prot · GQ0985 · 2003-04-04 00:00:00 — Ett sätt att trovärdigt spegla verklig-heten kan vara att belysa polisstyrelseledamötersinställning till den operativa polisverksamheten. har gjort en enkätundersökning via ettföretag som heter . Det är alltså alldelesfärska uppgifter med hög svarsfrekvens och, somföretaget självt säger, en hög tillförlitlighet.En av frågorna var: Fungerar polisens arbete till-fredsställande?När det gäller förebyggande arbete bland ungdo-mar svarar av polisstyrelseledamöterna nej.12 % är osäkra, alltså totalt 76 %.När det gäller bekämpning av narkotika säger54 % nej och är osäkra, det vill säga totalt 63 %.En annan intressant fråga, bland många intres-santa frågor som ställdes i undersökningen och somrelaterar till den föregående var: Inom ramen förbefintliga resurser och antalet poliser - anser du sompolisstyrelseledamot att polisen i din myndighet harmöjlighet att genomföra ett tillfredsställande arbetebland ungdomar?För riket var svaret nej hos av de svarande,medan svarade ja. I svarade73 % av polisstyrelseledamöterna nej, medan bara7 % svarade ja. Detta är alltså svar från förtroende-valda med särskild insyn i polisens arbete. Jag tyckeratt det speglar den situation vi har på ett myckettydligt sätt.När det gäller det här att det kommer fler poliser,, så finns det många olika faktoreratt ta hänsyn till. Pensioneringarna ökar återigen - detär du säkert medveten om. pensionerar man ocksåpoliser på halvtid, och det kommer att öka ytterligare.Vid den förra stora pensionsavgången bjöd distriktenöver varandra för att bli av med poliser, för att bli avmed kostnadsansvaret och för att klara sin budget.Den situationen står vi återigen i. Problemen blir barastörre och större. Det är hög tid att agera , ThomasBodström!Anf. 23 Justitieminister ():Fru talman! Fakta talar som sagt sitt tydliga språk.Det är riktigt att vi har stora pensionsavgångar. Det ärockså därför vi ytterligare ökar satsningen på att detska påbörjas utbildning för 4 000 poliser . Det är så högt att till och med Rikspolis-styrelsen säger att det inte går att ha en högre siffraom man ska behålla samma höga kvalitet på polisen.Men vi är självfallet medvetna om de stora pensions-avgångar som kommer, framför allt 2006-2007. Detär möjligt att man då kan öka utbildningen ytterligare.När det gäller undersökningen så skulle jag fak-tiskt vara mer orolig om resultaten var de motsattamed tanke på att vi har brottslighet och att vi måstebli bättre. Tänk om polisstyrelserna lutade sig bakåtoch sade: Vi är nöjda med allting. Vi tycker inte attsaker och ting kan bli bättre!Jag tror inte att någon av oss här tycker att alltingsköts perfekt och inte kan bli bättre. Jag tillhör i allafall dem som anser att saker och ting kan vara mycketbättre. Den dagen jag känner mig nöjd med allting serjag ingen anledning att fortsätta med det här arbetet.Vi vill fortsätta att bedriva det här arbetet. Vi villgöra det tillsammans och vi vill skapa bättre förut-sättningar för våra medborgare. Jag är själv inte nöjd.Jag tycker att polisen gör ett bra jobb, men självfalletkan man utvecklas ännu mer.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 2002/03:247 om al-koholdrickande efter körningAnf. 24 Justitieminister ():Fru talman! har frågat migom jag avser att ta fram en svensk lagstiftning om såkallad eftersupning. I frågan hänvisas till norsk lag-stiftning på området.Förtäring av alkohol efter färdens slut är inte entrafiksäkerhetsfråga men kan ha avgörande betydelsevad gäller bevisningen i ett mål om misstänkt trafik-onykterhet.Frågan om så kallad efterförtäring har tilldragitsig intresse vid tidigare överväganden om rattfylleri-lagstiftningens utformning. Olika förslag, bland annaten reglering liknande den som finns i , hardiskuterats. De förslag till ändringar som lämnats i detidigare lagstiftningsärendena har dock kritiserats påolika grunder. Bland annat har anförts att en krimina-lisering skulle öppna för möjligheten att genom etterkännande av alkoholförtäring efter färden lagförasför detta brott i stället för rattfylleribrottet. I praktikenkan det leda till att gärningsmannen både får en lind-rigare påföljd och kan behålla körkortet.