prot · GQ0999 · 2003-05-08 00:00:00 — De små företagens expansion på små orter be-tyder så oändligt mycket mer där än på större orter.Att staten stöder bildandet av kreditgarantiföre-ningar är också en väg att lösa detta problem. Ävenett socialt företagande, det vill säga samverkan mel-lan privat eller ideell sektor och offentlig verksamhet,måste ingå i utvecklingen för att vi ska skapa livskrafti glesbygd. Inför starten av de nya tillväxtprogram-men återstår det också att åtgärda vissa brister. Omtillväxtprogrammen ska bli vad många önskar måsteman på ett bättre sätt nå de människor som är bärareav idéer men som saknar resurser för att förverkligadem. Detta har inte varit framgångsrikt enligtde utvärderingar som har gjorts. Framför allt efterly-ser vi att de små företagen ska bli mer delaktiga.Dessa är nämligen mycket viktiga aktörer för attuppnå de önskade resultaten. Den sociala dimensio-nen får inte bara vara tomma ord i regeringens rikt-linjer. Bland annat måste ambitionerna och arbets-formerna attrahera kvinnorna på ett bättre sätt.Kvinnliga företagare har stor betydelse, speciellt föratt skapa arbetstillfällen i glesbygd. Det verkar somom många företagare känt sig främmandeinför kulturen och arbetsformerna kring tillväxtavta-len.Kristdemokraterna tror att man skulle lyckas bätt-re om man flyttade ned dessa aktiviteter från stat ochlänsstyrelser till en lokal nivå. Kommu-nernas näringslivskontor och deras politiker ochAlmi, tillsammans med företagarna, vore en mer rättsammansatt grupp för att fördela dessa pengar. Såda-na lokala grupper känner bättre till de förutsättningarsom gäller på orten än vad man gör centralt.En växande turistnäring är också viktig.Jag har försökt ge en del exempel på en klok regi-onalpolitik. Det är viktigt att få se mer av detta i fort-sättningen i om vi inte ska få betala ut ofant-liga summor på regionalpolitik.Anf. 4 () replik:Fru talman! Jag hoppade till rätt ordentligt då LarsLindén tog upp de nya förmånsrättsregler som harföreslagits vid behandling här i . Jag tror attLars kommer att bli mycket överraskad dåhan går ut och möter småföretagarna i sitt eget län omhan säger att det beslut som förmodligen kommer attvinna majoritet i är en framgång för dem.Jag har själv jobbat mot detta med näbbar och klor.Den del som rör företagshypoteket i detta förslagmissgynnar småföretagare i allra högsta grad, framförallt småföretagare i glesbygd. Så det är, tvärtemot vadLars säger, ett hot mot småföretagsamheten iglesbygden. Jag skulle vilja att förklararför mig hur han har kunnat komma till någon annanståndpunkt.Anf. 5 () replik:Fru talman! Jag behöver inte gå ut för att träffa fö-retagare eftersom jag har levt bland företagare under30 år. Jag känner inte igen det som mer än bitvis. Det är klart att småföretagare iglesbygd har svårt att få krediter . Det ärnästan omöjligt. Det kan bli något sämre. Men jagtror ändå att fördelarna med detta förslag överväger.Bankerna måste ju också fortsätta. De kan ju intestänga alla sina kontor. De måste låna ut pengar. Menjag sade i mitt anförande att vi också måste se till attstaten går in och kompenserar dessa svårigheter. Detär klart att det inte är lätt för en bank när det intefinns några garantier då värdet på fastigheter ochannat är väldigt lågt i glesbygd. Så visst finns det enfara här. Men jag tror att summan av detta förslag blirbättre för småföretagarna.Anf. 6 () replik:Fru talman! Där har vi olika uppfattningar. Statenhar inte sagt att man ska gå in och kompensera små-företagen för det här. Det finns inga pengar till det.Jag skulle ha kunnat hålla med omdet hade funnits en politik i som medgavprivat kapitalbildning och att det fanns kapital. Mendet finns ju inget kapital. Man är tvungen att gå tillbankerna.Enbart i innebär detta att småfö-retagarna måste skaffa säkerheter för 2 miljarderutöver det som man har . Och hur ska de få framdet? Det sitter de själva och grubblar över.Anf. 7 () replik:Fru talman! Det är märkligt hur räk-nar. måste bankerna mer aktivt