prot · GQ0947 · 2003-01-28 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2002/03:47Tisdagen den 28 januariKl. 14.00 - 16.3418.00 - 20.57Det justerade protokollet beräknas utkomma -------------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 21 och 22 januari.2 § Anmälan om inkomna uppteckningar frånEU-nämndssammanträdeTalmannen anmälde att uppteckningar från sammanträde fredagen den 13 decemberinkommit.3 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 2002/03:129Till riksdagenInterpellation 2002/03:129 av () om monopolbildning i jordbrukssektornInterpellationen kommer att besvaras torsdagenden 6 februari 2003.Skälet till dröjsmålet är att jag inte kunnat finnaen debattdag som passar både interpellanten och mig.Stockholm den 22 januari 2003JordbruksdepartementetAnn-Christin NykvistEnligt uppdragLena IngvarssonExpeditionschefInterpellation 2002/03:134Till riksdagenInterpellation 2002/03:134 av () om ohälsan bland elever.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den11 februari 2003.Skälet till dröjsmålet är resor.Med vänlig hälsningUtbildningsdepartementetThomas Östros4 § Svar på interpellation 2002/03:122 om arbe-te och företagandeAnf. 1 Statsminister ():Herr talman! har frågat mig:1. Är statsministern beredd att förbättra villkoren förföretagande genom regelförenklingar och slopadöverbeskattning?2. Är statsministern beredd att vidta åtgärder för attarbete och kunskaper ska löna sig väsentligt bättreän ?3. Är statsministern beredd att vidta åtgärder för attmotverka det ökande missbruket inom socialför-säkringssystemen?Medborgarnas vilja till arbete är nationens vikti-gaste tillgång. Endast genom människor i jobb kan viforma ett samhälle som präglas av trygghet och väl-färd. Som socialdemokrat anser jag också att trygghetoch välfärd i sig driver på tillväxten och skapar nyajobb. Trygga människor vågar förverkliga drömmaroch anta nya utmaningar.Vi har kommit långt i . Sysselsättningsni-vån i vårt land är bland den högsta i den demokratiskavärlden. Tillsammans med har SverigeEU:s högsta sysselsättning. Därför har det också varitmöjligt att betala för och utveckla en välfärdsmodellsom omfattar alla medborgare på jämlika villkor.Mellan november och november år 2002ökade sysselsättningen med drygt 234 000 personer.Under samma period sjönk arbetslösheten med nästan70 000, en nedgång med 1,8 %.När presenterade enutvärdering om hur medlemsländerna uppfyller am-bitionerna med Lissabonstrategin visade det sig attSverige var ett av de mest framgångsrika länderna.En rad undersökningar visaratt står sig väl i en internationell jämförelse.En ansvarsfull ekonomisk politik har lagt grundentill den goda utvecklingen. Vi har skaffat oss tillräck-liga marginaler för att fortsätta att genomföra socialareformer för trygghet och välfärd trots en kraftiginternationell uppbromsning av ekonomin.Vi har infört maxtaxa i förskolan. Den stöderbarns uppväxtvillkor och gynnar barnfamiljerna eko-nomiskt, som den stimulerar arbetskrafts-deltagandet. Högkostnadsskydden inom äldre- ochhandikappomsorgen samt i tandvårdsförsäkringen göratt färre tvingas avstå från viktiga välfärdstjänster. Vigenomför den genom tiderna största statliga satsning-en på sjukvård som framför allt ska förbättra vårdenför barn, psykiskt sjuka och äldre och garantera män-niskor korta väntetider till behandling och operation.Naturligtvis räcker inte detta. Stora utmaningaroch uppgifter ligger framför regering och riksdagunder mandatperioden.Fler människor måste komma i arbete. Det gällerinte minst i stora grupper med utländsk bakgrund.Med ordning på ekonomin, låga räntor, låg inflation,goda reallöner och reformer riktade mot bland annatbarnfamiljer och pensionärer, kan efterfrågan ochtillväxten i ekonomin hållas uppe. Det bidrar till fleroch växande småföretag - och därmed också till flerjobb.Därtill kommer det att krävas särskilda åtgärderför att ytterligare förbättra företagarnas situation. Detgäller att fortsätta att minska den