prot · GQ0986 · 2003-04-08 00:00:00 — Då gäller för mig två saker: dels att denbaseras på en majoritet över blockgränsen, dels attden har ett politiskt innehåll som inrymmer respektför jobben och oron för tillväxten och respekt för demänniskor som känner en oro för miljön och hälsan.Någon annan metod för att åstadkomma stabilitetfinns inte för mig, utan detta står i centrum för denenergipolitik som jag vill verka för och som vi soci-aldemokrater och våra partner har verkatför.Anf. 36 () replik:Herr talman! Jag kan instämma i det långsiktig-hetens lov som här sjöng. Jag gjordemig inte skyldig till något billigt debattknep när jagkonstaterade att vi bakåt i tiden inte haft någon lång-siktighet. Vad jag försökte förmedla var uppfattning-en att inte heller innebär någon lång-siktighet eller stabilitet - lika lite som gjorde det. På den punkten instämmer jag i LeifPagrotskys hänsynslöst hårda recension av företräda-ren.Problemet med den uppläggning som gäller ärvanföreställningen att det skulle kunna vara möjligtatt skapa den åtråvärda stabiliteten och långsiktighe-ten genom de överläggningar mellan staten och ener-gibranschen som sätts i gång.I mitt förra inlägg pekade jag på att folk-omröstning också byggde på villfarelsen att man1980 kunde fatta bindande beslut om hur politikernaskulle göra 25 år senare.År 1987 hade vi ett oåterkalleligt beslut. Men dethöll inte. Det gick ju inte ens innan man vartvungen att återkalla det.Vad får att tro att man meden förhandlingsöverenskommelse mellan stat ochnäringsliv kan skapa stabilitet och binda morgonda-gens generationer och beslutsfattare vid beslut somfår betydelse för de beslut som de skafatta? Sanningen är att överenskommelsen, om denkommer till stånd, inte kommer att vara värd mer ändet papper som den är skriven på om - eller när -verkligheten kommer i kapp, och det gör den.Anf. 37 Näringsminister () replik:Herr talman! Min åsikt är att vi bygger en stabili-tet genom att utforma politiken så att den väckerrespekt, att den står på starka ben och att den politisktär fast förankrad på båda sidor om blockgränsen.Jag konstaterar att så har det inte varit. Vid varjeval har två regeringsalternativ stått mot varandra - ettsocialdemokratiskt alternativ och ett borgerligt alter-nativ där vi inte vetat vad det varit för energipolitikeftersom de borgerliga partierna sinsemellan haft sådiametralt olika åsikter om energipolitiken. Jag tyckeratt det är en dålig grund för ett så långsiktigt politik-område som det här gäller.Den koalition som ni vid varje val erbjudit väljar-na - 1982, 1985, 1988, 1991, 1994 och 1998 - harinnehållit partier som dels vill bygga ut kärnkraften,som vill, dels vill avveckla kärnkraften,som och vill. Väljar-na, investerarna, näringslivet och medborgarna harinte kunnat veta vad som över huvud taget ska gälla.Jag har noterat att 1991, då olyckan var frammeför och de borgerliga partierna vann valet,koncentrerades uppmärksamheten i Öresundsregio-nen i stället för på på frågan om en bro.Detta demonstrerade hur en fråga kan tas som gisslanför den politiska stabiliteten, hur oförutsägbarhetenfungerar. Jag vill bort från detta, och då krävs den typav politik som vi nu driver.Kanske finns det något annat förslag om hur detskulle kunna gå till. Det vore intressant att i så fall fåhöra det. Den utkantspolitik som driverkan aldrig vara en förutsättning för att få en politiksom gäller under 20 eller eller som har denlivslängd som en normal investering i svensk industrihar. Men jag har kanske fel, så låt mig i så fall hörahur den rätta bilden ser ut. Hur ser alltså politiken förstabilitet ut enligt det moderata alternativet?Anf. 38 () replik:Herr talman! Jag kan bekräfta att näringsministerLeif har fel, alldeles fel. Hans politik väck-er inte respekt.I skriver en framträdandekoncernchef i ett stort kraftföretag. Där recenseras enpolitik som bygger å ena sidan på silkeshandsken, påerbjudandet om förhandlingar - kära industri, ta nuchansen! - och å andra sidan på följande: Tar ni intechansen kommer jag med en lag, om man hårdrar.Det är inte så man grundlägger ett bra samarbetskli-mat. Det är inte så man grundlägger goda förutsätt-ningar.