prot · GR0926 · 2003-11-12 00:00:00 — Hur många domare ska det finnas för att tingsrätten ska vara effektiv, enligt ? Vi ska ha större domstolar därför att de inte ska vara sårbara vid sjukdom, sade . Men det har aldrig varit något problem enligt fler av de mindre tingsrätter som har kallats och fått redogöra för sin verksamhet, därför att där har de kunnat hjälpa varandra. Det snacket är bara snömos, som advokat kallar det. När det gäller tingsställen hänvisar till att man på det sättet ska lösa problematiken, men till och med enmansutredaren och den utredning som själv har suttit i säger att tingsställen inte är svaret och inte någon bra lösning på problematiken. Kostnadseffekter säger att man inte behöver ta så stor hänsyn till, därför att människor reser bara till domstolen. Men det gäller advokat, åklagare, den tilltalade, vittnen, vittnesstöd, målsägande och medier. Kommer det inte att bli kostnadseffekter av det? Finns det några som helst beräkningar som eller majoriteten har gjort? Justitieministern har inte gjort det. I referensgruppen, som jag hoppade av, klargjordes det väldigt tydligt vid första mötet att vi inte hade några möjligheter att påverka utredningen. Vi fick lämna våra synpunkter och ordföranden lovade att lyssna, men vi hade inte ens möjlighet att reservera oss. Det var det som var orsaken, , till att jag hoppade av. Jag ansåg att det var fullständigt meningslöst att sitta där och försöka protestera och sprattla än en gång när inställningen var den att måhända kanske det togs hänsyn till vad jag som referens tyckte. 30 () replik: När det gäller det sista, om referensgruppen, tycker jag att ska läsa gruppens rapport en gång till. På ett antal sidor där hänvisar man till vad referensgruppen har tyckt och så vidare. Jag tycker inte att det sjyst mot att påstå att det inte har tagits hänsyn till de synpunkter som vi framförde. Jag tror faktiskt att är så ärlig att han skulle kunna intyga detta. Var går gränsen för om en domstol ska anses för liten, och hur många domare ska den ha? Enligt dagens lagstiftning ska en tingsrätt ha minst tre domare för att den ska räknas som tillräckligt stor. Men det är inte enbart antalet domare och övrig personal som är avgörande. Det har naturligtvis också betydelse om det finns underlag, att man har tillräckligt många mål, för att bedriva verksamhet på orten. Det är naturligtvis sådant som man måste ta ställning till. Det här är inget snömos, , utan vi tar det på fullt allvar. Vi måste se till att vi har tingsrätter som har tillräckligt många mål och som är tillräckligt stora så att de inte är sårbara. När det gäller kostnadseffekten av längre reseavstånd och så vidare finns det faktiskt i utvärderingen beräkningar på hur mycket man har sparat på olika orter där man har gjort en sammanslagning. Jag kan också tillägga att det har visat sig att de som tyckte att det var negativt med lite längre avstånd framför allt var nämndemännen. Det var de äldre nämndemännen som fann det besvärligt med långa reseavstånd. 31 () replik: Jag börjar med det sista. Det är ju lätt att säga att det framför allt är nämndemännen som tycker att det har varit besvärligt med lite längre resor. De effekter som vi har sett av de sammanslagningar som har gjorts är marginella i förhållande till vad som kommer att ske framöver, med tanke på ambition att ha en tingsrätt i varje län. Det är en väldig skillnad att resa enkel resa, inte enbart för nämndemännen utan även för alla andra personer som jag räknade upp alldeles . När det gäller underlag och att ha tillräckligt med mål för att kunna bedriva ett domstolsarbete kan jag garantera det tror jag också att han har erfarenheter av från sitt eget hemlän att Norrlandslänen med några hundra tusen invånare faktiskt har ett kraftfullt underlag för att kunna bedriva en bra verksamhet vid sina tingsrätter. De bevisar också i alla undersökningar att de både är kostnadseffektiva och har en bra målbalans. När det gäller kostnadseffekter säger att det finns