Även tungt vägande invändningar av rättssäker-hetsnatur har riktats mot de lösningar som föreslagits.Det finns till exempel en risk för att förare som intehaft alkohol i kroppen under färden skulle kunnafällas för en efterföljande förtäring där avsikten intevarit att påverka en eventuell polisutredning. Man kanvidare fråga sig vilket straffvärde en sådan gärninghar och om en kriminalisering är rimlig.Riksdagen har tillbaka åter-kommande prövat frågan om efterförtäring i anled-ning av olika motionsyrkanden. Med utgångspunkt ide här redovisade invändningarna har dock bifallavstyrkts i samtliga fall. Jag delar bedöm-ning.I detta sammanhang måste också beaktas att pro-blemet med efterförtäring torde, sett i förhållande tillsamtliga trafiknykterhetsbrott, vara relativt litet.Analysmetoderna har också förfinats sedan frågantogs upp i de tidigare lagstiftningsprojekten. Som påpekar kan man med teknikavgöra om alkohol funnits i kroppen även under bil-färden. Vid en sådan bedömning har till exempelurinalkoholanalyser stort värde.Även om det är angeläget att brott beivras måstesamtidigt rättssäkerheten värnas. Endast i de fall därdet är ställt bortom rimligt tvivel att den åtalade ärskyldig till brottet ska han eller hon dömas till ansvarför detta. Att brottsutredningarna sköts snabbt, effek-tivt och noggrant är därför av yttersta vikt. Det inne-bär i sin tur att den tekniska och medicinska utveck-lingen i förening med än mer utvecklade brottsutred-ningsmetoder bör prioriteras.Som jag inledningsvis sagt har en kriminaliseringav efterförtäring inget annat syfte än att förbättramöjligheterna att bevisa annan brottslighet. Enligtmin mening bör en sådan kriminalisering införasendast om mycket starka skäl talar för det. Vad somhittills framkommit om den faktiska omfattningen avefterförtäring i samband med trafiknykterhetsbrottgör inte att sådana skäl kan anses föreligga. Jag ärdärför inte beredd att nu överväga en kriminaliseringav efterförtäring. Däremot har jag initierat ett arbetesom syftar till en utvärdering och analys av de lag-stiftningsreformer och andra åtgärder som vidtagitspå rattfylleriområdet under det senaste decenniet.Anf. 25 ():Fru talman! Jag tycker att det här är en svår ochallvarlig fråga. Det är tyvärr en fråga där det barafinns förlorare. Jag hade nog önskat statsrådet hadesett en öppning i det här problemet.Statsrådet säger att det är ett relativt litet problemmed eftersupning. Jag skulle gärna vilja höra var denstatistiken finns. Jag har eftersökt statistik, men enligtvad jag har fått fram från olika domsagor finns detingen statistik över människor som inte blir dömda.Däremot kan man gå till norsk lagstiftning och se hurmånga som faktiskt blir fällda för eftersupning. Därtycker jag att man kan se att det är ett allvarligt pro-blem.Statsrådet säger också att han ska vidta åtgärderoch utvärdera och analysera vilka åtgärder som hargjorts på rattfylleriområdet det . Närdet gäller den utvärderingen skulle jag vilja frågastatsrådet vad det är som statsrådet mer exakt syftarpå när han säger att han vill analysera de åtgärdersom har vidtagits det . Proven medalkolås fortsätter givetvis, men vad är det i övrigt fördrastiska åtgärder som har vidtagits som behöveranalyseras?Fru talman! Att det skulle öppna för en möjlighetatt personer som inte har varit berusade och som intehaft för avsikt att försvåra polisutredningen genom attdricka efteråt skulle bli felaktigt dömda, som statsrå-det hänvisar till, är väl inget problem. Om en personvet om att det är olagligt att förtära alkohol i avvaktanpå att polisen kommer och tar ett blodprov så vet mandet. Då kan man inte göra det av misstag. Det är likasjälvklart som att man vet att det är olagligt att gå