prot · GQ0962 · 2003-02-20 00:00:00 — Någraforskare valde att lämna kommittén innan slutdoku-mentet lades fram. Därför är alla hänvisningar tilldenna rapport mycket tveksamma.Det är oklokt att alltför slentrianmässigt bortsefrån allvarliga hälsorisker i samband med exponeringav elektromagnetiska fält. Studien visar att försiktig-hetsprincipen bör vara vägledande på grund av ris-kerna, inte minst vid barns och ungas exponering. Detär klart att studierna ifrågasätts och kritiseras av före-trädare som på olika sätt har anknytning till berördabranscher. Vi anser att det finns risker med det.Sverige har annars varit ett föregångsland påmånga sätt när det gäller arbetarskydd, folkhälsoar-bete och praktisk tillämpning av försiktighetsprinci-pen på olika hälosområden. Det kan dock mycketstarkt ifrågasättas om inte denna hållning är satt påundantag just på det område som vi nu diskuterar.Och varför är det så? Det vore välgörande att få höravad socialministern avser att göra åt detta.Det finns också andra risksamband förutom el-överkänslighet. En alldeles färsk rapport som redovi-sades i visade att expo-nering för elektromagnetiska fält i yrkeslivet kan merän fördubbla risken att utveckla Alzheimers sjukdom.Det visar en ännu opublicerad studie från . Studien utfördes bland 930 deltagare i detså kallade och ska följas avfler studier som kan få bilden att yt-terligare klarna och tydligare visa på sambanden. Detkommer ständigt nya rapporter som aktualiserar vik-ten av att på allvar tillämpa försiktighetsprincipen,inte bara som en högtidsfras utan i verkligheten.Som framhålls i interpellationeroch likaså i Vänsterns motioner är elöverkänsligheten växande folksjukdom. De drabbade tvingas i åt-skilliga fall att flytta från sina hem och lämna sinaarbeten. Det är ett tragiskt faktum att många drabbadeockså vägras sjukpenning även om läkare sjukskriverpatienten. Ett flertal försäkringskassor godkänner inteelöverkänslighet som sjukdom. Dessa skilda bedöm-ningar från olika försäkringskassor är inte acceptabla.Det vore av värde om socialministern kommente-rade detta. På samma sätt vore det värdefullt att hörasocialministern kommentera varför elöverkänslighetinte kan bedömas som arbetsskada. Som jag tidigareframhöll börjar det att framkomma alltfler rapporterom samband mellan elektromagnetiska fält och all-varliga sjukdomar. Symtomen på elöverkänslighetbör kunna betraktas som grund för bedömning avarbetsskada, enligt mening.Vad avser socialministern att göra åt detta?Anf. 23 ():Fru talman! Det här är en väldigt viktig diskus-sion. Vi kan inte längre blunda för att det finns pro-blem i samhället med elöverkänslighet. Det är alltflermänniskor som drabbas, och de blir sjuka av olikatyper av strålning. Som vi har hört här tidigare hand-lar det om hundratusentals människor.När det här förekommer måste man agera. Det ärbakgrunden till att och jag tidigarehar väckt en motion om att elöverkänslighet bör er-kännas som sjukdom.Själv har jag tidigare inte tagit dessa problem pånågot större allvar. Jag har trott att det mest har varitinbillning och den typen av förklaringar. Men underdet har jag blivit kontaktad av en raddrabbade människor som har övertygat mig om attelöverkänslighet faktiskt existerar i verkligheten.Jag tänker exempelvis på en kvinna som har varittvungen att flytta från sitt hem på grund av att det harsatts upp en mobilmast i närheten. sover hon ien friggebod, klädd med aluminiumfolie på insidan.Hon hoppas att kunna flytta till enelsanerad lägenhet. Men om det är möjligt vet honinte. I och med att elöverkänslighet inte är godkändsom sjukdom är det inte säkert att det går att få bo-stadsanpassningsbidrag och så vidare.Socialministern konstaterade i svaret att pati-enter som sätter sina sjukdomssymtom i sambandmed elektromagnetiska fält ofta upplever att de får ettdåligt bemötande i vården. Det gäller också bemötan-det från olika myndigheter. Så länge som elöverkäns-lighet inte har klassificerats som en sjukdom tas