prot · GR0934 · 2003-11-24 00:00:00 — Det handlar om ren och skär dålig arbetsmiljö för enskilda individer som i det dagliga jobbet utan hjälpmedel står och lyfter på gamla människor och inte orkar med det helt enkelt därför att det fysiskt är för tungt. Får man dessutom inte möjlighet att ta paus och återhämta sig blir det övermäktigt. Ja, detta hänger ihop hur föräldraförsäkringen är utformad har säkert betydelse för hur arbetslivet fungerar för enskilda människor. Hur kommuner och landsting finansieras har naturligtvis betydelse för hur enskilda människor kan fungera bättre i sitt arbete. Och jag är alldeles övertygad om att vi nu har sett och ser den första generationen kvinnor inom vården som i verklig mening har dubbelarbetat, som både har haft ett heltidsjobb eller ett deltidsjobb och förvärvsarbetat ett helt liv och också haft huvudansvaret hemmavid och att det nu har satt sina spår i form av både utbrändhet och belastningssjukdomar och skador som har drabbat kvinnor. Det som var männens stora skador finns nu hos kvinnor i form av utslitna axlar och nackar. Detta hänger naturligtvis ihop. Vi kommer säkert att återkomma, , och jag ser fram emot dessa interpellationsdebatter. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2003/04:87 om bidrag till ungdomsorganisationer för internationell verksamhet 72 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att öka ungdomars möjligheter till löpande internationell verksamhet samt om jag är beredd att se över det statliga stödet till ungdomsorganisationerna så att de ges bidrag för sin internationella verksamhet. Jag instämmer med om att det är viktigt att föra samman människor med olika bakgrund och skapa förutsättningar för möten mellan olika grupper. Det är särskilt viktigt att ungdomar ges möjligheter till möten och erfarenhetsutbyten med ungdomar från andra länder. Jag kan konstatera att ungdomar ges en rad olika möjligheter till internationellt utbyte dels genom skolan, dels genom ungdomsorganisationernas försorg. Både och Internationella programkontoret för utbildningsområdet arbetar för att bredda deltagandet i internationella utbyten, för att nå grupper som annars inte skulle delta. En undersökning av ungdomars attityder och värderingar, De kallar oss unga, som genomförde 2002 (Skrifter 2003:1), visar att av ungdomar i åldern varit utanför som volontär eller biståndsarbetare och att av ungdomarna har deltagit i ett ungdomsutbyte. fördelar ekonomiskt stöd till de gymnasieskolor, som inom de yrkesförberedande utbildningarna förlägger delar av den arbetsplatsförlagda utbildningen (APU) utomlands. Internationella programkontoret för utbildningsområdet lämnar information och ekonomiskt stöd till skolor, företag, organisationer och enskilda individer som vill delta i internationellt utbildningssamarbete. Utbyten för ungdomar och lärare är en viktig del av verksamheten. Antalet svenska deltagare, som deltog i programkontorets olika program, uppgick till 5 349, varav ett stort antal var ungdomar. Utöver detta deltog många i det nordiska samarbetsprogrammet Nordplus-junior, som beräknas ha totalt 2 500 deltagare . fungerar som programkontor för EU-programmet vilket pågår , 20002006. Programmet består till största delen av ungdomsutbyte för ungdomsledare och ungdomar i åldern . I programmet ingår också bland annat volontärtjänst och olika typer av ungdomsinitiativ. deltog 1 417 ungdomar från i EU-programmet . Dessutom deltog 1 472 utländska ungdomar i programmet. Jag vill poängtera att det är särskilt viktigt att arbeta för att ungdomar, som inte vanligen deltar i internationella sammanhang, ges möjlighet och även uppmuntras till att delta i internationellt utbyte. Bland de utbytesprojekt inom EU-programmet , som beviljat medel , utgörs andelen projekt som riktar sig till unga som vanligen inte deltar i internationellt utbyte till , vilket är en ökning . har också fördelat medel ur Allmänna arvsfonden för utveckling av ungdomssamarbete i