inen affär och stjäla. Man stjäl inte av misstag. Man vetatt det är förbjudet. Det är det, fru talman, som jagtycker är viktigt att tänka på.Det kan givetvis uppstå problem, som statsrådetsäger, om vi skulle planka den norska lagstiftningen.Den säger att det är rattfylleri när man har eftersupit.Men jag bad inte statsrådet om att vi skulle ta dennorska lagstiftningen. Jag funderade allra ödmjukastpå om statsrådet såg detta som ett problem och villeförsöka att finna en svensk lösning på detta, som jagvill påstå, stora problem. Ute i glesbygden i vårt landär det ett uppenbart problem med eftersupning. vill hävda att detta inte är ett problem i vårtland, som det står i svaret, måste jag drista mig till attkomma hem till med ett pressmeddelandeoch påvisa statsrådets fullständiga okunskap om denrådande situationen i vårt land.Anf. 26 Justitieminister ():Fru talman! För att det inte ska uppstå några miss-förstånd vill jag först säga att rattfylleriet är ett myck-et stort problem. Det kostar fullkomligt oskyldigamänniskor livet . Det är alldeles för många.Det är ett jättestort problem. Jag vill bara understrykadet för att det inte ska uppstå något missförstånd. Såtycker vi naturligtvis båda två, och de allra flesta medoss. I förhållande till detta är själva problemet medeftersupning en relativt liten del. Men det är natur-ligtvis en relativ fråga. Jag vill understryka det också.Tidigare utredningar som har funderat på detta harkommit fram till att man av rättssäkerhetsskäl inte skainföra detta. Det måste ha varit en svår avvägningeftersom det ändå har funnits ett problem. Den stati-stik som finns är att vid alla de utredningar som finnsom rattfylleri, och det är ganska många, är det ca 250som kom med dessa invändningar. Jag, som tidigarehar arbetat med advokater, och har också kunnatkonstatera att dessa invändningar har gjorts. Såvitt jagkan minnas har jag dock inte varit med vid någottillfälle då dessa invändningar har godtagits av rätten.Människorna har dömts ändå. Men det är ingen säkerstatistik. Dessutom kan invändningarna komma i ettsenare skede i utredningen direkt vid rättegången.Därför ska man vara väldigt försiktig med de härsiffrorna.Det som har skett sedan de här utredningarna hargjorts, och det är i den riktningen vi går, är att ana-lysmetoderna inom polisen blivit så bra att man kanbedöma när alkoholen har druckits. Med tanke på detbör man också nu kunna konstatera det blir betydligtbättre mätresultat. Jag förstår problemet fullkomligt.Skulle detta av någon anledning inte visa sig varariktigt är jag beredd att ta upp diskussionen igen, menjag vill understryka de svårigheter som finns när detgäller rättssäkerhet och så vidare.Låt oss ändå i detta sammanhang ta upp de sakersom behöver göras på rattfylleriområdet, och de ärmånga. Det är många människor som får betala medsina liv för detta. Vi har redan initierat en utvärderingoch analys av de reformer som skett beträffande ratt-fylleribrotten. I samband med detta kommer blandannat att tas upp bestämmelser avseende påföljdsval,som vi också har haft interpellationer om här i riks-dagen, principer för straffvärdebestämning och frågorom vårdbehov. I det här arbetet kommer också refor-mernas effekt på trafiksäkerhetsområdet att utvärde-ras.Det här arbetet pågår just . Det finns också enrad andra områden som är viktiga och där det pågårett arbete tillbaka. Dessa är i och för sigsvåra rent strikt juridiskt, men de är ändå viktiga. Dethandlar till exempel om förverkande av bilar. Detmåste bli lättare för våra domstolar att utdöma sådanastraff. Det finns också andra saker, till exempel alkol-ås där det pågår ett arbete i Näringsdepartement, föratt vi ska kunna bekämpa rattfylleri så att det inte skagå ut över våra medborgare.Anf. 27 ():Fru talman! Det är alldeles riktigt att analysmeto-derna bli bättre, och det är bra. Men det krävs attpolisen får de resurser som behövs för att man skakunna komma ut till olyckorna. Vi vet att