Även om Socialdemokraterna med uppgörelsenmed och byggt någon sortsbro över blockgränsen vill jag hävda att det inte ska-par någon stabilitet. Det har vi sett med detta evigaspring ut och in i sammanträdesrummen, i förhand-lingsrummen, schackrandet och årtalsexercisen. Detsägs att det nu är slut, det återstår väl att se.Det hade varit möjligt för Socialdemokraterna attträffa en stabil överenskommelse över blockgränsen.Det har funnits ett erbjudande från oss, från Folkpar-tiet, från . Det hade varit möjligtför Socialdemokraterna om de hade velat att träffa enuppgörelse öven blockgränsen om en bred, i folkdju-pet, i fackföreningsrörelsen och i industrin starktförankrad energipolitik. Den hade gett säkra ochtrovärdiga spelregler . Det gör inteLeif proposition. Han är bara ännu en iraden av de där patetiska energiministrar som tror attde har åstadkommit något stabilt och långsiktigt.Välkommen i gänget!Anf. 39 Näringsminister () replik:Herr talman! Jag konstaterar att representant för det största borgerliga partietavstår från möjligheten att ta en ledarroll inom oppo-sitionen och redovisa hur en alternativ, långsiktigtstabil energipolitik ser ut, en långsiktigt stabil politiksom har förutsättningar att överleva ett val, eller kan-ske två. Det var tomt på detta och i stället det vanligagnölet över att det vi gör är patetiskt, att vi är patetis-ka, eller vad det nu var för någonting. Jag tycker attdet är torftigt och tomt.Vi gör ett försök, vi tror att det är till fördel förSverige. Jag tror att det är till fördel för om vifaktiskt undanröjer hindret för en borgerlig regering,därför att den oreda som råder i det borgerliga blocketinför varje val tror jag är till skada för . Vihjälper gärna till med detta genom att föra den härfrågan bort från dagordningen. Men jag hade väntatav er, som tongivande borgerliga politiker som göranspråk på att leda det borgerliga alternativet tillsvensk politik, att ni skulle anvisa ett paket som fun-gerar. I stället är det bara tomt och det gamla vanligagnölet på socialdemokratin.Jag vill gärna upprepa: Jag tror att vi behöver enpolitik som väcker respekt både hos dem som ogillarkärnkraften, som är rädda för dess hälsoeffekter ochdess miljöeffekter och de långsiktiga effekterna medavfall och annat och hos dem som är oroliga för jobb-en. Bara så tror jag att vi kan åstadkomma den poli-tiska stabilitet som jag vill ha. Jag tror att det kräver,oavsett vad vi tycker i sakfrågan, att vi stänger ocksåBarsebäck 2 . Jag för min del ärrätt optimistisk om att vi, när vi kommer fram till våravstämningstidpunkt när vi ska läsa av deåtgärder som vi nu sätter in vad gäller effektbalansen,är i ett läge då vi kan fatta beslut om en snabb stäng-ning av . Det tror jag gagnar stabilitetenoch långsiktigheten i energipolitiken.Anf. 40 () replik:Herr talman! säger sig vilja hjälpatill att reda upp det borgerliga regeringsalternativettill gagn för . Det är väl att en regeringsföre-trädare inser att det skulle vara bra för om vifick en borgerlig regering. Det är bara så jag kantolka näringsministerns försök att hjälpa till, och detkanske man skulle kunna tänka sig.I själva verket har vi tre partier som säger att detar ansvar. Vi hör näringsministern även tala omstabilitet som en viktig komponent i olika beslut. Ja,men stabilt rätt åt avgrunden eller åt fel håll är verkli-gen ingenting att föredra. Nej, då är det bättre atttänka efter före innan man springer. För vad hjälperdet att man springer om man springer åt alldeles felhåll?Jag tycker att dagens debatt, och även tidigare,egentligen är en alldeles lysande uppvisning ochrepetition av klassiska valfrihet när manskulle köpa en bil: Var så god och välj absolut vilkenfärg ni vill bara ni väljer svart.Det är ungefär det besked man har till industrin:Stäng frivilligt eller stäng genom tvång, men