Östersjö- och . har tillförts medel ur Allmänna arvsfonden för ungdomsutbyten i EU:s östra gränsregion, bland annat i , och . för ungdomsorganisationer (LSU) strävar efter att öka ungdomsorganisationernas kompetens i internationella frågor. LSU har bland annat beviljats stöd från Allmänna arvsfonden för ett projekt som syftar till att utveckla samarbetet med Öst- och . Sammanfattningsvis finner jag att det finns goda möjligheter för ungdomar att genom olika ungdomsutbytesprogram närma sig andra kulturer och få kontakter med ungdomar i olika länder såväl inom som i den så kallade tredje världen. Jag anser inte att det finns anledning till något initiativ från min sida i den delen. Huvudsyftet med de statliga bidragen till ungdomsorganisationerna är att stödja det ideella engagemanget bland ungdomar. Detta stöd har som främsta syfte att stödja ungdomsorganisationernas reguljära verksamhet. Grundtanken är att varje enskild ansvarar för att forma sin egen verksamhet. Jag ser inte att det finns anledning att rikta delar av statsbidraget för att ungdomsorganisationerna ska använda det till internationell verksamhet. Som jag har nämnt finns det ju ett stort antal möjligheter för ungdomar att delta i ungdomsutbyte och olika internationella projekt. Jag är således inte beredd att se över det statliga bidraget till ungdomsorganisationerna. 73 Tredje vice talman (): Jag vill tacka ungdomsministern för svaret. Jag kan i stort sett hålla med henne om att ungdomar ges en rad olika möjligheter till internationellt utbyte. Utgångspunkten i min interpellation var just också den att ungdomar har egna internationella erfarenheter och att deras perspektiv på livet inte är begränsat till den stad eller den landsända som de bor i, även om det, som sagt, finns grupper i samhället som inte deltar i verksamhet med internationella kontakter. Jag tror dock att ungdomar och deras organisationer skulle kunna bidra i än större utsträckning, till exempel i utvecklingsbiståndet där många projekt , inte minst när det gäller internationell demokratiutveckling, har stort inslag av ungdomar och deras organisationer. Här vet jag att kravet på 20-procentig egenfinansiering, som gäller även för ungdomsorganisationer, innebär ett problem för många. Men, fru talman, min interpellation rörde inte främst detta, inte heller enskilda personers möjligheter till internationella kontakter, som statsrådet i sitt svar uppehöll sig vid. Det är inte därför som jag anser att ungdomsorganisationerna ska ha goda möjligheter till löpande och kontinuerliga internationella kontakter, utan det är för att, precis som jag skriver i min interpellation, jag tror att det är ett sätt att stärka ungdomars demokratiska engagemang, inte minst i internationellt beslutsfattande. I en alltmer internationaliserad värld fattas alltfler beslut i internationella sammanhang stater emellan. medlemskap i har ju till och med inneburit att beslut fattas på överstatlig nivå. Vi vet att förtroendet för fattade beslut minskar ju längre bort från vanliga medborgare, om uttrycket tillåts, som beslutsfattarna sitter. Och förtroendet för internationell politik och internationellt fattade beslut är tyvärr alldeles för lågt . I har vi en lång tradition av ett brett deltagande i de demokratiska beslutsprocesserna och i politiken, politiken i vid mening. Vi har lyckats göra många grupper delaktiga, inte bara genom breda remissförfaranden utan också genom relativt transparenta beslutsprocesser som underlättar eller möjliggör opinionsbildning. Jag anser att det är viktigt att medborgarnas delaktighet och de demokratiska processerna hänger med när besluten flyttas och delvis byter arena. Jag vill därför förtydliga min fråga, fru talman, till ungdomsministern och fråga henne hur hon ser på opinionsbildning på till exempel europeisk nivå. Statsrådet säger att det statliga stödet till ungdomsorganisationerna har som främsta syfte att stödja ungdomars reguljära verksamhet. Jag vill med anledning av detta även fråga statsrådet hur hon ser på de politiska ungdomsförbundens reguljära verksamhet, på elevorganisationernas verksamhet och på ungdomars miljö- och kulturorganisationers verksamhet. Borde inte deras reguljära verksamhet kunna omfatta löpande kontinuerliga kontakter med deras internationaler och systerorganisationer i andra länder? 