dessapatienter ofta inte på allvar.De formuleringar som socialministern hänvisadetill i hälso- och sjukvårdslagen och i Socialstyrelsensallmänna råd för att komma till rätta med det dåligabemötandet fungerar tydligen inte. De är ju till för ska få ett bra bemötande även om det inte finnsnågot vetenskapligt underlag som styrker sambandetmellan sjukdomssituationen och strålning av olikaslag.Jag vill fråga socialminister : Vadska vi göra åt situationen, att människor som hardrabbats av elöverkänslighet och som själva är över-tygade om att det beror på det inte bemöts bra i vår-den och av myndigheterna? Hur ska vi agera så längesom elöverkänslighet inte betraktas som en sjukdom?Anf. 24 Socialminister ():Fru talman! Jag har faktiskt aldrig trott att det harhandlat om inbillning. Jag har mött många som redo-visar det som de uppfattar som elöverkänslighet, ochjag har talat med dem om deras bekymmer. Jag haraldrig trott att det skulle ha varit någon sorts inbill-ning.Däremot är det ett bekymmer att det inte finns nå-gon konsensus i forskarvärlden kring hur man förkla-rar dessa allvarliga symtom. Jag tycker att den rentprincipiella inställning som redovisas i hälso- ochsjukvårdslagen och i rekommenda-tioner, nämligen att man inte ska utgå ifrån behovetav en fastställd diagnos för att kunna räkna med vårdoch behandling och stöd från samhället, bör ocksårimligtvis gälla när det handlar om stöd vid arbets-skador eller annat stöd från samhället.Egentligen är det inte så intressant för den enskil-de om det fastställs en diagnos eller inte, utan detintressanta är att man får stöd och hjälp för hantera desymtom och problem som man har. Jag vet ju att detfinns ganska många goda exempel på, inte bara påarbetsgivare utan också på kommuner som har ställtupp med stöd för att anpassa bostäder med mera.Jag hoppas att forskningen ska komma till klarhet.Vad handlar det om? Hur ser det ut? Vad kan manåtgärda mer än att använda försiktighetsprincipen?Hur kan vi se till att skydda oss mot elektromagnetis-ka fält? På vilket sätt i övrigt skulle man kunna hante-ra problemen?Bekymret är ju, vilket inte är ovanligt inom fors-karvärlden, att det inte finns någon konsensus. Dendominerande uppfattningen bland forskarna är just inte kan påvisa något samband. Därav följer inte heller fastställer någon diagnos eller anseratt elöverkänslighet är att fastställa som sjukdom.Då är det viktigt att vi låter forskningen fortsättaatt utröna och att vi - och det vill jag under-stryka - garanterar de människor som har symtomoch problem en god vård och ett gott bemötande isjukvården.Jag har inget annat svar på frågan än att det är So-cialstyrelsen som tillsynsmyndighet som ska se till attsjukvården fungerar i detta avseende och lever upptill de riktlinjer som styrelsen själv har utarbetat.Anf. 25 ():Fru talman! Det sista som socialministern sade omjust vikten av att dessa människor blir bemötta medvärdighet i vården är oerhört viktigt, därför att det äralltför många som har vittnat om motsatsen. När manbörjar engagera sig i den här typen av frågor är detväldigt många som hör av sig på ett eller annat sätt,och just det bemötande de har fått, att inte bli trodda,gör att väldigt många av de här människorna mårväldigt, väldigt dåligt.I hanterar man de här frågorna på etthelt annat sätt. Där finns det möjligheter att få be-handling. Där betraktas elöverkänslighet som ensjukdom. Även när det gäller en del andra sjukdomar- det handlar om eksem, allergier, kemisk känslighetmen också om elöverkänslighet - kan man få stödgenom sjukförsäkringen att komma till en specialkli-nik för utredning och behandling. Det har visat sig haft god framgång och lyckats väl. Det är 18 000patienter som har fått sådan behandling. Jag vet inteom socialministern har tagit del av detta. Men jagtycker att det är viktigt att vi också ser utanför vårtlands gränser när det gäller elöverkänslighet. Det ärett problem som finns i många länder i hela världen , och det säger också, helt