prot · GQ0950 · 2003-01-31 00:00:00 — Men anserjag alltså att eftersom detta är en ny lag så har manmöjlighet att reda ut sakförhållandena. En del av demkanske inte är möjliga att reda ut genom lagstiftningoch se till att det hela blir rätt, men vi får väl se vadframtiden ger.Anf. 89 ():Fru talman! Jag uppskattar justitieministerns be-sked om att man ska följa frågan och vidta åtgärderom det behövs. Jag tror att det kommer att bli nöd-vändigt, för den nya lagen adresserar inte hela pro-blematiken. Den adresserar bara en liten del av den.Det är ju i och för sig skönt att lösa den delen, menallt det andra kvarstår.Jag skulle vilja fråga om en annan sak, som intehandlar om vem som är lagfaren ägare. Det gäller denfråga som justitieministern ännu inte har besvarat,nämligen vilka rättigheter som den som är lagfarenägare har. Är det inte den som är lagfaren ägare ochjuridisk person som ska ha rätt att bestämma om enegendom ska försäljas eller inte? Så är det inte i dag.Det är en rätt som stift och samfälligheter har tagit sigutan att det finns grundat i lagstiftningen. Det är ettexempel på de problem som kvarstår. Har inte lagfa-ren ägare som är juridisk person rätt att själv be-stämma över om egendomen ska säljas eller inte? Detär ju normala principer.Jag vill påminna om att äganderätten också regle-ras i den europeiska konventionen om mänskligarättigheter och medborgerliga friheter. Det är ganskaklart utformat i den rättspraxis som hör ihop medkonventionen. Där är det klart uttalat vilka ägaresrättigheter är. Det stämmer inte med rättsläget när detgäller församlingarnas möjligheter i dagens Sverige.Jag skulle önska att justitieministern kunde ge be-skedet att man ska reda ut den här frågan. Det är juhemskt onödigt dels med alla bråk som uppstår, delsatt frågan måste lösas på en europeisk nivå och intekan lösas i Sverige.Sammanfattningsvis vill jag tacka för svaret ochför den konstruktiva inställning som justitieministernhar visat. Men det finns en del knepigheter kvar somskulle kunna gå att lösa. Jag skulle önska att det till-sattes en utredning som tittar på det här frågorna.Anf. 90 Justitieminister ():Fru talman! Det som sägs i lagen är att om ägan-derätten till en fastighet har övergått till kyrkan ellernågon av dess organisatoriska delar ska den nya äga-ren, om denna kan styrka sin äganderätt, kunna fålagfart på förvärvet trots att det inte finns någon fång-eshandling och även om den föregående ägaren intehar haft lagfart. Som skäl för att införa den här lagenangavs bland annat att kyrkan och dess organisatoris-ka delar numera ska utgöra just självständiga rätts-subjekt som inte intar någon egentlig särställning iförhållande till andra associationer. Man har alltså iprincip fått samma rättigheter och skyldigheter somandra enskilda rättssubjekt, och man följer ocksåandra regler som gäller lagfart.Men jag vill inte på något sätt stå här och säga attdet inte finns några problem. Jag är medveten om attdet finns problem. Vi hoppas naturligtvis att dessaska lösas. Jag är inte nu beredd att vidta några åtgär-der i form av lagstiftning. Jag tror att detta kommeratt klargöras genom det arbete som pågår inom kyr-kan, genom den nya lagen och eventuellt genomnågot rättsfall som får ge vägledning.Vi följer frågan, liksom andra frågor, och kommeratt vidta de åtgärder som behövs om vi anser att dettabehov uppstår.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 2002/03:138 ombarnäktenskap och lika villkor i äktenskapslag-stiftningenAnf. 