74 Statsrådet (): Vi kanske faller varandra i talet lite grann, och jag. Jag har ingen annan uppfattning än att internationellt utbyte, internationellt samarbete och internationella relationer är betydelsefulla, inte minst för unga människor som växer upp i en värld som inte bara påverkas här hemma av de lokala besluten utan naturligtvis också på andra nivåer. När det gäller den globala nivån men också den europeiska nivån känns naturligtvis möjligheten att påverka alltid mindre när besluten fattas längre bort. Att försöka åstadkomma möjlighet att faktiskt fatta beslut så nära människor som möjligt är naturligtvis betydelsefullt. När det gäller den europeiska nivån och opinionsbildning spelar European Youth-formen en väldigt stor roll. Man samordnar de olika landsorganisationerna, det vill säga LSU i och dess motsvarighet i andra länder. Det är en betydelsefull del av opinionsbildningen. Men jag tror också att den förening, det parti, den kyrka, den organisation man deltar i också finns som opinionsbildare på internationell och europeisk nivå. Det är nog än viktigare. Det finns grupper som inte deltar, sade , och det är riktigt. Även om vi inte ska tala om enskilda program och möjligheter för enskilda ungdomar, tror jag att möjligheterna till arbetsplatsförlagd utbildning utomlands, som tillskjuter medel till, men också möjlighet att via programmet Ungdom faktiskt vistas i ett annat land. Det vänder sig verkligen till ungdomar som av olika skäl kanske inte hade lämnat vare sig , skolan eller jobbet för att vara någon annanstans och skaffa sig de erfarenheterna. Jag tror att avslutningsfrågan, som jag inte riktigt hann skriva ned, handlade om möjligheterna för politiska ungdomsförbund och andra föreningar och organisationer att utöva ett samarbete med sina internationaler och annat. De är naturligtvis en del, som jag ser det, av en reguljär verksamhet. När jag säger att ungdomsorganisationerna har statliga anslag och bidrag för att ägna sig åt sin reguljära verksamhet handlar det ju inte enbart om administrativa uppgifter eller om den nationella verksamheten, utan varje organisation gör ju sina prioriteringar. Det är ungefär där jag landar när det gäller interpellationsfrågan, om det finns skäl att se över det statliga bidragssystemet. Jag tycker inte att det finns skäl att göra det utifrån dessa förutsättningar så länge bidraget är så fritt att varje organisation utifrån sina förutsättningar faktiskt kan använda detta anslag. Om det sedan är för internationell eller nationell verksamhet måste vara upp till varje . 75 Tredje vice talman (): Jag får tacka för kompletteringarna av svaret men beklagar att ungdomsministern ändå så tydligt säger att statsbidragen som de ser ut inte behöver förändras eller ses över. Jag vet att många ungdomsorganisationer, inte minst de politiska, har svårt att upprätthålla en nivå på sina kontakter med sina systerorganisationer på både den globala och den europeiska arenan. Vad som är specifikt för just ungdomsorganisationerna är att de relativt ofta byter ledning och byter aktiva medlemmar. Det är alltså väldigt viktigt att kunna ha en kontinuerlig verksamhet. Man kan inte hänga upp ett internationellt utbyte eller ett internationellt kontaktnät på en person, utan det är viktigt att det kan gå i arv, att man kan överlämna kontakter och så vidare. Därför tycker jag att det är viktigt att vi försäkrar oss om att ungdomar och deras organisationer har möjlighet att hänga med i den alltmer internationaliserade värld som vårt samhälle blir. Jag vill ändå ge ungdomsministern ytterligare en chans, fru talman, att komplettera sitt svar på frågan om det inom något område finns möjligheter till ökat stöd eller till förändringar. bevars handlar inte allt om pengar, även om resurserna när det gäller internationell verksamhet naturligtvis är oerhört viktiga. Hur ser ungdomsministern på det här? Finns det några möjligheter att öka stödet till ungdomsorganisationerna i den här verksamheten så att de kan ha kontinuerliga kontakter med sina systerorganisationer? 