prot · GR0935 · 2003-11-25 00:00:00 — Det är därför som vi försöker samarbeta för att få så många i arbete som möjligt, så att vi ska kunna trygga den välfärden, eller hur? Men jag trodde också att vi hade en idé om fördelning och solidaritet som utgår från både klass och kön i våra system när vi bygger upp välfärdssystemen. Den principen verkar nu den socialdemokratiska regeringen vara beredd att överge. Ni har övergett den i pensionssystemet, och ni är tydligen på väg att starta en diskussion om att överge den också i de andra socialförsäkringssystemen. Det ska vara en grundtrygghet. Sedan är det lönen, och sedan är det den egna förmögenheten. Detta kommer att innebära en mycket stark uppdelning utifrån både klass och kön. 34 Statsrådet (): har fel, mycket fel, i det hon säger. Det är inte jag som har pratat om att staten ska betala avgifter för oavlönat arbete. Det är som i denna debatt har hävdat att oavlönat arbete också ska ge rätt till pension. Då säger jag: Det kan aldrig vara på det sättet. Det skulle verkligen befästa den ordning som är och den sneda fördelning som vi har mellan män och kvinnor. I har man tittat på frågan om det reformerade pensionssystemet. Två forskare har klart slagit fast att i det reformerade pensionssystemet dominerar de regler som gynnar kvinnor relativt män. Det är inte bara jag som säger det. Jag kan hänvisa till andra som har kommit fram till exakt samma slutsats. Men vi är helt överens om att lönediskriminering och löneskillnader mellan kvinnor och män ska bekämpas. Det måste vi göra någonting åt. Då ska det naturligtvis bekämpas där det uppkommer. Vi kan stifta lagarna här i riksdag, men det vilar också ett tungt ansvar på arbetsmarknadens parter att verkligen ta dessa problem på fullt allvar. Det är bara i förhandlingarna mellan arbetsmarknadens parter som vi verkligen kan göra något åt den lönediskriminering och de löneskillnader som vi har. Det kan aldrig vara så att vi genom att kompensera arbetsgivares låga löner för kvinnor ska kunna ge en högre pension. Det är helt felaktigt, en helt felaktig utgångspunkt för den diskussionen. Det skulle tvärtom motverka jämställdheten mellan könen. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2003/04:110 om 35 Miljöminister (): har inledningsvis frågat mig vad jag avser att göra för att komma till rätta med de orimligheter som för med sig för svenska småföretag. Som bakgrund till frågan har anfört att småföretagare kan åläggas att betala höga miljösanktionsavgifter och i vissa fall även dagsböter för en överträdelse. För att försäkra att skyddet för människors hälsa och miljön upprätthålls och för att leva upp till åtaganden inom EU och internationellt är det nödvändigt med en effektiv miljölagstiftning. Detta regelverk bör naturligtvis vara väl anpassat även till de minsta företagen. Regeringen har därför vidtagit en mängd åtgärder för att miljöprövningen ska kunna förenklas för bland annat dessa företag. När det gäller miljösanktionsavgifter har det lägsta beloppet sänkts från till genom en lagändring som trädde i kraft . infördes en åtalsprövningsregel i som innebär att när miljösanktionsavgift kan tas ut och gärningen inte kan föranleda annan påföljd än böter så får åtal väckas endast om det är påkallat från allmän synpunkt. Vidare har fått i uppdrag att göra en översyn av bilagan till förordningen om miljösanktionavgifter och lämna förslag till ändringar. Detta arbete bedrivs i två etapper. I den första etappen, där redovisning just skett, har lämnat förslag till ändringar av beloppen för miljösanktionsavgifter i syfte att anpassa dessa till den av beslutade sänkningen. I den andra etappen, som redovisas , ska en utvärdering göras av vilka överträdelser som enligt verkets bedömning motiverar miljösanktionsavgift och vilka som inte gör det. Regeringen har även tagit ett större grepp vad avser konsekvenser för små och medelstora företag. fick ett tilläggsuppdrag att effektivisera och förenkla miljöprövningen