prot · GR0925 · 2003-11-11 00:00:00 — Utskottet förutsatte att regeringen skulle ta initiativ utifrån detta. Därför har jag frågat statsrådet vad regeringen avser att göra åt den marknaden och när regeringen avser att komma med förslag. I svaret säger statsrådet att man inväntar en utredning. På grund av problemen med den omfattande svarthandeln, som omsätter upp emot , skulle jag gärna vilja höra vilka förslag regeringen avser komma med. Jag förstår att man vill avvakta utredningen för att slutgiltigt kunna sätta ned foten och kanske föreslå någonting, men någonstans måste det väl finnas någon uppfattning, inte minst med tanke på att diskussionen ju pågått . Det är mycket angeläget att belysa dessa frågor, och jag kan konstatera att ordföranden i i anser att problemen i vad gäller hyressättningssystemet till stor del beror på att man inte förmått vårda bruksvärdessystemet. Principen är lagfäst och bygger på att hyresgästernas allmänna värderingar ska vara vägledande för hyran. Det finns många perspektiv på hyressättningsproblematiken. Det är därför angeläget att få höra vad regeringen och statsrådet avser göra så att vi åtminstone kan stävja utvecklingen och kanske också få i gång nyproduktionen samt att vi kommer åt svarthandeln och ser till att det inte bara finns möjlighet att få bostad via gräddfiler, vilket verkligen retat upp många människor. 62 (): En del av de saker som tar upp löser sig säkert genom det som statsrådet skriver, nämligen att bostadsbyggandet ökar. Den frågan debatterade vi . Många av oss är emellertid inte lika övertygade om att bostadsbyggandet verkligen kommer att öka. Vi hade mängder av förslag. Jag frågade statsrådet om han var beredd att göra ytterligare saker för att få i gång bostadsbyggandet, men fick svaret att det som är gjort räcker. Det är tillräckligt. Jag frågade bland annat om hyressättningssystemet, men detta berörde statsrådet över huvud taget inte i den tidigare debatten. ser jag med viss glädje att han skriver att den nuvarande bristen på hyreslägenheter förklaras nämligen ibland med svårigheter att uppnå lönsamhet vid nybyggnation. Sedan berättar han vad , och kommit överens om. Detta betyder att det trots allt finns ett erkännande att hyressättningssystemet är ett av problemen till varför det inte byggs i . Det kunde statsrådet inte erkänna , men finns det svart på vitt. Det är bra och positivt. Och om vi kan göra någonting åt detta problem kommer vi ifrån det träsk som finns i i form av svarthandel. Jag har sagt det tidigare, och jag kan säga det igen: Svarthandeln är egentligen en form av marknadsanpassning, för där betalar folk vad de anser att lägenheter är värda. Det sker dock med svarta pengar och är därmed helt laglöst, precis som statsrådet säger. Det är inte lagligt att göra så, och den som gör det är också ganska rättslös. Det är rena vilda västern, och det vill vi komma ifrån. Vi har påtalat att man måste komma ifrån svarthandeln för att inte vissa ska kunna åka i gräddfiler, såsom företagsledarna på gjort. var det fackföreningsledare som åkte i dessa gräddfiler. Hyressättningssystemet måste ändras så att alla får möjlighet att skaffa sig en hyresrätt. Alla måste också få möjlighet att betala det som de är beredda att betala men på en vit marknad. Jag tycker inte att fått svar på frågan och därför ställer jag den igen: När kommer förslaget? Jag kan ha viss förståelse för att statsrådet inte vill tala om exakt hur det blir eftersom en utredning arbetar med detta, men när tror statsrådet att vi kan få se ett förslag? Det är nämligen bråttom då svarthandeln är så pass omfattande. Det finns naturligtvis många som tycker att det är bra med denna gräddfil, och de utnyttjar den också eftersom det är enda sättet att just nu få en lägenhet i . När kommer förslaget? 