det kan taflera timmar innan polisen kommer ut till en trafik-olycka. Då finns tid till eftersupning. Det tar än läng-re tid att komma till sjukhus för att göra de här djup-gående alkoholtesterna.Jag håller med om att det kan vara ett juridisktproblem med den norska lagstiftningen. De har ingetutrymme. De dömer för eftersupning. Jag skulle öns-ka att statsrådet åtminstone kunde fundera på detta.En eftersupning i samband med en olycka är bevisli-gen ett problem om man har som syfte att försvåra enutredning.Det kan åtminstone vara fråga om detta. Skulle detvisa sig att några som ägnat sig åt eftersupning i sam-band med olycka ändå kommer in till sjukhus, så kan använda de tekniskt mycket goda analys-metoder som statsrådet hänvisar till, är det ju ingetproblem. Ingen av dem blir då felaktigt dömd. Pro-blemet är att vi inte har tillräckliga resurser ute i vårtland.Jag tycker att detta ska kunna ingå som en del avde instrument som vi måste skapa för att på alla sättvårt gemensamma mål att få bort så mycket sommöjligt av alkohol i trafiken.Vad gäller antalet personer som hänvisar till efter-supning var det tacknämligt att också statsrådet kon-staterade att det inte finns någon statistik över hurmånga som de facto klarar sig från att bli fällda pågrund av att de skyller på eftersupning. Man kan dockse på tillämpningen av norsk lagstiftning, vilket jaghar gjort när jag har intresserat mig för den här frå-gan.Under 2001 blev 75 personer i dömda föreftersupning. Jag dristar mig att tro att det stora fler-talet av dessa inte var personer som blev nervösa vidvägkanten och därför måste ta sig en sup. De harnaturligtvis gjort det som ett försök att försvåra enutredning, och det är det som jag vill komma åt.Det finns områden i vårt land där blodprov intekan tas . Jag skulle önska att statsrådet kände attdet är befogat att se på frågan om försvårande avutredning eller inte. Det vore ett litet steg på vägen.Det är precis så som statsrådet säger: Det finnsbara förlorare i denna mycket allvarliga fråga. Låt ossgemensamt gå till grunden med detta. Finns det möj-lighet att rädda bara en enda ytterligare person genomatt få dessa förövare fällda för sina trafikförseelser?Anf. 28 Justitieminister ():Fru talman! Det finns statistik på att det år 2001var 9 400 som dömdes för rattfylleri medan 250 gjortinvändningar. Man kan, som jag sagt, inte vara all-deles säker på statistiken eftersom invändningar na-turligtvis kan göras i rätten. Den som har varit med pårättegångar kan dock konstatera att invändningar sominte har förts fram i utredningen inte brukargodtas av rätten. Det ska ju finnas en rimlig förklar-ing till att den tilltalade plötsligt ändrar sin historia.En sådan ändring leder i allmänhet till att man intebetraktas som trovärdig och därmed också till fällan-de dom.Jag ställer mig lite frågande till den norska stati-stiken. Det var kanske 75 personer som dömdes föreftersupning, men inget motsäger att de kanske ändåskulle ha blivit dömda. Överfört till svenska förhål-landen skulle de ändå ha kunnat bli dömda eftersomderas invändningar inte hade blivit godtagna. Det gårinte att jämföra situationer som bygger på olika lag-stiftningar.Jag fick också en fråga om polisens resurser. Jagska inte belasta en gång till med en sådandebatt när jag just har besvarat en interpellation omdetta. Det är ändå känt att vi nu gör stora satsningarpå polisen, vilket naturligtvis också har stor betydel-se. Polisen fortsätter med att öka antalet utandnings-prov och dessutom med att utveckla både analysernaoch lagstiftningen på olika områden.Vi ska nu göra en utvärdering, och ett flertal olikaprojekt är på gång. Vi prioriterar den här frågan påallra högsta nivå, och vi får se hur det fortgår. De härmetoderna finns, och polissatsningarna görs redan.Det är, som jag ser det, kanske ännu mer angeläget attfortsätta utvecklingen vad gäller förverkande av bilarför dem som gång på gång kör berusade. Det finnsockså en rad