riktigt, socialministern isvaret.Efter att ha sett känns detsom att de här personerna som varit så övertygadeoch säkra är lika övertygade och säkra.Det var ju en person som sade att symtomen kan varaett uttryck för en stressig livsstil, men har också del-vis kunnat bekräftas i olika studier.En professor och sömnforskare, vid , berättar att testperso-ner som talat i till exempel mobiltelefon strax föresänggåendet har uppvisat förändringar av den såkallade djupsömnen, och den sömnen behöver vi jualla så väl.Vi har varit säkra på att strålningen inte ärfarlig. Men den man som intervjuades i Uppdraggranskning var inte längre lika säker på att den intekan vara farlig för oss. Det vet vi inte säkert.En annan tyckte att det var fel att använda ordet"betryggande" när det gäller om det är farligt ellerinte, för vi vet inte om strålningen påverkar tillexempel allergier eller spermaproduktion. Och detsaknas fortfarande forskning på GSM-telefoner, med-gav han.Jag tycker att det känns skrämmande att det sak-nas forskning inom det här området. Det är ju såotroligt många människor som har mobiltelefoner iSverige - man räknar med att vi har sju miljoner- som man talar om att det saknas forsk-ning.Det har gjorts en sammanställning av vittnesmål,svart på vitt, från olika personer som har utsatts fördetta. Jag måste bara läsa vad en person har sagt. Detär råd och tips när man är elöverkänslig: Åk inte bil,buss, flyg, tunnelbana, pendeltåg eller tåg. Gå inte påbio, teater, opera, konsert eller liknande. Stå inte förnära påslagna datorer, kopieringsapparater, frys- ochkyldiskar, tvättmaskiner, torkskåp, lysrör, lågenergi-lampor med mera. Tänd inga lampor hemma. Dra uralla elkontakter. Stå inte vid spisen och laga mat.Stryk bara . Titta inte på TV. Prata inteför länge i telefon. Använd inte mobiltelefon ochvistas inte på platser där det finns människor medmobiltelefon. Kan vi sätta oss in i vilken situation dehär människorna lever under, hur det är att vara såstarkt begränsad?Det är för många personer i som hardrabbats på det här sättet. Och jag vill verkligenskicka med att här måste vi ta ett mycket större an-svar än vad vi gör . Det finns inget försvar för attvi i skjuter frågan framför oss och inte sätterin allt vi kan för att förbättra möjligheterna för de härpersonerna.Anf. 26 ():Fru talman! Det är ett illavarslande faktum, somvi också hörde nämna, att och dess företrädare nu börjar svävapå målet om hur pass betryggande den nuvarandekunskapsnivån, som utgör grunden för den hittillsförda politiken, egentligen är. Det kunde vi konstaterahäromkvällen när vi såg , ett TV-program med utfrågning av ansvariga. Det förstärkerytterligare vikten av att intensifiera en allsidig forsk-ning och börja tillämpa försiktighetsprincipen i prak-tisk handling.Ute i finns numera massor av exempel påhur man ökar informationen om riskerna till befolk-ningen, hur man lokalt och nationellt skärper säker-hetsbestämmelserna när det gäller till exempel mas-ter, basstationer och antenner. Vi kan hämta exempelfrån , , , ochItalien och visa att de ligger före i säkerhets-och folkhälsotänkande i samband med icke-joniserande strålning och elöverkänslighet.Vi har, som jag framhöll, en god tradition att fallatillbaka på inom folkhälsoområdet i . Men justpå de här områdena riskerar vi nu att hamna rejält påefterkälken. Det är bekymmersamt tycker vi i Väns-terpartiet.Vi måste alltså ta människornas problem och all-varliga besvär med elöverkänslighet på djupaste all-var. Vi måste arbeta med både orsak och verkan. Detbehövs alltså förbättringar för de redan drabbade vadgäller sjukskrivningsmöjligheter och bedömning avarbetsskador. Det behövs förstärkningar avdet förebyggande arbetet i form av en breddad sam-manhållen forskning och säkerhetsbestämmelser somminskar nyrekryteringen av elöverkänsliga.Anf. 27 ():Fru talman! Klockan närmar sig , så jag skafatta mig kort.Jag tycker att det var väldigt positivt, som LarsEngqvist sade, att vi ska garantera en god vård och