prot · GR0938 · 2003-11-28 00:00:00 — Inflytandefrågorna är alltså inte, som befarar, lagda i byrålådan utan i högsta grad aktuella. KNAS lämnade förslag på en rad områden. Den fortsatta hanteringen av förslagen tas därför i flera steg. I ett första steg tas förslag fram för att åtgärda de brister som konstaterat i det svenska genomförandet av EG:s arbetstidsdirektiv. Regeringen avser att lämna en proposition till med förslag om ett förtydligat genomförande av arbetstidsdirektivet . Därefter kommer regeringen att ta ställning till förslagen om inflytandet över arbetstidens förläggning och de andra förslagen från . 14 (): Jag vill inledningsvis tacka ministern för svaret. Alla politiska partier brottas med den stora utmaningen att se till att fler arbetar mer och att färre ska vara sjuka hemma och fastna i utanförskap. Det är utmaningen i . Flera av de här frågorna har själv ansvar för. Det är min övertygelse att om man ska minska sjukskrivningarna måste man fundera över hur människors liv ser ut. Vad är det som gör att människor till slut går in i väggen och säger: Jag orkar inte mer. Det är att man inte klarar att få ihop det så kallade livspusslet. De som har jobb arbetar mycket. Man hämtar barn på dagis, man stressar från det ena stället till det andra, man känner att man inte har tid med familjen och med sig själv. Så är det november och funkar inte på jobbet, och så ger man upp. Det där kan vara lite förenklat, men jag tror att det ligger ganska mycket i det. Jag tror att vi skulle få fler människor att gå till jobbet och arbeta mer ifall de kände att de har en reell makt över sin egen tid och över sin egen vardag. Det är mot den bakgrunden som det förslag som KNAS lämnade ska ses. Det innebär att alla arbetstagare ska ha en möjlighet att ha en timbank som ger dem rätt att ta ut lediga timmar. Behöver man gå med sin gamla mamma till sjukhuset kan man göra det. Behöver man träna någon timme eller bara gå runt på stan, kan man ta ut ledighet i timmar för detta. Den som behöver gå ned i arbetstid kan göra det. Den som vill gå upp i arbetstid ska ha den möjligheten. Detta skulle vara en mycket viktig reform för att öka enskildas makt över vardagen. Jag och delar dock inte den del i förslaget som Socialdemokraterna stod bakom och som innebär en minskning av antalet arbetade timmar. Vi behöver i inte arbeta mindre utan vi behöver faktiskt arbeta mer. Det fungerar i politiken så att i det här läget som minister skulle kunna säga: Jag delar inte verklighetsbeskrivning. Sjukskrivningarna skulle inte minska om man ökade den enskilde individens makt över arbetstiden. Så säger inte . Han säger att han delar mitt engagemang. Han säger att han är övertygad om att ett ökat inflytande för individen över arbetstidens förläggning är en av flera viktiga åtgärder för att minska de stressrelaterade problemen i arbetslivet. Så svarar han i denna kammare. Du har ansvar för sjukskrivningarna i . Om du delar min övertygelse att vi kan se till att fler går till jobbet ifall vi ökar den enskildes makt över arbetstiden, borde vi väl ganska snabbt få se ett förslag presenteras. I det svar som vi får i kammaren får vi det kraftfulla beskedet att regeringen avser att eventuellt ta ställning till KNAS förslag 2004, när man har genomfört förändringarna i enlighet med ett EG-direktiv. Något som är intressant men lite bekymmersamt med socialdemokratiska ministrar i vårt land är att de innan de kommer in i regeringen ofta säger ganska mycket spännande saker men att det när de sedan kommer in i regeringen händer ganska litet. När de slutar i regeringen säger de: Det där borde vi eller jag ha gjort. I det här fallet har personligen innan han kom in i regeringen skissat på den modell som jag säger är bra. Han var ordförande i utredningen, lämnade över förslagen till regeringen och hoppades väl när han gjorde det att regeringen skulle genomföra dem. Han blev minister och har all möjlighet att genomföra dem, men det har inte hänt någonting. Det som jag vill ha besked om är åtminstone följande: Vilken linje kommer att driva när regeringen ska ta ställning till de förslag som själv presenterat? Vad tycker du om dessa förslag? Vad kommer ditt förslag till dina regeringskolleger att vara när ni ska ta ställning, och när kommer ni att ta ställning? Det borde man i alla fall få veta, även om vi inte har en aning om när förslaget blir verklighet. 