prot · GQ09107 · 2003-05-20 00:00:00 — Och jag tycker inte attjustitieministern bara ska prata om hur många polisersom kommer att tillsättas. Det måste också leda tillresultat.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 2002/03:324 omledarskapet inom polisenAnf. 54 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig om jagavser att vidta några åtgärder föratt komma till rätta med de strukturella problem sområder inom polisen.Han har också frågat mig om jag avser att på ettsammanhållet sätt - till exempel i form av en skrivel-se till - redovisa hur regeringen vill se attden svenska polisen utvecklas vad gäller organisa-tion, personalpolitik, teknik, effektivitet och ledar-skap.Johan målar i sin interpellation upp ensvart bild av svensk polis, och det ligger kanske ihans roll att göra det. Jag håller inte med om denbeskrivningen. Det går naturligtvis att hitta probleminom polisen, liksom i andra organisationer med merän 20 000 anställda, men jag anser att interpellationen radar upp enmängd exempel som han anser vara tecken på detta.Ett exempel är radiokommunikationen. Här vill jagbetona att utredningen förslag har sammahöga ambitionsnivå som tidigare utredningar. Trotsdet har de kunnat presentera ett förslag som är myck-et billigare än tidigare beräkningar.Även när det gäller sjukfrånvaron tycker jag attJohan vinklar sitt resonemang. Jag hållermed om att sjuktalen är alltför höga inom polisen,men de är lägre i jämförelse med både kommuner ochlandsting. Orsakerna till ohälsan står således inteenbart att finna inom polisorganisationen. Trots dettaär naturligtvis den höga sjukfrånvaron ett problem förpolisen, liksom för många andra arbetsgivare. Polisenarbetar därför mycket aktivt med detta.Ett annat exempel, där man kan ana kritik från Jo-han , är det utvecklingsarbete som bedrivsunder benämningen En nationell polis. Jag tror attJohan är en av få som anser att bättre sam-ordning inom polisen är något negativt. Grundtankenmed projektet är att polisens sammanlagda resurseroch kompetenser ska ses som gemensamma. Detoperativa polisarbetet ska dock även fortsättningsvisbedrivas huvudsakligen lokalt. Det är samarbetet övergeografiska och organisatoriska gränser som skaförbättras.Det pågår alltså ett förändringsarbete inom poli-sen. Till detta kommer en resursförstärkning på näs-tan , som bland annathar lett till att antalet poliser ökar för tredje året i rad.Men polisverksamhet är inte enbart en fråga omresurser. Antalet poliser är enkelt att mäta, men detsäger inte allt om verkligheten. Polisens arbete måsteockså utvecklas och effektiviseras inom de resursra-mar som står till buds. Därför har regeringen till ex-empel tillsatt Beredningen för rätts-väsendets utveckling, BRU, med uppdrag att se överde rättsvårdande myndigheternas utveckling. Därut-över har lämnat ettantal förslag på hur polisens verksamhet kan renodlasså att polisen i ökad utsträckning kan koncentrera sigpå sina kärnuppgifter. Som skriver isin interpellation, har utredningen också tagit uppfrågan om polis i glesbygd. Förslagen som presente-ras i betänkandet är nu under beredning.Ser man inser man hurmycket positivt som faktiskt har hänt inom polisen.På en del områden återstår det naturligtvis en del attgöra, men mycket har också förändrats i rätt riktning.Som ytterligare draghjälp till den utvecklingen kom-mer nu alltfler unga poliser, med en i högsta gradmodern polisutbildning i ryggen, att tillföras organi-sationen.När det gäller avslutande frågaom en sammanhållen redovisning av hur regeringenvill se utvecklingen inom polisen vill jag hänvisa tillden diskussion som redan nu förs om ett utökat antalresultatskrivelser till . Det är en fråga somför närvarande är under beredning, och jag kan därförinte uttala mig om hur dessa skrivelser kankomma att utformas eller på vilka områden det kanbli aktuellt. Jag vill också hänvisa till budgetproposi-tionen där regeringen redovisar i stora dragdet tar upp.Anf. 55 ():Herr talman! Jag vill tacka justitieminister