administrativa bör-dan, särskilt för småföretag. Det ska bland annat skegenom bättre samordning av de uppgifter som lämnastill olika myndigheter. Det gäller vidare att förbättrafinansieringen för nystartade företag. Vi vill även attfler företag ska omfattas av de lättnadsregler somfinns vid generationsskiften och avskaffa kapitalbe-skattningen på näringsbetingade andelar.En av våra stora utmaningar är att minska ohälsan.Sjukskrivningarna ska minskas genom att människorblir friskare, inte genom att de görs fattigare. Reger-ingens mål är att sjukfrånvaron fram skahalveras. Regeringen avvisar den analys som inter-pellanten ger uttryck för där svenskarna utmålas somett folk av fuskare och att detta ska motverkas medförsämrade villkor för de som är sjuka. Ska vi nåmålet om en halvering av sjukfrånvaron krävs i ställetåtgärder som stöder och hjälper människor att kommatillbaka till jobbet.En proposition kommer att läggas på riksdagensbord . Den kommer att innehållaförslag som berör arbetsgivarna, sjukvården, de för-säkrade och . Regeringen kommerbland annat att föreslå åtgärder som leder till att ar-betsgivarna förbättrar sitt förebyggande arbete, tar sittrehabiliteringsansvar, erbjuder delvis arbetsoförmög-na anställda andra arbetsuppgifter och synliggörsamtliga kostnader för sjukfrånvaron. Sjukvårdenföreslås att endast rekommendera sjukskrivning omdet är den bästa åtgärden för att göra patienten frisksamt om möjligt använda deltidssjukskrivning i ökadutsträckning. Dessutom föreslås förstärkningar av denförsäkringsmedicinska kompetensen inom sjukvår-den.När det gäller föreslår regering-en åtgärder som ger en snabb och effektiv rehabili-tering och handläggning av sjukskrivningsärendena.Detta är också mina svar på frågor.Anf. 2 BO ():Herr talman! svar präglas av ettovanifrånperspektiv. En av de första meningarna isvaret lyder: "Medborgarnas vilja till arbete är natio-nens viktigaste tillgång". Jag tycker att man bordeinleda svaret med: "Människornas vilja och förmågatill arbete är deras viktigaste tillgång." Där skiljer vioss åt, och det är ett av de problem som leder till attfärre arbetar än vad som skulle behövas i . Detgäller synen på att människan är en kugge i ett sam-hällsmaskineri eller om det är människan som ärgrunden för och byggaren av samhället.Det perspektiv som nu anläggerleder fel i två avseenden. Det leder attityderna fel -ditt ansvar är mindre än vad det egentligen bordevara. För mig är samhället någonting som förutsätteratt var och en försörjer sig själv för att vi ska kunnahjälpas åt när den egna förmågan sviker. Det lederockså fel såtillvida att politiken inte inriktas på att tatill vara den kraft som finns inom varje människa. Dåmåste man inse att samhället grundas av och genommänniskor.Det här går igen i synen på trygghet. Att känna sig trygg är väldigtviktigt för att man ska kunna göra goda insatser försig själv och därmed för oss alla. Men om den trygghet som kommer genom politiskabeslut, den som för många människor har visat sigvara en falsk trygghet.Det måste finnas ett gemensamt ansvar för vissasaker, men det måste också finnas den personligatrygghet som följer av att man har ett arbete, att mankan leva på sin lön och kan spara för framtiden. Detär den trygghet som följer av att samhället inte taröver människornas förmåga att både spara och attkänna att pengarna räcker. Det är ett av skälen till attmånga känner sig trötta och utbrända, att livssituatio-nen i sig är besvärlig just därför att den personligatryggheten har urholkats.Göran skönmålar också. I partiledarde-batten frågade : I vilketland, , arbetar man mer än i ?Låt mig ge svaret . Om man tittar på den ge-nomsnittliga veckoarbetstiden, så ser man att det ärJapan, , , , , , , , och somsamtliga har en genomsnittlig veckoarbetstid som ärhögre än den svenska - 10 länder i en undersökningsom omfattar 18.Varje dag är det uppemot en och en halv miljonmänniskor som inte går till jobbet fast man befinnersig i en ålder då man