prot · GR0943 · 2003-12-05 00:00:00 — Är jordbruksministern beredd att ta ledningen i ansträngningarna för att samla stöd bland sina kolleger i övriga EU-länder för att försöka att blockera det förslag som finns i den nu aktuella förordningen? Utgångspunkten för min interpellation är det hot om nedläggning som finns mot slakteriet i . Jag håller självfallet med jordbruksministern om att strukturomvandling är naturlig i ett modernt samhälle, men det får inte gå ut över djurskyddet. Att en nedläggning av det för övrigt moderna och lönsamma slakteriet i skulle få konsekvenser för djuromsorgen råder det knappast någon tvekan om. Utan ett centralt beläget slakteri i , som till ytan är större än , är det i praktiken omöjligt att klara åttatimmarsregeln för djurtransporterna, i varje fall från västra delen av länet. Som LRF i har konstaterat är slakteriet viktigt av djuromsorgsskäl, men också för att jordbruket i denna rena region ska kunna utvecklas positivt framöver. Det är mycket viktigt att vi i står fast vid det som vi har uppnått nationellt och agerar offensivt för att påverka övriga EU. En tydlig deklaration från jordbruksministern om att vi står fast vid de regler som gäller kan förhoppningsvis medverka till att slakteriet i blir kvar, men också till att storleksrationalisering på slakteriområdet över huvud taget inte leder till att djurtransporterna blir längre och därmed mer plågsamma för djuren. Jag är övertygad om att det bästa sättet att påverka EU och omvärlden i övrigt är att vi håller fast vid och utvecklar reglerna för en god djuromsorg. Det är både ett konsument- och ett producentintresse. vill jag understryka att regeringen har ett stort ansvar för att ge de svenska jordbrukarna likvärdiga konkurrensförhållanden med sina kolleger i andra EU-länder. På den punkten finns det fortfarande en del övrigt att önska. 133 (): Jag har tidigare varit ganska kritisk. ska jag vända blad och försöka att vara lite positiv mot jordbruksministern för det engagemang som hon visar i det europeiska samarbetet när det gäller att utforma regler för en så bra djurhänsyn som över huvud taget är möjligt. Jag har själv arbetat med Europafrågor i och vet hur svårt det är komma fram när man startar från två fullständigt vitt skilda världar och ska försöka att hitta en gemensam nämnare. Jag har full förståelse för detta, men ihärdigheten kommer att löna sig. Där har jordbruksministern vårt fulla stöd. Jag är också positiv till att jordbruksministern inte försöker att lösa den här enskilda frågan med ett förnyat regionalpolitiskt inslag som man möjligen skulle kunna ha förletts att göra för då allting skulle lösas med regionalpolitik. I stället hänvisar hon till att det faktiskt pågår en strukturförändring på marknaden och att det kommer att göra det över tiden. I min värld har jag aldrig förstått varför man inte i större utsträckning transporterar kött i stället för levande djur. Då tänker jag på de riktigt långa transporterna, och inte på dem som är inom rimliga avstånd. Jag hoppas att vi ska kunna medverka till en bättre tingens ordning också där. När väl djuret är avlivat så spelar det ju ingen roll om vi fraktar det hur långt som helst, förutom att det är en miljöfråga. Det som kommer upp i grunden av detta är våra regler för den småskaliga livsmedelsproduktionen. Vi har just nu ett betänkande på gång i miljö- och jordbruksutskottet där vi bland annat belyser den här frågan. Till min stora glädje är vi överens över alla partigränser om att uppmana regeringen till att underlätta för den småskaliga livsmedelsproduktionen. Jag har noterat att man på andra platser i med förkärlek ännu så länge kan komma in till den lokala slaktaren och handla. Det får ju finnas rimliga gränser för hur småskaligt det kan bli, men det kan ändock handla om ett närproducerat djur som sedan upparbetas och kan säljas direkt till konsument utan några som helst resor. Det är för mig en trevlig möjlighet. Det ska inte ses som något som ska ersätta den storskaliga produktionen, utan naturligtvis som ett komplement. har vi ju behov av de storskaliga lösningarna också. När det gäller småskaligheten så finns Eldrimner uppe i som ett bra exempel på när småskalig livsmedelsproduktion kommer till sin rätt inom ett antal olika produkter både charkvaror och ost. Det är ett mycket bra exempel där de långa transporterna undviks. Arbeta vidare i den riktningen! 