63 Statsrådet (): Situationen i har naturligtvis förvärrats genom den väldiga utförsäljning och ombildning av hyresrätter till bostadsrätter som gjordes under den föregående mandatperioden. Det togs ut tusentals lägenheter från det normala hyreshusbeståndet, och det förvärrar givetvis situationen för dem som efterfrågar en hyresrätt. I grunden handlar det dock om att bygga mer. I grunden handlar det om att kraftfullt öka om jag får uttrycka det så utbytet av lägenheter i för att bygga i kapp bostadsbristen. Den debatten hade vi, som sagt, . När kommer ett förslag? Enligt direktiven ska utredningen redovisa sitt uppdrag. Sedan följer en remissbehandling, och det kan bli fråga om en ganska komplicerad lagstiftning. Därefter kommer regeringen att ta ställning. Därefter kommer regeringen naturligtvis att ta ställning så snabbt som det över huvud taget är möjligt i den här frågan, därför att jag har, som är väl känt, välkomnat den överenskommelse som parterna har träffat om hyressättningssystemet och som åberopas i den här debatten och i interpellation. Jag tillsatte utredningen efter det initiativ som parterna tog. Jag var också under hand underrättad om de diskussioner som fördes mellan parterna. Jag har en positiv grundsyn på överenskommelsen och hoppas att vi efter utredningsarbetet ska kunna lägga fram förslag till lagstiftning så snabbt som det över huvud taget är möjligt. 64 (): Precis som jag har angett i min interpellation är det väldigt lätt att det nu bara handlar om eller . Jag säger det med anledning av det som statsrådet anförde . Jag har i min interpellation angett ungefär det värde som har angetts på en bostad i såväl som och . Det här är ju ingenting som är specifikt för bara den region som vi befinner oss i just . Det finns en rad olika åtgärder att vidta. har statsrådet angett ett ökat bostadsbyggande, en uppfattning som jag naturligtvis delar, men det finns också en rad andra faktorer som man borde titta på. Vi har i en av våra motioner angett, förutom att man måste se över hyressättningen i nyproduktion, ett antal faktorer som är nog så intressanta att fundera över. Här måste man göra en utvärdering av exempelvis de rättigheter och skyldigheter som finns reglerade i kap. 12 jordabalken och fundera över varför det görs så få polisanmälningar. Det är också väldigt få av de här brotten som beivras. Man måste se över och fundera över praxis att godkänna prisreduktion på villor och bostadsrätter. Det handlar också om att se på de övriga faktorerna, inte minst därför att revisorer i en förstudie har påpekat att det finns en rad områden att se över. Det handlar alltså inte bara om hyressättning i nyproduktion. Det gläder mig ändå att statsrådet nu säger att han backar upp trepartsöverenskommelsen. Den är ett mycket intressant steg, för den beaktar både det befintliga beståndet och nyproduktionen. Här finns väldigt många olika steg att ta för att se över hyressättningssystemet. Det handlar också om en friare hyressättning i nyproduktion, att man har möjlighet att fastställa hyrorna före byggstart. Vi tycker dessutom från sida att möjligheten att överklaga hyra ska begränsas. Vi menar också att det självfallet är viktigt att ha en stark press på produktionskostnaderna. När hyressättningssystemet luckras upp och möjligheterna ökar, måste man också se vad det kommer att kosta att bygga bostäderna. Det är nog så viktigt. Man måste också se över övriga kostnader som belastar boendet, som fastighetsskatten och andra boskatter, och inte minst allmännyttans roll. Det som jag tycker är intressant att notera är att det fortfarande låter på statsrådet som att de här problemen skulle vara nya på något sätt. Jag kan bara återigen konstatera att redan under /99 skrev bostadsutskottet mycket tydligt att man förväntade sig att regeringen skulle återkomma med förslag. tycker jag, precis som de , att det vore väldigt intressant att höra när förslaget kommer. När kan vi få mer på fötterna? När tror regeringen att det finns ett förslag att ta ställning till? 65 (): Jag tolkar det som att kanske vi kan ta ställning till ett förslag. Det låter som att det blir . Det är beklagligt att det kommer att ta . Men jag