normalt jobbar. En del är sjuka.En del är arbetslösa. En del är förtidspensionerade,och de är många. De skulle kunna arbeta men intejust på det gamla jobbet. Många är sjukfrånvarandeför att de väntar på vård. Men det finns också de somtar sig rätten att vara ledig fast man egentligen inte ärtillräckligt sjuk.Färre försörjer fler, skatterna blir högre därför attfärre ska dela på skattebördan. Det är denna ondacirkel som ska brytas. Och, , i det härsvaret finns ju ingenting av substans eller konkretinnehåll.För att vi ska klara det här måste det löna sig attarbeta. Det måste löna sig att anställa. Det måste lönasig att skaffa kunskap. Och vi måste också se till attbryta bidragsberoendet genom att införa regler somgör, menar jag, att bidrag inte utgår utan i stället er-sättning för att arbeta eller studera.Sedan skulle jag vilja fråga : Är re-geringen beredd att genomföra rejäla skattesänkning-ar för alla på arbete? Är regeringen beredd att byta ettkravlöst, passiviserande utbetalande av socialbidragtill de människor som saknar arbete men kan arbetamot en ersättning för arbete eller studier?Anf. 3 Statsminister ():Herr talman! Jag väntade ganska länge på att BoLundgren skulle komma fram till någon typ av kon-kret åtgärd. Det tog och , sedankom det: Sänk skatten rejält!Vi tror inte på den politiken, och det är där viskiljer oss åt. Vi ska inte ha högre skatter än nödvän-digt. Men att vi, i det läge som vi nu befinner oss i,skulle gå ut med stora skattesänkningar och därmedfå ett kraftigare arbetsutbud tror inte jag. Vi har redan- och det var den siffran jag åsyftade - avarbetskraften som deltagande.Sedan har vi människor som behöver vara sjuk-skrivna. har dragit slutsatsen att detberor på att de fuskar, att de är systemsmarta, somhan sade i partiledardebatten.Jag undrar om det är den verklighet som vi möternär vi träffar de som just nu är sjukskrivna, ofta kvin-nor i vården i den ålder som och jagbefinner oss i, då det börjar ta emot lite i axlarna ochnacken kanske inte är så där alldeles stark heller. Mende ska lyfta, och då kommer sjukskrivningarna. Dåfår de höra att de överutnyttjar ett system, att de fus-kar. Det är oerhört okänsligt, cyniskt.Eftersom började med att tala omöverhetsperspektiv, vill jag säga att ett värre över-hetsperspektiv på svensk samhällsdebatt än det somBo Lundgren anlägger när han talar om att man fus-kar med systemen, tror jag inte att jag har hört ut-tryckt i klartext i den här kammaren på många, mångaår - inte ens på tid.Sedan är det faktiskt så att om man ska ha en till-växt i ekonomin, om man ska ha nya arbetsplatser ärdet grundläggande också att man har en låg inflation,, att man har låg ränta, att hushållen harköpkraft och kan efterfråga tjänster, att småföretagar-na har kunder. Allt det där har vi de senaste årenklarat i svensk ekonomisk politik. Det är därför somvi har haft den goda utveckling vi har haft. Det ärdärför vi har kunnat beta av underskotten. Det ärdärför vi har kunnat se till att nya jobb har skapats.Det är också därför vi har kunnat se hur många harvågat och velat starta nya företag. Men det är en ba-lans som vi måste gå.När nu talar om kraftigt sänkta bidragoch därmed också kraftigt sänkta skatter eller tvärt-om, så hänger det ihop. Men jag är inte säker på attdet kommer att höja efterfrågan i ekonomin. Och jagär inte säker på att det på så sätt kommer att ge någranya kunder till småföretagare.Vi vet att när politiken ska praktiseras är det lätta-re att sänka skatterna och svårare att göra någontingåt utgifterna. Sedan växer underskotten fram, sedankommer räntestegringarna, sedan kommer inflatio-nen, sedan kommer fallande investeringar och sedankommer arbetslöshet och ännu mer kraftigt fallandeskatteintäkter. Så har det ju sett ut förut.Så vad står och talar om är en åter-gång till en högerpolitik som har prövats. Det är ensyn på människor som inte orkar fullt ut arbeta somjag tycker är ett överhetsperspektiv. Och det är i av-saknad av någon annan