ettgott bemötande i vården även av de som lider avelöverkänslighet. Jag hoppas att dessa ministerordverkligen når ut i landet, tas på allvar och att det blirså i verkligheten.Sedan tror jag att vi snart måste komma till ettläge där elöverkänslighet erkänns som sjukdom.Anf. 28 ():Fru talman! Jag vill bara skicka med socialminis-tern vikten av att de här människorna ska kunna fåelöverkänslighet bedömd som arbetsskada och fåhjälp med bostadssanering. Alla har ju inte ekono-miska möjligheter att bygga sig ett hus att bo i påplatser där det finns strålningsfria zoner.Det är oerhört viktigt och verkligen önskvärt att viintar en större ödmjukhet i den här typen av frågoroch att vi alla hjälps åt att se till att de här människor-na får ett värdigt bemötande och blir trodda när delyfter fram sina problem.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslutade på förslag av andrevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 14.00 då frågestunden skulle börja.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 14.00.8 § FrågestundAnf. 29 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Klockan är 14 och sammanträdet återupptas, numed statsministerns frågestund. Jag får hälsa statsmi-nistern välkommen. Partierna har anmält följandeföreträdare till frågestunden: , , , , ,, , och , Miljö-partiet.Jag vill påminna kammarens ledamöter om de-battreglerna. Partiföreträdare kan normalt räkna medatt få ordet till minst en följdfråga eller kommentar.Normalt får statsministern sista ordet i replikskiftet,men talmannen kan när han finner att så är befogat gemöjlighet till ytterligare en extra halv minut till fråge-ställaren.Övriga ledamöter ska ha föranmält sig till kam-markansliet senast 13.30 på frågedagen. Det är ocksåmöjligt att under pågående debatt anmäla sig i kam-maren. Anmälan bör i så fall göras hos kammarsek-reteraren och inte från bänken.Straffskärpning för återfallsförbrytareAnf. 30 BO ():Herr talman! För någon vecka sedan knivhöggs en21-årig väktare till döds i . Denmisstänkte gärningsmannen är nu gammal.Redan dömdes han för grov misshan-del. har han dömts för blandannat misshandel, stöld och narkotikabrott. fjol dömdes han för bland annatmisshandel. dömdes han förbrott mot knivlagen.En av vårt samhälles mest grundläggande uppgif-ter är att skydda medborgarna till liv och egendom.Här sviker staten samhället . Därför skulle jagvilja fråga statsministern om han och regeringen ärberedda att skärpa straffen för återfallsförbrytare föratt skydda medborgarna.Anf. 31 Statsminister ():Herr talman! Jag kan inte kommentera det enskil-da fallet, det är det första jag vill säga. Sådan är inteheller frågan. Vi arbetar från regeringens sida med attminska brottsligheten, med att öka polisernas resurseroch med att motverka framför allt droger, knark ochalkohol, där det finns. Det är också ofta förknippatmed dessa brott.Om det sedan är så att vi därutöver behöver skär-pa straffen så är vi beredda att göra det. Men det skaockså i så fall sättas in i sitt sammanhang och motive-ras utifrån sakliga grunder. Vad vi syftar till är ju intebara straff utan också en möjlighet för en ung männi-ska att komma tillbaka in i samhällsgemenskapen.Den avvägningen har vi aktuell. Jag ärdjupt oroad över utvecklingen.Anf. 32 BO ():Herr talman! Jag är i likhet med statsministerndjupt oroad över utvecklingen, men det som krävs äratt man faktiskt vidtar åtgärder. Självklart ska vi göraallt för att unga människor inte ska förfalla till brotts-lighet, och där sviker också det offentliga. Det finnsmycket man kan göra för att tidigt upptäcka barn somär i riskzonen, och det finns väsentligt mycket attgöra i det avseendet.Men, , det väsentliga i den här frå-gan gällde återfallsförbrytare, de människor som harkommit så långt i sin brottsbana att de faktiskt är etthot mot tredje man, mot människor. Eftersom stats-ministern är orolig är han ju medveten om att det härinte är något som är nytt. Våldet ökar, våldet blirgrövre, våldet går ned i åldrarna när det gäller åter-fallsförbrytare.