prot · GR0947 · 2003-12-11 00:00:00 — Det kan vara svårt att avgränsa normala åldersfenomen från sjukliga förändringar, som ofta uppträda vid högre ålder. Som en direkt följd av åldrandet kunna vissa förändringar i olika kroppsvävnader uppträda. Vid uppräkningen av hur våra organ kan drabbas sjönk mina axlar djupt ned, men så kom det: Tack vare sin klokhet, baserad på ett långt livs erfarenhet, kunna de väl hävda sig i konkurrensen med de yngre, varför de ofta inta en ledande ställning i samhället. Pensionärer är allt en enastående resurs. Låt oss inte glömma det! Ålderdom är ingen sjukdom, men det är tur att forskningen gått framåt när livslängden ökar och befolkningen i ja, i hela åldras. Vi står inför stora utmaningar då alltfler lever och helt naturligt ställer högre och berättigade krav på god livskvalitet. Jag tror till och med att de äldre på ålderns mångfärgade höst vågar visa varandra varma känslor långt upp i åldrarna och långt mer . Där jag växte upp var käppen med silverkrycka en naturlig present redan på 50-årsdagen, men tiderna förändras och vi med dem. har inneburit stora förändringar för många pensionärer då pensionsöverenskommelsen kom att gälla fullt ut . Pensionerna höjdes men kom att beskattas på samma sätt som andra arbetsinkomster. ersattes det särskilda grundavdraget för pensionärer av det vanliga grundavdraget, vilket innebar att både summan på pensionen och skatten höjdes. Omläggningen från folkpension till garantipension går jämt upp för den som betalar så mycket som i kommunalskatt. Vi moderater vill höja grundavdraget. Då skulle en vanlig garantipensionär få behålla ett par hundralappar extra , och det efter skatt. Med fullt utbyggt grundavdrag på får samma pensionär nästan ett helt barnbidrag mer om man jämför med regeringens politik. Med moderat politik ska det inte bara vara möjligt att leva på sin lön, utan det ska också vara möjligt att leva på sin pension. Dagens tunga skattebörda leder bland annat till att pensionärer har svårt att förbättra sin ekonomiska situation med egna ansträngningar. Ett bra boende är viktigt för alla, och inte minst för pensionärer. För att kommunerna ska stimuleras till att boendet ska bli bra har m, fp och c i vår gemensamma reservation 52 framhållit att de äldre inte ska tvingas till boende i tvåbäddsrum. Tvåbäddsrummen byggs inte bort i den takt som önskas av pensionärerna och deras anhöriga. Jag citerar och upprepar därför vad underströk i sin debatt i kammaren: En säng i ett delat rum på en vårdinrättning är inte en bostad. Att använda ordet bostad på detta sätt är att göra våld på svenska språket. Landets pensionärer drabbas också av den orättfärdiga fastighetsskatten som har påverkat och påverkar de äldres trygghet högst påtagligt och negativt. Det här är en källa till stor oro. För många är bostaden den största och viktigaste investeringen i livet. Många pensionärer bor i det småhus som de i många fall själva byggt och byggt ut allteftersom familjen växt. De äldre har i många fall satt som sin heder att betala av sina skulder och göra sig helt skuldfria för att kunna bo kvar i sitt eget ägandes hem även på ålderdomen. De känner därför extra hårt av både fastighetsskatt och förmögenhetsskatt. För en del innebär det till och med att man skattas bort från den bostad som man tillsammans har stretat ihop till och där man levt under samma tak . Många har litat på de signaler som regeringen sänt ut om att arvsskatten mellan makar och sambor skulle försvinna. Att andas löften och sedan inte fullfölja är att svika. Arvsskatten är fortfarande högst verklig för dem som mister sin livskamrat också under denna höst. Vid nästan all annan beskattning kan individen själv välja tidpunkt för sin handling, men när det gäller sin dödsdag väljer man oftast inte själv. Många pensionärer berövas en stor del av de besparingar de försökt samla ihop till sin och sin makes ålderdom. Utformningen av bostadstillägget för pensionärer har verkat kostnadsdrivande på framför