prot · GQ09104 · 2003-05-15 00:00:00 — Substitutionsprincipen, som innebär att mindrefarliga ämnen så långt möjligt ska ersätta farliga, ärockså ett viktigt verktyg.Kristdemokraterna anser också att ökad interna-tionell handel och investeringar leder till ekonomiskoch social utveckling i fattiga länder. Men vi sersamtidigt ett problem i att den livsstil som spridsfrån den rika världen inte är långsiktigt hållbar. Re-dan i slogs det fast att västvärldenskonsumtionsvanor leder till katastrofala effekter förmiljö och klimat. Lösningen på problemen är dels eneffektivisering av i-ländernas egen energi- och re-surshantering, dels att i-länderna bistår u-ländernamed teknisk hjälp att hoppa över smutsiga utveck-lingssteg. Jag talar om tekniksprång i utvecklingsar-betet.De fattiga ländernas utveckling måste alltså ge-nomsyras av en mycket intelligentare energi- ochmaterialanvändning. Om inte det sker kommer miljö-konsekvenserna lokalt, regionalt och globalt att blikatastrofala. finns den nödvändiga tekni-ken. Om man satsade på alternativ energiteknik -som till exempel solceller och vätgas - skulle miljö-vinsterna vara mycket stora. Detsamma gäller re-ningstekniken.Problemet är att vi inte har fullt ut-vecklade mekanismer för ett sådant arbete och att viinte i vår egen region ger tillräcklig stimulans åt mil-jöanpassad teknik. menar att detsvenska internationella biståndet i än högre grad skainriktas på miljövänliga alternativ för en ökad hållbartillväxt i utvecklingsländerna.Fru talman! Regeringens skrivelse är i första handen beskrivning av vad man kom fram till på världs-toppmötet i och vad som redan nu görsför att genomföra, och gå vägen fram mot, de målsom pekades ut på toppmötet. Konkreta ställningsta-ganden och förslag förväntas komma i de propositio-ner som regeringen ska presentera med anledning avbland annat Agenda 21- och ochden så kallade Globkomutredningen.Nu såg vi att miljöministern har presenteraten överenskommelse - i varje fall var det annonseratså i ett pressmeddelande - om en proposition som skakomma till , Ett samhällemed giftfria och resurssnåla kretslopp. Jag sökte föreden här debatten förgäves efter ett pressmeddelandemed innehållet. Det vore ju lite fint om vi riksdagsle-damöter också fick del av den visdomen och inte barapressen.De här utredningarna ligger alltså till grund förkonkreta förslag. Men har med ettantal förslag pekat på utmaningar och lösningar somom de hade antagits av utskottet skulle ha gjort be-tänkandet mer operativt och konkret. göms dessautmärkta förslag i stället under epitetet reservationer.I reservation 5 pekar vi på att det globala ramver-ket på miljöområdet måste stärkas. FN:s miljöorganUNEP fyller en viktig funktion men är mycket be-gränsat när det gäller resurser, personal och befogen-heter. , , har där-emot betydligt mer muskler och sanktionsmöjligheteroch riskerar därmed att dominera på miljöarbetetsbekostnad. föreslår att Sverigeinternationellt ska driva på arbetet med att skapa enkraftfull global miljöorganisation. En sådan samar-betsarkitektur kan ske inom ramen för ett förstärktUNEP eller på annat sätt genom att tillskapa en nyorganisation.I en gemensam reservation med , och pekar vi på behovet av enhållbarhetskommission. har på ettförtjänstfullt sätt argumenterat för detta förslag tidiga-re. Det finns olika hinder för arbetet med hållbarutveckling. Det är hinder av organisatorisk, legal,ekonomisk samt forsknings- och utbildningsmässigkaraktär som behöver analyseras och bearbetas för attkunna undanröjas.I reservation 11 pekar på deekonomiska styrmedlens betydelse för att förändrakonsumtions- och produktionsmönster. Vi menarvidare i reservation 21 att regeringen internationelltmåste vara mer pådrivande i arbetet med att effektivi-sera vattenanvändningen. Inte minst gäller detta olikaformer av konstbevattning.I reservation 24 pekas på energifrågornas betydel-se och vikten av att skärpa miljöanpassningen avExportkreditnämndernas verksamheter i ochinternationellt. Vi pekar