15 (): Jag instämmer i otålighet. överlämnade sitt förslag till statsrådet närmare bestämt . Om man får tro pressmeddelandet såg hon fram mot möjligheten att lägga fram ett lagförslag om flexibel ledighet, dock under förutsättning att väljarna gav den socialdemokratiska regeringen förnyat förtroende. Vi skriver 2003, och inget lagförslag är ännu ens i sikte trots att väljarna gav den socialdemokratiska regeringen förnyat förtroende. Man kan undra varför. Det är glädjande om än lite överraskande att se engagemang i frågan. Med en lite välvillig tolkning av inlägg kan man säga att vi nu är fyra partier i som nästan är överens. Ju fler desto bättre. vill ha timbank och ökat inflytande över arbetstidens förläggning för arbetstagarna, men inte för de i varje fall inte om de inte går att växla mot kontant lön, om jag har tolkat förslag rätt. Arbetstidsminister står, såvitt jag kan bedöma, fortfarande bakom kommitténs förslag i sin helhet. Det gör också vi i . Var står har jag inte någon bestämd uppfattning om, men vi får utgå från att ställningstagande i kommittén fortfarande gäller. Därmed borde förutsättningarna vara goda för att gå till med ett konkret förslag. Riksdagsmajoriteten finns på plats med eller utan . Skulle ansluta sig blir vi fyra partier, det vill säga en betryggande majoritet. Det finns många goda skäl att genomföra kommitténs förslag. Jag delar helt och uppfattningar i den frågan om värdet av ett ökat inflytande för arbetstagarna över arbetstidens förläggning. Sett ur både ett hälso- och ett jämställdhetsperspektiv är kommitténs förslag helt i rätt riktning. Det innebär också att de skillnader som finns med olika grupper och branscher på arbetsmarknaden utjämnas. Det är ett viktigt rättviseperspektiv. Det hör också till saken att de föreslagna förändringarna inte är dramatiska. Fullt utbyggt innebär kommitténs förslag att arbetstagarna ska disponera mer som ska läggas ut som ledighet i enlighet med arbetstagarnas önskemål. Det ska naturligtvis vara inom rimliga gränser och med hänsyn till verksamhetens krav. Det ska även gälla önskemålet att korta den dagliga arbetstiden eller veckoarbetstiden. Det är steg helt i rätt riktning sett mot bakgrund av utvecklingen i arbetslivet och i samhället i övrigt. Samhällets kostnader för ohälsan, den demografiska utvecklingen och finansieringen av välfärden kräver både tillväxt och hushållning med resurser inte minst de mänskliga. Därför är jag helt övertygad om att som en del i en samlad politik för att minska ohälsan och öka arbetskraftsutbudet och tillväxten kan kommitténs förslag vara en del av lösningen snarare än en del av problemet, vilket många tyvärr tycks anse om förslaget. 16 Statsrådet (): Jag känner igen diskussionen. Vi deltog alla tre i den utredning som vi nu pratar om och vill fullfölja i . Det är alltså ingen stor skillnad mellan oss i synen på behovet av återhämtning under arbetsdagen och . Vi är överens om att det behövs ett ökat inflytande för löntagarna. Den linje som efterfrågar är att vi nu koncentrerar oss på att göra det som regeringen ansåg var den första och, av formella skäl, mest brådskande delen, nämligen att ta fram en lagstiftning för att implementera EU-direktivet. Det är brådskande av det enkla skälet att har synpunkter på tempo när det gäller att implementera det direktivet. Det får vi respektera. Inflytandedelen är också brådskande. Många människor skulle ha behov av att få stärkt inflytande. Det är också av det skälet som vi