prot · GR0926 · 2003-11-12 00:00:00 — För det tredje: Inte på en enda punkt går det att bevisa att rättssäkerheten skulle vara i fara. Det finns ingenting i materialet som hitintills har tagit fram som tyder på att nästa instans har ändrat på och tingsrätters beslut i någon större omfattning än andra tingsrätters. För det fjärde: Om man jämför det antal mål som dessa två tingsrätter tillsammans hanterar är det fler mål än de som passerar i och i bägge tingsrätter, för att ta två jämförbara exempel. Och eftersom det finns två mycket framträdande västernorrlänningar i justitieutskottet på den socialdemokratiska sidan vill jag att ni lyssnar väldigt noga. har 10 000 fler invånare än både och för sig och likaså fler än . Ändå påstår man att ska bli av med sin tingsrättsorganisation. Jag tycker att det är fel. Däremot kan jag inte påstå att tonarter från den här kammaren som har framförts om att allt ska förbli som det är är bra. Jag tycker att man bör slå samman de bägge tingsrätterna i till en. Och jag bryr mig i detta läge inte om var den förläggs. Men jag menar att den ska vara kvar, inte minst, herr talman, därför att landskapet med sina 132 000 invånare och en yta lika stor som är det landskap som har burit landskapslagar längst i hela , förutom . Dessutom finns äldsta nedtecknade lag på Forsaringen, kyrkan i , . Det är klart att om man berövade all tingsrättskapacitet vore det ett kulturhistoriskt illdåd. Och jag utgår från att de ministrar och de politiker som vill ta det beslutet tänker sig för väldigt noga innan det sker. 47 (): Det senaste inlägget var tänkvärt, även om utgångspunkten var lite olycklig med det beryktade manifestet . Jag ska ta ett annat exempel, från , på vad jag anser vara mycket olyckligt i detta betänkande, det vill säga majoritetens ståndpunkt. län nämns explicit i betänkandet . Där ska tre tingsrätter bli en med två tingsställen. Vad innebär det konkret? För det första kan man misstänka, vilket en del tidigare inlägg har indikerat, att dessa tingsställen lätt kan försvinna framöver, måhända bara genom ett rent administrativt förfarande utan att regering och riksdag blandas in. För det andra innebär det att i varje fall en domare och en notarie av de tio som kommer att finnas i måste tillbringa på den inte alltför lysande vägen E 22:an, nämligen när de ska åka till . Det är faktiskt dit och händelsevis även tillbaka. Det innebär att det tar . Det är mycket svårt att se hur detta ska bidra till en effektivare och bättre domstolsorganisation. På samma sätt är det naturligtvis även på andra håll i landet. Jag menar att en av statens absolut viktigaste uppgifter är att slå vakt om rättssamhället. Rättssamhället är dock åtskilligt. Det är goda lagar och goda institutioner. Det är bevarandet av nattväktarstaten i modern positiv mening, nämligen att människor ska kunna känna sig trygga till liv och lem och för sin egendom och att bovarna ska sitta i fängelse. Men i begreppet rättssamhälle ingår naturligtvis också en lokalt förankrad dömande verksamhet. Jag ska avsluta med att peka på en tragisk rättegång som pågår på ett helt annat håll i landet än i län och som berörs i en ledare i . Det handlar om rättegången i om ett mycket tragiskt mord. I slutet av artikeln som handlar om detta betänkande står det: Om beslutar i enlighet med majoritetsförslaget kommer en mordrättegång som den som hårdbevakas av ortsbor och lokalpress i att äga rum på tiomila avstånd. För de berörda förvandlas rättvisan från något konkret och påtagligt till en abstraktion. Rubriken för ledaren, som rekommenderas för läsning av justitieutskottets ledamöter, är Gör inte rättvisan till en abstraktion. 