gå in och se till attrekonstruera företag. Vi ska inte ha så mycket kon-kurser, och det ska inte vara lika stora risk i fortsätt-ningen för bankerna att låna ut pengar i och med attde på ett aktivt sätt kommer att medverka. Men detfinns frågetecken, det håller jag med om. Om vi till-sammans kan se till att det kommer fram annat risk-kapital borde vi kunna täcka upp dessa nackdelar. Det är som säger att det redani dag är svårt att låna, och det kommer inte att blibättre i och med detta. Men då måste vi komplettera.Det som blir bättre är att vi slipper en massa kund-förluster och att vi får hjälp med rekonstruktion avmånga företag.Anf. 8 () replik:Fru talman! Jag studsade naturligtvis på precissamma punkt som och har fått en delklarlagt.Jag förstår nu att lagutskottet under förmiddagenhar diskuterat och fattat preliminära beslut. Men så-vitt jag vet är detta ännu inte justerat. Jag hoppas ivarje fall fortfarande på en förändring. Men det lärdet inte bli.Vad jag egentligen vill fråga om gäller det somLars sade om att staten ska gå in och klara avdet här. Men hur har kd tänkt att det ska gå till?Anf. 9 () replik:Fru talman! sitter ju inte vi i regeringen så vikan inte bestämma det. Men vi får hjälpas åt att drivaopinion när detta viktiga beslut har tagits så att detskapas möjligheter i alla avseenden för företagen attjobba vidare. Det är klart att man ibland kan tvivlanär man ser Socialdemokraterna jobba. Men det kanju inte vara bättre att betala mer och mer för regional-politik, utan vi måste se till att dessa resurser nu ska-pas i företagen så att de ska klara sig.Anf. 10 ()replik:Fru talman! Vi är överens på en punkt, och det äratt man ska göra reglerna och villkoren för företagenbättre. Men av det som sade lät det somom staten skulle gå in med rena ekonomiska stöd, ochdet är väl inte den linje som den borgerliga sidan iriksdagen har drivit? Jag kanske har missuppfattatdetta. Men jag hoppas verkligen att det här inte skaleda till sådana svårigheter som nämndeför till exempel företagen i vårt län. Det finns enmycket stor oro. Jag har också varit företagare, så jagvet hur svårt det är.Anf. 11 () replik:Fru talman! Såvitt jag förstår har varit positiv. Däremot finns detenskilda företagare som ser farorna med detta.Om det här går igenom får vi framöver utvärderavad som händer, men att någon förändring måste skeär helt klart.Många företag försätts i konkurs då de fåralldeles för stora kundförluster när bankerna inte tardet ansvar som de borde. I stället förser de sig självaoch går igenom utan skada, medan leverantörerna tilldessa företag får ordentligt med stryk. Jag har mångakolleger som fått begära sina företag i konkurs pågrund av stora kundförluster. Det är heller inte ettsärskilt bra företagsklimat.Anf. 12 ():Fru talman! För är det en självklar-het att alla människor kan välja var de vill bo. Manska kunna bo och leva i hela landet, och hela landetska vara tillgängligt för alla.Arbetsmarknadspolitiken och full sysselsättninghar tillsammans med vård, skola och omsorg högstaprioritet för . Vi vill bryta ned dem till regional nivåför att kunna styra resurser dit där de behövs, och vihar i alla budgetförhandlingar kämpat för satsningarsom stärker kommunernas ekonomi.Staten ska självklart ha ett övergripande ansvarvad gäller regional fördelning, men det är lokalt ochregionalt som besluten ska fattas om hur utvecklingenska ske. Ett grundläggande krav är att de reella beslutsom fattas involverar de människor som berörs.Vi behöver väl fungerande arbetsmarknadsregio-ner, kommersiell service, vård, kommunikationer,arbete och näringsliv över hela landet. Detta måsteske i samverkan mellan byautvecklingsgrupper,kommuner, näringsliv och staten. Kvinnor och mänmåste ges samma förutsättningar att delta i det lokalaoch regionala utvecklingsarbetet, i annat fall får vi ettdemokratiproblem. Tillväxtprogrammen kan vara denarbetsmetod som garanterar mångfald och uthålligtillväxt.Fru talman! De regionala arbetsmarknaderna iSverige ser mycket olika