91 Justitieminister ():Fru talman! har frågat statsrådetMona om hon avser att skynda på den lagstift-ning om barnäktenskap som aviserats och när lagänd-ringarna i så fall kan träda i kraft. Hon har även frågatvad avser att göra för att förändra lagenså att det blir möjligt att åtala den som viger minder-åriga flickor utan giltig dispens. Interpellationen haröverlämnats till mig.Jag kan glädja med att den lag-stiftning som hon efterlyser redan har högsta prioritetinom . En översyn av bland annatreglerna om äktenskapsålder har gjorts av Justitiede-partementet. Resultatet, med förslag till lagändringar,är redovisat i en departementspromemoria som justvarit ute på remiss. Vi kommer att gå igenom desynpunkter som lämnats i remissvaren och därefter taställning till hur lagförslagen i den kommande propo-sitionen ska se ut. Lagrådet ska yttra sig över försla-gen. Avsikten är att en proposition ska kunna lämnasredan i maj eller juni och att lagändringarna ska kun-na träda i kraft den 1 januari 2004.När det gäller straffansvar finns be-stämmelser som gör det möjligt att ingripa mot densom förrättar vigsel i strid mot gällande regler. Bero-ende på omständigheterna kan det vara fråga ombrotten tjänstefel eller föregivande av allmän ställ-ning. En grundförutsättning för straffrättsliga ingri-panden är att brott mot regelsystemet upptäcks. Härfinns utrymme för förbättringar. En del av den pågå-ende översynen avser just förbättringar av kontroll-mekanismerna.De fall som uppmärksammats i medierna visarockså att de straffbestämmelser vi har användsför att ingripa mot olika former av övergrepp i syfteatt tvinga fram giftermål. Exempelvis kan föräldraroch andra som med våld eller hot tvingar ett barn attingå äktenskap dömas för olaga tvång, misshandeloch olaga hot.Straffrättsliga åtgärder är viktiga för att markerahur allvarligt samhället ser på vissa gärningar. Enligtmin uppfattning måste dock arbetet med att motverkabarn- och tvångsäktenskap fortgå i ett betydligt bre-dare perspektiv. Jag vill här särskilt peka på de åtgär-der som regeringen vidtagit för att öka kunskapernahos dem som kommer i kontakt med flickor och ungakvinnor som utsätts för hedersrelaterat hot och våld.Insatserna rör såväl lagstiftning som stöd till projektsom syftar till förändrade attityder och stöd till demsom kommer i kontakt med familjer med starkt patri-arkala värderingar. Andra åtgärder tar sikte på att gede utsatta flickorna det skydd som de behöver.Åtgärderna mot barnäktenskap och tvångsäkten-skap är alltså inte inskränkta till de lagförslag somkommer att läggas fram i den proposition jag tidigaretalat om. Det är viktigt att framhålla att det inte finnsnågra enkla lösningar på de problem vi här talar omoch att det framför allt är ett långsiktigt kunskaps-och attitydpåverkande arbete som krävs.Jag kan här nämna att nu bjuder inledare för trossamfund som håller bröllopsceremoniermed barn till diskussion. Avsikten är att föra en dia-log om samfundens agerande och behovet av ettstarkt skydd mot barnäktenskap och tvångsäktenskap.Jag vill också nämna att till trossamfund fick iuppdrag av regeringen att fördjupa dialogen medtrossamfunden kring frågor som rör kvinnors ochbarns rättigheter. Lägesrapport ska lämnas till reger-ingen och slutrapport i december.Anf. 92 ():Fru talman! Tack, justitieministern, för svaret påmina frågor till . Grunden för mina frå-gor är det samtal som jag deltog i i samband medminnesaktiviteten till följd av frånfälle. Därvar det många som var väldigt upprörda över dentidsutdräkt som hade varit i lagstiftningsarbetet här iSveriges riksdag. Man ställde sig frågan av vilka skäldet ska behöva dröja ända fram till årsskiftet 2004innan vi kan få en lag på det här området. Jag tyckeratt det vore spännande att få höra några av de skälenfrån justitieministern. Det är just den tidsutdräktensom många ställer sig frågande inför. Det här är defacto ett långvarigt problem. Det måste ha varit käntockså i långt innan diskussionenrunt hedersrelaterade brott dök upp.Jag konstaterar att justitieministern i svaret sägeratt det finns möjligheter att ingripa mot dem somförrättar vigsel i strid mot gällande regler och att detpågår en översyn där. Men det som är notabelt är väländå den mycket specifika situation som gäller förmånga av flickorna i de här miljöerna. Jag delar be-dömningen att det är mycket komplext och att detbehövs andra åtgärder än lagstiftning. Men icke förtyär just den här delen en viktig signal för att lyfta