på att måste gå före iarbetet med att öka andelen förnybar energi nationelltoch internationellt.Slutligen vill jag lyfta fram vad som sägs i reser-vation 31 om att frivilligorganisationerna måste fåökat inflytande i arbetet med hållbar utveckling. Dethandlar också om vikten av att partnerskap med när-ingslivet får vara ett viktigt redskap i detta arbete.Fru talman! Jag vill avsluta med att yrka bifall tillreservation nr 5.Anf. 93 ():Fru talman! ska vi disku-tera hållbar utveckling. Enligt mitt sätt att se på poli-tiken borde det diskuteras hållbar utveckling varjedag i den här kammaren, så fort det är en debatt.Hållbar utveckling innebär ju i sanning ett helhetsper-spektiv på samhället och på politiken. Det omfattarsåväl ekologiska och sociala som ekonomiska dimen-sioner. Alla delar måste därför vara hållbara för atthelheten ska bli hållbar.FN:s världstoppmöte om hållbar utveckling i Jo-hannesburg var det senaste i en rad avmöten om miljöfrågor och hållbar utveckling i FN:sregi. Det första i raden var här iStockholm 1972. Man kan därför med fog säga att detförsta spadtaget i arbetet för hållbar utveckling inter-nationellt sett togs här i för lite drygt 30 årsedan. Det tycker jag, trots att vi inte är så många häri kammaren, ger lite extra allvar till den här debatten.Det är en historia som förpliktar.Det gäller nu att gå från ord, från hela denna radav konferenser, till handling, precis som man ocksåsade väldigt tydligt i Johannesburg.När man går från ord till handling för att skapa enhållbar utveckling är det några utmaningar som jagser som speciellt viktiga globalt sett.Det handlar först och främst om att utrota fattig-domen, det vill säga den sociala och ekonomiskautvecklingen. FN:s övergripande millenniemål är attfram till 2015 halvera den andel människor som leveri absolut fattigdom och hunger. Men det räcker intemed mål; det krävs också handling. måste tasitt ansvar för att skriva av sin del av tredje världensskulder. Dessa skuldavskrivningar måste dock ocksåkombineras med krav på demokratiska och ekono-miska reformer och kamp mot korruption; annarskommer de inte att bli verkningsfulla.Det krävs också att tar sitt ansvar när detgäller internationellt bistånd. Vi måste uppnåmålet att ha ett bistånd på av BNI.När det gäller miljödelen ser jag också några ut-maningar. Det handlar framför allt om klimatföränd-ringar, om biologisk mångfald och om kemikalie-spridning. Inom de här tre områdena ser jag att vi harvåra stora utmaningar, både nationellt och internatio-nellt.Klimatförändringar ser jag som det problem ochden utmaning som är allra mest övergripande. Dethandlar för oss mycket om energiomställning, bådenationellt och också internationellt. Jag var på endebatt som handlade om utrikespoli-tik. Där fanns debattörer som tyckte att kärnkraftenvar den verkliga framtidsindustrin. Man kan då tittapå hur vårt jordklots energireserver ser ut. Vi har enmedelinstrålning från solen på . Detinnebär att det strålar in mänsklighetensårsförbrukning av energi. har de påvi-sade reserverna av uran strålat in. I det sammanhang-et tycker jag inte att kärnkraftsindustrin känns somdet stora framtidsprojektet. har de påvi-sade reserverna av fossila bränslen strålat in.Energiproblemen är som jag ser det inga problemutan en gigantisk utmaning. När solen slocknar har viinte så mycket här att göra i alla fall, så det handlarom att ta till vara den stora möjlighet som förnyelse-bara bränslen och energislag utgör - direkt från soleneller indirekt via havet, vågorna eller vinden. Det ärsolen som är vår bas som energikälla, och ska vi tavara på den.Då gäller det också att ha långsiktiga strategier fördet. Vi belyser detta i en reservation i detta betänkan-de, Långsiktiga strategier för forskning och utveck-ling. Jag är väldigt glad att vi har tagit de första ste-gen nationellt för att visa att vi tänker avveckla kärn-kraften i . Det tycker jag är en del av Sverigesuppgift globalt sett för hållbar utveckling: att kunnavara ett föredöme. Jag tror