stäng.Det är som att fråga en dödsdömd: Får det lov att varahängning eller skjutning? Slutresultatet blir detsam-ma.Vad vi i har talat om ganska länge ochvad vi står för är att vi inte vill lägga oss i hur vi pro-ducerar energin så länge man upprätthåller säkerhe-ten, högt ställda miljökrav och så vidare. Vi tycker attstängningen av egentligenär ett svek mot välfärden. Utan en god och bra till-gång till billig energi har vi inte heller förutsättning-arna för den industri som vi har här i på detgoda sättet. Då har vi inte heller skatteunderlaget föratt ta ansvaret för en god och solidarisk välfärd. Ge-nom att stänga kärnkraftverk genom enormakostnader för samhället undandrar vi faktiskt möjlig-het att vårda våra gamla, att ge skolböcker åt vårabarn och så vidare.Anf. 41 Näringsminister () replik:Herr talman! vill bygga ut kärnkraften.Det är solklart, det är tydligt. väljer attavstå från att säga det här och . Jag konstaterar attvi har olika prioriteringar i politiken. Jag vill priorite-ra långsiktighet och stabilitet på ett område där jagtycker att det är särskilt viktigt. Jag konstaterar attEva Flyborg struntar i detta och väljer en extremist-politik som aldrig kan skapa stabilitet i svensk politik.Jag skulle vilja fråga : Hur ser EvaFlyborgs parlamentariska strategi ut för att genomföraden energipolitiska drömmen? Ni ville ju bilda re-gering med . Hur gick det till i förhand-lingarna när ni diskuterade detta? Var ni överens omvilken energipolitik som skulle gälla under den man-datperiod vi nu är inne i? Ni var långt komna, och nibeklagade när lämnade förhandlingarna,för ni trodde att de skulle gå i mål. Hur byggde nistabilitet i energipolitiken? Jag tror att vi är mångasom är väldigt nyfikna på detta, för det finns inte ettuns av vilja att skapa långsiktighet i det politiskaupplägg som ni har i energipolitiken så som det tarsig uttryck i den här debatten. Låt oss höra . Jagska avstå av min talartid för att få lyssnasärskilt i denna viktiga fråga.Anf. 42 () replik:Herr talman! Det är idel goda gärningar från när-ingsministern . Jag önskar att han hade sammainställning vad gäller energipolitiken. Den ingår fak-tiskt som en del i en god näringspolitik, där jag nyssförsökte fastslå sambandet mellan en god tillgång påel och en välfärdspolitik för att kunna ta ansvar.Vad gäller var det alldeles utmärktaförhandlingar vi hade. Näringsministern kanskeskulle kunna fråga dem själva. De ingår ju i det re-geringsunderlag som han själv företräder, inte just idenna fråga där regeringen måste hoppa från tuva tilltuva i olika fall. I det här fallet är det Centerpartietman har valt.De här frågorna debatterar vi ofta, mycket ochlänge. För en uthållig energipolitik borde vi faktisktta varning av det som till exempel toppmötet i Johan-nesburg uttalade och som jag tycker är gans-ka allvarligt, men det har man över huvud taget intevalt att diskutera. Där sade man - jag kommer inteexakt ihåg ordalydelsen - i princip så här: För enuthållig utveckling i världen kan man inte på någotsätt utesluta kärnkraften.Det innebär egentligen att om utvecklingsländernaska ha chans till samma goda utveckling som vi själ-va haft, med den industri som trots allt kräver väldigtmycket energi, kan man inte utesluta kärnkraften. Dåblir det för mycket föroreningar i miljön och så vida-re. Att säga att vi går åt bakvänt håll är ganska an-märkningsvärt. Just ordet "stabilitet" kommer jagihåg att använde om diktatur.Att någonting är stabilt behöver inte vara detsammasom att någonting är bra, att springa stabilt åt ett hållmen åt fel håll är faktiskt inte att springa åt rätt håll.Anf. 43 Näringsminister () replik:Herr talman! Jag får be att ta tillbaka mina 30 se-kunder, för det blev inget svar på frågan hur energi-politiken var tänkt att lösas.Jag förstår inte hur strategi ser ut. Nihade förhandlingar med . De gick bra, niskulle sitta i regering ihop. Ni var överens om väldigtmycket, och ni hade förhandlat i . Eftersomenergipolitiken är viktig för er båda