ut både vad gäller antalarbeten och i vilka sektorer dessa arbeten finns. Om-struktureringen av arbetsmarknaden tenderar att kon-centreras till vissa starka tillväxtregioner. Utveckling-en är mycket svår att styra. Någon patentlösning finnsinte.Under 60- och 70-talen genomfördes med fram-gång utlokalisering av statens verksamheter. Dessalokaliseringar har haft mycket stor betydelse för deorter som kommit i fråga. har pre-senterat en rapport om utvecklingen åren 1993-1996.Under den tidsperioden har det tillkommit 12 000 nyastatliga arbetstillfällen. Av dessa arbeten hamnade entredjedel i och vartannat i . tappade till exempel Norrlandsinland av de statliga jobben. Detta blir en formav omvänd lokaliseringspolitik.Om och hela ska överleva måsteen radikal förändring ske. Såväl nya som gamla verk-samheter kan med fördel bedrivas även utanför stor-stadsregionerna. I första hand bör nya myndigheteroch verk placeras i och i skogslänen. Dess-utom bör man noga pröva vilka verksamheter somkan utlokaliseras.Statens ägarroll är mycket komplex då staten ägerbolag aktiva i verksamheter med stor spännvidd -från gruvindustri till opera, från fastigheter till spel.Regeringen har fattat beslut om att det övergripandemålet för samtliga företag ska vara att skapa värdeoch i förekommande fall infria angivna samhällsin-tressen. Det handlar inte endast om att skapa ekono-miska värden utan även regional balans. Också dettaska ses som ett värde.Glesbygdsverkets rapport visade också att detfinns regioner som är kraftigt underrepresenterade ifråga om anställda i företag med statligt ägande. Dethandlar om fem län i Syd- och , nämli-gen , , , och län.Fru talman! De mest omfattande omlokalisering-arna av statliga verksamheter genomfördes redan på70-talet. Det handlade då om inte mindre än ett fem-tiotal olika myndigheter och berörde 11 000 personer.En utvärdering av detta gjordes av Statskontoret1989. Man kom då fram till att det innebar stora på-frestningar för såväl berörda myndigheter som en-skilda individer.Samtidigt påverkades mottagningsortens befolk-ningsunderlag och skatteunderlag positivt. På längresikt har mottagningsortens arbetsmarknad breddats.Den nya personalen har medverkat till en vitaliseringav de flesta myndigheterna, och personalens arbets-miljö har förbättrats avsevärt. Många av myndighe-terna har också fått markant lägre lokalhyror.Omlokalisering av statlig verksamhet kan vara ettverktyg för att både främja en myndighets utvecklingoch den regionala utvecklingen i . Tidigarehar statlig verksamhet av tradition och av logistiskaskäl placerats i huvudstaden när regional närvaro intevarit nödvändig. Den alltmer avancerade informa-tionstekniken gör emellertid också myndigheter merlättrörliga.Riksdagen har tidigare uttalat att omlokaliseringav statlig verksamhet är ett viktigt inslag i strävande-na att åstadkomma en balanserad regional utvecklingi landet. vill understryka vikten av attvarje beslut om omlokalisering av befintlig verksam-het eller lokalisering av nya myndigheter föregås avnoggranna överväganden. En utgångspunkt ska dockvara att myndigheterna även efter en sådan lokalise-ring kan utföra sina arbetsuppgifter effektivt.De möjligheter som står till buds att åstadkommaen bättre regional balans måste så långt som möjligttas till vara. Det måste göras kartläggningar, analyseroch bedömningar av konsekvenserna för de regionersom förlorar arbetstillfällen, liksom för dem som fårnya arbetstillfällen. Det är också viktigt att hänsyn tastill familjen, som måste flytta och därmed byta skolaoch arbetsplats. Det får inte gå till på samma snabbasätt som var fallet när omlokaliseringsprogrammet förstatlig verksamhet i samband med försvarsnedlägg-ningarna genomfördes. Det gick alldeles för fort.Detta måste ske planerat på både kort och långt siktoch omfatta minst en tioårsperiod.Fru talman! För att få fram pengar till regioner harVänsterpartiet fört fram det förslag som vikallar "ettöringen". Det är tänkt att vara ett komple-ment till de