48 () replik: och jag sitter i samma utskott. Vi har i grunden i den här frågan en likartad syn, nämligen att man inte kan gå hur långt som helst i centralisering av rättsvårdande myndigheter. Han tog exemplet med E 22:an som jag också har åkt på, och den är mycket besvärlig. Men då har du inte åkt på mellan och , min vän. Där finns i särklass svåraste passage och som kommer att göra att man önskar sig ha ett snabbgående tåg i stället. Jag brukar åka med tåg på en sträcka om vilken det brukar sägas att den är mest förseningsdrabbad i hela . I går var tåget till till exempel försenat. Vad gör ni på SJ? Det uppstår problem om förbindelserna blir för långa och för krångliga. Då kommer också nämndemannaorganisationen att kollapsa moraliskt. Polisen får använda alldeles för mycket tid som inte betalas av utan som ska finansieras av polisen själv. Inom åklagarväsendet, som redan är centraliserat, är man ärligt talat helt förtvivlad över detta, för att inte tala om alla vittnen som ska infinna sig. Advokaterna blir naturligtvis helt centraliserade till residensstaden. Om det nu är så viktigt för Myndighetssverige att koncentrera allt till residensstäderna, gör då om länskartan och lägg residensstäderna mitt i de här länen! Då kan man acceptera denna utveckling, men i de län där residensstäderna ligger längst bort menar jag att det är fullständigt fel. och jag kommer säkert att kunna fortsätta med att försöka påverka justitieutskottet att i sin tur påverka regeringen. Vi är överens. 49 () replik: Det är lätt att replikera på detta. Det är ju roligt att vi som finns på den borgerliga sidan får lite eldunderstöd från , dessutom med goda sakliga argument. Bara en enda liten fråga: Hur tänker du rösta? 50 () replik: Det var en mycket bra fråga, . Jag deltog i interpellationsdebatten i går, vilket inte gjorde. Vi fick i går goda löften från justitieministern. Han sade att ett regeringsbeslut inte kommer att tas förrän samråd med har skett. Jag tolkade justitieministern så att han var mycket lyhörd för de argument som förts fram såväl i går och som i motionstexterna. Jag utgår från att också majoriteten, bestående av socialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister, tar till sig det som är sagt om de län där residensstaden ligger långt bort. Jag är helt övertygad om att ni kommer att väga in detta. Gör ni inte det i det andra skedet, kommer jag att rösta emot majoriteten, men inte i nuvarande läge. Jag har en stark förhoppning om att det kommer att kunna ordnas så att koncentrationstendensen leder till ett något annan resultat, åtminstone då det gäller . Kanske blir det så även i , som ligger i den södra änden av sitt län, men det vet jag inte. I vart fall hyser jag en stark förhoppning om att sakliga argument som till exempel att alla de tolv verksamhetsmål som regeringen har satt upp uppfyllts av som enda tingsrätt i hela landet. skedde det tillsammans med och tillsammans med . Också i övrigt klarar man att hålla ihop verksamheten. Tillsammans med skulle utgöra en utomordentlig grund för en landskapsbaserad tingsrätt. kommer jag att rösta med majoriteten, men jag varnar den för att jag kommer att obstruera nästa gång, om det inte blir så som jag nu har sagt. 51 () replik: Det hade kanske varit kraftfullare om hade gjort någonting radikalt . Det finns en reservation 4 om det fortsatta reformarbetet, vilken jag kan rekommendera. Där sägs det bland annat att medborgarperspektivet, tillgänglighet och lokal förankring är mycket viktiga faktorer. Innan nedläggningsbeslut fattas måste ett helhetsgrepp tas och vidare utredningar göras. Det måste också finnas en bred politisk förankring. Detta borde tala för att åtminstone röstar för den reservationen. 52 (): Det är med mycket stort intresse som jag har lyssnat på debatten här och på interpellationsdebatten i går, som jag också deltog i. Jag har i varje fall som jag vet till skillnad från övriga debattdeltagare erfarenhet av att åtminstone arbeta som advokat i domstol. Jag har följaktligen ganska många personliga erfarenheter av en hel del av det som många debattdeltagare här har talat om och påstått. Oerhört många personer är engagerade i de här debatterna kring tingsrätterna och övriga domstolar. Det gäller inte bara här i kammaren utan vi har tydligt fått höra detta också ute i landet. Jag