mellan , och Socialdemokraterna i det 121-punktsprogram jag refererade till i mitt interpellationssvar är överens om att ta fram förslag till lagstiftning som stärker inflytandet. Om hade läst 121-punktsprogrammet hade han möjligen inte behövt ställa frågan . Svaret är givet för länge sedan, nämligen att också regeringen för sin del vill se en sådan förändring. Det är inte riktigt med sanningen överensstämmande att det har gått . Slutbetänkandet från den utredning om arbetstiderna som vi pratar om lämnades . Då fullföljde utredningen de sista delarna som handlade bland annat om förenkling av regelverket. Det är lämpligt att se det hela i ett sammanhang och inte behöva återkomma i tre delar med uppföljning av den utredningen. Det är väl lämpligt att göra det i två delar om det går. Det är också regeringens avsikt att fullfölja den överenskommelse vi har med och i arbetstidsfrågan, som framgår av 121-punktsprogrammet. 17 (): Jag vet inte om jag blev så mycket klokare av ministerns svar. Ministern säger att det inte var som förslaget presenterades. Men det vore bra om ministern dementerade den verklighetsbeskrivning som gav. Var det inte så att lämnade över ett betänkande till ? sade att det är jätteintressant och att man måste se till att människor får mer makt över sin arbetstid och att det ska komma en proposition bara man får väljarnas mandat. Så minns jag verkligheten. Sedan fick Socialdemokraterna väljarnas mandat. Man vann valet. Den enda skillnaden var att man flyttade lite arbetsuppgifter i regeringen, och fick glädjen och äran av att komma in i regeringen och fick ansvar för denna fråga. Det är samma person som hade skissat på förslaget. hade kraftfullt sagt att en proposition skulle läggas fram om man vinner valet. , snart , i princip efter det att sade att det kanske kommer en proposition , säger att regeringen eventuellt ska ta ställning i frågan 2004. Det är klart att det inte är bra. Antingen saknar handlingskraft. Det tror inte jag. Jag har sett att är en handlingskraftig person. Eller så vill man egentligen inte införa detta. Jag har mycket kontakt med väljare. De ringer och säger att det var ett bra förslag. När kan det genomföras? Jag svarar att jag först måste ha regeringsmakten. Ändå händer ingenting i frågan om makten över arbetstiden. säger att om läser 121-punktsprogrammet ska han se att det finns någon insmugen formulering om att den enskilde ska få ökad makt över arbetslivet. Men faktum är att det i människors vardag inte spelar någon roll att det finns en bisats insmugen i 121-punktsprogrammet om att ni eventuellt ska presentera ett förslag. handlar det om att människor i behöver mer makt över sin arbetstid. säger också att detta inte är det mest brådskande. Då börjar vi hamna i en rejäl åsiktsskillnad. Jag ser att en av de huvudsakliga utmaningarna för är att se till att alla de hundratusentals människor som inte går till jobbet för att de i stället uppbär sjukersättning kommer till jobbet. Jag ser som en av mina huvuduppgifter inom arbetsmarknadspolitiken att fundera på hur vi ser till att de som går in i väggen inte blir fler. Det är brådskande. Vi vet ett mycket enkelt samband att om folk är på arbetet och betalar skatt får vi resurser till välfärd. Är folk hemma sjukskrivna ser vi problem i skola, sjukvård, välfärd. Det går åt fel håll. Detta är för mig mycket brådskande. Jag omformulerar frågorna. Sedan får jag se om jag får ett svar. När trodde att regeringen skulle presentera ett förslag? Trodde på , det vill säga att det skulle komma en proposition ? Om han trodde på , vad har hänt som har förändrat verkligheten? Säger man en sak före valet och gör en annan sak när man hamnar i regeringsställning? 