bygdemedel som finns och ge nyavaraktiga arbeten i framtidsbranscher som ekoturism,bioenergiföretag, förädling av lantbruk och skogspro-dukter. Det borde vara möjligt att ta en liten del avvinsten från vattenkraften och avsätta de medlen tillutvecklingsfonder.Tidigare utredningar visar att detta borde varamöjligt att genomföra, och vi har också flera gångerdiskuterat frågan i kammaren. En återföring av enliten del av kraftföretagens vattenkraftsvinst till deregioner som genomfört stora omstruktureringarskulle kunna ge ett bättre näringsliv och en bättrearbetsmarknad.Fru talman! Jag vill yrka bifall till reservationerna5 och 7 i näringsutskottets betänkande nr 8, Vissafrågor om regional utvecklingspolitik.Jag har sparat av min talartid tillatt ta upp frågan om förmånsrättsreglerna. Jag ställermig mycket frågande till när han redogörför vilka konsekvenser detta skulle kunna få för före-tag i glesbygd. Varifrån ska pengar tas för att kom-pensera det hela? Det har jag mycket svårt att förstå.Är det från staten? I så fall borde de pengarna ha varitbudgeterade redan nu.Anf. 13 ()replik:Fru talman! Redan i Regional-politiska utredningen hade vi olika uppfattningar omåterföring av vattenkraftsvinster. Jag vill återigenställa den fråga som jag ställde då. Om man nu skaåterföra pengar från just vattenkraften undrar jag vadman gör med andra kraftkällor, resurser som tas frånolika delar av vårt land.Jag tycker att detta är lite obalanserat och vill gär-na veta hur ni har tänkt att det ska genomföras.Anf. 14 () replik:Fru talman! Det är mycket intressant att jämföravattenkraftsutbyggnaden med annan energitillförseleller med skogsbruk, lantbruk och övrig påverkan pånaturen. I och med att man byggt ut älvarna kan deinte återställas i ursprungligt skick.Det går inte att förändra vare sig näringslivet ellermiljön och få tillbaka det som var . Omman jämför med kärnkraftsindustri, vindkraftsindustrieller jordbruk kan man återställa och ha en annanverksamhet i området. I stället för att odla potatis kanman sätta skog, och i stället för att ha skog kan mangöra någonting annat. När vindkraftverk inte behövslängre kan man montera ned dem och använda ytantill någonting annat. Det är hämmande för älvdalarnasnäringsliv att älvarna redan är utbyggda.Anf. 15 ()replik:Fru talman! Jag kan bara säga att jag inte hållermed. Det har när vattenkraftsutbyggnaden en gångskedde givits medel till detta. Enligt min och majori-tetens uppfattning i mitt parti är det tillräckligt.Anf. 16 () replik:Fru talman! Det som kom i samband med utbygg-naden var en kompensation för dem som bedrev när-ing och bodde och levde i dessa trakter.Det finns inte samma möjligheter att förändra. Nuär man begränsad till kanske någon form av turism.Fisket har förändrats radikalt. Det finns många sakersom man inte kan göra i och med att älvdalarna ärutbyggda.Det går inte att med stor vilja och mycket pengaråterställa dem och använda älvarna eller kringområ-det till någonting annat. Fåran ligger där. För förnyel-se av näringslivet behövs kapitaltillskott förframtida investeringar.Anf. 17 ():Fru talman! Först vill jag yrka bifall till reserva-tionerna nummer 5 och 8. Jag står självfallet bakomäven de övriga reservationerna från sidamen jag avstår från att yrka bifall till dem nu.Det är dags att omsätta målsättningen i den nyaregionalpolitiken att varje region ska ges möjlighet attutvecklas utifrån sina egna förutsättningar i praktiken.För att skapa livskraft och tillväxt i hela Sverigemåste det finnas vissa grundförutsättningar, en välutbyggd infrastruktur, bra och decentraliserad utbild-ning och nära till vård och annan service.Avgörande är emellertid att man tar tillvara entre-prenörsandan och ger landsbygdens företag möjlig-heter att växa och utvecklas. Här finns mycket attgöra för att förbättra företagsklimatet. Jag kan i sam-manhanget säga att också jag är orolig över den upp-görelse som uppenbarligen är på gång om förmåns-rättsreglerna och vad det innebär för landsbygdenssmåföretag.En stabil