utgår jag från attden avhandlades tidigt i förhandlingarna. Varför ärdet så hemligt? Varför får vi inget veta? Var det nisom sålde ut er extremistposition eller var det Miljö-partiet? brukar prata om öppenhet ochtransparens i offentlig verksamhet, men här är det pånågot vis slingerbulten som gäller. Det var inget svaröver huvud taget. Jag och många andra är väldigtnyfikna.Folkpartiet har den mest extrema positionen. Inteens kommer i dagens debatt i närhetenav den. Jag tycker att den är utmanande och provoce-rande, även om industrin till en början skulle varaintresserad av att få beslut i den riktning som Folk-partiet här driver, tror jag att den skulle känna siglurad om det plötsligt blev en politik i somvar så splittrande, som blev så kortsiktig och somskapade sådana motsättningar att det som industrinbehöver för sin planering, för sina investeringar ochför jobben i bara försämrades. Tänk på detEva Flyborg! Hon pratar så mycket om tillväxt, jobboch välfärd. Den extremistlinje som ni driver är tillskada för jobben, till skada för tillväxten och till ska-da för de offentliga finanserna i Sverige.Anf. 44 () replik:Herr talman! Det är skönt att få sista ordet. Jagönskar att hade kunna få det i de energi-politiska diskussionerna. Då hade vi kunnat fastslåsamma sak, det vill säga att inte ingår iden uppgörelse som näringsministern och hans kom-pisar och träffat, utan det Socialdemokraterna, som ingår i den uppgörel-sen. Varför han frågar oss hur vi ställer oss till det härtycker jag är lite märkligt. Han kan ju fråga själv. Deingår ju i hans eget regeringsunderlag.Jag vill ändå invända mot detta med extremistpo-sition. Är det så att näringsministern verkligen menaratt av svenska folket är extremister? Dåtycker jag att han har hoppat i alldeles galen tunna.65-70 %, en stor majoritet av svenska folket, villbevara kärnkraften och till och med bygga ut den.Det är sant att svenska folket står bakom mig iden här frågan. Det kan man ju säga att svenska fol-ket gör också bakom regeringen, långt bakom, herrnäringsminister.Anf. 45 () replik:Herr talman! Här har sjungits långsiktighetenslov. Jag var på en samling där jag - efter attlite kritiskt ha beskrivit elcertifikaten, eftersom vihade önskat ett annat system - fick frågan: Om nikommer till makten i nästa val är ni då beredda attriva upp den reformen? Då svarade jag: Nej, inte somett förstahandsalternativ, därför att jag tycker att dethar varit nog med ryckighet i energipolitiken. Härmåste vi samla krafterna för att nå största möjligastabilitet. Sedan tror jag att man kan komma att behö-va skruva på systemet, men att ha olika regeringarsom avlöser varandra - vilket alltför sällan sker -skulle innebära katastrofala följder för den långsik-tighet som måste prägla energipolitiken.Det var mitt svar. Jag är beredd att instämma ilångsiktighetens lov. Men jag skulle också viljasjunga långsamhetens lov. Jag anförde i mitt tal attjag tycker att regeringen har räknat fel. Jag tycker attregeringen mörkar när det gäller det bortfall somkommer att vara ett faktum också 2004. Bortfallet skauppgå till . I själva verket handlardet om , som konsum-tionen har ökat med . Det går inteihop. Det innebär att vi kommer att få kompenserabortfallet med import, och då är det bara att välja.Eskil gjorde det lätt för sig när hansade att vi inte själva kan bestämma på en avregleradmarknad. Nej, men då handlar det om import avkärnkraft, kolkraft och allt sådant som vi försöker attbli kvitt. Sådan är verkligheten. Det är därför som jagsjunger långsamhetens lov. Ha inte för bråttom medavvecklingen. Vi måste kunna ersätta den kraft sombortfaller på vettig sätt med tanke på miljön.Anf. 46 Näringsminister () replik:Herr talman! Det är trevligt att det är fler somhyllar långsiktigheten. Om vi nu pratar om det långaperspektivet kan jag påminna om att Kristdemokra-terna ju var det parti som engagerade sig för linje 3 ifolkomröstningen som krävde avveckling av dedå fem reaktorerna och att man inte skulle ta