134 Jordbruksminister (): Jag kan försäkra att kommer att ha en hög profil när det gäller djurtransporter inom EU. Jag redovisade i mitt svar att det finns vissa förslag som kommissionen har lagt fram som vi tycker leder till förbättringar. Men vi är inte nöjda med transporttiderna, och vi driver vår åttatimmarsregel. Jag hade tillfälle att ha överläggningar med den irländska jordbruksministern inför det irländska ordförandeskapet. Jag framförde då synpunkterna med den tydlighet som var möjlig. Jag tror inte att vi är ensamma om att vara kritiska. Detta är frågor som kommer att bli mycket viktiga . Det finns också annat som vi kan göra för att förbättra djuromsorgen. Det handlar om djurskydd på slakterier, om tillsynsfrågor, om veterinärernas roll och om besiktningsveterinärerna. Alla dessa frågor har vi på dagordningen. När det gäller förutsättningarna för den småskaliga produktionen så delar jag synen på att vi bör bevaka möjligheterna att underlätta för näringen. Det är klart att nedläggning av slakterier bygger på företagsekonomiska kalkyler som näringen själv måste göra. I fallet gäller det då det bondeägda företaget. Men staten har också ett ansvar. Vi kan hjälpa till att skapa bättre förutsättningar för näringen. Det allmänna näringslivsklimatet finns givetvis med där. Vi måste ha en stabil ekonomi och sunda offentliga finanser, och vi måste jobba vidare med förenklingsarbetet på olika sätt. Vi kan också direkt förbättra förutsättningarna för lokal och regional livsmedelsproduktion. När vi arbetar inom EU med det så kallade hygienpaketet har vi det för ögonen. Vi försöker se till att vi får förenklade regler. har haft ett uppdrag att utarbeta regler som är anpassade till småföretag. Vi har olika förenklingsuppdrag för våra myndigheter. Vi kommer att få en rättvisare avgiftssättning på slakterierna. ska genomföra ett nytt system som sänker kostnaderna för de små slakterierna . När vi tittar på hygienreglerna så har också verkat för mobila slakterier och för att förenkla när det gäller köttbesiktningar. Vi har också ett antal olika stöd inom ramen för landsbygdsprogrammet just till köttsektorn. Det finns 85 projekt. Jag menar att det är viktigt att vi håller fast vid våra krav på en hög ambition för djuromsorg. Men vi ska också jobba för att skapa bättre förutsättningar för näringen. 135 (): Jag tycker att det låter positivt att har en hög profil vad gäller djurtransporter och så vidare. Jag tror också att det finns ett antal länder som kan bli våra allierade i det arbetet. Jag läste exempelvis att man i hade samlat in en halv miljon namnunderskrifter som man överlämnade till med krav på att inga transporter i ska vara längre än högst . Dessutom är det positivt om man kan underlätta rent allmänt näringspolitiskt, inte minst för mindre slakterier. Jag hoppas att dels denna tydliga deklaration om åttatimmarsregeln, dels den om att underlätta för småskalig produktion och mindre slakterier ska vägas in när man fattar beslut om hur man ska se på slakteristrukturen i norra i fortsättningen. Där är det så långa avstånd att det inte är möjligt att klara sig inom åttatimmarsregeln. Då måste man ha dispens, och det hoppas jag inte är så enkelt i det här fallet. tog upp Eldrimner resurscentrum i , vilket är mycket positivt. Jag vet att har haft kontakt med Eldrimner. Jag vet också att det finns stora visioner och framtidsplaner. Man är övertygad om att man kan stimulera massor med nya företag inom den här branschen att bildas och utvecklas om man hade ett sådant här resurscentrum. Problemet just nu är att man är osäker om framtiden. Det projekt som man har drivit går ut , och det är oklart hur mycket resurser det finns . Ser jordbruksministern några förutsättningar att se till att verksamheten kan leva vidare och utvecklas positivt över 2004 och sedan framåt i tiden, så att detta blir ett fast resurscentrum för småskalig livsmedelsproduktion? Det är verkligen eldsjälar som driver detta de är väldigt duktiga. Då kan de förverkliga sina visioner om att det ska bli ett nationellt resurscentrum på området. Det vore positivt om vi kunde få det beskedet här . 