för svaret.Interpellationen skrevs när vi varmånga som insåg att det finns ganska omfattandeproblem och utmaningar inom den svenska polisen.En hel del positivt händer på många håll till exempel iform av nya arbetsmetoder, och här och där tillkom-mer det någon ny chef som gör underverk med entrött och sönderkörd organisation.Trots detta har jag ungefär 25 gånger fåttfrågan om jag har förtroende för en viss person, enperson som regeringen har utsett. Jag pratar om riks-polischefen. Jag tycker att det är ett märkligt per-spektiv.Jag har inte förtroende för den svenska regeringenoch det som den gör när det gäller polispolitiken.Mellan den och den svenska poli-sen finns en enda person. Den personen ska man inteövervärdera, vilket jag tror att många gör i den nuaktuella debatten, då det råder en viss turbulens i detfrämsta ledet inom svensk polis. Det är allvarligt ochnågot som regeringen måste dra slutsatser av. Det äringenting som jag känner att jag ska gå in och döma.Vi har emellertid en situation där man snarare skafråga sig om alla poliser är nöjda. Är de nöjda med det som de får ut av densvenska polisen? Jag möter tyvärr, och jag sägertyvärr, många medborgare som är väldigt missnöjda.Polisstationer stängs i ett band runt ochpå andra ställen. Vi har en uppklarningsprocent sominte fungerar tillräckligt bra. Den planeringshorisontsom finns är mycket besvärlig för våra polismyndig-heter. Det finns en viss ryckighet i ekonomin. Rättsom det är dyker det upp pensionsbomber. Rätt somdet är inträffar en mycket speciell händelse som den iGöteborg, vilket gör att planeringsförutsättningarnahelt rycks sönder. Och vi pratar om en ganska händel-sestyrd verksamhet.Vi måste ha en polis för att möta den verklighet vihar och inte efter den budget som regeringen förtillfället anser sig kunna lägga fram för rättsväsendet.Vi talar inte om vilken verksamhet som helst. Vi talarom den verksamhet som måste vara den mest centralaför alla regeringar som styr landet, inklusive social-demokratiska.Regeringen vill gärna ge för handen att man harkoll och vet vart man är på väg. Jag vet inte vad rege-ringen har för prioriteringar på polisområdet. Där-emot får jag lustigt nog veta att regeringen har enstrategi mot bilinbrott som justitieministern har pre-senterat på någon bilmässa . Där finns det enstrategi. Men var är strategin för hela polisen?Jag efterlyser i min interpellation en skrivelse såatt vi vet vad man vill med ekonomin. Hur ska manha det i alla planeringsförutsättningar för att ge enrimlig chans till rikspolischefen och länspolismästareatt kunna planera verksamheten och få kraft i den såatt poliserna känner en viss arbetsro? Hur ser man påde omorganisationer som pågår?Historiskt har vi sett närpolisrefor-men. Av detta finns, herr talman, nästan ingentingkvar. är det ett nytt paradigm som gäller. skaman ha en nationell polis. Jag tycker att det är bra ska samarbeta mer. Men vad innebär det försjälva ledningsfunktionen om man ska slå sammanledningarna i flera polismyndigheter? Vad vill rege-ringen? Detta pågår med full fart.Sedan är det ledarskapet. Göteborgskommitténskriver ganska tydligt i sitt betänkande att det finnsproblem med ledarskapet. Vi ser det dyka upp gångpå gång. är vi en situation där många är väldigtoroade av vart det är på väg. Det saknas styrregler förchefsutbildningen och för hur man utser länspolis-mästare i . Man får intrycket av att det ärganska skönsmässigt. Detta är mycket allvarlig.Jag återkommer i mitt nästa inlägg om tekniken.Jag hävdar att oavsett organisation, ekonomi ochnumerär måste polisen ha en fungerande teknik för attkunna kommunicera. Det ser vi inte att vi kan fåmed den sänkta ambition som RAKEL-utredningeninnebär.Anf. 56 ():Herr talman! debattera-de vi i kammaren betänkande,herr justitieminister. Där framfördes en stark kritik,precis som har antytt här, angåendepolisens organisation och insatser vid EU-toppmötet.Debatten i kammaren kom att handla väldigt mycketom ansvarsfrågor. Den frågan är