inte att det är kärnkraftsin-dustri som ska vara den stora utmaningen för utveck-lingsländerna.Biologisk mångfald kan ses som något gulligt somman har när ekonomin är god. Men det handlar omstabiliteten i ekosystemen, och det är viktigt. Utanstabilitet i ekosystemen står vi oss väldigt slätt, bådenationellt och globalt. Det är i ett utvecklingsper-spektiv viktigt att tänka på hur vår konsumtion härpåverkar biologisk mångfald i andra länder. Manbrukar tala om ekologiska fotavtryck och sådanasaker. Men det handlar också om att nationellt se tillatt våra ekosystem är stabila och inte riskerar att åkaöver en tröskel och därmed bli instabila. Framför allthandlar det kopplat till klimatförändringar, fru tal-man, om att stabila ekosystem också är robustare motförändringar, till exempel klimatförändringar.Den tredje utmaningen är kemikaliespridningen.Det stora problemet där är att vi har väldigt litekontroll på de kemikalier som finns i omlopp i varoroch produkter. Där ser jag EU:s nya kemikalielag-stiftning både som ett hot och som en möjlighet.Möjligheten är ansatsen för att få grepp om flödenaav kemikalier, och det är en bra ansats. Hotet är somjag ser det att utbytesprincipen, den substitutionsprin-cip som lyfte fram här tidigare, är ur-vattnad i förslaget. Jag skulle därför vilja passa på atthär rikta en fråga till miljöministern om vad Sverigekommer att vidta för åtgärder för att det slutliga för-slaget om kemikaliepolitik inom EU inte ska innebäraatt utbytesprincipen blir urvattnad. Vi har den inskri-ven i svensk lagstiftning , och den funkar. Viborde då utveckla den i stället. Men frågan till miljö-ministern är alltså hur kommer att agera föratt detta inte blir EU:s politik.Just när det gäller EU:s politik ser jag en del därSverige har en viktig roll. Vi har en roll internatio-nellt som enskilt land, men vi har också en viktig rolli att via EU påverka miljöpolitiken både inom EU ochinternationellt. Där har vi i reservation 6, som jaghärmed kan passa på att yrka bifall till, skissat på attvi behöver en gemensam tydlig miljöpolitik inomEuropeiska unionen, dels för att få en höjd nivå påEU:s inre miljöarbete, dels för att EU ska bli en strid-bar kämpe i internationella sammanhang som WTOoch IMF för höga miljökrav.Med detta vill jag som sagt yrka bifall till reser-vation 6.Anf. 94 ():Fru talman! hade jag nöjet att fåinviga i alldeles vid Vänernsstrand, in the Big LakesRegion. undrar ni kanske vad detta har med da-gens debatt att göra. Jo, ungdomar från ,och - och naturligtvis efter-som det är i - har möjlighet att träffas ochdiskutera just detta: hållbar utveckling. De har bådeseminarier, studiebesök och fältundersökningar.Flera av avsnitten i betänkandet stämmer välöverens med vad ungdomarna nu konkret arbetar medoch diskuterar i projektet, till exempelbiologisk mångfald och naturvård såsom somekologiskt system, fisket i och vikten av ettstarkt strandskydd.I dag är det inte helt lätt att på ett enkelt sätt defi-niera och avgränsa begreppet naturvård. Det hängernära ihop med samhällsutvecklingen i stort och måsteses som en del av denna. Naturvården kommer allt-mer att även handla om att upprätthålla fungerandeekosystem som inkluderar funktioner, strukturer ochprocesser samt de principer om bevarande, etik, håll-bart nyttjande och god hushållning som bör gälla.Därför är det angeläget att denna koppling till ut-vecklingen inom olika samhälls- och politikområdengörs även i det fortsatta arbetet och att kunskapernaständigt förbättras.Fortsatt kunskapsuppbyggnad har en avgörandebetydelse för om naturvården långsiktigt ska nå fram-gång. Det finns behov av en gedigen kunskap omnaturen och de problem och hotbilder som finns.Däremot kan lösningar på problemet hur målen skanås inte enbart tillhandahållas av naturvetenskapen.En grundläggande förutsättning för naturvårdenslångsiktiga framgång är graden av acceptans ochengagemang som olika grupper och intressen har ioch för naturvårdens mål. Det handlar om gemen-samma lärande- och