beräkningar på att man har gjort besparingar med de sammanslagningar som har skett. Det är det här som justitieministern säger precis tvärtemot. Han menar att det absolut är av ekonomiska skäl som man gör sammanslagningar utan att det är av kvalitetsmässiga skäl, så dra inte in ekonomin i detta! Och när jag har frågat om det inte finns några beräkningar gjorda på om vilka kostnadskonsekvenser sammanslagningarna kommer att få säger han: Nej, det finns det inte, därför att det är omöjligt att kunna göra en beräkning av vad det kommer att kosta . Det är det här som är det mest oroväckande, att man inte ens har en aning om vad det kommer att kunna kosta. Men det är inte bara kostnaderna som jag hakar upp mig på, utan det handlar också om rättssäkerheten. Det jag motsätter mig är att rättsapparaten flyttar ut från orten, från länet och från landskapet. Det skapar en oro för den enskilde i befolkningen som får ett väldigt långt avstånd till domstolen. 32 () replik: Besparingarna var inte syftet i första omgången, inte heller , men både och den utvärderingsgrupp som jag satt i och som lämnade har tagit upp vilka effekter sammanslagningarna fick. Man har inte tagit upp vilka kostnader det blev utan vilka eventuella inbesparingar som gjordes genom sammanslagningarna. Eftersom detta finns med nämnde jag det. Det här med avstånd skulle vi kunna prata väldigt länge om. I mitt hemlän finns en gammal före detta kommun och församling som heter Anundsjö. Till ytan är den större än eller . När vi i mina hemtrakter kommer till exempelvis eller och vi får höra att man har si och så långt till någon plats dit man ska, då tycker vi faktiskt att det är ungefär som när vi ska gå till busshållplatsen. Så vi har väldigt olika begrepp när det gäller vad avstånd innebär. Precis som sade i sitt inlägg beror det på vilken ort i landet man bor i. , , är det som sagt var inte av ekonomiska skäl som man gör sammanslagningar, utan det är för att skapa en slagkraftig och kraftfull domstolsorganisation och därmed ett rättssäkrare dömande för våra medborgare. Det är huvudsyftet med detta. 33 () replik: sade att domstolarna måste ha en viss storlek för att klara rättssäkerheten. Då hoppade jag till i min bänk, för jag tycker faktiskt att det är en allvarlig anklagelse mot de lagmän och rådmän som dömer i rikets väldigt små tingsrätter, som finns i våra mer glesbefolkade delar av landet och som själv talade om. Inte tänker ni väl lägga ned alla tingsrätter i dessa delar av landet, i inre och så vidare? Vilka bevis har för att dessa domare dömer på ett mindre rättssäkert sätt? 34 () replik: Det är inget anklagande från min eller majoritetens sida mot de lagmän eller domare som utövar sitt ämbete. besökte jag och några kamrater från utskottsgruppen , där vi hade ett ganska långt samtal med lagmannen som för övrigt har blivit utnämnd till årets chef en mycket duktig kvinnlig . Hon nämnde just att målen blir svårare och svårare. Vi har med mera. Lagmannen sade att det är helt omöjligt att till exempel en domare eller ett fåtal domare ensamma ska klara av att behärska allting. Hon fann det nödvändigt att man specialiserar sig, och framför allt att man har ett antal kolleger som man kan rådgöra med. Detta är alltså inte mina ord, utan lagmannens. Flera andra lagmän har också sagt så här. 35 () replik: Jag kan mycket väl tänka mig att lika väl som det ibland behöver flyttas mål till en säkerhetssal eller en annan tingsrätt kan det ibland behöva flyttas mål för att det är oerhört stora mål som kräver specialkompetens, till exempel ekonomiska mål. talar om att det är ett storstadsproblem att vittnen inte kommer till rättegången. Det finns även problem med att gärningsmannen inte dyker upp, om han inte sitter häktad. Jag besökte och närpolis som gick. Då fick jag veta att det inte är sällan som en av polisen känd gärningsman inte dyker upp till rättegången. Men eftersom tingsrätterna och polisen har nära kontakt och eftersom de vet vilka personer som det kan bli problem med de har vad man brukar kalla för personkännedom så kan man tillsammans hjälpas åt och ordna så att personen i fråga finns i tingsrätten när det blir dags för rättegång. Denna personkännedom försvinner när vi centraliserar. Ser inte några som helst problem med detta? 