tycker att det är märkligt att Socialdemokraterna inte söker en större politisk grund att stå på när man vill genomföra de här förändringarna utan bara förlitar sig på sina stödpartier. En beskrivning av en bakgrund som ingen här har nämnt men som jag tycker att man faktiskt bör ha med sig skulle jag vilja hämta från ett PM som generaldirektören för utarbetade . Det heter där: Reformarbetet har med rätta kritiserats för att vara alltför ad hoc-betonat. Några samlade överväganden har inte gjorts. Att så inte skett har inte berott på någon ovilja eller oförmåga från eller domstolsväsendets sida. Det har i stället berott på att det tett sig meningslöst med hänsyn till det hårdnackade motstånd till reformer av detta slag som funnits på sina håll i den politiska världen. Detta borde för den politiska majoriteten i ha ställt till funderingar om vad som är anledningen till att det finns ett motstånd ute i landet. Jag menar att detta är mycket enkelt. Skälen för att centralisera domstolsväsendet är så uppenbart svaga. Det är den enkla orsaken till att det finns ett motstånd. Liksom några av de övriga debattdeltagarna ingick jag i referensgruppen till den utredning som utvärderade några sammanläggningar. Man har tydligen lite olika uppfattningar om vad referensgruppen gjorde och inte gjorde, men jag har den uppfattningen att i de punkter där referensgruppen kom fram till ett samlat ställningstagande har utredarna helt klart anslutit sig till dessa synpunkter. I den mån vi hade olika uppfattningar kom dessa dock inte fram, och vi hade inte någon möjlighet att reservera oss. Jag vill ta upp några av de skäl som åberopas för att centralisera domstolsväsendet. Bibehållen tillgänglighet innebär väl ordagrant att man inte skulle flytta någonting alls. Ett bibehållande innebär ju att man ska ha samma avstånd och samma möjligheter. Så kan dock naturligtvis inte heller vi tolka det, utan man måste vara beredd att acceptera förändringar. En fråga som många ställt sig här är till exempel hur långa avstånd som kan accepteras när vi känner till problemen med inställande av rättegångar på grund av att tilltalade eller vittnen inte infinner sig. Jag vill lyfta fram en speciell tingsrätt i betänkandet, nämligen . Den är en av de minsta som vi har i landet. Det finns många skäl till att inte ha så små tingsrätter som denna, där man bara har en och en tingsfiskal. Men man har i av sina brottmål relaterade till norrmän eller boende i som vittnen, som tilltalade eller som målsägare. Det är naturligt att det kommer att ställa till mycket problem när dessa personer i fortsättningen ska färdas till eller kanske hämtas i , eller hur det nu ska lösas. Ett annat argument som har åberopats är sårbarheten. Utöver de domstolar som jag har träffat på tidigare i min verksamhet har jag nu rest runt till ett antal andra domstolar och tagit upp den frågan. Jag har inte någonstans fått besked om att några domstolsförhandlingar har ställts in på grund av att domare eller annan personal vid domstolen blivit sjuk. Jag har aldrig hört talas om detta. Det kan naturligtvis ha förekommit, men det måste vara ytterst sällsynt. De domstolar som har 3, 4, 5 eller 6 domare är inte sårbarare beträffande personalen vid sjukdomar. Det klarar man alldeles utmärkt. Är det attraktiva arbetsplatser i en domstol med 35 domare? För många är det attraktivt. För andra är det attraktivt att vara på en större domstol. För en del är det attraktivt att bo på en mindre ort. För andra är det attraktivt att bo på en större ort. När man tittar på sökande till de tjänster som har varit utlysta visar det sig att det faktiskt inte har varit någon brist på sökande till domartjänsterna. Det går att titta i protokollet från . När det gäller kompetensutveckling säger domare man talar med att i den mån det finns kurser att gå som arrangerar ställer domarna upp på detta. Det klarar man även på de mindre tingsrätterna. Det är inte heller något skäl. När det gäller specialisering säger , som är