utan att hälso- och miljöskyddskraven åsidosätts. I det uppdraget ingår att genomgående beakta konsekvenser för små och medelstora företag samt redovisa förslag som kan förenkla miljöprövningen för dessa företag. Med hänsyn till vad jag nu har sagt anser jag att regeringen har vidtagit de åtgärder efterlyser. har vidare frågat vad jag avser att göra för att ska tolkas på ett likvärdigt sätt i hela landet. Det är ofrånkomligt att regler i viss mån kan tolkas olika, men med tillhörande förordningar innehåller regler som syftar till att säkerställa en konsekvent och enhetlig tillämpning av regelverket. Ett stort antal centrala, regionala och lokala myndigheter har genom sitt tillsynsansvar särskilt utpekade uppgifter då det gäller tillämpning. Tillsynen ska säkerställa syftet med . Tillsynsmyndigheterna ska därför kontrollera efterlevnaden av samt föreskrifter, domar och andra beslut som har meddelats med stöd av balken samt vidta de åtgärder som behövs för att åstadkomma rättelse. har det centrala ansvaret för tillsynsvägledningen. Det regionala ansvaret ligger hos länsstyrelserna. För att samordna detta arbete ytterligare har regeringen inrättat Tillsyns- och föreskriftsrådet där bland annat företrädare från ingår. Tillsyns- och föreskriftsrådets huvuduppgift är att samordna de ansvariga myndigheternas arbete med tillsyn och föreskrifter under . Rådets arbete bidrar till en enhetlig och konsekvent tillämpning av i hela landet. Svensk miljötillsyn håller en hög standard, bedrivs med stor omfattning och håller på att utvecklas i nya banor för att kunna svara mot den miljöpolitiska utvecklingen. Oavsett var man är i landet så ska proceduren och vad som är vägledande för beslutsfattarna vara likadant. Jag anser att nuvarande regler på området är tillräckliga för att hantera dessa frågor. Tillämpningen är sedan beroende av de lokala miljöförhållandena. Det är inte regeringens ambition att centralt detaljreglera varje lokal miljöfråga. 36 (): Jag vill börja med att tacka för svaret från miljöministern även om jag är lite förvånad över att näringsministern, som jag hade ställt interpellationen till, inte ville debattera företagsamhetens villkor. Jag är helt övertygad om att det går lika bra att diskutera villkoren för företagsamheten med miljöministern, kanske till och med bättre. Vi har ett stort problem i . Lagstiftningen som rör företagsamheten är i väldigt många fall utformad med inriktning på de stora företagen. Den lagstiftning som vi diskuterar här är en av de lagstiftningar där det väldigt tydligt framgår. stiftades, som miljöministern också säger i sitt svar, med gott syfte och goda intentioner. Dessvärre har vi kunnat notera många fall när den slår hårt mot små företag. Det är bra att det har skett förändringar, men är bördan på de små företagen väldigt stor vad gäller . Jag har under mina år som politiskt verksam både sett och hört alltför många exempel på hur småföretagare blir utpekade som miljöbusar och dessutom tvingas betala sanktionsavgifter eller böter. Det handlar om färghandlaren i som hade fyra färgburkar stående längst bak på en dammig hylla i ett lager. Vid en miljöinspektion kom man underfund med att burkarna inte hade varningstriangeln som är märkt med blindskrift. Därför påfördes färghandlaren en miljösanktionsavgift på . Man kan tycka att han hade begått ett fel, men man kanske hade kunnat tänka sig att bara påpeka att burkarna inte längre fick saluföras och att de då skulle vara märkta med blindskrift. En företagare på bedrev solarieverksamhet och lämnade in anmälan om solarieverksamheten . Han påfördes en miljösanktionsavgift på . Utöver det fick han 30 dagsböter. Problemet med är egentligen inte dess syften utan hur företagare utpekas utifrån . Jag läste ett väldigt intressant reportage i tidningen . Det gjorde att jag skrev den här interpellationen. I reportaget är det en parfymhandlare som blir dömd till böter efter en miljörazzia. Hon hade haft en produkt i sin butik som