18 (): Det är helt rätt som säger: Det handlar ju faktiskt om människors vardag. Det är det vi pratar om här. Från SCB:s undersökningar om levnadsförhållanden, som presenterades för inte så länge sedan, vet vi att det blivit fler arbetstagare som upplever besvär, sömnsvårigheter, oro, ångest och att man inte kan slita tankarna från jobbet ens . Flera arbetstagare upplever också att kraven i arbetslivet har ökat men att inflytandet över arbetssituationen minskat . Det är en mycket olycklig utveckling. När gapet mellan krav och kontroll och arbetstagarnas inflytande minskar, vidgas också riskerna starkt för att ohälsa utvecklas, och det är det vi ser . Det är ingen tvekan om att arbetslivet behöver reformeras. Vi behöver ett mänskligare, mer uthålligt arbetsliv. Även om jag är vänsterpartist och borde vara vis av erfarenhet och mycket tålig och uthållig så börjar även jag känna mig lite frustrerad över att så lite händer. Eftersom vi är åtminstone tre partier som är överens kanske fyra till och med borde ju förutsättningarna vara på plats för förslag som kan läggas på bord, förslag som för övrigt också borde kunna ha förutsättningar att vinna en bred acceptans över hela arbetsmarknaden. Från sida är vi helt klart beredda att diskutera både omfattning och takt för genomförande, och även övriga delar av det ursprungliga förslaget. Glöm inte att varje litet steg av verklig rörelse är bättre än tusen anföranden, även från den här talarstolen. Låt oss tillsammans se till att skapa lite rörelse. Arbetslivet behöver den här reformen! 19 Statsrådet (): Jag önskar att hade lite större respekt för den politiska överenskommelse som vi träffat mellan tre partier, det som vi kallar för 121-punktsprogrammet. Det är ingen insmugen formulering. Efter valet träffades en överenskommelse om vilken politik som ska genomföras gemensamt med majoritet i . Arbetstidsfrågan var en sådan. Det går inte att misstolka vad som står i det programmet. Vi ska införa ett stärkt inflytande för löntagarna över arbetstidsfrågan. Det är bra att och har engagemang i den frågan, men gör det inte till den fråga som helt och hållet avgör hur ohälsan utvecklas. Det är en del, och det är en synnerligen viktig del. Hur arbetsdagen ser ut för människor har betydelse också utifrån vilket ledarskap man har och vilken arbetsorganisation man har. Det är frågor som vi jobbar med , och vi försöker lägga fram förslag för att stärka löntagarens ställning i arbetslivet. Arbetstidsfrågan är en, och en viktig, del i det. Jag tänker inte ge mig in i något slags psykologisk gissningslek om vem som trodde på vem när, utan mitt raka och enkla besked är att vi kommer att lägga förslag om förstärkt inflytande över arbetstiderna. 20 (): Jag ber om ursäkt för att jag behöver fastna i historien, . I denna talarstol, , säger : Mitt raka och enkla besked är att vi kommer att genomföra de förändringar som jag själv föreslog . Det är lite skillnad det, jämfört med . Det här var en ganska stor fråga. Det var ganska mycket media. sade: Om ni väljare ger oss mandat så ska jag genomföra förslag , eller i alla fall lägga en proposition. Det är klart att det har skett en avsevärd glidning. Jag tror ju att det är så att , när han presenterade sitt förslag, tänkte sig att det skulle genomföras. Sedan har något hänt. Det jag tror har hänt är att LO, gamla arbetsgivare, har slagit klackarna i backen. Det är ju så, tyvärr, i svensk politik att det alldeles för ofta är någon annan som styr och som vi vet finns med i bakgrunden. Är det Socialdemokraterna som styr så är det väldigt många beslut som fattas i LO-borgen bortom insyn och kontroll. Det kan finnas någon annan förklaring jag vet inte vilken men det är klart att det är en förändring när en minister säger: ska jag presentera en proposition. Sedan, , säger ministern: ska vi genomföra denna förändring. För att lugna : Vi är inte helt överens. förslag handlar om att ge den enskilde mer makt över sin arbetstid, ha tiden som en bank där man antingen kan ta ut ledighet eller pengar. Det är en avsevärd skillnad mot förslag som handlar om att man är tvungen att ta ut i ledighet. Där kan välja. Gå till eller håll fast