allt kommunernas hyressättning. Vi moderater vill att det generella bostadstillägget för just pensionärer ska vara för boendekostnader . För de pensionärer som har full BTP innebär sänkningen som mest , men det kompenseras av att vi höjer grundavdraget för alla pensionärer. Den som tidigare uppburit någon form av pension har fått den gamla pensionen omräknad till den nya. I pensionsöverenskommelsen betonades vikten av information om det nya systemet för att skapa trygghet i den stora förändring som det nya pensionssystemet innebär för många. Men det visade sig tidigt att pensionsbeskeden var svåra att tolka. Försäkringskassorna blev nedringda av oroliga pensionärer. Samtalen kom framför allt från dem som skulle få pensioner från mer än ett håll. Oron berodde på att beskeden kom i olika kuvert och . Informationen blev därför minst sagt både bristfällig och svårbegriplig. Alla pensionärer och blivande pensionärer måste som sagt ha rätt att få en bra och lättförståelig information. Det är viktigt att inse att inte minst de äldre är sårbara vid förändringar av ekonomin eftersom pensionen blir lägre än den tidigare lönen. Dessutom har många pensionärer små ekonomiska marginaler att leva av sedan skatten är dragen. Samarbete och samordning mellan olika pensionsutbetalare är en nödvändighet, liksom en enkel och redig information. Här har även regeringen ett ansvar. En mer samlad bild av pensionen kan kanske ges genom en Internetbaserad informationstjänst. Det kan vara ett sätt samla och därmed förbättra informationen. Men man kan inte utgå ifrån att den nya tekniken är alla problems lösning när det gäller information till äldre. Enligt var det så sent som av landets pensionärer som hade tillgång till Internet. Av dem var det . Med andra ord har huvuddelen av dem som har pension inte tillgång till den nya tekniken. Detta måste tas med i beräkningen. En dataapparat är inte gratis. Många pensionärer ställer sig redan nu frågan: du! Var ska vi tat? Jag vill avsluta anförandet med hälsningar till vårt kansli och alla andra i med en önskan om en god jul och ett varmt tack för god service. 65 BO (): Det ämne vi nu ska diskutera heter ekonomisk trygghet vid ålderdom. I det sammanhanget har vi i genomfört ett nytt pensionssystem. Det bygger på sunda principer. Det handlar om att skapa ett system som är uthålligt . Vi har baserat det på den så kallade livsinkomstprincipen, det vill säga att de inbetalningar som görs har betydelse för pensionen till skillnad från det gamla systemet med 15- och 30-årsregler som innebar stora omfördelningar mellan individer. var det åt rätt håll, från de mer välbeställda till mindre välbeställda, men gick det åt andra hållet. Den andra huvudprincipen har varit det vi har kallat för följsamhetsprincipen, det vill säga att uppräkningar av våra pensionsrättigheter och våra pensioner ska ha att göra med vad som händer i den totala samhällsekonomin. De ska var följsamma till den genomsnittliga löneutvecklingen per individ men också till det som händer med livslängden. Ovanpå det har vi lagt en fördelningspolitik som till skillnad från den gamla är tydlig, och jag tror att jag vågar säga att den går åt rätt håll på samtliga punkter i stället för som förut åt fel håll. Det handlar om att vi ger pensionsrättigheter för att ordna en garantipension. Vi ger pensionsrättigheter för att man ska kunna få pensionsrätt om man har vårdat barn, om man har gjort värnplikt eller om man har bedrivit högre studier; i det senare fallet en relativt låg ersättning ska sägas. Systemet innebär också att alla får del av vad som kan hända på kapitalmarknaden och inte bara vad gäller löneindexeringen. Jag ska återkomma till det. Det är en bättre information än tidigare om pensionerna. Vi har gjort ett system där de ekonomiska drivkrafterna som ju har varit uppe i dagens debatt går åt rätt håll. Det som är bra för samhället ska vara bra för individen och det som är bra för individen ska vara bra för samhället. Inte minst gäller