lösning på frågan om tillväx-ten än rejält sänkta skatter. På något sätt känns detigen, herr talman.Anf. 4 BO ():Herr talman! Jag kunde inte bättre än beskriva, som han gjorde i slutet av sitt inlägg,den politik som fördes och som leddetill ett kraftigt fall i svensk ekonomi och till denbankkris som jag själv fick ansvara för att reda ut.Jag är glad för att Socialdemokraterna under Gö-ran har blivit lite mer realistiska, så att detförhoppningsvis inte behöver skrivas fler böcker somden av om alla . Vi har hjälpts åt. Räntesubventionerna är i stortsett borta, ett förslag som jag lade fram för den härkammaren. Ni höjde en del skatter, alldeles för myck-et, skulle jag vilja säga. Men så långt kan vi varaöverens att den beskrivning av 80-talspolitiken, avspekulationsekonomin, ska vi ha lagt bakom oss. Viska inte längre ha vare sig ofinansierade utgiftsök-ningar eller skattesänkningar.Men låt oss gå tillbaka till den viktiga frågeställ-ningen. Det handlar ju inte om att, som , hitta en väderkvarn som han likt kämpa mot. Jag står inte för att alla i Sverigefuskar om man är borta från jobbet, långt ifrån. De ärinte många. Men det är ändå så att en undersökninghar visat att en fjärdedel av dem som tog ut föräldra-penning i eller möjligtvis läninte hade rätt att göra det. Det är ändå så att attityder-na har förändrats, och det vet . Och detmåste vi komma till rätta med.Vi måste också komma till rätta med en hel delandra saker. Det handlar inte om att den som är sjukska ha sämre förutsättningar, tvärtom. Vi ska ju sänkaskatten också på de inkomster som de som är sjukafår. Men det måste löna sig bättre att arbeta än i dag.Det måste löna sig mer att vara företagare än i dag.Det är ju det som är det väsentliga.Det som jag tog upp var några konkreta ambitio-ner. Vi kan diskutera hur långt vi kan komma på ettår, , eller . Men, GöranPersson, du försökte hävda i partiledardebatten att vivar ett land bland de främsta när det gäller sysselsätt-ning, bland de främsta när det gäller att arbeta. I rea-liteten har den exploderande sjukfrånvaron, som juinte bara har sin grund i att människor faktiskt kon-kret är sjuka och ofta får vänta på den vård de bordefått tidigare utan har sin grund i andra saker, urholkatsysselsättningens effekter när det gäller hur mycketdet faktiskt arbetas i . Det är detta som nimåste ta tag i.Ni har sent omsider kommit fram och gjort endel saker, , som läggs fram till riks-dagen. Låt oss se vad det innebär egentligen. Men alltdet andra som måste göras för att fler ska arbeta ochfärre ska behöva försörjning vill inteens diskutera, utan han slåss med sin väderkvarn ochförsöker fly undan den grundläggande frågeställning-en.Återigen: Är regeringen beredd att sänka skattenpå arbete? har juformulerat en ny teori, det vill säga höga skatter. Dåmåste de väl höjas. Befrämjar det tryggheten, syssel-sättningen och allt annat?För några år sedan förutspådde attbörskurserna skulle ligga stabilt på en hög nivå, attdet inte fanns risk för någon börsnedgång. Och påkongressen handlade den bibliska konjunkturteorinom att sju feta år skulle följa och att det inte var nå-gon risk för en konjunkturnedgång . Detär väl samma spådom nu igen.10 av 18 länder ligger före oss när det gäller fak-tiskt arbetad tid. Vad säger om det? Är det inte rimligt att genomföra åtgär-der, att sänka skatten på arbete och ta bort småföreta-garnas rejält stora krångel? Ni har haft på er,men ni har inte gjort någonting.Låt mig upprepa frågan: Vore det inte bättre förden person som kan arbeta att pröva att ersätta enkontantutbetalning av socialbidrag med en ersättningför arbete, om inte reguljärt arbete så en ersättning förpraktikarbete, studier eller en kombination av bägge-dera?Det är konkreta åtgärder som kan ge oss de nyajobb som behöver. Svara på de frågorna Gö-ran !Anf. 5 Statsminister ():Herr talman! Om det sista vill jag säga att det är juen sådan politik som vi bedriver. Vi försöker få såmånga människor som möjligt i arbete. Vi