger i detta be-tänkande ett tillkännagivande till regeringen om attriksdagen ska få en resultatskrivning angående nar-kotikafrågan . Det är väl bra, men detkommer inte att innebära att vi kommer att förhållaoss passiva i frågan under tiden.Återigen, herr talman, yrkar jag bifall till reserva-tion 1.Anf. 79 ():Herr talman! Jag tycker att det är väldigt tråkigt,som sagts tidigare, att inte ministern, , är här när vi diskuterar sådana här viktiga frågoroch kan bemöta en hel del av detta. Men vi får nöjaoss med varandra.Sedan januari 2002 finns det en nationell hand-lingsplan som det har beslutats om i , medett mål om ett narkotikafritt samhälle. Regeringen hartillsatt som samordnare med sin mobilise-ring mot narkotika. Trots detta kan vi inte säga attmissbruket av narkotika har minskat. Det har tvärtomökat, framför allt bland ungdomar.I dag känner vi nog alla en stor oro över vad somhåller på att hända när fler och fler unga människorblir beroende av droger som förändrar deras liv, och iberoendets spår kommer kriminalitet och våld. Nyli-gen var några av oss från socialutskottet i . Vifick höra att en missbrukare som vi fick intervjuakonsumerade ungefär ett gram heroin per dag. Detkostade honom runt tusenlappen per dag, och detledde förstås till kriminalitet. Han måste få fatt i dehär pengarna, och han kände ständigt att han hadepolisen i hälarna, vilket förstås inte är så konstigt. Sådetta leder till en kriminalitet och även till våld, somvi har sett både i polisens rapporter och i massmedi-erna.Det är bra, tycker jag, att socialutskottet och justi-tieutskottet har påbörjat ett samarbete där man för-hoppningsvis ska komma fram till kloka åtgärder.Folkpartiet tycker att det är viktigt att målet ska varaett narkotikafritt samhälle, men med dagens nedslå-ende siffror om drogmissbruk har vi lagt fram ettförslag i en motion om att införa etappmål inom ra-men för det övergripande målet.Ett exempel på ett sådant etappmål skulle kunnavara att narkotikamissbruket ska minska till en tred-jedel av vad det är . Jag tror att detkan vara ett bra förslag. kanske man inte orkargå uppför hela backen på en gång, utan man försökerdå se åtgärderna i etapper.När vi inte ens kan få våra fängelser fria från nar-kotikamissbruk har vi långt kvar. Jag läste en skakan-de insändare i Bohuslänningen om justdetta. Det fanns endast något exempel från påatt man lyckades få någorlunda narkotikafritt påfängelserna. Vi måste kanske ta mera realistiska steg,även om målet alltid måste stå klart för oss: ett nar-kotikafritt samhälle.Herr talman! Vi vuxna är så omedvetna om vadsom pågår mitt ibland oss. Jag var i en hög-stadieskola och träffade brukarrådet, alltså föräldra-,lärar- och elevrepresentanter. Jag frågade, som jagofta gör i sådana här sammanhang, hur drogsituatio-nen såg ut i skolan. Föräldrar och lärare sade att detinte fanns några stora bekymmer, medan elevrepre-sentanten sade att det gick hur lätt som helst att få tagi knark och alkohol utanför skolan, alldeles på utsi-dan, och att flera elever varit påverkade både av dro-ger och alkohol under lektionerna, men lärarna hadeinte märkt det. De vuxna satt där häpna och kände siglöjliga för att de inte hade förstått något.Jag tror att det är så här. Vi vuxna är inte medvet-na om vad som pågår. Det behövs mycket mer infor-mation och engagemang från skolornas sida och iskolorna av föräldrar och personal omkring de härfrågorna. Det behövs också fler fritidsaktiviteter förungdomarna, så att de inte kommer in i missbruk överhuvud taget, så att det finns någonting att göra fördem, så att de inte kommer in i fel kretsar.Vi har från sida lagt fram ett förslagom en handlingsplan för unga missbrukare av bådealkohol och narkotika. Jag tror att den behövs, för detär mest unga som testar. sade just att det var partydroger, och det ärdet som det handlar om. Det är trender som gör attungdomar lockas in, och för några går testandet över imissbruk. Det är viktigt att fånga det här missbrukettidigt. Annars kan det vara svårt att behandla.Många kvinnor i barnafödande åldrar, som jag