det vad som händer med pensionsrättigheterna om man arbetar längre. Många länder har inspirerats av vårt reformarbete. Fler kommer nog att göra det att döma av rapporter från olika länder bara . Vad gäller utfallet av pensionssystemet har omväxlingen från folkpension till garantipension inneburit en förbättring för nästan alla, eller i några fall oförändrad pension. Den nya indexregleringen har inneburit en bättre ökning av pensionerna än vad den gamla prisindexeringen hade inneburit. Vad gäller dagens betänkande vill jag yrka bifall till reservation nr 52. Vi tar upp den fråga som redan har nämnts, nämligen det mycket märkliga förhållandet att man kan få bostadstillägg för något som kallas bostad men som i praktiken kan utgöras av en säng i ett tvåbäddsboende, något som man inte ens själv har önskat. Det är en fråga vi har drivit . är det flera partier som säger att man inte vill ha det på det viset. I vårt särskilda yttrande som rör anslag har vi pekat på önskemål som vi haft länge och också drivit. Det handlar om att man ska få omställningspension om man blir änka eller änkling. Det lär komma, säger regeringen, men det tar litet än vad vi hade velat. Vi har också velat ha bort att man räknar in fritidshus när man bestämmer bostadstillägg för pensionärer. Allt detta finns omnämnt i vårt särskilda yttrande. Jag skulle vilja nämna något om ett annat partis förslag och reservation. Det gäller som har en reservation som handlar om att man vill återställa pensionerna till nivå. Om jag har läst tidningarna rätt har man dessutom demonstrationer och flygblad i samma ärende , tror jag. I reservationen finns det felaktiga påståendet att pensionerna har minskat . Det är ett mycket vanligt påstående. Det är vida spritt, men det är icke desto mindre fel. Ofta har det dessutom fått formuleringen att pensionärerna skulle ha blivit av med en månadslön under de svåra och hårda åren . De har drabbats, i likhet med alla andra, men omfattningen är helt felaktig. Det borde vara känt för personer som sysslar med pensioner här i . Mer än hälften av de som nämns i reservation är en direkt teknisk förändring i samband med skattereformen 1990/91. Det hade att göra med att man skulle se till att de pensionärer som hade högre pension inte dubbelkompenserades i samband med att det skedde en förskjutning inom skattereformens ram från direkt beskattning till indirekt beskattning. Det finns en antydan i reservationen om att har förstått detta, men det är inte mycket mer än en antydan. Man nämner något om att det är fråga om skatteförbättringar som äger rum för alla eller i annat fall önskvärda förbättringar av pensionstillskott och de dåvarande bostadstilläggen. Jag får ändå intrycket av reservationen att något av det vi sagt i de tidigare debatterna har sjunkit in hos . När vi om får höra representant i talarstolen vore det intressant om han ville utveckla detta, även om man inser att man på den här punkten sprider en vilseledande bild av verkligheten. pensionärer har inte lägre pension . De försämringar det är fråga om har inte ett dugg att göra med de sex procentenheterna i botten på den kalkylen. Det vore bra om den här debatten ledde fram till att konstaterade detta och gick hem och tryckte om sina flygblad så att det blev en bättre koppling till den verklighet vi har. Sammanfattningsvis har nästan samtliga samhällsgrupper drabbats av att det gick dåligt i ekonomin med den utveckling som då var, men det blir inte bättre av att man sprider vilseledande uppfattningar i tron att man lockar en och annan väljare med det. 66 (): Det är inte utan en viss känsla som jag äntrar talarstolen igen för att debattera utgiftsområde 11. När jag blickar ut över kammaren kan inte blicken annat än fastna borta hos inte för att han på något sätt skulle ha uppnått pensionsåldern, utan för att mina tankar går tillbaka till alla debatter som vi har haft om ekonomisk hjälp, inte minst till våra pensionärer och till änkorna. Vi ska inte gå in på några