andra saker på gång.Jag vill dock inte på något sätt säga att den härfrågan är enkel och att den inte kommer att diskuterasi framtiden, men jag vill inte heller här ge löften somjag sedan inte kommer att kunna hålla.Anf. 29 ():Fru talman! Statsrådets senaste inlägg börjadeganska bra: Vi prioriterar den här frågan, men vi göringenting. Det är ett faktum när det gäller eftersup-ningen. Det finns enligt statsrådet inte utrymme föratt göra någonting. Han vill inte göra en utredning.Han är inte ens öppen för problemet. Jag måste än engång fråga statsrådet: man inte kunna se ävenpå denna fråga?Vi vet att antalet rattfyllerister ökar. Vi vet att deti verkligheten är så att många inte blir dömda ellerens åtalade. Olyckan har inte varit så allvarlig, ochdet dröjer ett antal timmar innan polisen kommer tillolycksplatsen. Förövaren klarar sig genom att efteråtförtära alkohol. Det blir då över huvud taget ingenrättssak av detta. Den som förorsakat olyckan åkerhem och skriver skaderapporten vid sitt köksbord.Problemet är att ärendet aldrig ens kommer upp tilldomstol eftersom handläggningen tar ute ivårt land.Om det här vore en prioriterad fråga skulle vi ock-så se att det funnes en vilja att göra någonting. Låt ossslippa några hårklyverier. Både justitieministern ochjag vet att det finns människor som använder den härmetoden för att klara sitt körkort. Genom att skylla påeftersupning kan de fortsätta att köra berusade i trafi-ken.Jag skulle önska att statsrådet i sitt sista inläggåtminstone ville säga att han är beredd att låta utredafrågan för att gå till botten med detta problem.Anf. 30 Justitieminister ():Fru talman! Det som jag sade var att vi verkligenprioriterar kampen mot rattfylleriet. Jag tror att jagtidigare har redogjort för vad som görs inom dettaområde. Det gäller att koncentrera sig på det som mantror att man kan nå framgång med och där problemenär allra störst. Vi har inte någon annan statistisk upp-gift än att 250 har gjort invändningar. Många av dessaleder inte till någon frikännande dom, men i avsaknadav statistik kan man å andra sidan inte heller påstå attdetta är ett gigantiskt problem.Det som vi med säkerhet vet är att människorgång på gång åker omkring i bilar som det är svårt attförverka och att berusade och alkoholiserade förareinte får den vård som de behöver. Vi vet att införandeav alkolås och många andra åtgärder skulle kunnaavhjälpa den här problematiken. Vi gör väldigt myck-et, och vi kommer att fortsätta att göra det.Som jag berättat görs en analys och utvärde-ring av de reformer som har skett. De förbättringarsom ska genomföras kommer också att finnas medbland de allra högsta prioriteringar som regeringenoch samarbetspartierna tillsammans gör.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 2002/03:248 om ut-ländsk jurisdiktion på svenskt territoriumAnf. 31 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig vad jagavser att vidta för åtgärder dels för att skydda svenskamedborgare från utvidgade domsrättmed anledning av den så kallade Patriot Act, dels pågrund av de två resolutioner som Europaparlamentetavgett angående Echelon.Alice anknyter i sammanhanget till beho-vet av att de mänskliga rättigheterna uppmärksammasnär det gäller lagstiftning som är föranledd av terror-attackerna i den 11 september 2001.Låt mig börja med att instämma i att rättssäker-hetsaspekter måste beaktas i fråga om lagstiftningsåt-gärder i kampen mot terrorism. Vi får inte spela anti-demokratiska krafter i händerna genom att tumma pårättssäkerhetskraven. Detta är ett budskap som densvenska regeringen med kraft för fram i olika sam-manhang, såväl inom Europeiska unionen som i För-enta nationerna.Alice hänvisar beträffande sin första frågatill att ska ha infört lagar som gerlandet jurisdiktion till exempel över gärningar somsvenska medborgare begår i . Detta sägs ävengälla för det fall att gärningen i fråga inte motsvararbrott enligt svensk lag.Först vill jag framhålla