36 () replik: Det är i huvudsak ett storstadsproblem att vittnen och gärningsmän inte infinner sig till rättegångar. Men det förekommer även på andra orter det kan vi inte förneka. Naturligtvis är det då en fördel med en liten ort, där man har lokalkännedom och lättare kan plocka upp folk och så vidare. Det håller jag med om. Men, , det här med närhet och personkännedom är inte bara fördelar. Jag träffar ganska många människor som gärna skulle se att rättegången skulle ske på någon annan ort där man inte är så känd om de skulle ställas inför en rättegång. Det skulle vara nämndemän som man inte känner och så vidare. Det är flera saker som man får lägga i vågskålen, och man kan inte säga att vare sig det ena eller det andra är bättre. Båda synpunkterna finns. Personligen skulle jag föredra att bli dömd till exempel i om jag skulle drabbas av någonting. Om man kommer från en liten ort så är pressen mycket stor. 37 () replik: Det är jag som är . Jag citeras ofta under det namnet i helt andra sammanhang, så det är lite smickrande att nu stöttar sig på när det gäller referensgruppen. Och visst var det en bra grupp vi fick möjlighet att framföra vad vi tyckte. Däremot finns det naturligtvis, som har sagt, inga garantier för att vi fick med våra åsikter. Jag har inte fått med alla mina åsikter, och det kan jag inte heller begära. Jag hade mer som jag gärna hade velat få in. konstaterar att jag, och utredaren är överens om att det var en alldeles att göra utredningen på. Sammanslagningen hade i vissa fall inte ens funnits . Min fråga till efter detta konstaterande är: Hur kan vara beredd att gå framåt och göra likadant i alla andra län också trots att utredningen har verkat under alldeles ? och majoriteten är beredda att ta utvärderingen till intäkt för att detta var bra trots att utredaren räknar upp ett antal punkter där man bara har skapat förutsättningar men där inget annat har hänt. 38 () replik: Jag ställde upp på det eftersom både utredaren och vi som satt i referensgruppen på de flesta punkterna ansåg att det var men att det fanns möjligheter. Man tror att det ska gå att ordna till en bättre beredningsorganisation där man ska kunna skapa bättre förutsättningar för fortbildning av personal och så vidare. De åsikter som bland andra drev om att man inte skulle ha kansliorter, vilket det riktades bred kritik mot, har regeringen och vi lyssnat till. Detta finns inte med i förslaget. Därför anser jag att man kan gå vidare. Men jag tycker också att det är viktigt att vi följer frågan noga. Om det av reformeringen skulle visa sig att någonting skulle gå snett så tycker jag att man ska gå in och rätta till det. Det gäller till exempel . 39 () replik: Först när helvetet nej, förlåt nu sade jag fel! Jag tänkte citera , men jag ska inte göra det eftersom jag glömde bort hur det var. Sedan kommer i alla fall en rad om eftertankens kranka blekhet. Och det är mycket sådant som sysslar med. Det står också så här i majoritetstexten: Det är dock uppenbart att investeringskostnaderna blir höga. Som utskottet tidigare uttalat utgår utskottet från att samtliga förändringar i tingsrättsorganisationen kommer att följas upp och utvärderas. Ja, då är det så dags när man har lagt ned tingsrätterna! är den som har som rättesnöre, att man nog bör tänka efter före. Först när helvetet gör stjärten stekhet, kommer eftertankens kranka blekhet. Där satt den! Det är mycket av att följa upp och naturligtvis utvärdera, . tar man bort de mindre tingsrätterna, som har visat sig vara ganska kostnadseffektiva och som avgör mål på ett bra sätt. Ska vi gå tillbaka till den gamla ordningen? Många tycker att det är skönt att inte dömas sån nära hemmet, sägs det här. Är det av hänsyn till offret eller hänsyn till gärningsmannen? Jag kan dela åsikt om att det kanske är skönt att dömas , helst utanför ens egen valkrets och så vidare. Men det kan ju inte vara något argument. 