detaljer om just änkepensionen. Tacksamt nog kan vi konstatera att änkorna har fått det något bättre. En tillönskan om god jul såväl till som till änkorna är väl på sin plats. Jag sänder denna hälsning här från talarstolen i denna stund. kan vi konstatera att förslag angående änkepensionen fått en hyfsat god lösning. Vad beträffar våra pensionärer med låg pension konstaterar jag att regeringen gått oss till mötes till viss del. Det återstår ännu några steg för att helt och hållet trygga ekonomin för de ekonomiskt sett sämst ställda pensionärerna. Förutom att jag ställer mig bakom samtliga motioner och yrkanden i detta betänkande samt vårt särskilda yttrande vill jag yrka bifall till reservation nr 49. har redan yrkat bifall till reservation 22. har ett nytt reformerat pensionssystem som vi ska vara stolta över. Visst kan det bli ännu bättre. Det erkänner vi nog litet till mans. Bara vetskapen om att fem partier enats om en pensionsuppgörelse är väl tryggt om något. Det finns därmed inte mycket för mig att tillägga avseende pensionsreformen. Men självklart ska jag ändå lyfta fram några punkter som har aktualiserat genom motioner . Att bli pensionär är för många människor ett stort mål. Efter en lång arbetsinsats ska man få leva ett något enklare liv. Det är vad alla önskar. Men många människor vill av olika skäl inte avsluta sin yrkesbana vid en av staten fastställd tidpunkt. Jag är fullt medveten om att det blivit enklare och mer flexibelt . För många i min egen bekantskapskrets har pensionsåldern endast inneburit ett friställande från den egna arbetsplatsen och en övergång till en annan arbetsgivare. Detta för att dessa människor ska få arbeta med det man har haft som önskemål. Jag skulle vilja slå ett slag för detta. Låt oss tänka oss en person som genom sin karriär nått en chefsposition och arbetat intensivt till strax . Krafterna tryter och önskan finns att få trappa ner i både tempo och ansvar. För denna grupp, som inte är så liten, skulle jag gärna se ett beslut om att pensionsåldern blir ännu mer flexibel. Egentligen förstår jag inte varför vi över huvud taget ska ha en fast pensionsålder. I kommer pensionspengarna oberoende av om vi säger upp oss från arbetsplatsen eller inte. Man bestämmer själv om man vill fortsätta arbeta eller inte. Deras pensionssystem gör det möjligt att gå ned i ansvar och därmed i lön, men med bibehållen pensionsutbetalning. I de exempel som jag har sett blir inte beskattningen progressiv utan de extra inkomsterna är skattade i det egna löneläget och således även pensionen. Inför de kommande stora pensionärskullar som vi har att vänta i borde det vara fördelaktigt om vi kunde erbjuda 65-åringar att stanna kvar på sina arbetsplatser även om de önskar en annan arbetsuppgift på företaget. De skulle i så fall få behålla pensionsnivåerna även i de avtalspensioner som är knutna till . Pensionen från vårt nya och reformerade statliga pensionssystem påverkas inte av detta, men jag tänker på de kompletterande avtalspensionerna. Arbetsgivarna borde kunna betala samma pensionsavgift för att behålla sina anställda till och därmed förbättra arbetsmarknaden och minska på trycket i pensionskontot. Det är inte med stolthet som jag lyfter fram den ekonomiska frågan angående våra pensionärer som uppgår till närmare 500 000 personer. Det är människor som har arbetat och kämpat hårt i hela sitt liv. Många av dem har varit hemarbetande och fostrat barn. Andra har arbetat på den egna gården, på det egna företaget, i skogen eller liknande. , som pensionärer, klarar de med nöd och näppe existensminimum. Det här är inte roligt. Det är en skam för oss här i kammaren, det är en skam för regeringen och det är en skam för , som just under dessa år har börjat förändra sitt pensionssystem, så att det blir bra och vettigt. Men fortfarande glömmer vi bort våra låginkomstpensionärer. Varför ska enskilda äldre tvingas konstatera att deras pengar inte räcker, att räkningar för TV-licens och tidningar, beloppet för