att det ankommer på varjeland att bestämma sin behörighet att lagföra brott.Detta gäller också om brottet har begåtts i ett annatland. Men det finns gränser för hur långt en stat fårutsträcka sin jurisdiktion. En utgångspunkt är attbehörigheten inte får sträckas utöver det egna territo-riet utan att det finns stöd för detta i så kallad allmänfolkrätt eller i en internationell överenskommelse.För vissa typer av brott kan det å andra sidan fin-nas en skyldighet att utvidga sin domsrätt till att gällabrott begångna utomlands. I olika internationellaavtal finns nämligen regler om att de avtalsslutandestaterna har en skyldighet att införa regler som gördet möjligt att lagföra sådana brott även om brottetinte har någon anknytning till landet i fråga. Skälettill det är att straffrätten fått en mer inter-nationell inriktning och en straffrättslig kompetenssom begränsar sig till brott som begåtts i det egnalandet har ansetts otillräcklig. Bakgrunden är den alltmer gränsöverskridande brottsligheten som nödvän-diggör ett utökat samarbete mellan stater för att före-bygga och lagföra sådan brottslighet.Även svensk domstol har enligt gällande rätt i vis-sa fall möjlighet att döma en person för brott sombegåtts i utlandet oavsett om gärningen är straffbar pågärningsorten. Så är fallet vid en rad olika brott därSverige, för att förebygga och bekämpa dessa brott,anslutit sig till internationella konventioner. Dettagäller bland annat brotten kapning, sjö- eller luftfarts-sabotage, flygplatssabotage och folkrättsbrott. Dess-utom är svensk domstol behörig om det lindrigastestraff som är stadgat för brottet i fråga är fängelse eller mer.När det så gäller utlämning från finns detbestämmelser i utlämningslagen som reglerar undervilka förutsättningar en begäran om utlämning skabifallas. Lagen tillåter inte att en svensk medborgareutlämnas till . När det gäller andra änsvenskar förutsätts för utlämning till Förenta staternabland annat att den gärning för vilken utlämning skermotsvarar ett brott i . Några ändringar avdessa regler är inte planerade. Även om Förenta sta-terna skulle begära att någon ska utlämnas är detsvenska regler som avgör om utlämning kan ske.Alice har också frågan mig om vilka åt-gärder som vidtagits med anledning av Europarla-mentets resolutioner som rör Echelon.Europarlamentet har antagit två resolutioner påområdet, dels , dels den 7 no-vember 2002. Den första resolutionen innehåller enrad uppmaningar till kommissionen och till rådet,men också till medlemsstaterna, till ,samt till bland andra generalsekreterarna i Förentanationerna och Europarådet.I den andra resolutionen beklagar parlamentet attrådet och kommissionen inte har reagerat tillräckligtpå parlamentets rekommendationer i den första reso-lutionen. Därför uppmanas rådet och kommissionenpå nytt att vidta nödvändiga åtgärder, medan med-lemsstaterna uppmanas att samarbeta när det gällerutbyte av information i kampen mot terrorism ochinternationell brottslighet.När det gäller mitt ansvarsområde kan jag som ettexempel på en EU-gemensam åtgärd som rör IT-säkerhet och som direkt hänvisar till resolu-tion nämna rådets rambeslut om angrepp mot infor-mationssystem. Detta rambeslut blev föremål för enpolitisk överenskommelse . Ett andraexempel är kommissionens presenteradeförslag till en förordning om att inrätta en europeiskbyrå för nät- och informationssäkerhet. Byrån skaenligt förslaget bistå kommissionen och medlemssta-ternas myndigheter i frågor som rör nät- och infor-mationssäkerhet.Därutöver kan jag nämna att IT-säkerhetsfrågor ärhögt prioriterade i den gemensamma handlingspla-nen, e-Europe 2005, som omfattar bland annat ut-veckling av säker kommunikation. Ett annat exempelär direktivet om behandling av per-sonuppgifter och integritetsskydd inom sektorn förelektronisk kommunikation. Direktivet ligger förövrigt till grund för det förslag till lag om elektroniskkommunikation som överlämnades till riksdagenförra veckan.