ännu mer aktuell . Vem har egentligen det yttersta ansvaret förpolisverksamheten i ? Det gäller inte bara närdet är framgång utan också när allt tycks ha gått snett.Enligt justitieministern är interpellantens oro överläget hos polisen överdriven. Jag undrar om justitie-ministern har både öron- och ögonlappar på sig. Jagtror att hela svenska folket är väl insatt i att det pågåren kris inom polisorganisationen.Den senaste tiden har vi fått lära oss vilka kon-sekvenser det kan bli. En länspolismästare sluter avtalom löner som ligger högre än övriga lönenivåer ilandet. Olika grupperingar blir arga och hotar med attsäga upp sina tjänster. Regeringen och departementethar fått protestbrev, och kaoset är ett faktum. Vemhar ansvaret?För något år sedan när ett länspolisområde gjordeliknande saker, det vill säga gjorde individuella löne-sättningar, drogs pengarna tillbaka från redan lovademedel. Det blev inga personliga konsekvenser. Mendet blev ekonomiska konsekvenser för det polisdist-riktet trots att det i avtalet fanns möjligheter till indi-viduella lönesättningar.Tillbaka till frågan. Vem har ansvaret? Rikspolis-chefen går ut i medierna och säger: Dessa hot omuppsägningar är bara ett inlägg i löneförhandlingarna.Därmed har han inget mer att säga. Justitieministernhar själv uttalat sig. Han har sagt: Jag ska inte ge migin i fackliga frågor. Jag tror egentligen att ingen hellervill ha mig in i fackliga frågor. Om det inte är justi-tieministerns ansvar och inte är rikspolischefens an-svar, vems är då ansvaret?De senaste dagarna har vi kunnat följa ett antalpoliser både pensionerade och i aktiv tjänst som ut-trycker sitt misstroende mot organisationen, ellerrättare sagt den ständiga omorganisation som pågårinom poliskåren. Personalbristen är väl känd. Vi haröver 800 poliser sjukskrivna. Anställda lever understark press och har dålig arbetsmiljö.Det kommer nya hot om nedläggningar av polis-stationer och därmed också ett ökat misstroende hossamhällsmedborgarna: Är det över huvud taget någonidé att ringa efter polisen eller att anmäla brott? Detär en havererad närpolisverksamhet. Listan kan göraslång. Vems är ansvaret? Någon måste peka med helahanden eller sätta ned foten. Som politiker kan vi intetigande åse att en så stor och viktig grupp som landetspoliser behandlas på ett som jag tycker respektlöstsätt.Jag skulle vilja fråga vad hanavser att göra för att lösa den ledningskris som harflutit upp och blivit så uppenbar. Vi har gång på gångpekat på detta. Vi har tagit upp det i olika debatter.Jag förstår att justitieministern tycker att det är väl-digt jobbigt. Men någon måste våga peka med han-den, och någon måste våga säga: Detta ska vi ta itumed . Det gäller befolkning, poli-ser och trygg het. Någon måste ta tag i le-darskapet. Vems är ansvaret?Anf. 57 ():Herr talman! tar upp flera viktigafrågor. Jag tänkte uppehålla mig vid ledarskapet inomsvensk polis.Det finns ingen brandman, militär, operations-sköterska eller polis som inte förstår att man iblandmåste lyda direkta order. I kritiska situationer fordrasatt ledaren pekar med hela handen och ger order omvad var och en måste göra. Då finns det ingen tid tillifrågasättande. Personalen måste lita på sin ledaresgoda omdöme, kunskap och bedömningsförmåga ochgöra vad han eller hon har sagt till om. Så ska detsjälvklart vara. Då fordras det att man har ett stortförtroende för sin ledare.Men det ska inte vara så jämt och i alla situatio-ner. Nej, konsten att leda är att anpassa ledarskapettill olika situationer och förhållanden. I de flesta situ-ationer, även inom polisen, finns det gott om tid attlåta de anställdas kunskaper och erfarenheter kommafram. Men det dåliga ledarskapet, särskilt inom poli-sen, har kommit att anamma helt fel strategi. Ledaren,som i de allra flesta fall helt saknar ledarskapsutbild-ning, pekar med hela handen för ofta och vid fel till-fällen.Ett exempel på bristande ledarskap eller rent utsagt dåligt ledarskap var sparkningen av länspolis-mästaren i . Genom