någranya i drift samt att detta skulle ske ganska snabbt. Jagkommer inte ihåg hur det var fråga om, menjag tror att det var tio år.Av motionen som bordläggerframgår det att fortfarande villavveckla kärnkraften. Det borde alltså finnas en na-turlig värdegrund för samarbete i dessa frågor. Vi harsamma grundsyn, och jag förmodar att den baseras pårespekt för folkomröstningsresultatet.I stället konstaterar jag att Kristdemokraternasamarbetar i dessa frågor med utkantspartierna, Folk-partiet och , som inte vill avveckla utansom vill bygga ut kärnkraften. Det gäller i alla fallFolkpartiet - hur det är med är jag intelika klar över.Här handlar det inte om tempo, om takten är lång-sam eller inte, utan här handlar det om färdriktning.Och jag vill fråga : Vore det inte trev-ligare att vara i ett avvecklingssällskap än i ett ut-byggnadssällskap i energipolitiken? Jag är säker påatt det, om vi hade den typen av diskussioner, skullefinnas möjlighet för ett givande och ett tagande iolika riktningar och man skulle hitta former för att fåbåde det ena och andra att fungera.När det gäller tempofrågorna och långsamhetenhar vi stängt en reaktor. Vi hoppas att viär kapabla att fatta beslut om att stänga av ytterligareen reaktor . Men inte skulle man kunna kalladet för någon racerfart, så kanske till och med detkravet kan anses vara uppfyllt.Anf. 47 () replik:Herr talman! står för en politikdär vi vill avveckla kärnkraften, men vi villgöra det i en takt där vi kan ersätta kärnkraften på ettvettigt och bra sätt. Det har varit grunden för vårpolitik genom alla dessa år. Jag tror att vi har varitbärare av den största långsiktigheten i politiken. har anklagat oss för att ha svängt, vänt kappanefter vinden eller ändrat våra beslut, men vi har haftjust långtsiktigheten som mål och perspektiv.Man kan inte utgå ifrån ett fattat beslut och genastsäga att man ska riva upp det. Det handlar om lång-siktiga investeringar, om att ta hänsyn till en nationellbasindustri som är energikrävande och så vidare.Om jag vore näringsminister och hade ansvaretför energifrågorna skulle jag ha gjort precis det somMikael sade, samlat betydligt fler partier ändem som står bakom dagens energiuppgörelseoch dem som samlades 1997. Vi hörde en liten histo-risk exposé över hur det gick till då. Men det hadefunnits möjlighet till andra lösningar. Det är att be-klaga att så inte skedde, med det skedde ganskamycket i dessa förhandlingar som definitivt inte kantillskrivas utan snarare berodde påatt Socialdemokraterna, fann för gott att ställa sig vid sidan och göraupp om saken utan att ta de hänsyn som vi vid dettillfället ansåg var helt nödvändiga.Anf. 48 Näringsminister () replik:Herr talman! pratade än en lång-siktighet. Men hur ska en långsiktig, stabil energipo-litik för avveckling genomföras tillsammans medFolkpartiet och som vill bygga nyakärnkraftverk? undviker själva grund-frågan, det fundamentala. Det handlar inte om tempo,inte om långsamhet eller snabbhet, utan det handlarom riktning. Ska man gå mot fler eller mot färrekärnkraftverk? Detta är den grundläggande frågan.Jag konstaterar att trots retoriken om avvecklingoch trots snacket om ansvar för att fullfölja folkom-röstningsresultatet är den väg som Kristdemokraternaväljer den väg som hänger ihop med ochModeraterna. Det går inte ihop för mig, och det be-klagar jag. Det finns ju en alternativ väg för Kristde-mokraterna, även om långsamheten inte får drivas sålångt att den innebär att man går in i evigheten medavvecklingen.Jag är inte lika dragen åt det eviga perspektivetsom kanske är. Men vi borde kunnabygga ett samarbete kring den färdriktning som vi äröverens om. har vi 2003. Jag konstaterar att MariaLarsson hellre pratar om 1997, men erbjudandet finnsdär. Är det avveckling eller är det merkärnkraft med fler aggregat och mer avfall som ärKristdemokraternas huvudvägval i den här frågan?