76 Statsrådet (): Jag finner ingen anledning att se över statsbidragen till ungdomsorganisationerna det var mitt svar av det skälet att bidragen är så fria att varje kan göra sin egen bedömning. Om vi börjar rikta bidragen och tala om att så här mycket borde ägnas åt den här sortens verksamhet och så här mycket åt jämställdhet, integration, studier eller medlemsrekrytering har vi helt plötsligt inte ungdomsorganisationer som är fria att styra sin egen verksamhet. får gärna i sitt sista inlägg förtydliga sin fråga med på vilket sätt man skulle se över detta. Det är klart att ökade resurser alltid är någonting som ungdomsorganisationer ser positivt på, vilket jag har full förståelse för. Mer resurser ger alltid möjlighet att skapa än mer verksamhet. Jag vet att de politiska ungdomsförbunden inte är helt överens, men de för mycket diskussioner om mandatbundna stöd och över huvud taget om hur man som organisation ska värderas kontra andra ungdomsorganisationer. Detta är ju en betydligt större fråga än att diskutera möjligheterna till internationell verksamhet. Ungdomsorganisationerna får ungefär 65 miljoner i reguljära statsbidrag. Stödet, får vi väl uttrycka det som, från , där man alltså får del av avkastningen från , är nu uppe i . Möjligheten att använda alltmer resurser till alltmer verksamhet tilldelas alltså såväl de politiska ungdomsförbunden som andra organisationer. får gärna förtydliga sin fråga något. Det finns ingen aktuell diskussion som handlar om att det skulle tillföras mycket mer resurser. Däremot tillkommer det många nya ungdomsorganisationer som slåss om det utrymme som finns och som naturligtvis har olika verksamheter som också konkurrerar med varandra. Det är klart att ungdomar som är väldigt intresserade av internationell verksamhet sannolikt söker sig till de organisationer och den verksamhet som de tycker är mest lyckosam, så i den meningen finns det förstås också en konkurrens mellan ungdomsförbunden. Möjlighet till internationell verksamhet finns, hävdar jag. Men det är klart att det är en fråga om prioritering bland all den verksamhet som man vill ordna. Ungdomsorganisationer är ju ofta väldigt ambitiösa och vill inte ha bara en sorts verksamhet. Men de politiska ungdomsförbunden kan ju använda sitt stöd tillsammans med medlemsavgifter, stödet från moderpartierna och annat. Den möjligheten finns för dem liksom för alla andra. 77 Tredje vice talman (): Jag vill börja med att tacka statsrådet för debatten. Hon har ju ändå kompletterat det svar hon först gav, även om jag tvingas konstatera att hon inte är beredd att se över bidragen till ungdomsorganisationerna i syfte att stödja även deras reguljära internationella verksamhet och kontakterna med systerorganisationer. Jag ska självklart komplettera min fråga på det sätt som statsrådet ville. Det gällde just det som min interpellation handlar om, nämligen att jag har fått signaler, inte bara från de politiska ungdomsförbunden, om att det är svårt att rymma den internationella verksamheten i det reguljära stödet. När nu det europeiska samarbetet utökas med länderna kring och så vidare blir det också större konkurrens om de resurser som finns till exempel inom EU-systemet, vilket har gjort att svenska ungdomsorganisationer har fått det svårare att klara av det här med kontinuitet, generationsväxling och så vidare. Jag tror att det är otroligt viktigt att vi försäkrar oss om att det civila samhället ges förutsättningar att delta både på den globala och på den europeiska arenan om svenskarna ska känna sig delaktiga i detta samarbete och ha förtroende för de beslut som vi gemensamt fattar. Här har staten ett särskilt ansvar för ungdomarnas möjligheter. Det internationella samarbetet, inte minst på EU-nivå, handlar om utbildning, arbetsmarknad, miljö och så vidare frågor som engagerar ungdomar. Det är detta engagemang som jag anser att vi måste ta till vara, och vi ska ta till vara det inom ungdomarnas egna organisationer. 