vid och för att få en majoritet i denna fråga i . Men gör någonting! Det är ändå ditt eget förslag som ligger och väntar i en byrålåda. Jag ber om ursäkt för uttrycket du gillade det inte tidigare men det är faktiskt så det är. 21 Statsrådet (): Jag funderade på vad det var som störde , och så kom det till slut att misstänker att det i själva verket är LO som har bestämt. Jag hade inte kunnat gissa att det var det som störde. Det är nämligen inte så. Men kan inte prata med LO i stället för att fråga mig vad LO tycker? Det vore ju mycket enklare. Snacka med LO, så får höra hur LO ser på den här frågan. Det är dessutom inte sant att jag, som säger, inte kommer att göra någonting. , , kommer det ett förslag, en proposition, som tar upp en del i det förslag som jag själv var med och utarbetade, nämligen arbetslivsimplementeringen i EU-direktivet. Därefter är det min avsikt att också komma med förslag om stärkt inflytande. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2003/04:127 om arbetskraftsinvandring 22 Statsrådet (): har frågat mig dels när jag kommer att lägga fram förslag på kommittédirektiv i enlighet med det fattade riksdagsbeslutet av , dels om jag ämnar vidta några åtgärder mot bakgrund av att regeringen, ännu efter riksdagsbeslutet, inte förmått tillsätta utredningen i enlighet med tillkännagivande. Frågorna ställs mot bakgrund av tillkännagivande i frågan om arbetskraftsinvandring (bet. 2002/03:SfU8, rskr. 2002/03:143). I ett frågesvar informerade jag om att beredningen inom av de aktuella kommittédirektiven i princip är avslutad, att diskussioner nu pågår med företrädare för och samt att jag hoppas på ett regeringsbeslut . Detta gäller fortfarande. När väl beslut om kommittédirektiv föreligger bör övriga vederbörliga beslut kunna fattas omgående så att kommittén så fort som möjligt ska kunna börja arbeta. I det tidigare frågesvar som refererar till i sin interpellation, framhöll jag att en översyn av det aktuella regelverket är ett komplext uppdrag. tillkännagivande anger endast ramarna för det kommande utredningsarbetet, och det är ofrånkomligt att utredningen kommer att behöva ta ställning till en rad till kärnuppdraget kopplade frågor. Flera av dessa frågor är både juridiskt och politiskt komplicerade. Det är alltså i och för sig inte märkligt att det tar att ta fram kommittédirektiv i det aktuella fallet. medger jag gärna att det är otillfredsställande att arbetet med kommittédirektiven har dragit ut så som har skett. Jag vill i det sammanhanget uppriktigt försäkra om att det bakom detta inte ligger någon vilja från min sida att förhala ett regeringsbeslut i linje med vad givit uttryck för. Arbetet för att få till stånd ett beslut om kommittédirektiv och i övrigt se till att kommittén kan börja arbeta kommer därför också fortsättningsvis att ha mycket hög prioritet. 23 (): är någonting som har fastnat i ganska många människors medvetande. Det var det som räknades fram när det gällde att behålla dagens välfärdsnivå i : Vi som arbetar behöver arbeta fram tills vi är . De flesta, även i min generation, kommer nog inte att vilja arbeta tills de är . Jag tror att många av oss kommer att vilja arbeta längre än , och det är väldigt bra. Vad det här pekar på är, som vi alla vet, att vi blir äldre och äldre i , att färre och färre är i arbetsför ålder och att vi har svårare och svårare att klara välfärden. Mot den bakgrunden går det upp för alltfler ändrade ståndpunkt att vi behöver en arbetskraftsinvandring till . behöver människor som kommer hit för att vi ska klara vår egen välfärd. Det är det ena benet av arbetskraftsinvandringen. Det andra benet av arbetskraftsinvandringen är att det också handlar om människors möjlighet att röra på sig, att människor som vill ta sig till och bygga sig en framtid här, som kan skaffa sig en anställning och kan skaffa sig ett arbete, ska kunna få göra det. Jag tror att detta skulle avlasta det svenska asylsystemet