en mycket kunnig man i det här sammanhanget, att det är tveksamt om det finns något nämnvärt utrymme för specialisering i en domstol annat än i de allra största tingsrätterna. Ett skäl som åberopas är att man ska gå vidare och renodla domarrollen. Ingen här har i debatten nämnvärt tagit upp frågan om de stora domstolarna. Det är i de stora domstolarna i , och inte minst som vi har de verkliga problemen. när besparingskraven ligger över dem har de enorma problem. Lagmannen i skriver i sin handlingsplan så här: Det förefaller sannolikt att domare får ta över uppgifter som utförs av notarier och domstolssekreterare. Seriösa ambitioner med rationalisering av verksamheten, renodling av domarrollen, förändring och utveckling av personalen kommer att få stå tillbaka för att med bristande resurser klara hanteringen av mål och ärenden. Det är så det kommer att se ut även om det blir en viss justering på grund av att regeringen har höjt anslagen till domstolsväsendet i budgetpropositionen. Sammanfattningsvis tycker jag för min del att man borde beakta de stora problem vi har i de stora domstolarna i mycket högre utsträckning innan man går vidare med att lägga ihop mindre domstolar och skapa nya stora enheter där vi tyvärr enligt min uppfattning kommer att få se liknande problem som vi redan har vid de större tingsrätterna. 53 (): Ett av statens och våra huvudansvarsområden är rättstryggheten. Det ska finnas polis nära. Brott ska inte löna sig. Det ska finnas dömande verksamhet som snabbt kan agera och skapa rätt och rättvisa som medborgarna upplever tydligt och klart. Ändå präglas området starkt av Följa . Polisen har centraliserats så långt i vissa stycken att medborgarna inte ser någon polis, och enklare brott lönar sig för alltfler. Tingsrätterna följer nu i det spåret. 19912001 såg vi den första vågen. verkar majoritet göra sig redo att ta nästa steg. majoritet verkar än en gång vilja godkänna den i mitt tycke bristande avvägningen mellan olika mål som regeringen har gjort. majoritet verkar vilja ge klartecken än en gång för större domstolar och specialisering. Regeringen har samrått. Så här kommer det att gå till även i fortsättningen. Det är jag övertygad om. vågar inte sätta klackarna i backen. Relativitetsteorin får på det här området ett nytt fält. Det gäller lokal förankring, som ska väga tungt enligt bedömning. Det blir detsamma som centralisering. Små domstolar anses vara för svaga. Men frågan är: Är underlaget i tingsrätterna i , eller för dåligt? Stora domstolar anses ju vara bra. Men det är , som borde vara kronjuvelen för alla som hävdar de stora domstolarnas fördelar, som visar sig inte hålla måttet. Utredning har, som har relaterats tidigare, studerat utfallet 19992001. majoritet verkar ta alltför allvarligt på det och dra för entydiga slutsatser av utredningen. Jag tycker inte att man kan göra det. Trots det drivs utvecklingen nu framåt i rask takt. Det sägs nu att man inte gör det av ekonomiska skäl. Nej, det sker uppenbarligen av ideologiska skäl, och får ta ställning. Det är nu återigen Följa . Vem är då ? Nej, knappast. Är det regeringen som följer? Nej, knappast? Är det ledning? Ja, mycket tyder på detta. I ärendet tar ställning till frågor som rör bland annat organisationen i . Jag hade en debatt med justitieministern där han såg fram emot ett långsiktigt hållbart beslut. Vi ser nu att innan har tagit ställning i frågan och ställt upp på det regeringen säger om att och tingsrätter inte ska beröras kommer nya förslag. De talar om att såväl som ska bort. Detta är ett tecken på en mycket kortsiktig politik. Det behövs ett nytt samlat grepp. Det behövs en ny domstolspolitik. måste ha modet att tala om för och regeringen vad som är rimliga avvägningar mellan olika mål. Jag yrkar bifall till med fleras reservation om en ny domstolspolitik för . 