40 () replik: Jag kan hålla med om att det var ett dåligt argument, men tydligen bet det. Jag håller också med om att man självfallet ska tänka efter före. Men jag tycker också att det är viktigt att ha modet att erkänna att man har begått ett fel om det nu skulle visa sig att man begår ett fel. Om det skulle upptäckas att vi har gjort några stora och grova fel så är jag den första att erkänna det, och då är jag också beredd att backa. 41 (): Alla delar i rättsväsendets kedja hänger samman, och ett viktigt gemensamt mål för det samhällsområdet är den enskildes rättstrygghet och rättssäkerhet. Rättssäkerhet och demokrati är självständiga storheter, men ändå tydligt länkade till varandra. Utvecklingen på rättsområdet måste bygga på att det finns ett gott förtroende i befolkningen för rättsstaten, och inte minst för domstolarna, för allas likhet inför lagen, för kompetens och för effektivitet. Det är några grundläggande aspekter som måste genomsyra det förändrings- och utvecklingsarbete som våra domstolar nu genomgår. Det utvecklingsarbetet berör i mycket hög grad tingsrätterna. genomförs en systematisk reformering av tingsrättsorganisationerna. Det sker i en takt som också medger utvärdering och eftertanke. Reformarbetet siktar in sig på förändringar av såväl yttre som inre organisation samt ökad renodling av verksamheten och förbättringar av det processuella regelverket. Det är Vänsterns mening att det pågående reform- och utvecklingsarbetet av domstolarna är alldeles nödvändigt i när förändringarna i samhället på de flesta områden är snabba och dynamiska. Reformarbetet utgår från en rad viktiga principer som också kontinuerligt ska utvärderas. Tingsrätterna ska finnas inom rimligt avstånd från medborgarna. Reformerna ska syfta till bibehållen tillgänglighet. De ska stärka beredningsorganisationen för att domarnas arbete ska bli mer renodlat. Målunderlaget ska vara tillräckligt stort och varierat för att möjliggöra ökad specialisering. Det är mycket viktigt att säkra rekrytering av personal till domstolarna och att kompetensutveckling sker. En bättre geografisk samordning krävs också med de närmast samarbetande myndigheterna. De här målens uppfyllande har varit föremål för granskning från i förhållande till de genomförda förändringarna av tingsrättsorganisationen. De har därefter dessutom följts upp i en utredning, tillsatt av regeringen. Man pekar i huvudsak på att de mål som har satts upp på många sätt är på väg att uppnås. Det ger oss en god grund för att gå vidare och fortsätta den nödvändiga reformeringen av tingsrättsorganisationen. Det finns anledning att fortsätta som med att gå steg för steg, region för region. I Vänstern förutsätter vi att detta fortsatta arbete, precis som varit fallet, noggrant kommer att följas och utvärderas. Alla de mål som jag mycket översiktligt har redogjort för är det viktigt att försöka uppnå. Jag vill för Vänsterns del understryka att detta förändringsarbete för oss i hög grad är en fråga om att garantera god rättssäkerhet för människor över hela landet, på mindre orter likaväl som på större. Därvidlag menar vi att det är helt avgörande att domarna och andra personalkategorier har en arbetssituation som gör det möjligt för dem att bibehålla och utveckla sin kompetens, delta kontinuerligt i vidareutbildning och ha kolleger att kunna samarbeta och diskutera med. Tingsrätterna ska med trovärdighet framstå som attraktiva arbetsplatser för att ny personal ska kunna rekryteras utan problem. De ska inte ha en så sårbar organisation att sjukledigheter eller föräldraledigheter hotar att lamslå verksamheten. I fokus för debatten om förändringar av tingsrättsorganisationen har främst stått sammanslagningar och nedläggningar av mindre tingsrätter och konsekvenser av dessa förändringar. Det är självklart mycket