avflickornas bördor. Många flickor i den här situationenär hänvisade till på vilket sätt vi i samhället kan stär-ka dem för att de ska kunna stå emot det mycketstarka tryck som finns i den egna familjen och i denegna kulturen. Här räcker det inte bara med samtal.Jag tycker att det vore bra att få höra om justitiemi-nistern är beredd att likställa dem som viger flickoroavsett trossamfund.Jag läste till exempel en artikel där man säger viger flickor. Pojkarna ska vara , men flick-orna får vara yngre, och då har man alltid ett godkän-nande från familjen. Men ett godkännande från fa-miljen räcker ju inte för flickor som gifter sig i andrasammanhang. Då blir det knepigt. Det är självfalletsvårt för en flicka där familjen tycker att hon ska giftasig och ger tillstånd och klartecken för den egna kyr-kan att förrätta vigsel. Därmed utsätts flickorna för etttryck som är oacceptabelt. Det enda sättet att lyftabort det är att lägga kravet på den vigande prästen måste ha en godkänd dispens som ligger utanförfamiljen. Annars kommer alltjämt hela det kulturellatrycket på flickorna att vara kvar.Jag skulle vilja höra om ministern är beredd attlägga fram ett sådant förslag.Anf. 93 Justitieminister ():Fru talman! Det är möjligt att jag missuppfattadeden sista frågan, men här ska samma åldersgränsgälla. Det ska kunna ge ett skydd och en trygghet förden flicka som är . Hon ska kunna säga attdet inte bara är hon själv som tycker att hon är förung, utan att även det svenska samhället tycker det.Det är därför som vi ska höja gränsen.Det är också viktigt att understryka att vi på allasätt försöker sätta press på dem som viger genom ska kunna återkalla tillståndet om man inte följerde här reglerna. Men det pågår också ett annat arbete,och där kommer vi att föra en diskussion om det somvisserligen inte är rättsligt giltigt men som ändå gällerceremonier som inte är bra för de unga flickorna. Detfinns alltså saker att göra som går utöver de möjlig-heter vi har rent rättsligt, och det försöker vi också attgöra.Man kan naturligtvis alltid diskutera takten i lag-stiftningen. Det här arbetet har prioriterats väldigthårt och högt. Men känner ju till attdet krävs en departementspromemoria. Det krävsvidare ett omfattande remissarbete. En lagrådsremissska läggas fram, ett lagrådsyttrande ska granskas ochen proposition ska läggas fram i vår.Jag tycker också att vi i något sammanhang bördiskutera det, som också jag tycker, märkliga i att enproposition som läggs fram inte ska kunna trädai kraft förrän året därpå. Det innebär attallt arbete i princip ska utföras före ,vilket betyder en . Jag tar gärna denprincipdiskussionen, men jag kan garantera att det härarbetet har prioriterats väldigt högt inom Regerings-kansliet.Det ligger i allas vårt gemensamma intresse attförslagen träder i kraft så fort som möjligt, men vikan inte hoppa över något av de steg som jag nämnt.Det vore en demokratisk brist om vi påskyndade lagarpå ett sådant sätt att vi inte tar till vara alla de demo-kratiska inslag som ändå måste finnas. Låt oss i ställetglädja oss åt den samsyn som vi har och åt att dettrots allt inte är så kvar. Lagen kommer att haträtt i kraft inom mindre än ett år.Anf. 94 ():Fru talman! Det är väl också en fråga om start-sträckan och inte bara om slutsträckan när man dis-kuterar demokratiska processer i lagstiftningsarbetet.Det är klart att vi, om regeringen och justitieministernhade haft en högre takt i starten, naturligtvis skulle hakunnat få en proposition till före den 20mars. Då hade vi snabbare kunnat komma fram till engällande lagstiftning.Så till den andra frågan. Jag måste be om ett för-tydligande från justitieministern. Det är naturligtvisett bekymmer om någon som har rätt att viga anser attdet är okej bara vigseln av till exempel en 16-årigflicka sker med föräldrarnas godkännande. I principräcker det då med ett godkännande från familjen. Detär inte rimligt.Man kan inte vigas i om man ärunder utan att ha en dispens där länsstyrelseneller annan