innehöll ett ämne som man inte längre fick saluföra. Man kan undra om företagare ska känna till sådant. Ska man känna till ämnena? Till en rimlig nivå kanske man som företagare ska känna till vad man får sälja i butiken och inte. Men det visade sig att listan över de ämnen som en kosmetikhandlare inte får ha i sin butik är väldigt lång. Den innehåller många ämnen som jag inte ens har hört talas om: benzidin, ammi majus och dess galeniska beredningar. Jag tänker inte läsa hela listan på 452 förbjudna ämnen. Man måste ställa sig frågan, och jag skulle vilja ställa frågan till miljöministern, om det är rimligt att ha en lagstiftning där småföretagare ska känna till alla de här 452 förbjudna ämnena för att kunna följa lagen. Går det inte att ha en miljölag som är lite mer företagarvänlig? 37 (): Är det bra om många företagare blir stämplade som miljöbovar? Är många misstänkta miljöbrottslingar ett tecken på en framgångsrik miljötillsyn? Mitt svar på dessa frågor är nej. Att stämpla företagare, framför allt små företagare, som miljöbrottslingar kan aldrig vara ett mål i sig. Då riskerar miljölagstiftningen att motverka sina egna syften, nämligen att skydda miljön och se till att vi har en bra miljö. Tyvärr har på en del områden fått just den utformningen. I och med införande kriminaliserades en stor mängd pappersöverträdelser det kan vara sena miljörapporter eller det som interpellanten lyfte fram med solarieverksamheten som inte hade anmälts. Och det handlar då om kriminalisering av pappersbrott utöver systemet med miljösanktionsavgifter. Precis som lyfte fram innebär det en dubbelbestraffning att ha dels en miljösanktionsavgift, dels den här kriminaliseringen, och det är inte försvarbart. Det bryter mot . Jag tycker att det är helt rätt att vi har tagit steget att sänka lägstabeloppet när det gäller miljösanktionsavgifter. Men den här åtalsprövningsregeln är fortfarande otillräcklig. Den formaliserar egentligen bara vad som sker när man avskriver administrativa överträdelser. Men pappersbrotten är ju fortfarande kriminella. Kommunerna har fortfarande skyldighet att anmäla dem, och företagen riskerar fortfarande att bli stämplade som miljöbrottslingar i lokalpressen. Även om detta avskrivs vet vi ju hur mediernas logik är: Den notisen blir inte så stor. Jag tror att det försämrar tillsynsklimatet om miljöinspektören uppfattas som något slags polis. Det underlättar definitivt inte samarbetsklimatet. Därför menar jag att åtalsprövningsregeln inte löser problemet med dubbelbestraffning. Min fråga till miljöministern är om hon är beredd att medverka till att avkriminalisera en mängd pappersbrott, triviala överträdelser mot , som då i stället ska sanktioneras genom en miljösanktionsavgift. 38 Miljöminister (): När det gäller om lagstiftningen är utformad för små eller stora företag vill jag säga att vi kräver mer hänsyn till de mindre företagen. Det är just därför vi har gett kommittén tilläggsdirektiv om att omgående beakta just konsekvenser för små företag i hela det fortsatta arbetet. Det är alltså ett särskilt uppdrag som har. När det gäller kriminaliseringsfrågan håller jag med om att det inte är bra att mindre förseelser är kriminaliserade. Då ska vi komma ihåg att vi har tagit ett steg på vägen, precis som vi hörde, genom den åtalsprövningsregel vi nu har. arbetar med frågan om en eventuell avkriminalisering av vissa förseelser. Jag ska med intresse ta emot det betänkandet och se på vilka punkter vi kan gå framåt där. Här tror jag att vi är eniga. Men låt oss också komma ihåg att miljösanktionsavgifter är ett administrativt sett enkelt och bra sätt att arbeta som just är till för att inte försvåra. Därför är det i grunden bra att vi har dessa miljösanktionsavgifter just för de små företagen därför att det är administrativt enkelt. Hur ska vi se på smärre förseelser? Vad är smärre förseelser? Vad ska en liten parfymhandlare eller en liten färghandlare egentligen kunna? Här tror jag att vi måste inse