beslutsprocesser och en vilja attförändra den rådande situationen. Kunskap måsteomsättas i konkret handling. Det bör ske en parallellkunskapsuppbyggnad inom olika delar av vetenska-pen. Ett sätt att öka kunskapen på naturvårdens områ-de är ett gemensamt lärande i konkreta projekt ochdialoger där olika intressenter och aktörer bidrar medkunskap och erfarenhet.Sverige bör fortsätta att vara pådrivande inom dedelar av naturvårdspolitiken som är gemensamma förEU. Det gäller framför allt genomförandet av EU:sstrategi för biologisk mångfald med tillhörande ak-tionsplaner för naturresurser, jordbruk, fiske samtutveckling och bistånd; också den gemensamma regi-onal- och transportpolitiken har kopplingar till natur-vård. bör driva en fortsatt sektorsintegreringav naturvården så att fastlagda mål kan uppnås. Närdet gäller EU har åtskilligt gjorts inom området. för hållbar utveckling ingår ansvarsfullförvaltning av naturresurserna som ett av fyra priori-terade områden. Strategin slår fast att hög ekonomisktillväxt måste gå hand i hand med hållbar användningav naturresurser och avfallsnivåer samt med bibehål-lande av biologisk mångfald och bevarandet av eko-systemen.För att detta ska kunna uppnås är det viktigt attredan i förskolan starta arbetet med att öka intressetoch kunskaperna om hållbar utveckling, eftersommänniskors attityder och livsstil grundläggs i tidigålder. Lärandet bör sedan byggas på genom helautbildningssystemet. Detta bör särskilt framgå i läro-planen för de olika skolformerna eftersom frågor omhållbar utveckling inte kan föras till ett avgränsatområde utan berör många kunskapsområden.Fru talman! Arbetet med hållbar utveckling är endynamisk process som förutsätter ett kontinuerligtkunskapsinhämtande. Alla medborgare ska ha till-gång till ett brett spektrum av formell och informellutbildning för ett livslångt lärande för att främja håll-bar utveckling. Därför är det positivt att regeringenhar ambitionen att alla former och nivåer av utbild-ning i ska inkludera aspekten hållbar utveck-ling. Detta förutsätter i sin tur en satsning på kompe-tensutveckling av lärare på alla nivåer.Folkbildningen har här också en betydelsefull roll.Därför är regeringens avsikter att genomföra åter-kommande så kallade folkrörelseforum för dialogermellan regeringen och företrädare för folkrörelser,föreningar och andra medborgarsammanslutningar ettviktigt instrument. I dessa dialoger bör också reger-ingen involveras.Här kommer också diskussionerna om hållbaraproduktions- och konsumtionsmönster in. En själv-klar utgångspunkt för diskussionen om hållbara kon-sumtions- och produktionsmönster är att världensrikedomar fördelas solidariskt så att alla kan njuta aven god välfärd. Ansvaret för att förbättra miljön vilarpå alla delar av samhället. Den offentliga sektorn,näringslivet, ideella organisationer och enskilda med-borgare måste medverka.En andra utgångspunkt för hållbar utveckling ärde så kallade globala nyttigheterna, vilka förenklatkan beskrivas som olika internationella angelägenhe-ter som kan hanteras eller finansieras pånationell nivå utan kräver utökat samarbete mellanstater. Det är de nyttigheter som vi i i höggrad förknippar med det goda samhället: hälsa, miljö,vatten, luft och ett ordnat samhälle. Vi räknar med attdet finns ett starkt samhälle som värnar de nyttighe-terna. I globaliseringens tidevarv har dessa nyttighe-ter blivit just globala. Men det finns ingen tydligansvarstagare. Ur detta perspektiv får förändradekonsumtions- och produktionsmönster en ökad ange-lägenhetsgrad. Därför behövs ramverk av programlokalt, regionalt, nationellt och globalt.Fru talman! Bland de genomgripande förändringarsom krävs av hur samhället producerar och konsume-rar för att nå en hållbar utveckling ingår arbetet medatt nå giftfria och resurssnåla kretslopp. När det gällerkemikaliefrågan har vi i aktivt och kraftfulltarbetat för en omställning i mer miljöanpassad rikt-ning. Detta arbete följs upp inom EU med den nyakemikalielagstiftningen som