attrikspolischefen pekade med hela handen och tvingadeen bra och omtyckt ledare att sluta tystades en helorganisation. Den lider bevisligen redan av att det ärlågt i tak. Medarbetarna är rädda att säga vad de tyck-er av oro för att det senare ska ligga dem i fatet ideras karriärer. Länspolismästarna i de andra 20myndigheterna har sett vad som konkret kan in-träffa om man inte är följsam mot rikspolischefen.Det är inte bra, och man bygger inte en bra organisa-tion på det sättet.Det är faktiskt häpnadsväckande hur landets riks-polischef har lagt sig i avtalsförhandlingar och kol-lektivavtalsfrågor på en myndighet där parterna harträffat löneavtal utifrån de regler som det centralaavtalet har stadgat. Det har dessutom rikspolischefenvarit medveten om, eftersom han är ledamot i styrelse.Med de bristande resurserna fordras det att allapoliser måste göra mycket mer och göra ett mycketbättre jobb och att de anställdas erfarenheter ochkunskaper tas till vara. Det anser jag inte görs i dagmed nuvarande ledarskap. tecknade avtal inom statens område om samverkan. Dethandlade om att få till stånd en dialog mellan medar-betare, chefer, fackliga förtroendevalda med flera.Det gick ut på att man skulle ta till vara den samladekompetensen och ständigt jobba med förbättringar avverksamheten. Så har det inte blivit.En av orsakerna till detta är det bristande ledar-skapet, och då särskilt inom . i under ledning avGunno Gunnmo gör det den ska, det vill säga tecknaravtal om löner, samverkan, arbetstider med mera, fårchefen sparken. Vilka signaler ger detta? En för-handlare inom polisen har uttryckt det som: Om detvar lågt i tak förut är det nu knappast kryphöjd. Mindirekta fråga till justitieministern är: Hur ser du påden skarpa kritik som förs fram mot rikspolis-chefen i olika medier?Anf. 58 ():Herr talman! Jag vill börja med att säga att detfinns mycket bra inom polisen. Där tycker jag attjustitieministern har alldeles rätt. poliser görett enormt arbete i sitt dagliga värv.Svenska folket har ett stort förtroende för polisen.Det har även jag. Men vi vet alla att poliserna är förfå, både på grund av för små resurser och för att Po-lishögskolan har varit stängd. harockså ledningen för polisen allvarligt ifrågasatts. Nogär det oerhört svårt att vara chef och en bra ledare närorganisationens och personalens förtroende sviker.Som ledare måste man vara lyhörd och ödmjuk införkritik. är det svårt att vara chef och tvingashålla givna budgetramar som är så begränsade att deinte täcker befintliga kostnader och absolut inte täck-er de satsningar som påbjuds från regeringens sida.En tystad organisation är ingen bra organisation.Det är ett sundhetstecken att man vågar föra framkritik. Men när kritiken framförs måste den tas emotmed ödmjukhet och inte med nonchalans. Om man ärlyhörd för kritik tar man den till sig och överväger omdet kanske är någonting man själv borde förändra isitt ledarskap.Jag vill avsluta med att upprepa . Ser inte justitieministern det som ett stort pro-blem att så allvarlig kritik framförs som de senastedagarna, inte minst i medierna?Anf. 59 Justitieminister ():Herr talman! Jag ska börja med att svara på densista frågan som tas upp, den aktuella frågan om riks-polischefen och det brev som jag har fått. Jag tarnaturligtvis alla sådana här uppgifter på allvar. Det har jag sagt vid flertalet tillfällen. Jagkommer att besvara brevet. Jag kommer också attfölja den diskussion som har varit. Det har varit enkonflikt inom polisen. Det är ingen hemlighet. Däremot kommer jag inte att ge mig in i defackliga frågorna. Det skulle förvåna mig mycket omriksdagen hade en annan inställning till det.Den här interpellationen handlar om så mycketmer än om det. Precis som säger finnsdet mycket som kan göras bättre inom polisen. Dethar gjorts mycket. Svensk polis är bra på mycket,men det finns också saker som ska bli bättre. Blandannat måste uppklarningsprocenten definitivt höjas.Frågan är vem som är ansvarig för det här.Det är naturligtvis