harträffat i mitt jobb, har hamnat i missbruk som ocksåhar gett skador på barn. Det handlar om hur svårt detär för dessa barn och föräldrar att sedan klara sigframöver.Behandlingsplatserna har också minskat mycketinom narkomanvården. Tvångsvården när det gällernarkotika är bara en tredjedel av vad den var . Det är en minskning från 750 platser tillungefär 250 platser. Är det majoritetens sätt att hjälpade unga som har hamnat i missbruk? Jag tror att detär fel sätt att åtgärda problemen.Folkpartiet har visat på att det är viktigt att Sveri-ge inte får förlora kampen i närdet gäller de alkoholpolitiska frågorna. Vi måsteockså kräva en internationell statistik där utgångs-punkterna är gemensamma och ger möjlighet tillrättvisande jämförelser mellan till exempel ländersom och . Det är viktigt attSveriges röst blir hörd i i de här frågorna.De nordiska länderna har samarbetat inom narko-tikaområdet . Jag var med i Helsing-fors då ett sådant samarbete diskuterades på ett mycket positivt sätt, och vihoppas att åtgärder ska kunna komma framöver.Dock har det genom blivit svårareatt kontrollera inflödet av narkotika och andra droger.Det behöver skapas en samsyn mellan svenska ochdanska myndigheter och politiker om hur problem ska bemötas, inte minst i Christia-nia, även om det har hänt en del positiva saker där. IChristiania är det stora bekymmer. Alltså behöverregeringarna i de båda länderna komma samman föratt komma på gemensamma åtgärder.Det behövs alltså krafttag för att vi åtminstone skafå en minskning, även om målet självklart ska vara ettnarkotikafritt samhälle. Mycket mer kan göras. I detsamarbete som pågår mellan justitieutskottet ochsocialutskottet är det positivt att vi tittar på efterfrå-gan, utbud, kriminalisering, kompetens, forskningoch internationellt samarbete, men det behövs arbetepå många plan, på lokalt plan, på regionalt plan ochså vidare.Herr talman! Jag står bakom alla våra reservatio-ner men yrkar bifall till reservationerna 3 och 5.Anf. 80 ():Herr talman! Varför provaralltfler ungdomar narkotika i ett välfärdsland somSverige? Vad är det som är fel?Jag lyssnade på en forskare som visadepå ett samband. Det handlar om när våra ungdomarhar flera riskfaktorer i sin omgivning och saknarskyddsfaktorer, hur stor betydelse det har för situatio-nen.De här faktorerna finns i familjen, i kamratkret-sen, i skolan, i närmiljön och i samhället. Det kanhandla om hur mycket tid föräldrarna har för sinabarn, ifall de visar sin kärlek och sätter tydliga regleroch gränser eller om de inte riktigt klarar av den bi-ten. Kamrater har stor betydelse, om det är kamratersom sköter sig i skolan eller om det är kamrater somhar problem i skolan. I skolan kan det ha stor betydel-se om man ställer krav på eleverna eller om man interiktigt klarar av den biten.När alla dessa olika faktorer summeras blir sam-bandet väldigt tydligt. Man kan också se sambandetmellan tidig alkoholdebut, testandet av narkotika ochkriminell karriär. Dessa samband visar tydligt att detinte finns något politiskt område som inte har bety-delse för vår narkotikapolitik. Det vi behandlar idagens betänkande är en liten pusselbit, men vårsträvan efter ett narkotikafritt samhälle handlar om såväldigt mycket mer.Jag står bakom samtliga reservatio-ner, men här och yrkar jag bifall endast till reser-vation nr 2 i betänkandet.Om det nu finns flera olika riskfaktorer som sam-spelar, hur ska vi då agera? I mycket är vi överens.Det är bra eftersom det ger en styrka, och det behövs iden här frågan. Samhällets arbete med att göra nar-kotikaanvändningen så svår som möjligt medför attdet blir en enorm drivkraft för dem som användernarkotika att hitta nya vägar och nya dro-ger. Den uppfinningsrikedomen har vi inteverktyg för att kunna möta. Lagar och kontrollerbehöver både ändras och utökas.Vi har från motionerat om en änd-ring i klassningen av narkotika. GHB är klassadsom narkotika, men det har redan kommit efterfölja-re. Detta klarar vår lagstiftning inte av att hante-ra. När lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varorinfördes