136 (): Jag blev glad när jordbruksministern räknade upp de förenklingsexempel som kom upp i det förra inlägget exempelvis när det gäller avgifterna för veterinärbesiktning på de mindre enheterna. Möjligen skulle man också kunna ha något lägre frekvens på besiktningar på djurkroppar etcetera. Den procentandel där man hittar någonting som är lönt att rapportera är ju oerhört liten. Man kan alltså med fullt bibehållen livsmedelssäkerhet minska antalet besiktningar det är jag alldeles övertygad om. Dessutom finns det nu en öppenhet för de mobila slakterierna, som inte minst renslakten kan vara betjänt av men även andra. Avslutningsvis tycker jag, fru talman, att Eldrimner är ett bra exempel och en spjutspets. Men det är viktigt att nu också skapa förutsättningar för Eldrimner att stå på egna ben. Detta får ju inte bli ett evigt pågående bidragsprojekt. Jag tror mig veta att åtminstone vissa av dem som ingår i Eldrimner kan stå på egna ben. Det är bra, och det är där man ska bygga vidare. Där återkommer vi till eftermiddagens käpphäst, nämligen företagsreglerna och att man ser till att skapa förutsättningar. Underlätta på det sättet, för människors förmåga att skapa någonting om de inte hindras är vida större än regeringens tankeförmåga! 137 Jordbruksminister (): Jag hade faktiskt förmånen att få inviga Eldrimners årliga mässa Särimner . Jag var och besökte projektet. Jag var på några av deras seminarier där de bland annat hade bjudit in en fransk ostexpert som berättade för jämtarna hur man gör den riktigt perfekta osten. Jag besökte sedan också Skärvången där man gör den här osten och träffade hela byn. Det här är ett lyckat projekt där man genom nätverket har lyckats stötta ett antal entreprenörer som lyckas få fram högkvalitativa produkter. De har också lyckats få en verksamhet som har en rimlig lönsamhet. Det handlar om att få de här företagen att ge rimlig lönsamhet och att ha det här nätverket som stöttar. I det korta perspektivet är det nog svårt att få nätverket att stå på egna ben. Frågan om möjligheter att stötta nätverket åren framöver bereds i . Det är klart att vi ser svårigheter med de långa avstånden i norr. Det finns alltid en risk att det blir svårigheter att klara acceptabla transporttider. Jag håller också med om att det är kött som vi ska transportera i första hand och inte levande djur. Genom att skapa så goda förutsättningar som möjligt har vi ökade möjligheter att få en tillräcklig produktion av djur för slakt i de här områdena. Den reformering av jordbrukspolitiken som vi genomför, där vi ska presentera våra ställningstaganden för , kan också ha betydelse för förutsättningar för de betande djuren i de avlägsna delarna av . Jag skulle avslutningsvis vilja framhålla att det finns en potential för köttproduktionen. Vi har ju tyvärr sett en nedgång i den svenska köttproduktionen . Vi har en ökande import. Uppenbarligen vill konsumenterna ha kött. Här finns en potential. Det finns också ett utrymme för att lyfta fram de svenska mervärdena. Här har näringen ett ansvar. Och jag är själv, som jordbruksminister, beredd att förmedla de här mervärdena i de sammanhang där jag kan göra det. 138 (): Det var ett positivt besked från jordbruksministern. Jag håller med om att det finns en jättestor potential för att utveckla köttproduktionen, inte minst i ett glesbygdslän som . Volymen har faktiskt vuxit . Därför är det så viktigt att det här slakteriet kan leva vidare