54 (m): Jag har vid ett antal tillfällen när jag satt i justitieutskottet deltagit i debatterna. Det finns en hel del som man känner igen. Argumenten mot nedläggningar och argumenten för de många goda små tingsrätterna kvarstår. En majoritet förstår inte de goda argumenten utan fortsätter en ganska märklig slakt på väl fungerande delar i det svenska rättsväsendet. Jag tänkte inte gå in i debatten. Men när jag lyssnade på sedvanligt vältaliga inlägg måste jag ändå ställa en fråga. Han tycker inte heller om den utveckling som presenteras med nedläggning av domstolar. Jag hoppas, herr talman, att det inte bara gäller verkligheten i hans eget hemlän utan att han är god generalist och ser till utvecklingen generellt i landet. Han känner en oro, och han tycker egentligen tycker som minoriteten i stora delar. Han känner sig nu lite lugnad i och med gårdagens debatt med justitieministern. Han känner sig förvissad om att när nästa gång departementet och ministern kommer att presentera någonting om reformeringen av rättsväsendet och domstolsväsendet, oftast i en skrivelse på vårkanten, kommer en hel del av de synpunkter som exempelvis minoriteten här har redovisat i sin reservation att tas fram. Jag tycker att det är väl naivt att tro detta. Jag vill fråga utskottets talesman: han uppfattningen och förhoppningen hos att justitieministern har tagit ett sådant intryck av detta att i den skrivelse som får om det fortsatta reformarbetet kommer en hel del farhågor som minoriteten här har redovisat på skam och vi får se en ny inriktning? Verkligheten är att år har departementet i tät dialog med ledning drivit fram en utveckling som om ingenting annat inträffar om ett par kommer att innebära att en dramatisk förändring har skett av förstainstansrätterna, det vill säga tingsrättsorganisationen. Det innebär att mycket väl fungerande tingsrätter i , i jag skulle kunna räkna upp långt fler som både effektivitetsmässigt och i fråga om rättssäkerhet lever upp till det mesta kommer att slås ut. Delar utskottets socialdemokratiske talesman uppfattningen att vi nu framöver kommer att se en förändrad inriktning så att de förhoppningar som här redovisat ska besannas? Eller är det bara en from förhoppning? Är det bara fråga om att ge intrycket att vi ska göra någonting och att ministern tar intryck? Det skulle vara mycket intressant att få lyssna till utskottets talesman på den punkten. Min uppfattning, herr talman, för att avsluta med den, är helt enkelt att förhoppning är en from förhoppning och ett sätt att slinka ifrån ansvaret för att inte våga ta ställning. 55 () replik: Jag blev apostroferad av inte en gång utan fyra gånger. Det är klart att då måste jag nästan försöka gå i något slags svaromål även om de frågor som tar upp ställs till utskottets majoritetstalesman. Nej, jag betraktar inte min profetia från i går som en from förhoppning utan som en förhoppning. Det är en väldig skillnad. Jag tror mig förstå att man är beredd att pröva de argument som framfördes i gårdagens debatt, som har framförts i dagens debatt och som också har framförts av olika remissinstanser, nämligen att människor inte kan ha för långt till sin tingsrätt. Jag har studerat två parallella fall. Jag har ju redan tagit upp , och . Men jag har också studerat två andra län. Det ena är , det andra är . Jag konstaterar att ligger så till i att man mycket enkelt kan pendla från såväl och Sala som till utan några större olägenheter. I , som är ett ytkrävande landskap, klarar man inom sju av att komma till tingsrätten i både från och , för att ta två ytterligheter. Men vi har dubbelt så långt för 70 00090 000 människor till vår länshuvudstad. Jag säger inte alls absolut nej till fortsatt centralisering och koncentration där det finns rationella skäl. Det finns många ställen där det här går att genomföra utan att äventyra rättssäkerhet, ekonomi eller nämndemannaorganisation. Men i vårt län, som ser ut som det gör, skulle det få stora negativa konsekvenser. 