lovar att när vi väl får ta ställning till förslaget och jag hoppas att det blir ett bra förslag som kan ses som ett steg på vägen till att vi ska få ordning på den här djungeln med svart handel och gräddfiler då kommer jag att ropa äntligen här från min bänk i kammaren för att vi har kommit så långt. Då hoppas jag att bostadsministern är här så han kan få höra det. Jag tycker att det är lite synd att han inte kunde säga detta tidigare under debatten. Jag tog ju tidigare upp frågan om det inte är detta som är en del i att det inte byggs i . Då var det knäpptyst. Jag tycker alltså att det känns bra , fast det är synd att det ska ta så förbaskat . 66 Statsrådet (): har man behov av att spara svaren till just den interpellation de rör. Vi hade en bred bostadspolitisk diskussion här tidigare, men jag visste ju att den här interpellationen skulle debatteras . Det här var väl egentligen ingen nyhet. Redan när trepartsöverenskommelsen blev officiell gick jag ut och välkomnade denna överenskommelse. Och jag tycker att det varit en väldigt styrka att parterna på bostadsmarknaden som har att hantera hyressättningssystemet och bruksvärdessystemet har kommit överens om behovet av att reformera systemet. Jag tycker att det är en väldig styrka att man har uppnått det. ska vi se vad som är möjligt att göra lagstiftningsmässigt. Jag ser på positivt på den överenskommelse som är träffad. Sedan ska vi vara medvetna om, som var inne på, att om vi tillåter en särskild hyressättning i nyproduktionen gäller det att beakta konsekvenserna för det befintliga beståndet så att inte besittningsskyddet eftersätts. Det gäller också att se till att vi inte därmed också släpper upp produktionskostnaderna, som också var inne på. Det som behövs nu är att bostäder byggs som normalinkomsttagare kan efterfråga. är det möjligt att bygga bostäder i med en hyra på per kvadratmeter, och jag tror att det till och med är en hyra på per kvadratmeter på några ställen där allmännyttan har byggt, så det är möjligt att bygga bostäder med de nivåerna. Men det är liksom lite slutet och trångt i de riktigt dyra lägena, precis som när det gäller bostadsrätter. Vi måste åstadkomma en bostadsproduktion som vänder sig till normalinkomsttagare, även i . När man i övriga landet kan klara att bygga bostäder med hyror som ligger på 1 000 eller per kvadratmeter, borde det gå att göra det också i . Det är den typen av bostadsproduktion som vi behöver ha väldigt mycket mer av . Men, som sagt, jag är positivt inställd till trepartsöverenskommelsen. Utredningen ska enligt direktiven lägga fram förslaget . Det ska ske en remissbehandling, och sedan ska regeringen ta ställning. Och jag har förklarat min positiva grundinställning till överenskommelsen. 67 (): Det är glädjande att höra statsrådet deklarera här att han är positiv till trepartsöverenskommelsen. I en sista replik av tidigare i en debatt här anfördes att oppositionen driver marknadshyror och har en ambition att höja hyrorna för folk. Från sida är vi inne på en rejäl reformering av hyressättningssystemet. Men vi har ett färskt beslut om att vi inte förespråkar marknadshyror, utan det handlar om en omfattande reformering av hyressättningssystemet. Jag blir ändock lite bekymrad när statsrådet inte kan precisera hur fortsättningen kommer att se ut. Om jag förstått det rätt har de två partier som regeringen samarbetar i grunden varit ganska negativa till trepartsöverenskommelsen. Det tycker jag är väldigt oroväckande. Låt oss komma ihåg att det är självfallet så att de som bor i den här regionen tar illa vid sig av det som händer på hyresrättsmarknaden, inte minst när vi får exempel på exempel på hur och fackliga organisationer skapar möjligheter för vissa människor att komma in på bostadsmarknaden. Det väcker en mycket, mycket stark indignation. Jag vill säga till statsrådet att just i de här frågorna är det de facto som sitter på besluten. Det är här som vi faktiskt kan gå in och skapa möjligheter för ett rimligare system, som också kommer att leda till att man stimulerar nyproduktion av hyresrätter. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2003/04:10 om rättspsykiatrin 68 Justitieminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förhindra att fler psykiskt sjuka på grund av utebliven vård begår grova brott. Att förebygga och förhindra brott är ett viktigt mål för regeringens politik. Arbetet med detta sker inom en rad olika områden, bland annat inom skolan, och vården. Den aktiva kriminalpolitik som regeringen för syftar också till att på olika sätt motverka brott. Den psykiatriska vården faller i första hand under socialministerns ansvarsområde. Jag vill understryka att de flesta människor som lider av en psykisk sjukdom inte begår brott. Frågan om tillgången till psykiatrisk vård bör därför inte endast ses från ett brottsförebyggande perspektiv. Statsministern har i regeringsförklaringen tydligt uttalat att människor som är i behov av psykiatrisk vård ska få sådan vård och att den psykiatriska vården måste förstärkas. Därför har regeringen tillsatt en särskild psykiatrisamordnare som löpande ska ge förslag till regeringen. Syftet är att samordnaren ska utveckla psykiatrins former, förbättra samverkan mellan kommuner, landsting och myndigheter samt pröva frågan om psykiatrins resurser. Samordnaren ska vidare vid behov lämna förslag till lagändringar och förtydliganden av gällande lagstiftning. Regeringen har i den nationella handlingsplanen för utvecklingen av hälso- och sjukvården bland annat klargjort att det är angeläget att insatserna för psykiskt funktionshindrade förstärks. I syfte att stimulera en utveckling i enlighet med den nationella handlingsplanen har kommuner och landsting fått ett statligt tillskott på . Kommuner och landsting har också fått utökade möjligheter att utveckla samarbetet genom de åtgärder som regeringen föreslagit i propositionen om samverkan mellan kommuner och landsting inom vård- och omsorgsområdet (prop. 2002/03:20). När det gäller den rättspsykiatriska vården har i sitt betänkande Psykisk störning, brott och ansvar lämnat förslag till ett helt nytt system för omhändertagande av och påföljder för psykiskt störda personer som har begått brott. Kommittén har i det sammanhanget diskuterat finansieringen av den rättspsykiatriska vården. bereds nämnda frågor inom . Under arbetet har visst kompletterande underlag tagits fram. Regeringen har ännu inte tagit ställning till förslag, vare sig när det gäller systemfrågorna eller finansieringsfrågorna. har i interpellationen föreslagit att staten ska bli kostnadsansvarig för den rättspsykiatriska vården genom att ansvaret för den läggs på kriminalvården. Hon har emellertid inte berört hur en sådan reform skulle kunna finansieras. Frågan hur den rättspsykiatriska vården ska anordnas och finansieras är komplex. Det finns inte några enkla lösningar på den frågan, utan den kräver noggranna överväganden. Frågan berör dessutom flera departement. Bland mina viktigaste uppgifter som justitieminister märks arbetet med att bekämpa brottsligheten. Jag kan försäkra att jag vid den fortsatta beredningen av dessa frågor kommer att bevaka att de brottsförebyggande aspekterna beaktas. 69 (): Jag tackar för svaret på den här interpellationen. Det är verkligen inga lätta frågor att diskutera, och det är olyckligt om det skulle uppfattas som att denna debatt är någon form av häxjakt på psykiskt sjuka. Syftet med den här interpellationen är snarare, vill jag betona, att det behövs en diskussion om vilka fel och brister i det politiska beslutsfattandet som kan rättas till så att ingen i samhället ska behöva lida eller komma till skada. Det som är lite symtomatiskt i svar är att han skriver att den psykiatriska vården inte är hans ansvarsområde utan att det i första hand är socialministerns ansvarsområde. Den trenden känner vi igen från kommuner och landsting. Vi lägger över ansvaret på varandra. Och vad är det som händer? Jo, den enskilda