regeringen som har det över-gripande ansvaret för polisen. Vi har ansvar för bud-geten. Vi har tillfört medel så att vi ska kunna få flerpoliser. Vi har fått de senaste siffrorna somvisar att det nu finns 16 547 - tror jag det var - meddem som går ut i vår. Då kan man konstatera att detökat med ungefär 500 poliser netto under de senastetvå och ett halvt åren. Det här är naturligtvis bra, mendet räcker inte.Vi kan inte bara se till att det blir fler poliser ochsedan inte göra mer. Vi har ett större ansvar än så. Vihar ett ansvar att se till att polisen gör det polisen ärtill för att göra, nämligen att lösa och förebygga brott.Det är därför som regeringen tillsatte arbetet med attrenodla polisens arbetsuppgifter så att den inte skabehöva ägna sig åt saker som hittegodsavdelning,kontroll av tillstånd, kontroll av djurskötsel, omhän-dertagande av berusade personer och mycket annat.Det här är viktigt. Det är därför vi tog det ansvaret.Men det räcker inte med det. Vi måste också se överpolisens arbetsmetoder.Som jag nämnde i mitt inledande svar så tillsattevi BRU. Var sjätte månad kommer nya förslag. Vissahar redan genomförts för att förbättra polisens ar-betsmetoder, vissa är under beredning och vissa vän-tar vi på. Det här är ett omfattande och mycket viktigtarbete för att utarbeta bättre metoder för polisen föratt bland annat kunna höja uppklarningsprocenten.När det gäller strukturen är det precis som det sa-des här att man i tar upp att detkan finnas strukturella problem inom polisen. Manefterfrågar om det inte ska göras en utvärdering. Jagsade i samband med den debatt vi hade efter Göte-borgskommmittén att jag tänkte ta initiativ till det.Jag har tagit initiativ till det. Vi har påbörjat ett arbe-te. Det leds av . Det beslutades förett par veckor sedan. Man ska titta på just de härsakerna. Det vi har pratat om tidigare och det jag harsagt att vi ska göra gör vi nu.Anf. 60 ():Herr talman! Jag tycker det finns all anledning attinte vara så konfliktinriktad i en sådan här situation.Vi ska känna ett gemensamt starkt ansvar för hur viska gå vidare med polisfrågorna. De betyder ju såväldigt mycket för våra medborgare. Det är en av demest centrala uppgifterna ett samhälle har och som vii har, att se till att vi har fungerande lag ochordning och att brott beivras i vårt land.Jag begär att regeringen ska visa lite öppenhet idet här, våga komma till med idéer ochtankar om vart man vill gå. Så kan vi få en öppendebatt i ett ämne som vi vet är så turbulent. Det är junästan en bisarr situation som utspelar sig inom poli-sen just , där gamla chefer hoppar in med konstigainlägg. Det skrivs skrivelser hit och dit. Poliser får gå- sparken kallas det väl - på väldigt konstiga grunder,tycker många.Utan att bli för polemisk: Justitieministern harskrivit en bok . När det projektet nu är avslutatkunde det läggas lite kraft på en riktig polisskrivelsetill så att vi fick chansen. Jag tycker måste inrikta sig på ekonomin och rejäla plane-ringsförutsättningar. Om de inte fungerar blir detingen bra verksamhet. Då ska vi ändra dem. Jag troratt justitieministern åtminstone ser det som ett pro-blem. Han kanske kan få med sig regeringen om vihar en konstruktiv och stark debatt här i riksdagen.När det gäller ledarskapet är det fundamentalt. Vimåste få en ordning där kliver inoch tar kommandot när det finns svåra uppgifter att tahand om. Man tror att man har ett ansvar. Man togdet inte inför Göteborgskravallerna. Vi har sett ensituation nu med en ganska otäck moskébrand i Mal-mö. Ingen vet ännu hur den har startat. Det har intehänt någonting. borde kanske hagått in och funderat på om det kan vara ett terrorist-brott. Det finns trots allt misstanke om att det är ettbrott som handlar om att störta den svenska samhälls-ordningen och att störa samhällsordningen.Utredningar har gjorts tidigare om ett nytt kom-munikationssystem. Behovet har varit känt i tio åroch begravts i utredning efter utredning. Den senastesocialdemokratiska utredaren kom fram till