Är statsministern beredd, som vi, att skärpa straf-fen, att höja minimistraffet och att införa "tredjegången maxstraff" vid grova våldsbrott? Det går attsvara ja eller nej. Vill statsministern vidta några åt-gärder och höja straffen?Anf. 33 Statsminister ():Herr talman! kom vi dit jag visste att BoLundgren skulle komma. Det tog ett inlägg. Ni hörvad han säger. Efter tredje gången är det automatisktmaxstraff. Vad ska vi då med domare till? Vad ska vi med alla dem som skaväga in allt som har skett runtomkring ett brott? Gär-na skärpta straff, men det måste också finnas utrym-me för en bedömning av det enskilda fallet.Dessutom, : När vi talar om att se tillatt färre blir brottslingar, underskatta då inte droger-nas betydelse i sammanhanget.SjukskrivningarAnf. 34 ():Herr talman! Sjuktalen exploderar, men regering-en gör ingenting. Beskedet i går att ni drar tillbakaden enda idé ni hade på det här området visar på enregering som har tappat greppet. Er passivitet är an-svarslös.De flesta inser att i ett samlat program måste detockså ingå åtgärder mot felutnyttjandet av försäkring-en. RFV kom med nya siffror , men niverkar sakna kuraget att ta tag i den frågan. Och genom att ni inte lyckas hejda penga-flödet i försäkringarna måste ni svika kristallklaralöften till barnfamiljerna. Det är hållningslöst.Oppositionen har en plan mot de höga sjukskriv-ningstalen. Vad har regeringen för plan, ?Anf. 35 Statsminister ():Herr talman! När jag hör säga "vihar en plan" kommer jag ju osökt att tänka på en rättkänd figur i en svensk filmserie - "vi har en plan",som sade.För oss är det viktigt att säga att vi inte i förstahand sätter strålkastarljuset på fusket. Det finns där,och det ska beivras. Men och hansfolkpartister kommer att bli fruktansvärt besvikna dendag de inser att det handlar om större saker än attvissa människor överutnyttjar dessa system. Dethandlar om vårt arbetsliv. Det handlar om hets, dethandlar om stress, det handlar om jäkt. Det handlarom för lite inflytande och för dålig personalutveck-ling. Det handlar om att vi är ett folk som åldras, detgäller också vår arbetskraft.Så komplicerat är detta. Den typ av aggressiv at-tityd som ger uttryck för är fel ingångs-väg. Vi kommer att presentera ett heltäckande pro-gram. Det läggs fram i samband med vårbudgeten,och där kommer vi att ha åtgärder som både förbättrararbetsmiljön och pressar tillbaka kostnaderna.Anf. 36 ():Herr talman! Statsministern behöver verkligeninte tala om för mig att det krävs många åtgärder, förjag har krävt många åtgärder . Den härutvecklingen har vi sett , och regeringenhar inte gjort någonsin under hela den tiden.Det här att ni inte ser det som alla andra ser, attdet förekommer ett felutnyttjande, tyder ju på att ni ärkraftlösa. Ni saknar kuraget att ta tag i den frågan.Okej, kom med tio andra åtgärder. Men gör fram-för allt någonting! På grund av att ni inte gör någon-ting måste ni ju svika andra löften också. Hur kanGöran se barnfamiljerna i ögonen och tatillbaka det kristallklara löfte om höjt tak i föräldra-försäkringen som gavs före valet?Anf. 37 Statsminister ():Herr talman! Vi kommer att höja taket i föräldra-försäkringen. Vi kommer att höja taket i sjukförsäk-ringen. Jag hoppas också att vi kommer att kunnahöja taket i a-kassan. Det är viktigt eftersom vi skahävda de sociala försäkringarna. Men vi gör det intemed lånade pengar. Vi kommer inte att driva en eko-nomisk politik som bara bortser från den utvecklingvi har i omvärlden. Det går inte. Just nu tror jag att deflesta har upptäckt att världen är på väg in i ett lägedär det kan bli krig.Det påverkar oss också i . Vi måste föra enekonomisk politik som tar hänsyn till sådant. Alltannat är ansvarslöst. Om vi för en sådan politik, LarsLeijonborg, då kan jag inte se barnfamiljerna i ögo-nen. Det är detta det handlar om.Dessutom undrar jag över era jättelika skattesänk-ningar efter valet som ni inte vågade redovisa förevalet. Vad är det för moral?Anf. 38 ():Herr talman! Skyll inte på kriget, !Det var ju exakt den situation som gjorde att varnade för att ni höll på attöverskrida budgettaket. Då drog vi tillbaka löften,men det saknade ni modet att göra. Det är därförbarnfamiljerna nu kan känna sig så lurade.VallöftenAnf. 