instans har givit klartecken. Jag efterlyserom den frågan finns med. Om det bara handlar om attgenomföra en religiös ceremoni med barn kan manmed familjens godkännande fortsätta med barnäkten-skap. Det är oerhört svårt och kräver ett oerhört stortmod av flickorna att våga gå emot hela familjen ochsäga att detta egentligen inte är deras vilja. De kom-mer att ingå äktenskap i en mycket känslig periodgenom en religiös ceremoni, som så småningomkommer att bekräftas i ett borgerligt äktenskap ellerpå annat sätt.Det är den punkten som är knepig. Jag vill frågaom justitieministern i lagförslaget tar upp den svårig-heten och kommer till rätta med de problem som ärförenade med att religiösa trossamfund genomföräktenskapsliknande ceremonier som har stor tyngdoch betydelse i fall där det gäller flickor under 18 år.Anf. 95 Justitieminister ():Fru talman! Det är i det här uppdraget de rättsligaförutsättningarna för äktenskap och så vidare som viarbetar med. Jag delar uppfattningen att de så kalladeäktenskapsliknande ceremonierna är ett problem, menjag vill understryka att det egentligen inte är en lag-stiftningsproblematik, för de finns . Detgår att med allmänna straffbestämmelser bekämpabåde tvångsäktenskap och barnäktenskap. Det finnsexempel på avgöranden där det bland annat handlatom olaga tvång. I har åtal väckts försexuellt utnyttjande av underårig i ett fall rörandebarnäktenskap.För detta finns det alltså lagregler. Jag vill dockunderstryka att det är ett problem därför att vi intealltid har insyn och inte kan nå ända fram. Det ärväldigt svårt för den unga flickan att göra känt attfamiljen utövar ett tryck. Vi måste här se längre änbara till lagstiftningen. Vi kan inte nöja oss med attsäga att vi har straffbestämmelser för detta och tyckaatt allt är bra, som vi vet att unga flickorändå råkar illa ut.Det därför som har tagit initiativetatt bjuda in en del personer. Det sker för att verkligenmarkera med vilket allvar som samhället ser på de härsakerna. Det finns säkert också ytterligare åtgärder attvidta, men det är viktigt att markera att det inte räckerbara med straffbestämmelser. Det är inte tillräckligtatt införa nya regler och lagar utan vi måste se till attockså tillämpningen fungerar.Anf. 96 ():Fru talman! Justitieministern säger att det interäcker bara med lagar, och så är det ju. Men om detinte räcker bara med attitydpåverkan och med desamtal som har bjudit in till, är minis-tern och regeringen då beredda att vidta åtgärder somger möjlighet att faktiskt skärpa lagstiftningen i dethär avseendet, så att man kan komma till rätta medskenäktenskap där man de facto kringgår vad vi sägerska gälla, nämligen att alla som vigs ska vara myndi-ga eller annars ha tillstånd från oberoende part. Dettamåste visas också för dem som genomför de här äk-tenskapsceremonierna.Frågan är: Är ministern beredd att vidta lagstift-ningsåtgärder om den attitydpåverkan som ska skeinte räcker till? Hur ska vi då behöva väntainnan vi ser att något händer? Hur många flickor skadå behöva drabbas av detta? I den brytningstid som vinu har mellan olika kulturer är det oerhört viktigt attvi från samhällets sida tydligt ställer upp och säkrarlika villkor också för tjejer i vårt samhälle, inte baraför pojkar, som i dessa fall ska vara gam-la.Anf. 97 Justitieminister ():Fru talman! Självfallet ska jag och regeringenvidta alla de åtgärder som behövs. Det handlar inteom attityder eller lagstiftning utan åtgärderna måstegå hand i hand och parallellt. Vi följer detta mycketnoggrant när det gäller både attityder och den lag-stiftningsförändring som behövs. Jag utesluter inte pånågot sätt att det kommer att behövas ytterligare lag-ändringar . Så länge det här problemetbestår kan vi inte på något sätt känna oss nöjda utanvi måste fortsätta att arbeta på bred front för att nåfram till att skydda och ge trygghet för de här ungaflickorna. Jag kan garantera att jag så länge jag ärmed i regeringen och har möjlighet att påverka kom-mer att fortsätta att göra det.