högkostnadsskyddet för medicin och resor till och från sjukhuset står dem alldeles för dyrt? Detta är inte värdigt . Därför anser jag att vi måste fortsätta vårt arbete med att stärka ekonomin för dessa människor. De är inte så många, och de kommer aldrig att stå på med plakat, men de förväntar sig en förbättring och att vårt beslut resulterar i ett agerande som gör att deras hushållskassa förstärks. I deras namn, herr talman, vill jag till ställa frågan varför vi inte har möjlighet att gemensamt enas om att stärka denna grupp med ett ordentligt stöd i form av ytterligare några mer . anvisar och vädjar om hjälp för de pensionärer som lever under ganska knappa förhållanden. Tänk om deras julklapp skulle innehålla ett löfte om högre pension och en tryggare ålderdom! Det skulle kännas bra såväl för dem själva som för oss. Jag vill även i korthet nämna en gammal käpphäst för oss Kristdemokrater, nämligen tolv månaders omställningspension. När jag läser propositionen och betänkandet kan jag inte annat än glädja mig över att det långsamt går åt rätt håll. Men varför ska vi dra denna reform i långbänk? Är vi inte överens om att det ska vara i omställningspension? Då behöver vi väl inte vänta till 2005. Låt oss i stället verkställa beslutet om att omställningspensionen ska vara och det per omgående, som vi från några partier har enats om. Vad är förklaringen till dröjsmålet? Är det endast nonchalans eller är det snålhet om att spara in den i sammanhanget lilla summan ? Jag vill fråga: Vad har i detta sammanhang högre prioritet för regeringen? Jag yrkar bifall till reservation 49. 67 BO () replik: Jag har med intresse lyssnat på anförande och även läst reservation nr 49. Vad gäller flexibel pensionsålder är vi rörande överens om målsättningen, det vill säga att vi som individer ska få ökade möjligheter till en sådan. Vi har försökt tillskapa det med hjälp av drivkrafter för detta inom det allmänna pensionssystemet. Vi har också fått möjlighet att skjuta upp tidpunkten för pensionen hur länge som helst inom det systemet. Detta är kopplat till en rätt att stanna kvar på arbetsplatsen till . Målen verkar alltså vara lika. Däremot är jag lite förbryllad över en del av förslaget. Det talas i reservationstexten om att deltidstjänst eller byte av arbetsplats med lägre lön inte bör försämra pensionsförmånerna. Det är möjligt att detta inte gäller det allmänna systemet. Det är lite oklart, och därför ställer jag frågan, för jag har lite svårt att se hur man får ihop det med den fina pensionsöverenskommelse som , och flera andra partier har gjort. Det problem som finns är väl annars att det inom avtalspensionerna ofta blir väldigt höga avgifter för arbetsgivarna . Vi har i en annan motion pekat på att bland annat detta har lett till att det nog är svårare än det skulle behöva vara för äldre att byta jobb. revisorer har också i en rapport gått igenom vad det innebär. Jag tror att en lösning snarare skulle vara att avtalspensionerna görs mera lika det allmänna pensionssystemet. Då ökar möjligheterna för äldre personer att få nytt arbete på en arbetsplats. Jag vet inte om delar den uppfattningen, men jag är nyfiken på att få höra det. 68 () replik: Jag delar uppfattning i det här avseendet. För att förtydliga hur jag tänker vad beträffar att ändra lönen vill jag säga att det inte förs någon diskussion när man höjer lönen inför . Då blir det extremt dyrt. Jag är i egenskap av försäkringstjänsteman fullt medveten om detta. Men om man skulle vilja gå ned gäller att det finns avtalspensioner som skulle ge lägre pension. Jag tycker att det är ohederligt att den som vill ge plats åt en yngre och kanske effektivare tjänsteman ska få gå ned i pension och även i lön. Lägre lön kan jag vara beredd på men inte lägre pension. Jag skulle i så fall vilja behålla pensionen från min arbetsgivare men få en lägre lön. Då ger jag möjlighet för någon annan att träda in på min tjänst. 