var tanken att den skulle medföra ett snabba-re förfarande när det gäller att förbjuda olika preparat.Sedan dess har nya syntetiska droger dykt upp utanatt bli klassade som hälsofarliga varor.Jag och anser att regeringen måstevidta åtgärder mycket snabbare än vad som görs . Utöver en sådan lagändring behöver både polisoch tull givetvis få möjligheter så att de kan möta denverklighet som finns och agera på ett tydligt ochkonsekvent sätt.Men det finns också nya sätt att distribuera dennavara. På Internet förmedlas adresser och annonserasöppet om olika droger. Snabba leveranser, stort ut-bud! Man skulle kunna säga att det råder stor valfri-het på området - tyvärr i negativ bemärkelse.Kring dessa frågor krävs ett intensifierat samar-bete även internationellt. Vi måste driva frågan i EUså att vår hållning med en restriktiv narkotikapolitikblir den ledande. Trots allt har vi en bred samsynkring dessa frågor i våra olika partier, och det är bra.Men just nu är det en trög vagn som skulle behövasmörjas för att inte hamna på efterkälken. Och vimåste ställa frågan: Vad är det för fel,varför super ?Anf. 81 ():Herr talman, åhörare och kamrater i salen! Ingenhär vill väl att ungdomar ska bruka narkotika. Det ärvi rörande eniga om. Men precis som sade fören stund sedan är vi kanske fortfarande lite ovetande.Det har inte riktigt gått in. Den här gången är jagsams med om , inte om in-vigningen för den var väl inte så farlig, men om attbyggandet blev av. Jag säger också: Vad var det visade?Jag är glad att vi i denna fråga har ett samarbetemed justitieutskottet. Det för att vi kanske kankomma överens om åtminstone några bra och effekti-va åtgärder.Jag hörde tidigare prata om riskfaktorer.Vid den hearing som vi hade tillsammans med justi-tieutskottet pratades det om att många som användernarkotika också saknar skyddsfaktorer. Min kamrat ibänken viskade då till mig att det väl inte var någotnytt. Nej, det är det inte, men det är just det som ärproblemet. Vi har vetat om detta hur länge som helst,och ändå har alldeles för lite hänt. Det är det kusliga.Skyddsfaktorerna skulle alltså vara en trygg uppväxt,bli sedd av vuxna, ha regler och så vidare. Vi måstehålla i dem och komma ihåg hur viktiga deär.Vi har alltså många problem att brottas med närdet gäller narkotika. Vi har riskfaktorerna, bristen påskyddsfaktorer, tillgängligheten både geografiskt ochnu även via Internet, och vi har nya preparat. Det äralltså ett accelererande problem. Det är en bomb!Jag hörde på radion härommorgonen om Rohyp-nol, som är ett sömnmedel. Vid den hearing jagnämnde berättade polisen att det tas för att våga begåbrott. Och om man använder narkotika måste manbegå brott eftersom det saknas pengar dådet är så dyrt. Rohypnol gör att man blir kaxig, våld-sam och tappar minnet. De intervjuade som användemedlet sade att de då inte behöver ha så dåligt sam-vete eftersom de inte kommer ihåg vad de gjort.Justitieministern funderade på om man kanskeskulle kunna stoppa Rohypnol eller åtminstone mins-ka tillgången. Men då kom nästa upplysning. Detspelar nämligen ingen roll för det finns redan mäng-der av andra preparat med samma verkan. Det kusligaär att problemet accelererar så snabbt.För många år sedan arbetade jag på ungdoms-mottagningen. Vi betalade pengar i en kassa varjevecka, och för de pengarna reste vi ibland runt ochtittade på olika verksamheter. En gång var vi i Ams-terdam. Det var en kuslig upplevelse att besöka enhögstadieskola där de hade höga järnstängsel runtskolan och en bevakningskur. De var hela tidentvungna att värja sig mot langare. Då tänkte jag:Hjälp, när är vi där i ?Vi har en väldigt fin målsättning när vi säger att vivill ha ett narkotikafritt samhälle. Det ligger någon-ting i det som säger, nämligen att vi kan-ske ska trappa ned målet. Även då är målet väldigthögt. Frågan är alltså hur man ska bära sig åt.Två ljuspunkten ser jag. Den här gången kommerEU in lite grann. Inte heller i andra EU-länder ha narkotika, åtminstone inte så mycket. Dekanske är lite mer liberala, men de vill inte ha dentunga narkotikan.