och långsiktig tillväxt som ger resursertill den gemensamma välfärden skapas bäst om helalandet får vara med och bidra och alla delar av landetfår del av tillväxtens frukter. I detta inlägg ska jagkoncentrera mig på två frågor i dagens betänkande,återförande av vattenkraftsmedel och omlokaliseringav statlig verksamhet.Varför kan man från socialdemokratisk sida integå med på att åtminstone utreda frågan? Vi behöverfå tillbaka någonting. Denna besvikna suck kom påsjälvaste första maj från socialdemokratis-ka kommunalråd . Anledningen varatt hans eget parti uppenbarligen inte heller nu villvara med på att ens utreda kravet på att vattenkrafts-kommunerna ska få del av de värden som det ström-mande vattnet skapar.Jag förstår . Det är svårt att förståatt inte Socialdemokraterna och inte heller Modera-terna och är beredda att ens utreda hur ettsystem för återföring av vattenkraftsmedel efter norskförebild skulle kunna se ut. I vårt västra grannland harStortinget slagit fast att vattenkraften är en "nationellresurs med stark lokal tillhörighet". Utifrån dennautgångspunkt ser man det över alla partigränser somnaturligt att kommunerna får del av den värdeskap-ning som sker lokalt.Ragundas alla forsar är utbyggda. I kommunenfinns nio stora vattenkraftverk som producerar10 % av vattenkraft. Det handlar om värde-skapning i flermiljardsklassen. Men så gott som ing-enting av dessa rikedomar stannar kvar i den bygdsom bidrar med så stora värden vill vår gemensammavälfärd.Kommunen lider av befolkningsminsk-ning och därmed sjunkande skattekraft och har lan-dets högsta kommunalskatt. Det är en närmast absurdsituation att ett sådant naturresursrikt område inte istörre utsträckning kan få del av den värdeskapningman bidrar till.Drygt 90 % av vattenkraftsproduktionen sker iskogslänen. Vattenkraftskommunernas situation ärunik. Vattenkraftsutbyggnaden har lett till stora na-turingrepp, som vi hörde här, som drabbar möjlighe-terna att utveckla näringsgrenar som turism, fiske,skogs- och jordbruk. ger vattenkraften dessutomväldigt liten sysselsättning. Driften är automatiseradoch fjärrstyrd. Därmed blir skatteintäkterna ocksåsmå.Inte heller får kommunerna som behållafastighetsskatten på anläggningarna. Det skulle bety-da oerhört mycket för norra och vattenkrafts-kommunerna om vi kunde bryta dagens närmast ko-loniala situation där man levererar råvaror men fårmycket lite tillbaka om åtminstone en liten del av destora värden som produceras stannade lokalt. Densom tvivlar på vad det kan innebära kan besöka nå-gon av de norska vattenkraftskommunerna som tackvare detta har en helt annan möjlighet att utvecklasoch ge bra service åt sina medborgare.Föreningen med45 medlemmar har utarbetat ett förslag till hur enmodell för återbäring skulle kunna se ut. Den går utpå att av de över 20 mil-jarder som går i energiskatter till statskassanåterförs till vattenkraftskommunerna och regionerna.Kravet är inte detta utan att det ska utredas. Vivill se en allsidig utredning om vad detta skulle inne-bära. Jag förstår inte varför även de som är skeptiskatill detta inte kunde gå med på en sådan utredning.Det kan väl inte vara farligt att utreda en fråga så får bättre beslutsunderlag.Den andra frågan jag vill lyfta fram är vikten avatt staten slutar med att ensidigt koncentrera denstatliga sysselsättningen till Stockholmsregionen.Trots en rad riksdagsuttalanden om att man i förstahand bör pröva lokalisering av nya myndigheter utan-för huvudstadsregionen fortsätter denna koncentra-tion. Av de 106 nya myndigheter som bildats sedan1993 har 82 förlagts till eller dess närhet.Det är 77 ½ %. Detta visar inte på någon större viljatill decentralisering och omtanke om hela landetsutveckling.Som tog upp här tidigare omlo-kaliserades ett trettiotal myndigheterfrån till andra delar av landet. Jag tror inteatt någon kan hävda att i ,Lantmäteriet i eller och iBorlänge fungerar sämre än de hade funnits kvar iStockholm. Även på detta området är ett före-döme. Där förbereder regeringen nu