78 Statsrådet (): Med risk för att upprepa mig vill jag säga att det reguljära statsbidraget kan användas precis som önskvärt inom respektive . Den dagen vi har stora nya resurser att fördela är det klart att jag som ungdomsminister slåss för ungdomsorganisationernas väl och ve; det råder ingen tvekan om det. handlar det inte om resurser utan om att ungdomsorganisationerna är alltför små. De klarar inte av, oavsett ekonomiska resurser, att befinna sig i så många olika länder, hålla alla dessa kontakter och klara administrationen. Här är LSU en viktig samordningspart, likaså som har samarbeten ihop med Sida, World Youth, , , det finns många länder där man kan delta. När man som enskild organisation kanske känner sig lite för liten eller känner att de administrativa uppgifterna är en övermäktiga finns alla förutsättningar att faktiskt samarbeta med andra ungdomsorganisationer. Man kan då passa på att ta kontakt med sin systerorganisation eller med ett projekt som har ett ämne man är särskilt intresserad av. Jag menar nog att ungdomsorganisationerna har ganska goda förutsättningar. Det gäller att ta vara på dem och att hitta rätt i djungeln av alla de anslag och bidrag som faktiskt finns till för ungdomsorganisationerna. Jag hoppas att LSU lever upp till den roll man har i det fallet. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2003/04:92 om integration och folkbildning 79 Statsrådet (): har frågat integrationsminister vilka åtgärder hon är beredd att vidta för att öka folkbildningsmöjligheterna för invandrare och därmed öka integrationen mellan olika invandrare och svenskar. Eftersom frågor rörande folkbildning ligger inom mitt ansvarsområde har interpellationen lämnats över till mig för att besvaras. Den verksamhet som bedrivs inom både studieförbund och folkhögskolor har betydelse för invandrares integration. Folkbildningen verkar oberoende av etniska, religiösa och sociala gränser, och invandrarorganisationerna samverkar med olika studieförbund och folkhögskolor. Enligt förordningen om statsbidrag till folkbildningen är syftet med statens stöd bland annat att stärka och utveckla demokratin och skapa engagemang för att delta i samhällsutvecklingen. I denna förordning anges personer med utländsk bakgrund, deltagare med funktionshinder och arbetslösa som särskilt viktiga målgrupper för folkbildningen. Ansvarsfördelningen mellan staten och folkbildningen, som gäller , innebär att staten lägger fast syften med de statliga bidragen och folkbildningens anordnare lägger själva fast målen för verksamheten. Denna ansvarsfördelning ger folkbildningen ett långtgående mandat att själv, genom , avgöra hur statens bidrag ska användas och fastställa kriterier för fördelningen mellan folkbildningens olika aktörer. Denna av fastställda ordning lägger ett stort ansvar på att anpassa fördelningen av medel till förändrade behov inom folkbildningen och samhället. ensamt avväger balansen mellan å ena sidan kraven på kontinuitet och stabilitet i bidragsgivningen och å andra sidan behovet av flexibilitet för att möta nya behov. Staten prövar återkommande, på grundval av statliga utvärderingar, om statens syften med statsbidraget kan anses ha uppnåtts. påpekar att hon är medveten om att det pågår en utredning om folkbildning. Jag vill förtydliga detta med att det är den andra statliga utvärderingen som pågår i syfte att klarlägga om statens syften med bidraget till folkbildningen uppfylls. I uppdraget ingår bland annat att belysa vilken betydelse folkbildningen har för integrationsarbetet. Som ett komplement till