att detblev 5 miljarder billigare. Men när man läser nog-grant handlar det om en avsevärd ambitionssänkning.Det innebär att man i orter med mindre än 2 500invånare inte kommer att kunna ha kommunikationfrån polisman utan måste ha en särskild enhet, det villsäga polisbilen. Detta förändrar ju de taktiska övervä-gandena väsentligt. Äntligen finns det ju nu eftermånga år av brister ett taktikprojekt inom polisen.Sent ska syndarn vakna.Hur ska polisen bete sig? Vad ska man göra? Detär mycket bra att man tittar över om man kan plockabort lite olika saker som polisen har att göra i dag.Men var är förslagen om att stärka polisens möjlighetatt bekämpa den grova och brutala internationellabrottsligheten som är kraftfullt organiserad? Här talarjag om frågor som rumsavlyssning, buggning. Hurkan man använda sig av detta så att vi slipper se ex-empel på att dansk organiserad brottslighet flyttar in iSverige eftersom det är lättare att verka här? Dans-karna skriver brev till den -Snälla, hjälp oss! Vi kan inte ha det så här - även omde sannolikt är glada att buset inte är i utani . Men det påverkar oss också.Jag söker inte konfrontation. Jag vill vara kon-struktiv. Men då måste regeringen öppna sig och sättasig ned. Justitieministern bör ta initiativet och skrivaen liten skrivelse nu när boken är klar.Anf. 61 ():Herr talman! Jag vill fortsätta där slutade.Det är viktigt att regeringen ser det allvar i frågansom jag anser att den har. Det var bra att justitiemi-nistern sade att det ytterst är regeringens ansvar. Dåborde det vara rimligt att förvänta sig att regeringengenast sätter sig ned och tar en funderare över hur dethar kunnat bli så här inom polisorganisationen.Jag har gått in på Internet och sökt efter veckanstidningsartiklar i frågan. I dem görs en mängd utta-landen och man uttrycker besvikelse i såväl radio somTV och tidningar. Detta är oerhört allvarligt. Vi kaninte bara se genom fingrarna på det. Om inte rege-ringen tar tag i det här kommer vi i oppositionen attvara tvungna att gång på gång lyfta fram den härfrågan och avkräva ett svar av justitieministern.Justitieministern har ett antal gånger påpekat attregeringen tyckte att det var viktigt att komma tillrätta med frågan vad polisen egentligen enligt lagskulle syssla med. Jag vill bara påpeka att det var ettförslag till tillkännagivande som antogs i utskottet påinitiativ av ett kristdemokratiskt yrkande, där vi bor-gerliga tillsammans med drev igenom attdet skulle tillsättas en utredning som såg över detta såatt polisen inte sysslade med en massa saker som deinte nödvändigtvis skulle behöva syssla med.Jag vill återigen säga att jag är angelägen om attregeringen tar den här frågan på största allvar, inte föratt vi ska debattera och höja tonen mot varandra utanför att polisen är viktig för trygghet ochsäkerhet. Polismännen som arbetar och sliter ochkvinnorna inom poliskåren ska kunna känna arbets-glädje och arbetsro, och det kan de bara göra om dehar ett bra ledarskap, en fungerande ledare och en godarbetsmiljö.Anf. 62 ():Herr talman! Jag håller inte med att vi har ett gemensamt ansvar för polisen, föruppklarningsprocenten och så vidare. Visst ska vihjälpas åt och komma med konstruktiva förslag, menansvaret åvilar regeringen som justitieministernmycket riktigt sade i sitt första inlägg. Det är viktigtatt hålla isär detta. Med vår borgerliga politik och deförslag som vi har lagt fram tror jag att förhållandenakanske hade varit något bättre.Vi får ofta höra att det utbildas fler poliser, ochjag tänkte uppehålla mig vid detta en liten stund.Det som jag ser som ett stort problem är att devälutbildade nya poliserna som kommer ut från polis-högskolan och som är väldigt sugna på att jobba sompoliser har ingen som helst erfarenhet. Det uppstårproblem i mötet mellan dem och de mycket äldre,mer erfarna poliserna som inte har någon vidareut-bildning och som inte har deltagit i någon form avkursverksamhet på väldigt . Det problemet harfunnits som då jagbörjade att arbeta som polis.