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på interpellation 2002/03:130 omhandläggningstider vid tillämpningen av PBL ochmiljöbalkenAnf. 98 Miljöminister ():Fru talman! Jag beklagar att Per , somhar ställt den här interpellationen, är förhindrad attvara här . Det är ändå min uppgift att lämnasvaret på den i kammaren.Per har frågat mig vilka åtgärder jagavser att vidta för att förkorta handläggningstidernavid prövning enligt och miljö-balken. Som bakgrund till frågan har Per Westerbergbland annat anfört att prövningar av nyinvesteringarinom näringslivet enligt och PBL tarorimligt och att har upp till dubbeltså långa handläggningstider jämfört med andra euro-peiska länder med likartade miljökrav.Jag vill inledningsvis slå fast att det både medhänsyn till olika angelägna samhällsintressen och föralla berörda enskilda intressen är mycket viktigt att vikan hålla olika handläggningstider så korta som möj-ligt. För att förvissa oss om att vi upprätthåller skyd-det för människors hälsa och miljön och för att levaupp till våra åtaganden inom EU och internationellt ärdet nödvändigt med en noggrann miljö-balksprövning av nya eller ändrade miljöfarliga verk-samheter. När det gäller plan- och byggprocessenmåste rättssäkerheten tillgodoses för enskilda somberörs och tillräcklig insyn och möjlighet till infly-tande säkerställas för allmänheten.När det gäller frågan om vad som görs för attminska handläggningstider kan jag säga följande.Miljöbalkskommittén har i uppdrag att utvärderatillämpningen av . I detta ingår att särskiltse över möjligheterna att effektivisera miljöprövning-en. har i uppdrag att se över plan-och bygglagstiftningen och ska bland annat övervägaoch redovisa vilka åtgärder som kan vidtas i syfte atteffektivisera beslutsprocessen enligt plan- och bygg-lagstiftningen och förkorta dess längd.De båda kommittéerna utreder således frågan ommöjligheterna att förkorta handläggningstiderna i deolika beslutsprocesserna och kommer att redovisaförslag till åtgärder som kan effektivisera dessa. arbete ingår att studera gällan-de EG-rätt och även andra system i , och jagkommer att verka för att miljöbalksprövningen i Sve-rige inte ska innebära försämrad konkurrens för mil-jöfarliga verksamheter jämfört med prövningen iandra EU-länder. Jag vill också understryka att det inte finns något underlag som visar att de totalahandläggningstiderna är längre i än i andraländer.PBL-kommittén ska bland annat göra en samladgenomgång av vad olika EG-rättsliga krav och andrainternationella åtaganden innebär för plan- ochbygglagstiftningen samt överväga och redovisa vilkaförändringar som behövs i denna lagstiftning för attsäkerställa att berörda krav och åtaganden fullt utgenomförs i svensk lagstiftning.Parallellt med arbete serNaturvårdsverket över frågan om vilka miljöfarligaverksamheter som bör omfattas av anmälnings- re-spektive tillståndsplikt. kommer attlämna ett förslag till förändring i början av 2004.Jag vill att regelverket och beslutsprocesserna skavara effektiva och rättssäkra utan att hälso- och miljö-skyddskraven eller möjligheterna till demokratiskinsyn eller inflytande åsidosätts. Jag kommer att ver-ka för att förslag med en sådan inriktning prioriteras ilagstiftningsarbetet och noga följa det fortsatta arbe-tet. Om det visar sig att ytterligare åtgärder behövervidtas är jag beredd att överväga detta.Då Per , som framställt interpellatio-nen, anmält att han var förhindrad att närvara vidsammanträdet förklarade andre vice talmannen över-läggningen avslutad.13 § Svar på interpellation 2002/03:137 omohälsan hos barn och ungdomarAnf. 