vet att detär när man har ett arbete som man också kommerifrån detta att man kanske behöver ha det försörj-ningsstöd som socialbidraget utgör. Socialbidrags-kostnaderna faller, . Antalet människorsom är beroende av socialbidrag har också minskatkraftigt . Så ser det ut. Jag tror att dethar minskat . Så politiken ärframgångsrik och det går åt det hållet.Varför ska vi då byta en sådan politik, som funge-rar, mot den typ av skattepolitik som du står här ochtalar om och som vi ju vet, fast du inte står här ochpresenterar det, har huvuddelen av sina skattesänk-ningar lagd på personer med inkomster av det snittsom du representerar själv. De som har de högstainkomsterna får också de största skattesänkningarna.Det orsakar stora hål i våra inkomster, och sedan skaolika typer av aktiviteter i gemensam sektor skärasned: vård, skola, omsorg eller socialförsäkringar.Det är så det är. Det är bara i din värld, Bo Lund-gren, som sänkta skatter ger ökade inkomster åt dengemensamma sektorn. Den världen är den nyliberalavärlden, inspirerad av Hayek och av sådana politikersom . De trodde ju på detta, och dreven politik på precis på det sätt som du talar om: Sänkskatterna så får vi fart på alltihop. De gjorde det, ochde fick gigantiska underskott som byggde upp dejättelika bubblor som sedan kom att punkteras i kriserruntomkring i världen. Det är det du står och talar omnu igen. Det märks att du återigen har fått tillbakanyliberalerna i det moderata partikansliets topp. Detär den typen av tankegångar som återigen presenteras.Det är annat än det du stod här och talade om ihöstas! Då var det klassamhället det handlade om! Dåkände säkert inte särskilt många moderater igen dinretorik. Då stod du och brann för detta. har du lagtom . är det de systemsmarta som skajagas. är det de som är sjukskrivna som är enbelastning för samhället. är det socialbidragsta-garna. Sedan, kryddat på detta: Skattesänkningar fördem som har det bäst ställt.Det är inget recept som fungerar, !Det har inte fungerat, kommer inte att fungera ochkommer inte att få politiskt stöd. Det ledde fram valkatastrof för . Likafullt står du ochupprepar det igen. Jag frågade efter valet: Beroddevalnederlaget på ni hade en politik som människorinte gillade? Eller berodde det på att ni inte lyckadesföra ut politiken? Du svarade inte på det den gången,men jag kan berätta för dig att jag tror att vi lyckadesgöra klart för folk vad ni stod för så pass tydligt ochså pass klart att det var den presentationen av denmoderata politiken som resulterade i valförlusten.Sedan till detta att vi skulle ha hjälpts åt att saneraSveriges ekonomi. , den hjälpen frånModeraterna bestod i att i denna kammare, vid varjetillfälle då var satt under press åren 1995,1996 och 1997, utnyttja detta för olika typer av poli-tiska utspel. Ni hjälpte aldrig till.Jag glömmer aldrig när ni kom inrusande under deekonomisk-politiska debatterna till den dåvarandetalesmannen - kommer Bo Lundgrenihåg det namnet? - med depescherna från det mode-rata kansliet om att nu har räntan gått upp med 30punkter, nu har räntan gått upp med 50 punkter. Detvar ingen konstruktiv samverkan.Det var som då ställde upp och togansvaret för landet. Det stora oppositionspartiet hadeingen kraft till det - och heller ingen vilja. Det hadeheller aldrig någon avsikt att göra det. Så stå inte ochsäg att vi har hjälpts åt! Ni försökte så gott det gickatt sätta krokben, men ni klarade det inte. Det är na-turligtvis det som väljarna har sett, och det är därförsom ni också har gått på ert största historiska neder-lag . Så är det ju, eller hur ?