69 BO () replik: Jag tror att vi hamnar på samma problem och samma missförhållande, nämligen att avtalspensionerna är konstruerade på det här sättet och att flera av dem skulle tjäna på att härma det allmänna pensionssystemet, som ju är vad vi brukar kalla avgiftsbestämt i stället för förmånsbestämt. Det allmänna systemet innebär exempelvis att den som inte vill gå i pension utan kanske vill arbeta halvtid mellan 63 och 67, ta ut pension och få ungefär samma pension resten av livet har möjlighet att göra det. Flexibiliteten har ju blivit väldigt mycket större. Men det som pekar på är ett missförhållande som finns i ett antal avtalspensioner. , jag och andra får väl i den allmänna debatten försöka påverka den här företeelsen och hoppas att det ska bli rättelse på den punkten. 70 () replik: Helt kort: Jag ser fram emot ett samarbete i de här frågorna. Jag tycker att det är angeläget. Jag tror att det finns en möjlighet för och för många enskilda människor att få nyttja det här. Det skulle varmt välkomnas av många enskilda personer. 71 (): Man skulle kunna säga att ett samhälles anständighet kan mätas utifrån hur man behandlar sina äldre. Med den utgångspunkten är det lätt att konstatera att är ett i stora stycken oanständigt samhälle. De äldre i landet har drabbats hårt av 90-talets nedskärningar i välfärden nedskärningar, , som inte varit nödvändiga om samhällets resurser i stället hade omfördelats. Pensionärsgruppen växer, och utsikterna ser allt annat än ljusa ut. Protester över pensionärernas försämrade villkor drar också över stora delar av , där man nu bland annat efter svenskt mönster och ibland svenska besök värdeförsämrar pensionerna. Dessa förändringar faller väl in i den EMU-anpassning som många länder pressats till , med stora nedskärningar i de offentliga utgifterna och försvagad välfärd som följd. Många pensionärer är med all rätt besvikna och känner sig nedvärderade. Tilltron till det politiska systemet har skadats, och missnöjet med det nya pensionssystemet växer. På sätt och vis är det här en märklig debatt, för den budget som ligger till grund för dagens betänkande är ju, som jag sagt, framförhandlad mellan tre partier, men bara ett av dessa står bakom pensionsuppgörelsen. Det betyder att de tre partierna gemensamt står bakom de pengar som anslås också under detta utgiftsområde men i grunden har olika uppfattning om själva systemets konstruktion. Alltför ofta, herr talman, talas i denna kammare om enskildheter och enstaka detaljer. Alltför sällan talas det om grundläggande systemförändringar. Jag vill därför ta tillfället i akt att presentera syn på pensionssystemet i stort, dess begränsningar och dess inneboende konflikter. ATP-systemet var framvuxet ur en av svensk arbetarrörelses största och viktigaste klasstrider. Genom att slå sönder detta drar det nya pensionssystemet tillbaka det tidigare utställda löftet till pensionärerna om en viss pensionsnivå och urholkar solidariteten mellan dagens förvärvsarbetare och pensionärer. Så skapas nya och djupare klyftor mellan dagens gamla och dagens unga, mellan höginkomsttagare och låginkomsttagare och mellan kvinnor och män. ATP-pensionärernas tillgångar kommer inte längre pensionärerna till del utan har använts för att täppa till andra hål i statsbudgeten, vilket vi i annat sammanhang har invänt mot. Resultatet av pensionsreformen blev, precis som vi befarade , ett komplicerat, svåröverblickbart och administrativt dyrt system, som missgynnar stora delar av befolkningen. Den senaste tidens livbolagsskandaler har med all önskvärd tydlighet visat hur de som skor sig på pensionärernas bekostnad slösar med spararnas pengar. Solidariteten har bytts ut mot ett godtyckligt formulerat pensionsspel utan möjlighet till politiskt ansvarsutkrävande, och detta avgörande systemskifte har genomförts utan någon egentlig på ett djupare plan demokratisk förankring. Det nya pensionssystemet bygger på orealistiska förväntningar på aktiemarknaden, och den demografiska utvecklingen vittnar om att systemet kommer att belastas hårt framöver.