och utvecklas där. Sedan blev jag också glad över jordbruksministerns rapport från besöket hos Särimner och inte minst Skärvångens bymejeri. Det är verkligen ett exempel på vad man kan åstadkomma i den yttersta glesbygden. Det är tack vare det här mejeriet, som gör väldigt fina produkter som väl kan konkurrera med franska ostar, som den här bygden har levt vidare och som det över huvud taget finns en mjölkproduktion i den här byn och den här delen av . Det finns plats för många fler sådana exempel. Jag vill understryka det som jordbruksministern sade om nätverket och det här resurscentrumet. Samhället har anledning att stötta det. Det är tack vare det som fler sådana här projekt kan förverkligas och bli möjliga framöver. Jag hoppas att beredningen i kan ge snabbt resultat. Just nu råder det en väldig osäkerhet och oro hos de människor som har byggt upp detta resurscentrum om hur man ska fortsätta framöver. Om vi får ett snabbt och positivt besked på den punkten tycker jag att det har varit en väldigt positiv interpellationsdebatt som vi har haft. 139 Jordbruksminister (): Det verkar som att och jag är väldigt överens i många stycken. Vi känner att vi bör utveckla verksamheten så att vi får förutsättningar för en bra utveckling av landsbygden. Det handlar både om att kunna utveckla vår jordbruksnäring och få en landsbygdsutveckling som ger oss en hållbar jordbruksproduktion. Överläggningen var härmed avslutad. 20 § Svar på interpellation 2003/04:144 om sfi-undervisningen 140 Statsrådet (): Per har frågat utbildningsminister hur han ska verka för att rätta till missförhållandena inom sfi. Arbetet i regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan. Jag är enig med Per om att sfi i större utsträckning än måste ge deltagarna större möjligheter till en ökad måluppfyllelse. Det är också viktigt att studierna i svenska i högre grad tar sin utgångspunkt i individens behov och förutsättningar. Det är också självklart att varken sfi eller grundläggande vuxenutbildning ska vara eller betraktas som förvaringsplatser. I sfi ska de studerande få så goda kunskaper i svenska att de antingen kan gå vidare till andra studier, där grundläggande vuxenutbildning kan vara en möjlighet, eller ut i arbetslivet. Inledningsvis vill jag poängtera att svenskundervisning för invandrare är en prioriterad fråga. Regeringen har också vidtagit en rad åtgärder för att reformera verksamheten och öka måluppfyllelsen inom sfi. I regeringens proposition Vuxnas lärande (prop. 2000/01:72, bet. 2000/01:UbU15, rskr. 2000/01:229) föreslogs att sfi skulle organiseras i tre olika kurser. Detta i syfte att göra det möjligt för lärarna att utgå från individernas behov och förutsättningar och därmed också få en högre måluppfyllelse. beslutade i enlighet med regeringens förslag om en ändring av skollagen. fick i uppdrag att utveckla nya kursplaner för sfi. Dessa trädde i kraft . De nya kursplanerna ger deltagarna en ökad möjlighet att nå målen. var det samma målnivå för alla som läste sfi. Det är inte rimligt att samma målnivå ska gälla för en ung välutbildad akademiker som har för avsikt att snabbt komma ut på arbetsmarknaden eller fortsätta sina akademiska studier i , som för en äldre som dessutom är analfabet på sitt eget språk. Det är inte heller rimligt att dessa två ska jämföras tidsmässigt. För den yngre akademikern kan och ska det gå tämligen snabbt att tillägna sig sfi-studierna. För den som är analfabet kanske det är en lång process att tillägna sig det svenska språket och det måste vi ha respekt för. Det viktiga är att båda personerna ges en bra språkutbildning. Jag är övertygad om att vi kommer att se en ökad måluppfyllelse inom sfi som en följd av de nya kursplanerna. I Utbildning för kunskap och jämlikhet regeringens utvecklingsplan för kvalitetsarbetet i förskola, skola och vuxenutbildning (skr. 2001/02: 188) som lämnades till , aviserade regeringen sin avsikt att låta en särskild utredare se över sfi:s innehåll och form. En av