(Applåder)Anf. 6 BO ():Herr talman! börjar jag känna igen GöranPersson trots den här omkostymeringen. Någonstansfinns ändå själen kvar, och själen är den här retoriska,attackerande. Det kan väl vara intressant för oss ikammaren.Men hur är det egentligen för människor runtom ilandet som funderar på hur det kommer sig att vi harde problem vi har? Det finns ingen anledning att varanjugg. Jag var vänlig nog att ge en viss blomma tillden som ändå åstadkom både bankkris och annat. Jagkommer ihåg hur det demonstrerades här ute när vitvingades förändra ersättningssystemen för att hanteraden djupa ekonomiska krisen och mycket annat.Men jag tycker att det var ganska bra att vi lycka-des samverka just omkring att hantera denna bank-kris. De lån som beviljades - inte beviljades de ! De beviljades långt . Det får ju densom då satt i regeringen ta ett visst ansvar för.Men lämna det bakom dig, ! När dunu tycker att argumenten för framtiden tryter - görändå ett försök att slåss mot det som verkligen behö-ver förändras i . Det handlar om attityder. Dethandlar ju om att människor känner att arbete intelönar sig tillräckligt.Det är en och en halv miljon människor - hur de-magogisk du än kan vara här - som inte går till jobbetvarje dag. Tio länder, av arton jämförbara länder, ärföre oss när det gäller arbetstid. Det är människorsom känner att pengarna inte räcker till eftersom färreoch färre måste försörja fler och fler. Vi ser en fram-tid där detta kommer att fortsätta att upprepas.Men vad gör ? Jo, han surfar fortfa-rande på den där tillfälliga högkonjunkturen som hantrodde skulle vara . Han surfar fortfarande påden. Han är inte beredd att vidta några åtgärder för attöka tillväxten och se till att jobben blir fler. Han ralje-rar över , ett land som skulle vara denfattigaste delstaten i om vi var delstat där. Om visvenskar var en etnisk grupp i skulle vi vara dengrupp som hade sämst förutsättningar rent ekono-miskt. Ett land om har lyckats väl?Göran , ge konkreta svar när du har detsista tillfället! Jag har inte mer talartid i den här inter-pellationsdebatten. Tala om om du är beredd att ändrapolitiken så att fler kan försörja färre så att standardenpå det viset ska kunna öka långsiktigt för svenskamänniskor.Anf. 7 Statsminister ():Herr talman! Vi fortsätter med en politik där flerförsörjer färre. Så är det ju. Vi kan välja att gå någotår tillbaka i tiden, jag ska inte genera Bo Lundgrenmed vilket år jag tänker på. Men om vi börjar där ochgår framåt är det ju en väsentlig förändring som harskett. Vi har 250 000 fler i arbete.Sedan står här och pratar om den ge-nomsnittliga veckoarbetstiden per anställd. Jag talarinte om den. Jag talar om hur många inom arbets-kraften det är som är i sysselsättning. Och däri liggeren poäng. Det är klart att vi kan höja veckoarbetstideni , visst. Men vem tror att det är det som manönskar sig på svensk arbetsmarknad? Och har Mode-raterna haft någon reflexion över vad det skulle bety-da om vi skulle upp till 38, 39 eller pervecka? Är det inte åt andra hållet vi ska gå, ha fler iarbete men kortare veckoarbetstid? Det tycker jag ärrimligt som målsättning.Det här är en av de stora frihetsrevolutioner somjag har upplevt. Jag växte upp i ett där pappajobbade . Sedan blev det 45 tim-mar . Sedan blev det 40 timmar i veckan.Och det blev lediga . Allt det där klarade viav därför att vi kunde höja produktiviteten i ekono-min. Det var en frihetsrevolution för vanligt folk attockså kunna ägna sig åt sig själva, sina familjer ochsina intressen, och inte bara arbeta så att de stupade.Så kom inte dragande med måttet om veckoar-betstid! Prata om hur många i arbetskraften som del-tar i arbetet och på så sätt deltar i skapandet.Ska vi ha en jämställdhet i landet, ,måste vi också lära oss att dela ansvaret för hem ochfamilj. Då är det åt andra hållet som vi rimligen skagå, om både män och kvinnor både ska kunna arbetaoch ta ansvar för sina barn.Kom inte dragande med detta att unga föräldrarskulle vara systemsmarta, att detta med när man fårföräldraförsäkring avgör när man skaffar barn, attskatten är viktig för kärlekslivet och allt detta. Ni ärtotalt fixerade vid det som är bidrag och skatt. Vi villskapa ett samhälle som bygger på arbete och rättvisfördelning. (Applåder)Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 2002/03:126 om jäm-ställd idrottAnf. 8 Statsrådet ():Herr talman!