viktigt att föra dessa diskussioner. I Vänstern har vi stor respekt för att det finns kritiska invändningar mot det pågående reformarbetet invändningar som värnar tillgänglighet och betonar att det inte är självklart att de största tingsrätterna alltid uppvisar den största effektiviteten. Det är sant, och det finns också kvitto på att en sådan insikt finns i det här betänkandet. Således konstaterar man att tingsrätter kan bli för stora, som i exemplet . Det bör också åtgärdas. Det är därför bra att, som man föreslår i skrivelsen och i betänkandet, låta återkomma med närmare förslag till förändringar och ny organisation. Debatten om tingsrätterna vinner naturligtvis på nyansering och lyhördhet, men det är Vänsterns mening att det pågående reformarbetet bör fortsätta i enlighet med de överväganden som görs i betänkandet. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet JuU4. 42 () replik: Jag blir lite fundersam när jag hör säga vi i Vänstern tycker och så vidare. Jag skulle vilja fråga om han är säker på att han har hela Vänstern med sig. Han har i alla fall inte Vänstern i vårt län med sig. sade väldigt tydligt och klart här i talarstolen i går att han åtminstone vill vara med och arbeta för att vi inte ska lägga ned alltför många tingsrätter. Jag skulle vilja ställa några korta frågor. säger att tingsrätter kan bli för stora, som till exempel i , men de kan också bli för små. Så använder han igen argumentet om sårbarhet vid sjukledigheter och föräldraledigheter. Men det finns ingen grund för de argumenten. De är tagna ur luften! De flesta mindre tingsrätter klarar detta ypperligt, och de klarar dessutom mycket bättre att åka på vidareutbildning och så vidare än vad de mycket stora tingsrätterna gör, som är alldeles för betungade med mål att ta sig an. Jag skulle gärna vilja veta vad det är som gäller. Ett annat argument som använder i debatten handlar om att det ska vara rimligt avstånd. Vad är ett rimligt avstånd? Är ett rimligt avstånd? 43 () replik: Först och främst vill jag naturligtvis lugna på den punkt som handlar om hur vi i Vänstern diskuterar om de här frågorna. Jag kan lugna henne med att och jag så sent som hade en liten diskussion med anledning av gårdagens interpellationsdebatt. Vi var helt ense om att det är viktigt att fortsatt lyssna på de kritiska invändningar som har framförts från framför allt representanter och människor i organisationen. Men vi ska inte gå händelserna i förväg. Vi ska titta på det förslag som har på gång. Jag har god förtröstan i den frågan. redogjorde för ett konkret fall som han hade stött på i en diskussion med en chef för en mindre tingsrätt i sitt hemlän. Jag kände igen situationen från andra håll i landet. Det finns alltså människor som upplever att det är problem med sårbarheten, och dem måste man också lyssna på. Det är viktigt att man inte bara lyssnar på sådana opinioner som är högljudda i vissa delar av landet utan också lyssnar på remissinstanserna, som ju i de flesta fall har varit positiva till de nu pågående förändringarna. Dem tycker jag att också ska lyssna på. 44 () replik: Att remissinstanserna till slut har varit ganska positiva kan jag tala om vad det beror på. Ta till exempel tingsrätterna själva, som har levat under en oerhörd press och inte vetat vad som ska hända. Man har fått sina resurser beskurna och man har gjort nedskärningar på personalen. Det har varit en målmedveten strategi för att urholka den lilla tingsrättens alla möjligheter att överleva. När man då till slut ställs inför ett faktum tycker man att det är ganska skönt att det äntligen händer något, för man orkar inte kämpa i den ojämna kampen längre. När det gäller hur man ska hantera de mindre tingsrätterna och vilka som har kvalitet vill jag peka på några saker. Inte bara i mitt hemlän finns det mindre tingsrätter som på alla områden har visat oerhört goda siffror, både vad gäller målstatistik, ekonomi och annat. Så är det inte minst i mitt län, där man har bland landets bästa