att vi har många ämnen och många produkter som är oerhört farliga. Vi gör mycket från statens sida för att hjälpa alla dem som saluför farliga produkter, inte minst från tillsynsmyndigheterna, till exempel Kemikalieinspektionen. Det är faktiskt så att vi måste räkna upp alla de här farliga ämnena. Många är också uppräknade i den EU-lagstiftning vi har på området. Man måste faktiskt kunna ta till sig detta. Man får dock stöd i det arbetet, och det är viktigt att se att detta stöd fungerar väl och kan utvecklas. Vi bör också komma ihåg att även små företag kan göra stora förseelser. Det behövs inte så många burkar färg för att det ska vara farligt. Jag tror att vi får akta oss så att vi inte går för långt åt andra hållet. Vi måste också upprätthålla en respekt för miljölagstiftningen. Det är viktigt att inse att vi ofta har att göra med mycket farlig materia. Här tycker jag att vi har ett stöd från näringslivet, som mycket tydligt säger att det inte på något sätt är fråga om att lätta på kraven utan om att göra en mer effektiv och välfungerande lagstiftning. Låt oss alltså upprätthålla den seriösa syn vi har på de förseelser som kan ske och de stora faror för medborgarna som det innebär att bli utsatt för exempelvis hälsofarliga kemikalier, som vi hjälps åt att förbättra miljölagstiftningen! Här tycker jag att vi har kommit en bra bit på väg. 39 (): Det känns väldigt bra att miljöministern här säger att man gärna vill hjälpa de små företagen. Problemet är dock att man med den lagstiftning vi har just nu inte hjälper utan ofta stjälper de små företagen genom att, som här så tydligt lyfte fram, utpeka dem i massmedier och inför medborgarna som miljöbovar. Jag tycker inte att det är förenligt vare sig med att vi ska få en bättre miljö eller med att vi ska få ett bättre företagsklimat. Jag tror inte heller att det är en gångbar väg att dra ned på de krav man ställer. Kanske skulle man dock kunna minska regelfloran så att den blir något mer hanterbar för de små företagen. De stora företagen klarar sig alltid, för de kan tillsätta hela avdelningar som arbetar med detta. Men på enmans- och tvåmansföretag kanske det inte alltid är lika lätt, och då kanske man skulle kunna nöja sig med en tillsägelse vid små miljöbrott i stället för att gå hela den långa vägen och köra på med sanktionsavgifter och även ibland dra dem inför domstol. Jag skulle också vilja ta upp en annan fråga. Jag förstod av det miljöministern berättade att det nu pågår ett uppdrag om att ytterligare förbättra . Den fråga jag lite grann ställer mig är: Varför tänkte man inte på detta från första början? Varför insåg man inte att man nu skapade ett regelsystem som var så omfattande och så stort och som skulle komma att påverka de här små företagen så oerhört mycket? Varför gjorde man inte en konsekvensanalys då? Jag skulle vilja ställa ytterligare en fråga till miljöministern, nämligen om hon är beredd att under regeringssammanträdena föra fram frågan om att man ska göra konsekvensanalyser av de lagförändringar som görs. Om man gör en sådan här stor reform som faktiskt var får det naturligtvis också konsekvenser på företagsamheten. Det hade varit bättre att kunna göra en miljöbalk som var effektiv både för miljön och för företagsamheten än att som hamna i ett läge där man tvingas backa på vissa punkter och förändra. 40 (): Jag känner en stor tillfredsställelse över att miljöministern är enig med mig om att mindre förseelser inte ska vara kriminella. Där menar jag att den här åtalsprövningsregeln är otillräcklig. är det ju kriminellt att lämna in en miljörapport . Även om man kan pröva och säga att man inte behöver väcka åtal är det fortfarande kriminellt, och det är det jag vill ta bort. Jag menar att det är stigmatiserande att man stämplar företag som brottslingar. Det här bryter också väldigt tydligt mot . Det är förbjudet med dubbelbestraffning. Problemet är att dubbelbestraffning inte är någonting ovanligt i . har blivit fällt i för att vi