39 ():Herr talman! Jag har en mycket kort fråga: Anserstatsministern att politiker före val ska lova mer än demed säkerhet kan hålla efter valet?Anf. 40 Statsminister ():Herr talman! Jag anser att vi i valrörelser ska föraresonemang med väljarna och utgå från att de är vux-na människor och förstår att hela vårt politiska samtalsätts in i sitt sammanhang. Det är självklart.Notera vad vi har sagt i valrörelsen. Vi tänker inteen gång till medverka till att ekonomi för-därvas genom att vi börjar låna till sociala reformer.Frågan träffar frågeställaren med en våldsam kraft- kraften hos bumerangen. Hur var det, , med vårdnadsbidraget, som ni genomfördedärför att ni hade lovat göra det men gjorde det i ettläge då underskottet var ? Dåklipper man till med ett löfte! Vad sade ni om det ivalrörelsen?Anf. 41 ():Herr talman! I valrörelsen sade i slutskedet att man hade ett löfte som handladeom att höja taken i sjuk- och föräldraförsäkringen.Bosse sade ordagrant i samband medöverläggningarna på i valrörelsens slutske-de:Jag har sagt att höjningen av taken skagöras om det statsfinansiella läget så tillåter. Jag kannu konstatera att det finns ett sådant utrymme. Om visocialdemokrater får det svenska folkets förtroendeavser vi att höja taken från den 1 juli 2003.Detta går inte att komma undan. Detta är ett ab-solut löfte. Om svenska folket är vuxet - vilket jaganser att det är - så borde Socialdemokraterna om denu kommer att krypa undan löftet om besvenska folket om ursäkt för att de har gjort fel. För-klaringarna om krig och annat har de ju friskrivit sigifrån i den formulering som har. Det är ettalldeles tydligt besked till svenska folket som Social-demokraterna nu vill gå undan.Anf. 42 Statsminister ():Herr talman! När jag lyssnar på vad GöranHägglund läser upp tycker jag att det är alldeles ut-märkta formuleringar. Först säger han "om det stats-finansiella läget medger" och sedan säger han "vi kannu konstatera". Det var då, ! Om man tittarpå hur utvecklingen har sett ut därefter så ser man attden har blivit väsentligt mycket sämre.Jag tänker inte leda en regering som en gång tillför in i underskottens träsk. Jag tänker inteleda en regering som driver på en utveckling därräntorna sticker i höjden därför att vi inte kan hållaordning på våra finanser. Vi kommer att genomföratakhöjningarna, men vi kommer att göra det när vi haregna pengar till det och inte lånade. Vi vet inte hurlång lågkonjunkturen blir. Den har blivit längre ochdjupare än vad vi trodde, och alla vet vad bakgrundentill det är.Vi är djupt bekymrade över det krig som eventu-ellt nalkas. Håll nu inte på och driv en politisk debatti där överbudet i krigstider blir det som blirden ekonomiska politikens kännetecken! håller viigen, nu samlar vi oss och ser vi till så att vi vårdarden styrka vi har. Sedan genomför vi reformerna närvi har råd med dem.GenèvekonventionenAnf. 43 ():Herr talman! är grunden förflyktingpolitiken världen över. Den säger att varjeasylsökande har rätt att få sin sak prövad i det land dithan eller hon lyckas ta sig.Det krigshot som riktas mot gör att FNräknar med att ungefär en miljon människor kommeratt tvingas fly från , och ytterligare uppemot tvåmiljoner människor blir internflyktingar.Häromdagen läste jag i att ävenpremiärminister förbereder sig för eneventuell flyktingström. Enligt tidningsartikeln villhan skicka tillbaka de irakier som lyckas ta sig tillStorbritannien till så kallade säkra zoner i grannlän-derna utan att det görs någon rättslig prövning, vilketstår i strid med . harenligt uppgift den engelska regeringen uttryckt öns-kemål om en revision om konventionen.Ett eventuellt krig mot kommer, som jagsade, att orsaka stora flyktingströmmar.