utvärderingen har medel ställts till disposition för att rådet tillsammans med berörda aktörer ska formulera folkbildningens syn på dess framtida roll och uppgifter. För att ytterligare bredda beslutsunderlaget har regeringen tillsatt en utredning som ska undersöka vilka grupper som inte deltar i folkbildning och skälen till att de inte deltar. Samtliga uppdrag ska redovisas . Jag räknar med att på så sätt inom en relativt snar framtid få ett fullödigt underlag som belyser de frågor som lyfter fram. Folkbildningens förmåga att möta invandrares behov kommer att vara en viktig faktor vid regeringens bedömning av om syftena med bidraget till folkbildningen har uppfyllts. Det är självklart att folkbildningen även ska ha en betydelsefull roll i integrationen mellan olika samhällsgrupper. 80 (): Tack för svaret! Jag lyssnade nu för att se om man kanske tolkade det annorlunda än när man läste det, men jag upplever det fortfarande som ett väldigt allmänt hållet svar som jag hade kunnat läsa mig till i vilka papper som helst. Kanske kommer vi fram till mer lösningar under debatten. Jag hade också tänkt mig att få svar av eftersom jag tycker att detta är ett integrationsprojekt. Folkbildningen är värdefull och viktig. Där vet jag att ministern och jag har samma syn. Jag tror också att den kommer att få en allt större uppgift . Vi vet att våra ungdomar behöver få en bättre utbildning. går ut skolan utan godkända betyg, och dessa kommer att behöva läsa upp sina betyg bland annat i folkbildningens regi. Så övergår jag till dagens ämne. Folkbildningen nås av över två miljoner medborgare, vilket kan ses som ett väl godkänt betyg åt deras verksamhet. Deras pedagogik bygger på att stärka självkänslan och på att man ska få en självkännedom som ett led i den personliga mognaden. I de mål som har tagits fram för folkbildningen finns det bland annat med att integrationen mellan gamla och nya svenskar ska öka. Det är ett mål som jag ställer upp på till . Folkbildningen är en källa till praktisk integration och ett sätt att lyfta människor i samhället, de som bäst behöver det. sade i ett svar på en fråga om integrationen: En särskilt viktig målgrupp för statens stöd till folkbildningen är personer med utländsk bakgrund. För många invandrare kan det till en början, innan man lärt sig mer om sitt nya land, kännas främmande att delta i folkbildning som är utformad för människor som är väl insocialiserade och integrerade i det svenska samhället. Erfarenheter visar att många av de muslimer som står utanför samhället sällan deltar aktivt i samhällslivet. Det kan bero på att dessa människor har svårt att finna lämpliga forum som tilltalar dem. I lever ungefär 350 000 muslimer. Många av dem uppfattar att de inte har tillträde till samhället. Det handlar om språk, skolor, utbildning, arbete, bostäder och tillgång till medier. Vissa menar att deras religion och livsföring betraktas med skepsis och inte får utrymme i det offentliga samtalet. För att de ska få en mjukstart när det gäller folkbildning har därför studieförbundet byggt upp ett samarbete med det islamiska studieförbundet för att stödja och utveckla studier och kulturaktiviteter i muslimska organisationer och föreningar. Det är lättare att nå muslimerna genom det här arbetet, som man startade . Målet är att utveckla och samordna en studieverksamhet som bidrar till att integrera svenska muslimer i samhället. Det är viktigt att poängtera att det handlar lika mycket om att muslimer ska integreras i det svenska samhället som att vi, som har en annan bakgrund, ska integreras i muslimernas tankesätt och få ökad förståelse för dem. Vi måste integreras i som det ser ut och inte blunda för att islam är en del av vårt samhälle. Syftet med Ibn Rushds och Sensus samarbete är att muslimer i allt högre grad ska bli delaktiga i samhällslivet. Det handlar om ett ömsesidigt utbyte som förhoppningsvis kan bidra till att vi får ett där vi kan bryta den kulturella och religiösa segregationen.