har ett system med skattetillägg och därutöver skattebrott. Som ledamot i är min inriktning att vi ska renodla sanktionssystemet. Vi ska inte ha sanktionsavgifter som förstärker straff. Vi ska inte ha dubbla sanktioner. Därför ska vi, tycker jag, avkriminalisera de överträdelser som träffas av miljösanktionsavgifterna för att på så sätt renodla systemet. Om jag förstått rätt var just detta förslag. Sedan var inne och påverkade detta i slutskedet i något slags syfte att mycket skulle vara miljöbrottsligt. Då fick vi den här olyckliga ordningen. Jag hoppas att miljöministern, precis som hon sade, med intresse tar emot det här betänkandet. Jag upplever att är på rätt väg. Det är egentligen bara som har en aversion mot att avkriminalisera de här pappersbrotten. 41 Miljöminister (): Låt mig än en gång konstatera att frågan om avkriminalisering är under utredning i . Frågan om i vilken mån det skulle vara en dubbelbestraffning i och om hur det förhåller sig till de mänskliga rättigheterna är också under utredning. Vi får väl se vad slutresultatet blir. Det är självklart en fråga som jag tar på stort allvar, men jag tycker att vi ska invänta ytterligare analyser innan vi drar för stora slutsatser. Visst kan man ha uppfattningen att vi tidigare skulle ha gjort en konsekvensanalys när det gäller de små företagen. Vi vet alla att det var ett mycket stort lagstiftningsarbete när alla lagar skulle samlas i en balk. Mycket snart efter det att lagstiftningen var på plats tillsatte vi . påbörjade vi också arbetet med Simplex som genomsyrar allt vi gör. Jag vill hävda att flera av bestämmelserna i ändå är utformade på sådant sätt att de ska vara administrativt enkla att hantera. Precis som jag sade är miljösanktionsavgifterna en administrativt enkel åtgärd att arbeta med. Jag anser att det är viktigt att också små företag kan hantera miljölagstiftningen. För små företag är det vissa delar av lagstiftningen som är särskilt relevanta, och i dessa delar kan man också få stöd och hjälp. Vi ska alltid försöka att utveckla enkla regelverk. Det är en övergripande policy som vi har, och det arbetar vi med inte minst när vi undan för undan införlivar EU-regler i vår egen lagstiftning där det kan vara svårt att göra det på ett enkelt sätt. ser vi över det här dels i , dels inom ramen för förordningar. Vi tittar just nu både på nivåer och på vilka förseelser som man över huvud taget ska betala en miljösanktionsavgift för. Jag tycker att arbetet har en bra inriktning. Vi måste hitta en balans, men det handlar också om att vi man från näringslivssidan erkänner att den här lagstiftningen behövs. Den är ofta svår därför att de ämnen och kemikalier som finns i miljön har många och krångliga namn. Så är det. Här kan vi hjälpas åt. Frågan om man kan ha något annat än en miljösanktionsavgift har vi diskuterat , till exempel i samband med tillsynen. Det här är ju en stor och svår fråga. I många sammanhang är det den som utövar tillsyn som också kan vara den som anmäler. Det fungerar trots allt mycket väl. Vi arbetar på ett bra sätt vidare med det här systemet. Det är viktigt att vi kan bygga upp ett förtroende. Jag ser att vi är på väg mot det hållet. Både från miljösidan och från näringslivssidan är det viktigt att man hjälps åt för att hitta en balans. Jag tror att vi är på väg att göra det, och jag inväntar med intresse det som kommer att lämna på regeringens bord . 42 (): Visst är det väldigt viktigt att se till att man uppfyller de hårda miljökrav som har beslutat om i ganska stor enighet. Men problemet för den enskilda företagaren är att den administrativa bördan är så oerhört stor. För någon vecka sedan var jag i och träffade några företagare. En av företagarna sade så här på det mötet: Problemet med administrationen är att den ibland blir så stor att när jag sitter på mitt kontor och administrerar mina papper och jag hör att det kommer en kund in genom ytterdörren tänker jag: Tusan att det kommer en kund. får jag inte administrera i fred. Men sedan slås jag givetvis av tanken att det ju ändå är kunden som står för intäkterna till företaget och som gör att jag har mitt kontor. Annars hade jag kunnat vara utan det. Jag tror att vi i det här landet faktiskt måste tänka över företagarnas situation särskilt när vi stiftar lagar. Tillväxtsamtal i all ära, men att skapa goda villkor för företagsamhet handlar ofta om så enkla saker som att stifta sådana lagar som den enskilde företagaren har möjlighet att följa. Där har vi fortfarande tyvärr, fru talman, stora problem med . 