presenterades av MargotWallström den 7 maj.Tillbaka till The , som jag ta-lade om . När man står där vid strandoch ser denna otroligt stora sötvattenstillång och vetatt rent vatten är en förutsättning för livskvalitet,ekonomisk och social utveckling samt för ett välfungerande ekosystem tänker man på att uppemot varsjätte människa i världen saknar tillgång till rent vat-ten. Än fler lever under otillfredsställande sanitäraförhållanden. Tolv miljoner människor dör ivattenrelaterade sjukdomar, och fyra miljarder män-niskor drabbas av diarré. Därför är det viktigtatt är aktivt både nationellt och internationelltoch gör många insatser som kan bidra till uppfyllan-det av målen att halvera andelen människor som intehar tillgång till tjänligt dricksvatten och grundläggan-de sanitet . I är det en självklarhetatt vi har rent vatten.Sverige har en tradition att jobba bra med miljö-frågorna. De föregående talarna tycker jag har varitlite väl pessimistiska, om man bortser från RogerKarlsson som jag tyckte lät mer optimistisk och ansågatt det finns något att göra.I måndags när jag skulle läsa min post ville minsysterdotter som är hjälpa mig meddet. Så hon "läste" min post. Jag frågade henne: Vadstod det i brevet? Då svarade hon: Det står "fångamorgondagen". Hon kan ju inte läsa, men det begrep-pet kunde hon tydligen. Det får vi nog göra och detgemensamt. Men för att fånga morgondagen och seen ljus framtid måste vi börja . Vi kan intevänta tills vi har morgondagen. Låt oss börja tillsam-mans nu!Fru talman! Med detta yrkar jag bifall till försla-get i betänkandet och avslag på alla reservationer.Anf. 95 ():Fru talman! Detta betänkande från vårt samman-satta utskott har blivit mer omfattande när det gällersidantal än själva skrivelsen. Men betänkandet äräven skrivet på ett sätt som fört samman de olikakulturerna i de berörda utskotten. Detta arbetssätt trorjag kan vara fruktsamt och utvecklande för att få enhelhet i politiken samt för att komma över politisktinmutade revirgränser.Skrivelsen - FN:s världstoppmöteom hållbar utveckling var och är en samarbetsskrivel-se mellan regeringen och . Men vi harändå utvecklat vår syn i ett särskilt yttrande på områ-dena om bindande regler för transnationella företag,skuldsanering, vattenfrågan samt om partnerskapmellan regeringar och företag.Fru talman! Jag vill här först ta upp frågan omrättvist miljöutrymme. Vår jord har en ekologiskbärkraft som vi inte kan överskrida. Det gör att miljö-frågan i grunden är en fråga om fördelning av knapparesurser. vill se en solidarisk fördel-ning av världens rikedomar så att alla kan njuta av engod välfärd. Det arbetet handlar om att se till att vifördelar världens rikedomar på ett rättvist sätt - att vilever inom vårt rättvisa miljöutrymme. Eftersom vihar ett givet miljöutrymme måste vi ha någon fördel-ningsmekanism som avgör vem som har rätt att an-vända sig av de resurser som står till buds. Vårt rätt-visa miljöutrymme är den mängd naturresurser somvi kan konsumera på ett hållbart vis, utan att tvingamänniskor att nöja sig med en mindre mängd resur-ser.En viktig aktör på miljöområdet är Kommissionenför hållbar utveckling, CSD, som skapades i sambandmed världsmiljökonferensen i . Den funge-rar som ett forum där regeringar och NGO:er bevakarinförlivandet av , utbyter information omvad som fungerar och inte fungerar samt diskuterarbristen på finansiering för innovativa tekniklösningar.CSD har uppmuntrat regeringar att förändra dagensohållbara produktions- och konsumtionsmönster.Precis som uttalade sig på vårtseminarium menar jag att det är otroligt viktigt attCSD mäter och rapporterar om hur det går och hur visakta men säkert tar oss gentemot de mål vi harkommit överens om. Det går alltid för sakta förmånga av oss att nå målen.Fru talman! Många människor får inte de livsme-del de behöver. Det grundläggande försörjningspro-blemet är i första hand att livsmedlen fördelasorättvist, inte att det finns för lite livsmedel. På grundav konflikter, brist på demokrati