individen faller mellan stolarna. Jag tror att det är oerhört viktigt att vi alla tar vårt fulla ansvar även om vi inte precis tycker att det ligger under vårt ansvarsområde. Jag skulle vilja påstå, nästan lite grann tvärtemot det som säger i sitt svar, att de brister inom den psykiatriska vården som har redovisats faktiskt påverkar både socialministerns och justitieministerns ansvarsområden. Vi vet att antalet vårdplatser är så litet att man inte ens har möjlighet att ha de personer som är i behov av psykiatrisk tvångsvård på avdelningarna så länge som de behöver. Vi vet också att platsbristen leder till att psykiskt sjuka hamnar i häktet i stället för på en psykiatrisk slutenvårdsklinik. Det är inte heller godtagbart. Vi har också ett system där alltfler döms till rättspsykiatrisk vård och rehabiliteringen tar allt . För många landsting leder det här till platsbrist, vilket i sin tur leder till att psykiskt sjuka med kriminell belastning tränger undan andra patienter som behöver vård. Det är verkligen en olycklig utveckling. Landstingen ansvarar vad gäller rättspsykiatrin både för vården och finansieringen, men huvudproblemet är att landstingen inte kan styra tillströmningen. De kan inte heller planera för den. I har till exempel antalet dömda till vård ökat . Staten utfärdar domarna, men det är landstingen som har vårdansvaret. Landstingen har ingen möjlighet att säga nej till att ta emot de dömda för vård. Följden blir då med automatik att andra som behöver vård inom psykiatrin inte får plats. Det leder till att dessa människor går utan vård med sin akuta psykiska sjukdom tills det händer någonting. Då hamnar de med automatik under rättspsykiatrin. Det här har blivit en ond kretsgång, . Jag skulle gärna vilja veta åtgärder ministern är beredd att vidta, eventuellt i samråd med socialministern, för att se till att de som är dömda för brott under sin psykiska sjukdom inte upptar de platser som andra akut psykiskt sjuka skulle behöva. Det är i den här problematiken som frågorna går in i varandra. Där har lagt fram ett förslag som också justitieministern kommenterade i sitt svar när han sade att vi inte har beskrivit någon finansiering av det. Vi skulle vilja att rättspsykiatrin lades under till exempel kriminalvården och att man hade ett annat system så att det inte blev som det blir , att de som är dömda för brott tränger undan dem som skulle behöva den akuta psykiska vården. Jag skulle bara gärna helt kort vilja höra vad ministern säger om detta. Beträffande de pengar som ministern skryter om i svaret tycker jag att det är lite pinsamt. Det är ju faktiskt så att kommuner och landsting går med underskott på ca . De pengar som var avsatta räcker inte alls tillräckligt långt. 70 (): Problemen med rättspsykiatrin har ju blivit skrämmande aktuella . Men problemen är inte nya. De har varit välkända i . Jag vill börja med att säga att jag tycker att det är oerhört viktigt att vi lyckas komma fram till ett beslut och att vi får en så bred majoritet i som möjligt. Frågan är för viktig för att den politiska retoriken ska få ta över. Jag tror säkert att ministerns personal på arbetar väldigt hårt. Men jag skulle ändå gärna vilja se om det finns möjlighet att prioritera framtagandet av den här propositionen . Interpellanten skriver att huvudproblemet är att landstingen inte kan styra tillströmningen av patienter, och inte heller planera för den. Jag måste kommentera det också. Jag kan inte hålla med om att det är huvudproblemet. Det borde inte vara speciellt unikt för landstingens del. De kan knappast styra över antalet akutfall när det gäller några andra sjukdomar heller. Huvudproblemet som jag ser det är att väldigt många psykiskt sjuka inte får en relevant vård. De får inte en relevant vård . Ansvaret ligger både på kommunerna och landstingen. Anledningen är som vanligt pengar och att vi försöker skylla ifrån oss från den ena till den andra. Det är ju så att allra oftast har psykiskt sjuka brottslingar redan tidigare