siffror i flera avseenden. Det måste alltså vara något annat som ligger bakom att man absolut vill lägga ned dessa tingsrätter. Det måste vara en annan tanke bakom centraliseringen, och kanske kan redogöra för denna. Jag tycker, precis som justitieministern framhöll i går, att det är viktigt att det väldigt tydligt läggs över på mandat att besluta om den fortsatta nedläggningen. Det är ju det som händer nu som kommer att vara avgörande för befolkningen. Det avgörande är inte när man minskar från 97 till 72, men om man minskar från 72 till 34 eller 40 tingsrätter är det en oerhörd konsekvensskillnad. Det tycker jag är allvarligt. Då måste vi ha beredskap för de konsekvenser det hela för med sig. Jag hoppas att tar med sig detta till vänstergruppens fortsatta hantering av ärendet. 45 () replik: Jo då, jag tar med mig synpunkter härifrån. Framför allt tar jag allvarligt på de synpunkter som har framförts ute i landet vad gäller de mindre tingsrätterna. De är jätteviktiga i sammanhanget. Det är viktigt att vi inte på något sätt kör över de opinionerna utan lyssnar till helheten. I de kriterier som har satts upp för förändringsarbetet finns det en helhet och en plan som vägs samman i de beslut som sedan tas och har tagits i denna kammare. Där får vi då en möjlighet att utöva inflytande och förändra saker som vi tycker är felaktiga. Möjligheterna till inflytande finns. Värnandet om närheten är naturligtvis det första kriteriet, och det är ingen tillfällighet att det står som nr 1. Det är naturligtvis en grundbult i förändringsarbetet att det också i fortsättningen ska vara ett rimligt avstånd och en bibehållen tillgänglighet. 46 (): Ett spöke grasserar i . Det är centralismens spöke. Bäva månde alla som en gång trott på det lokala, det decentrala och möjligen också det federala. Så kunde man begynna den här debatten. Det är en travesti på och ur det berömda manifestet som jag utgår från att talmannen har läst. Men på område efter område i detta samhälle pågår det just nu en mycket knivskarp och skönjbar centralisering och koncentration. Det gäller kapitalet, det gäller industrin, det gäller marknaderna, oavsett vilken, och det gäller kreditväsendet. Men det gäller också den offentliga verksamheten satt under hård rationaliseringspress. Det handlar om kommunerna, det handlar om landstingen, men det handlar framför allt om den statliga verksamheten. Myndighet efter myndighet, verk efter verk försöker övertyga från tid till annan om nödvändigheten av att så att säga släppa upp myndighetsgränserna, centralisera, fokusera och koncentrera. Koncentrationen är alldeles tydlig inom alla de rättsskipande myndigheterna, och det är ju det som detta betänkande handlar om, och i det här fallet domstolsväsendet. Utskottet har gjort ett betänkande som delvis baserar sig på en felaktig sammanfattning av åtminstone en av motionerna, nämligen den motion, Ju470, som jag och fyra andra socialdemokrater har skrivit. Det står i utskottets betänkande att det bara skulle handla om . Men svaret är nej. Det handlar om hela tingsrättsorganisationen i där alldeles via en utredningsman påstod att det bör vara en landskapsorganisation kvar en tingsrätt i och en i . har man fått nya direktiv och vill påskynda centraliseringen till vår residensstad som ligger i södra änden av vårt mycket avlånga län. Det säger vi nej till. Vi protesterar skarpt mot den tanken, vilket också framfördes till justitieministern i gårdagens interpellationsdebatt. Inte på en enda punkt av de uppsatta kriterier och verksamhetsmål som regeringen har för övrigt finns det några skäl till att fullfölja den centraliseringen till . För det första: Samtliga de tolv verksamhetsmål som är uppsatta och som också är mätbara utomordentligt väl av och merparten även av . Det är två av landets effektivaste tingsrätter. För det andra: Inte ett enda av de långsiktigt säkerställda kraven som måste till för att få en stark överlevnad i tingsrättsorganisationerna missas av dessa två små tingsrätter.