utgångspunkterna för utredningen var att utbildningen i svenska ska kunna ske parallellt med olika former av annan utbildning, arbete eller praktik. lämnade utredaren sitt betänkande Vidare vägar och vägen vidare svenska som andraspråk för samhälls- och arbetsliv (SOU 2003:77). Betänkandet är ute på remiss för att kommuner, myndigheter och andra berörda ska ges möjlighet att yttra sig om utredningens förslag. Frågan är alltså under beredning, jag avvaktar nu remissinstansernas reaktioner på utredningens förslag. Regeringen avser att återkomma till med sina förslag senare . Det är dock min bestämda uppfattning att vi inte har råd att låta mänskliga eller ekonomiska resurser gå till spillo för att vi har ett system som inte förmår ta till vara flyktingarnas och andra invandrares kapacitet och ge dem en reell möjlighet att bidra till vårt gemensamma samhälle. 141 PER (): Vi har ett nuläge där tusentals individer söker sig en i . Många kommer från krig och elände. Deras högsta önskan är att få bygga upp ett nytt liv för sig och sin familj. Tyvärr tvingas många av dem till långtidsarbetslöshet på någon flyktingförläggning långt borta från de stora städerna. Men de som har turen att få ett permanent uppehållstillstånd, ett så kallat PUT, har bara tagit sig över den första muren. Den andra muren, som är vår integrationspolitik, är minst lika svår att ta sig över. Det handlar om en arbetsmarknad som inte fungerar, det handlar om en dålig bostadssituation och det handlar också om en utbildning för dem som inte fungerar. Det faktum att nästan två tredjedelar av dem som påbörjade sin sfi 19961997 inte klarade godkänt inom är verkligen bedrövligt. Jämfört med andra siffror som finns om Utbildningssverige måste de här höra till de sämsta. Jag vill ändå tacka ministern för svaret, för jag tycker att det andas en ambition. Dels har det gjorts några saker som är positiva eller som vi hoppas är positiva, dels hoppas jag att vi kan vara överens om att vi steg för steg ska se till att den här utbildningen blir riktigt bra, väl i klass med svensk utbildning i allmänhet. Vad handlar det då om? Det är kanske tre saker som är viktiga. Framför allt gäller det den nivågruppering som statsrådet var inne på. Jag tror att det är viktigt att inte en professor i språk ska gå på samma kurs som en person som är analfabet på sitt eget språk. Jag vet att det har skett. Vidare tror jag att det behövs en mycket större individanpassning, så att varje individ känner att han eller hon faktiskt är sedd och att han eller hon faktiskt får den utbildning som passar honom eller henne bäst. Det tredje är att jag tror att man på ett helt annat sätt måste kunna kombinera arbete och utbildning på en gång. Annars finns det en risk att man först går igenom en asylprocess, som tyvärr i detta land kan ta från och upp till , och därefter går in i ett utbildningssystem som kanske tar ytterligare tid. Det finns all anledning att se till att den här processen går fortare. Utbildning är ju i mångt och mycket i vårt samhälle en relativ färskvara. En person som är borta från sitt arbete på grund av krig eller annat elände i fyra, har faktiskt förlorat en hel del av den kunskap som han eller hon skulle ha kunnat bära med sig till vårt land och som vi skulle ha kunnat få jättestor nytta av. Därför är det viktigt att processerna snabbas upp förutom att vi ska ha nivågruppering, individanpassning och arbete och utbildning på en gång. 142 Statsrådet (): Flyktingmottagningen, som Per inledde med, är en stor fråga i sig. Jag vet att snabba processer är en av de frågor som migrationsministern arbetar väldigt aktivt med. Vad gäller Per Bills statistik kan förvisso siffror sedan 19961997 nämnas, men man ska kanske inte låta dem spegla hela bilden av sfi . Vi vet att den nya kursplanen kommer att möjliggöra en ökad måluppfyllelse. Jag tror nog att Per är medveten om de nya kursplanerna, men möjligheten finns att faktiskt klara godkänd sfi utan att nå slutmålet. Utifrån individens