och jämställdhetmellan könen samt en orättfärdig ekonomisk ordningfördelas inte maten dit där den bäst behövs. Vidare ärutarmningen av åkerjorden och minskningen av bruk-ningsbar jordbruksmark ett allvarligt hot även motden globala livsmedelsförsörjningen . Trendenmed minskande jordbruksmarker måste brytas om viska kunna föda en växande befolkning.Vi i den rika delen av världen ska inte leva gott påbillig livsmedelsimport från länder där människor intehar nog med mat för dagen. Vi bör sträva efter att denexport som sker från till i-länder i förstahand är förädlade produkter och inte råvaror, för attpå så sätt underlätta en utveckling i de livsmedelsex-porterande . är förhållandet det mot-satta. Vi importerar i första hand råvarugrödor från och exporterar sedan våra förädlade produktertillbaka till dem. Vi har ett ansvar för att förändra vårlivsmedelskonsumtion och produktion för att bidra rättvis global livsmedelsförsörjning.En fråga som diskuteras inom WTO är reglerför handel med tjänster. Vi anser att det finns storarisker med att avreglera detta område eftersom detskulle försvåra staters möjligheter att garantera allainvånares rätt till grundläggande välfärdstjänster. Ettexempel som tydliggör detta är vattenförsörjningen,vilket tas upp i betänkandet.Rent dricksvatten är en rättighet och ett gemen-samt ansvar. En förutsättning för att stater ska kunnagarantera sina medborgare den rätten är att staten harkontroll över vattenförsörjningen eller kan ställa kravpå de bolag som äger vattendistributionen. De nyaregler som diskuteras inom WTO kring handel medtjänster riskerar att försvåra för stater att ha den kon-trollen. Vi anser därför den typen av regleringar avföretagens rättigheter kring handel med tjänster somdiskuteras inom WTO som mycket riskfyllda.Jag är glad över att det i utskottsbetänkandet ståratt vattentillgångar inte bör privatiseras eller kom-mersialiseras, att utgångspunkten är att alla männi-skor ska ha tillgång till vatten, att utskottet betonar attprissättning på vatten ska ske på ett sätt som tillvara-tar de mest utsattas behov och intressen.I betänkandet står det även att det är dock inte ialla länder som man har klarat av att bygga upp enväl fungerande vatten- och avloppsförsörjning inomoffentligt satta ramar. I första hand tänker man inte påSverige i det sammanhanget, men samma argumentanvänds i den svenska debatten om privatiseringenhär i landet av vattenresurserna.Närmare var sjätte människa i världen saknar till-gång till rent vatten, och många fler lever underhemska sanitära förhållanden. Minst tolv miljonermänniskor dör i vattenrelaterade sjukdomar.Färskvattenbrist och utarmade akvatiska ekosystemhotar miljoner människors liv. Vattenfrågan tillhörtveklöst de viktigaste miljö- och utvecklingsfrågorna.Rent vatten är en förutsättning för livskvalitet, eko-nomisk och social utveckling samt för ett väl funge-rande ekosystem. Därför är det viktigt med en säkradvattenförsörjning för framtida generationer.Fru talman! Jag yrkar bifall till förslaget i betän-kandet.Anf. 96 () replik:Fru talman! talade om en so-lidarisk fördelning av tillgångarna. talar om en kaka vi har och som måste fördelas.Jag tror att den väg som villgå med den statiska synen på en kaka som måstefördelas är det största hotet mot fattigdomsbekämp-ningen. Det är en felaktig bild i samhället attrika har blivit rikare och fattiga har blivit fattigare. Isjälva verket är det betydligt mer komplicerat än så.Vissa har gjort en resa och har blivit rikare,andra har blivit allt fattigare medan i-länderna har behållit sin ekonomiska styrka överlag.Kjell-Erik talade om att livsmedelstill-gången är orättvist fördelad och att det är problemet. Isjälva verket finns det en stor tillgång till livsmedeläven i den fattiga världen. Problemet är att ungefärhälften av de livsmedel som tillverkas i för-störs på grund av att det inte finns kylskåp eller attförpackningarna är dåliga - sådant vi i västvärldenkan tala illa om. "Det är dåligt med förpackningar.