varit i kontakt med psykiatrin på något sätt. Jag har hört siffran . Domen till rättspsykiatrisk vård är sällan den första kontakten med psykiatrin. Ett problem som jag gärna skulle vilja höra om justitieministern håller med mig om i dagens system, där vissa psykiskt sjuka brottslingar döms till fängelse medan andra döms till rättspsykiatrisk vård, är att en hel del hamnar på fel nivå. Kommer de till en vanlig anstalt är den psykiatriska vården inte tillräcklig. Kommer de till en rättspsykiatrisk klinik är inte heller det rätt nivå eftersom rättspsykiatrin inte är uppbyggd för att vårda dem som inte kan vårdas friska. Även om det kanske är tabu vill jag påstå att det finns sjuka, farliga människor som inte kan vårdas och bli friska. De kan inte bli friska, ofarliga människor som kan röra sig fritt i samhället utan fara för andra människor. De är oftast psykopater. En man vid namn , som besökte justitieutskottet för sedan, sade att de här personerna snarare kan bli sämre av att samhället försöker att vårda dem. Jag menar att det behövs en ny form av skyddat boende för de här personerna. De passar inte in i den rättspsykiatriska vården, och egentligen passar de inte in på fängelserna heller, och de passar definitivt inte in i vårt vanliga samhälle. Min fråga till ministern är: Finns detta med på dagordningen för framtagandet av den proposition som vi väntar på, och har väntat på lite väl länge? 71 (): Det är onekligen så att den senaste tidens våldsdåd som begåtts av psykiskt sjuka personer har satt fokus på brister inom psykiatrin. Jag tycker att justitieministern då skulle kunna inse att neddragningar och problem inom den psykiatriska vården över huvud taget påverkar människors trygghet och dessutom de sjukas rättighet att kunna få den vård som de behöver, och det innan de begår våldsbrott under psykisk sjukdom. När man väl begått våldsbrottet träder rättsväsendet in. Det innebär att psykiskt sjuka exempelvis sitter i vanliga häkten, vilket i sig ger platsbrist. Polisen resurser måste tas i anspråk för att hantera psykiskt sjuka. Har justitieministern tänkt tanken att tillsammans med socialministern diskutera och kräva insatser för att stärka den psykiska vården? Jag tror att det skulle gagna rättsväsendet som skulle kunna frigöra resurser, och även de psykiskt sjuka som då kan komma under lämplig behandling och vård antingen frivilligt eller genom tvång. Jag vill påstå att tvångsvård kan vara en rättighet för psykiskt sjuka som saknar sjukdomsinsikt. En del av dem begår våldshandlingar under pågående psykisk sjukdom, vilket skulle kunna undvikas med lämplig behandling. Är justitieministern beredd att medverka till en översyn av tvångsvården och även av lagen om vård av unga och lagen om vård av missbrukare? Detta hänger ju ihop. En väg som vi pekar på i avvaktan på detta är att den som döms till rättspsykiatrisk vård kan få ett tidsbestämt straff att avtjäna när han bedöms frisk. Naturligtvis ska då eftervård ske inom ramen för fängelsevistelsen som vid all annan vård. Uppföljning och kontroller måste ske även vid fängelsevistelse efter tillfrisknandet. En annan väg som borde kunna återskapas är försöksutskrivning som möjliggör snar återintagning vid tidiga återinsjuknanden. Det finns en utredning, SOU 2002:3, om psykisk störning, brott och ansvar som presenterar en rad förslag som skulle kunna ge en mer ändamålsenlig ordning. Avser ministern verka i enlighet med denna utredning för att renodla regelverket genom att särskilja och tydliggöra det straffrättsliga ansvaret, vårdbehovet och samhällsskyddet? Kan ministern ange en tidsplan för den beredning som jag nu har hört pågår i angående denna utredning? När ligger ett förslag på bord? 72 Justitieminister (): Jag ska försöka svara i tur och ordning. Jag ska inte behöva upplysa om att regeringen är ett kollektiv. Vi har ett gemensamt ansvar. Men det faktum att regeringen är ett kollektiv innebär inte att olika frågor inte hanteras på olika departement.