en utflyttning avåtta myndigheter från till andra delar av landet.Jag tycker att det borde vara dags att inte bara iord utan också i praktiken börja lokalisera nya myn-digheter utanför och dessutomgöra en genomgång av befintliga statliga jobb för attse vad som med fördel kan utlokaliseras. En sådanförändring skulle inte bara vara bra för de delar avlandet som får del av sysselsättningen utan också förStockholm. Exploateringstrycket och trängseln skullepå det sättet minska och arbetsmarknaderna ute ilänen breddas och stärkas. Det skapas många nyajobb runt den statliga sysselsättningen i bygderna. Detskulle förbättra arbetskraftssituationen på ett bra sätt.Från sida menar vi att det är dagsför staten att göra en sådan genomsyn av den statligasysselsättningen. Vi menar att det borde vara möjligtatt minst 50 000 statliga jobb kunde utlokaliseras tillandra delar av landet . För attgöra detta krävs det naturligtvis en politisk vilja. Detkrävs en medveten decentraliseringspolitik så att viger alla delar av förutsättningar att växa ochutvecklas.Anf. 18 ():Fru talman! Jag står naturligtvis bakom alla Mil-jöpartiets reservationer, men nöjer mig med att yrkabifall till reservation 7 för att spara tid. Jag ska dess-utom försöka fatta mig kort, som talmannen vädjadeom.Någonting som är viktigt i sammanhangen runtregionalpolitiken är naturligtvis den kommunalaskatteutjämningen. Det är en oerhört viktig bit, somvi inte ska glömma. Den måste fungera.Vad gäller de regionala tillväxtprogrammen kanman inte säga att de än så länge fungerar riktigt somde borde göra i och med att det är många intressentersom inte har möjlighet att delta och inte deltar till-räckligt mycket, till exempel småföretag. Detta ärnågonting som borde utvecklas. Dessa intressenterborde få möjlighet att på något sätt delta, eftersom detär så viktigt. Jämställdheten i de regionala tillväxt-programmen är ännu inte riktigt vad den borde vara.Även detta måste utvecklas, liksom miljöhänsynen,eftersom det är så oerhört viktigt.Jag studsade precis som några andra här till närjag hörde prata om förmånsrätten. Jagkände inte till att det eventuellt är på väg att bli enmajoritet i lagutskottet för detta. I så fall tycker jag attdet är beklämmande. Jag hade inte möjlighet att begä-ra replik eftersom jag kom efter somtalare, men jag vill säga att jag tycker att det är väl-digt tråkigt om detta går igenom. Vi har ju varit över-ens om och diskuterat brett och länge att den störstasvårigheten för företag, framför allt i glesbygden menockså för många andra, i är att få tag i kapitaloch pengar att utvecklas för. Vi hittar på olika mo-deller för att förbättra situationen. Det är viktigt att vigör det, men alla de saker som vi strävar efter attåstadkomma raseras med ett väldigt brak om för-månsrätten genomförs som det nu är föreslaget.Precis som sade så skulle det bara iVästerbotten undandra kreditunderlag för företagenmed mellan 1 ½ och 2 miljarder. Jag finner det gans-ka utsiktslöst att det ska kunna kompenseras åtmin-stone på kort sikt. Men på kort sikt kan mycket händasom innebär att företag inte får låna och inte kommeri gång, och även går i konkurs. Risken är att det blirfler konkurser, och inte färre, med förslaget. Jagtycker att det är ytterst allvarligt om detta nu gårigenom, när vi är överens om att just penga- ochkreditfrågorna är så problematiska.I alla fall håller vi på att utreda statliga kreditga-rantier. Det skulle kunna vara en liten ljusning förföretag, men naturligtvis ingenting mot försämringar-na i förmånsrätten.Det som också explosionsartat håller på att händaute i landet nu är att företagen går samman och tarkrediter för varandra i kreditgarantiföreningar. Det äroerhört positivt, inte bara ur den aspekten att de dåkan hålla kreditkapital för varandra utan också att ettökat samarbete mellan företagen naturligtvis är väl-digt bra. Om man nu ska jämföra de här två förslagen- företagens kreditgarantiföreningar och statliga kre-ditgarantier - har det framförts vissa farhågor.