99 Statsrådet ():Fru talman! har frågat vad jagavser att vidta för åtgärder för att stärka den svenskaungdomspsykiatrin och för att barn och ungdomar skakunna få den hjälp de behöver inom rimlig tid. Vidarehar frågat vad jag avser att göraför att minska den psykiska ohälsan bland barn ochungdomar och för att öka kunskapen och minskaproblemen med ätstörningar.Låt mig börja med att säga att jag helt delar upp-fattningen att de tecken på försämringar av barns ochungas hälsotillstånd som kunnat iakttas under senareår är mycket oroande. Det gäller inte minst signalernaom en ökad psykisk ohälsa bland barn och unga.I den nationella handlingsplanen för utveckling avhälso- och sjukvården utgör barn- och ungdomspsy-kiatri ett prioriterat område. Kommuner och landstinghar fått ett tillskott på närmare9 miljarder kronor för utveckling av hälso- och sjuk-vården som bland annat ska användas till ett tidigareoch bättre stöd för barn och ungdomar med psykiskohälsa.Vidare har avsatts för attminska väntetiderna och korta köerna inom sjukvår-den. Målet är att alla patienter ska erbjudas behand-ling . Denna satsning kommer ävenatt stärka barn- och ungdomspsykiatrin eftersomförkortade kötider skapar förutsättningar att snabbarekunna ställa diagnos och erbjuda professionell hjälp.Det är viktigt att barn och ungdomar som visartecken på psykiska problem erbjuds ett tidigt ochadekvat stöd för att inte riskera att de psykiska pro-blemen fördjupas. Det är också viktigt att insatsernamellan barn- och ungdomspsykiatrin och vuxenpsy-kiatrin samordnas i större utsträckning. Det är ettarbete som pågår inom landstingen.BUP förstärks bland annat för att kunna ge hand-ledning och stöd till barnomsorg och skolor och föratt psykiatrisk kompetens ska kunna bli tillgängligvid vårdcentraler.För att kunna ge hjälp och stöd i ett tidigt skedekrävs även en nära samverkan mellan kommuner ochlandsting. Det finns flera exempel på att olika vårdgi-vare samordnar sina resurser för att utveckla verk-samheten. Regeringen har i propositionen Samverkanmellan kommuner och landsting inom vård- och om-sorgsområdet (2002/03:20) föreslagit utökade möj-ligheter för kommuner och landsting att samverka föratt gemensamt fullgöra uppgifter inom vård- ochomsorgsområdet.Att landstingen nu genomför insatser för att för-bättra barn och ungdomars möjligheter till psykiatriskvård och behandling är glädjande. Barn och ungdo-mar som lider av mental ohälsa har rätt att få hjälpinom den psykiatriska vården. Men för att inte ung-domar ska utveckla psykisk ohälsa och för att inteden psykiatriska vården ska överbelastas måste visatsa mer på förebyggande arbete. Där fyller blandannat ungdomsmottagningarna en mycket viktigfunktion.Vi måste vidare intensifiera arbetet med att främjakunskap om hur man förebygger psykisk ohälsa, vilkasom drabbas och de bakomliggande orsakerna. Inomramen för uppdrag att redovisa folk-hälsoutvecklingen ska den psykiska ohälsan blandungdomar särskilt följas. harpå regeringens uppdrag påbörjat ett arbete med en såkallad baslinjestudie för att följa utvecklingen påområdet psykisk hälsa där målgruppen unga vuxnasärskilt ska uppmärksammas.Skälen till att ungdomar mår psykiskt dåligt är fle-ra, och det måste även åtgärderna vara. Det är viktigtatt uppmärksamma hur ungas vardagsmiljö och upp-växtvillkor ser ut. Det är där mycket av den psykiskaohälsan skapas. Missbruk av alkohol och narkotikakan orsaka psykisk ohälsa. En dålig skolmiljö medmobbning, stress och sexuella trakasserier kan utgöragrogrund för psykisk ohälsa.Ätstörningar hänger nära samman med ungdomarspsykosociala hälsa, välbefinnande och självförtroen-de. Också när det gäller ätstörningar är tidig upptäcktviktig liksom ett generellt hälsofrämjande arbete föratt stärka ungdomars självkänsla. Det är i skolan sommycket av arbetet mot ätstörningar och en osundkroppsfixering måste äga rum. Hälsoundervisningoch folkhälsofrågor måste få ökat utrymme i skolan.En bra skolhälsovård och elevvård (elevhälsa) harstor betydelse för att förebygga psykisk ohälsa, miss-bruk och sociala problem. I propositionen Hälsa,lärande och trygghet (2001/02:14) ses arbetet medelevhälsa som en del av skolans lärandeuppdrag ocharbetet för en god hälsa. Det förebyggande arbetetbetonas.Vidare har ett särskilt statsbidrag riktat till skol-sektorn inrättats för att öka personaltätheten i skolaoch fritidshem.