begränsningar, den situation som man hade när man kom och de förutsättningar som finns klarar man de mål som man själv har möjlighet att uppnå. Jag tror att det är viktigt att vi ser detta om vi ska tala om individanpassad undervisning. När det gäller nivågruppering vill jag inte säga att det inte går att finna en professor och en analfabet i samma grupp någonstans i vårt avlånga land, men jag skulle vilja säga att detta i de allra flesta stycken är en myt. Jag hoppas att vi kan vara överens om att vi inte ska fortsätta att beskriva sfi-verksamheten på detta sätt. En nivågruppering är en möjlighet, och den enskilda individen är utgångspunkten och har så varit . Men naturligtvis är det så att mindre kommuner har andra förutsättningar att nivågruppera än större. , och är kommuner där vi kan finna många goda exempel. I har jag till exempel besökt en verksamhet där afghanska kvinnor som var analfabeter på sitt modersmål har möjlighet att lära sig svenska utifrån modersmål, på samma sätt som vi lär oss andra språk. Vi lär oss engelska i skolan utifrån vårt svenska modersmål. Detta är ett sätt, och så kan man göra i kommuner där man har många med samma modersmål, i samma situation och med samma skolbakgrund. Jag delar Per Bills uppfattning, och det är också någonting som har tagits upp i utredningens betänkande, att det måste finnas en större samverkan. Vi kan inte acceptera att sfi ska vara en verksamhet som arbetsförmedlingen är helt skild ifrån och att ska bedriva ytterligare en politik riktad mot samma individ. Naturligtvis måste man se till individen och eventuellt jobba med individuella handlingsplaner. Man måste på olika sätt mötas kring individen och se till att man skapar bästa möjliga förutsättningar för ett liv i . Vi kan vidare fundera över varför personer som går i sfi hoppar av. Det finns de som hoppar av på grund av sjukdom och barnafödande, och det finns de som hoppar av på grund av att de får arbete. Det kan också ske av ytterligare andra skäl. Statistiken över resultaten i sfi är generellt sett inte tillfredsställande, och jag hoppas att det är någonting som vi också ska kunna komma till rätta med, så att vi kan resonera utifrån korrekta siffror. Jag tror vidare att det är ett måste att komma framåt med frågan att eleverna får kombinera teori och praktik, alltså både läsa och ha skolpraktik och finnas i en svensktalande miljö. Vi ska inte bara vara beroende av kommuner som själva insett detta utan hitta sätt att faktiskt om så behövs tvinga fram denna utveckling i kommunerna. 143 PER (): Jag tycker att det här är en intressant debatt eftersom vi verkar ha så pass likartade idéer om hur vi steg för steg ska kunna förbättra sfi:n. Jag hade nästan hoppats att ministern skulle kunna visa på lite nya siffror eller indikationer kanske till och med från dem som har påbörjat den helt nya utbildningen. Det vore väldigt roligt om vi kunde se siffror på att vi ändå är på väg och att det blir bättre än det var 19961997. Det andra som jag tror är ett problem och jag tyckte nästan att ministern snuddade vid detta är att utbildningen på många ställen är mer kommunanpassad än individanpassad. I vissa kommuner finns det en mångfald av utbildningar för olika invandrargrupper med olika inriktning, medan det på andra ställen inte är så många som har utländsk bakgrund. Därmed blir utbildningen också torftigare, enklare och mer stereotyp. Jag tror faktiskt att man skulle fundera över att ge större möjligheter för de nya svenskarna att läsa sfi på en annan ort. Det är kanske också en viktig sak att inte alltid slentrianmässigt lägga ut sfi på kommunerna utan ha ordentliga upphandlingar, där både kommunala utbildningsanordnare och privata och kooperativa får en större chans att vara med om att utveckla den framtida sfi-utbildning som vi vill ha. 144 Statsrådet (): För att komplettera Per Bills siffror om inte annat kan jag säga att når godkänt betyg och . Fullödig statistik med anledning av den nya kursplanen kommer först .