Överläggningen var härmed avslutad.Motionerna bordlades.AjourneringKammaren beslutade på förslag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna till kl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.8 § Svar på interpellation 2002/03:246 om risk-kapitalförsörjningen för små företagAnf. 49 Näringsminister ():Herr talman! har ställt tre frågortill mig som rör riskkapitalförsörjningen för småföretag. Första frågan handlar om vilka åtgärder jagtänker vidta för att förLokal Utveckling (SKGF) ska få fortsatt informa-tionsuppdrag . Andra fråganhandlar om vilka åtgärder jag är beredd att vidta föratt SKGF ska ha tillräckliga resurser för sin verksam-het. Tredje frågan slutligen handlar om vilka åtgärderi övrigt jag är beredd att vidta för att stödja kreditga-rantiföreningarnas verksamhet.Småföretagare som har behov av lån och krediterkan vända sig till så kallade kreditgarantiföreningar.Dessa riskkapitalinstitut bygger på ett lokalt ochregionalt engagemang och syftar till att underlättafinansiering av företag i regionen. Ofta är kreditga-rantiföreningar bildade av lokala intressenter.I juridisk mening betraktas föreningarna som kre-ditmarknadsbolag och måste ha Finansinspektionenstillstånd för att driva verksamhet.Regeringen är positiv till och stöder framväxtenav lokala och regionala kreditgarantiföreningar. Ipropositionen En politik för tillväxt och livskraft förhela landet beslutades om särskilda resurser för dettaändamål. lämnas totalt3 i projektstöd för information omhur man startar kreditgarantiföreningar. Bidragenlämnas till de berörda lokala aktörerna.Sveriges Kreditgarantiförening för Lokal Utveck-ling beviljades för infor-mationsinsatser. Enligt beslutet skulle SKGF lämnaen redovisning och utvärdering av gjorda insatsersamt redovisa en plan för fortsatt arbete. Den slutligaredovisningen lämnades av SKGF för bara någonvecka sedan.Jag tycker att det är rimligt att avvakta med att taställning till ett nytt beslut om finansiering innan vitagit del av redovisningen och utvärderingen. Reger-ingen kommer att besluta om de resterande medlenoch hur dessa ska användas.SKGF kommer också framöver att ha en centralroll för framväxten av kreditgarantiföreningsverk-samheten. Det var mina svar på tvåförsta frågor som gällde specifikt SKGF.Den tredje frågan handlar om kreditgarantiföre-ningar generellt. Jag anser att de medel som regering-en avsatt inte ska vara den huvudsakliga finansie-ringskällan för de kreditgarantiföreningar som växerfram. Statens insatser ska enbart underlätta spridandetav information.Kreditgarantiföreningar är inte en offentlig in-stans. De måste bygga på ett lokalt och regionaltengagemang och ansvarstagande. För en långsiktigoch hållbar verksamhet krävs att föreningarna självakan skapa dessa grundförutsättningar.Anf. 50 ():Herr talman! Jag ber att få tacka näringsministernför svaret. Det är klart att jag kan gnälla lite över attdet är lite defensivt och undvikande och säga att jaggav ministern en möjlighet att verkligen gå till histo-rien som den kraftfulla ministern och en pionjär föratt bygga upp den här verksamheten som är så viktigför tillväxten och framför allt för den regionala ut-vecklingen i landet. Men jag vill ändå ha ett positivtanslag här. Jag noterar att ministern säger att han ärpositivt inställd till och stöder framväxten av lokalaoch regionala kreditgarantiföreningar. Det tycker jagär en väldigt bra start. Det innebär att det finns enbred politisk majoritet för att fortsätta den här verk-samheten.Jag är också överens med näringsministern om attnär de här kreditgarantiföreningarna, som byggs upplokalt, väl är uppbyggda ska de vara självgående ochfungera så att företagarna hjälper varandra att se tillatt riskkapital finns. Det har vi goda erfarenheter avhemma i norra där den första kreditgaranti-föreningen bildades.Men det här är inte tillräckligt. Det räcker inte attbara vara positiv, utan det krävs framför allt två sa-ker. Det krävs utbildning och information för att flerföreningar ska bildas. Det krävs också ett grundkapi-tal så att man har en stark soliditet så att verksamhe-ten kan fungera.