43 Miljöminister (): Jag tror fortfarande att vi är eniga. Vi från regeringen arbetar med att förenkla den administrativa bördan för de små företagen. Jag anser att är en lag som kan följas, och vi arbetar med att göra den ännu bättre. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2003/04:111 om buller, och byggandet i 44 Miljöminister (): de har frågat mig dels om jag är beredd att se över befintlig lagstiftning så att det blir lättare att bygga bostäder i storstäderna, dels vilka andra åtgärder jag är beredd att vidta för att få fart på byggandet i . Regeringen har vidtagit en lång rad åtgärder inom flera områden för att få fart på bostadsbyggandet. Jag kommer här att ta upp de åtgärder som berör område. När det gäller bullerproblem instämmer jag med de , att dessa problem är stora i storstadsmiljöer. Jag anser dock, som jag har svarat, att någon förändring av lagstiftningen inte krävs. Däremot finns det ett väl dokumenterat behov av klarare vägledning i frågor som rör tillämpning av riktvärden för buller. Inte minst tydligt är behovet av vägledning om vilka faktorer som ska beaktas och hur olika intressen ska vägas mot varandra i samband med planering för kompletterande bebyggelse för bostadsändamål i städernas centrala delar. Frågan om hur buller i storstadsmiljö ska hanteras bereds inom . de framför att inte gör någon skillnad på om hus byggs på landet eller i storstad. Allmänt kan sägas att är en ramlagstiftning som syftar till att främja en hållbar utveckling. I balkens andra kapitel anges de allmänna hänsynsregler som gäller. Kraven på hänsyn gäller i den utsträckning det inte kan anses orimligt att uppfylla dem. Vid denna bedömning ska särskilt beaktas nyttan av skyddsåtgärder och andra försiktighetsmått jämfört med kostnaderna för sådana åtgärder. Vid tillämpningen av såväl som annan lagstiftning till exempel som just i samband med buller är den mest relevanta tas således hänsyn till förutsättningarna i det enskilda fallet och en avvägning görs mellan olika behov och åtgärder som är aktuella. är förutsättningarna olika när man bygger på landsbygden, i städers ytterområden och i stadskärnor och därmed kan det finnas skäl att ställa något olika krav. Detta ryms inom den befintliga lagstiftningen. Slutligen vill jag framföra att jag delar uppfattningen att det är viktigt att få fart på bostadsbyggandet i , och jag anser att det är angeläget att detta görs på ett sätt som tillgodoser behoven från såväl social, ekonomisk som ekologisk utgångspunkt både och . Som bostadsminister har framfört i en tidigare debatt om dessa frågor har en rad åtgärder vidtagits för att effektivisera prövningar enligt . Därutöver arbetar med långsiktiga åtgärder, till exempel inom marksaneringsområdet. 45 (): Jag måste säga att jag är minst sagt bekymrad över miljöministerns svar, och det är inte bara jag som borde vara bekymrad. Det borde statsminister vara han pratade om tillväxt i regeringsförklaringen. Finansminister borde också vara väldigt bekymrad över svaret, om han vill öka de pengar som vi har till olika saker. En annan minister som borde vara bekymrad är just som har lovat 120 000 nya lägenheter. i , , har lovat 20 000 nya lägenheter i . Hon borde också vara bekymrad över det här svaret. Enligt är det ingen skillnad på om man bygger här i eller om man bygger på landsbygden, till exempel utanför . Landshövdingen i , , har skrivit rapporten förbostadsbristen.