56 (m) replik: Kontentan av det säger är ju egentligen att det finns en parameter, nämligen tidsavståndet. Det fysiska avståndet är det intressanta. Och i hans hemlän är det stora avstånd. Det är det kanske någon annanstans också. Men i övrigt ställer han sig bakom en centralisering av domstolsväsendet. Så det var mer ett regionalpolitiskt inlägg från länsbänken i det handlade om. Det handlade inte om vilka signaler det sänder genom samhället mer generellt att centralisera rättsväsendet och få just de effekter som tog upp när han citerade ur artikeln i . 57 () replik: Mitt anförande inleddes ju med ett angrepp på hela den stora, starka centraliseringstendens som finns i samhället. Det handlar om kapitalets koncentration. Det handlar om kreditväsendets avlägsnande från svensk landsbygd. Det handlar om marknadens koncentration. Det handlar om verk och myndigheter. Område efter område genomgår samma centraliseringsakt. Men jag säger att det finns en fysisk gräns för detta där det blir improduktivt, där det blir kostnadsineffektivt och där rättssäkerhet och annat äventyras. Ingen kan inbilla mig att skulle ge justitieministern möjlighet att lägga ned , ytstörsta tingsrätt. Avstånden skulle då bli enorma ut till kusten i . Ingen kan väl tänka sig att lägga ned till förmån för exempelvis ? Det finns alltså en fysisk gräns, menar jag. Det är den fysiska gränsen, och även kostnadsgränsen och rättssäkerhetsgränsen, som jag har försökt framhålla för vårt län. Det är inte någon enkel historia att ta den debatten, för vårt län består ju också av en massa människor som bor i och tycker att fungerar alldeles utomordentligt. Jag konstaterar att om allt ska förläggas till residensstäderna så bör residensstäderna förläggas mer centralt. De ligger centralt i till exempel , och faktiskt . är centralt beläget. Men så är det inte i vårt län, och så är det inte i ett par andra län. Det är de länen jag nu försöker värna om. Sedan kan jag ta en debatt med och många andra om de andra centraliseringstendenserna i vårt land, som förresten är likartade i hela vår omvärld. Men någonstans måste politiker sätta en gräns och återföra det här till verkligheten. 58 (m) replik: reagerar mot centraliseringen och tar upp några exempel. Jag är alldeles övertygad om att människorna i , , och jag kan fortsätta den långa lista som finns i dialogen mellan och departementet också reagerar mot centraliseringen. Man kan ha olika uppfattningar, var inne på det, om tidsavstånd och avstånd i olika delar av landet. Jag tror knappast, herr talman, att vi får någon reformering av residensstädernas geografi på grund av att eventuellt ser den kopplingen. Jag tycker att det här är en utomordentligt olycklig utveckling. Min prognos, herr talman, är att det kanske kommer att finnas enstaka socialdemokrater, som ju tillhör majoriteten, som känner något slags övertygelse eller förhoppning var det, ursäkta om att justitieministern ska ta intryck i sin dialog med . Men jag skulle vilja karakterisera den förhoppningen som tämligen naiv. Vi kommer att ha sett en total reformering av domstolsväsendet. har gång på gång markerat sitt intresse att göra något, men en majoritet har bara låtit det passera. Domen över det beteendet kommer att falla tungt. 59 () replik: Av artighet ska jag besvara fråga. Jag tycker att man ska göra det om en fråga riktas direkt till en. Jag hade inte möjlighet att lyssna till gårdagens interpellationsdebatt så jag vet inte vad justitieministern uttryckte för något. Därför kan jag inte svara. Men jag lovar att vi i och i justitieutskottets majoritetsgrupp naturligtvis så objektivt vi kan ska försöka titta på de delar av landet som återstår. 60 (m) replik: Jag uppskattar artigheten från . Sedan kan man säga att i sakfrågan är det ganska rimligt att utskottets talesman går in och lite grann värderar den information som justitieministern ger dagen innan en så här viktig debatt. Den ledde uppenbarligen till att den tidigare talaren, , tog djupt intryck. Det måste vara vital information för utskottsmajoriteten att ta till sig. Jag kan bara konstatera att frågan kvarstår: Tar , utskottets talesman för majoritetens del, intryck?