enormt. De som söker flyktingstatus ska fortfarande få flyktingstatus eller skydd på andra grunder, men finns det många som söker asyl i därför att det är enda vägen in i . Om de i stället kunde lägga sin energi på att försöka skaffa ett arbete i och därigenom få stanna skulle det vara bra för den enskilda människan och bra för . I den här frågan har Socialdemokraterna åkt en väldig slalombana . I valrörelsen var statsminister mycket tydlig: Det ska inte bli någon arbetskraftsinvandring i . De som till stor del finansierar socialdemokratins valrörelse, LO, var ännu tydligare. De skrev ledare i sin tidning om att vill ha arbetsläger i , att det är det arbetskraftsinvandring innebär. Då och då skriver artiklar i utländska medier, och då har han ett helt annat budskap: Vi behöver arbetskraftsinvandring. I vår förra interpellationsdebatt var jag inne på detta att socialdemokratiska ministrar säger mycket klokt innan de kommer in i regeringen men gör ganska lite när de sitter i regeringen. Sedan avgår de, och då berättar de vad de borde ha gjort. migrationsministern berättade i att behöver en omfattande arbetskraftsinvandring för att klara att minska främlingsfientlighet och för att förbättra integration. Det var hans första tal efter att han avgick som minister. Han har helt rätt. Här tycker vi nog olika. Här är det nog så att Socialdemokraterna egentligen inte vill ha arbetskraftsinvandring. Poängen med den interpellation jag har väckt är att det i detta fall inte spelar någon roll, för det finns en annan riksdagsmajoritet. Det fattades ett beslut , mot socialdemokratins vilja, om att vi ska utreda hur vi ska få fram ett regelverk för att öppna för arbetskraftsinvandring. har det gått , och utredningen har inte ens tillsatts. I det läget säger att det är samarbetspartiernas fel. Det är svårt för mig som folkpartist att veta vad och säger i förhandlingarna om varför ni inte kommer överens. Jag tror att det är så att socialdemokratin egentligen inte vill detta, och då vill man skjuta det framför sig. Jag har några frågor som jag vet skulle underlätta era samtal med samarbetspartierna, i synnerhet . Är ni beredda att låta utredningen titta på och utreda om det nya systemet ska tillåta att en människa kommer till och söker arbete på plats? Är ni beredda att låta utredningen titta på att människor som befinner sig i av en eller annan anledning och får ett arbete här kan få uppehållstillstånd på den grunden? Svarar du ja på de två frågorna tror jag att du kommer att se att du har stöd av till exempel för de direktiv ni har försökt förhandla fram . 24 Statsrådet (): Det är inte orimligt att kritiserar regeringen och mig för att de här kommittédirektiven har dragit ut . Det har tagit än vad jag själv föreställde mig och , när jag diskuterade detta i ett annat sammanhang. Vi skyller inte på någon. Jag ser det arbetsläge vi har i departementet, som är ansträngt. Jag ser hur folk sliter. Det är ingen ursäkt. Det är en förklaring, som inte är att skylla på något. Vi tappade fart det tror jag alla kan förstå. Det är ingen ursäkt. Det är en realitet. Det är rimligt att regeringen levererar det uppdrag som har gett till känna. Vi kommer att göra det. Jag kan försäkra och jag hoppas att jag blir trodd på orden att denna tidsutdräkt inte beror på att regeringen vill förhala därför att regeringen har någon annan uppfattning än riksdagsmajoriteten. Vi respekterar riksdagsmajoriteten. Därför, , skulle jag i och för sig mycket väl i sak kunna diskutera asylpolitiken, invandrarpolitiken och de frågor som utredningen egentligen ska handla om. Men av respekt för tillkännagivande tycker jag inte att det är lämpligt att göra det. Jag tycker att det är lämpligt att det får brytas i den utredning som har begärt ska tillsättas. Jag kan också säga, , att vi är eniga om att vi måste påbörja arbetet med att se på vilket sätt ökade möjligheter till arbetskraftsinvandring kan komplettera övriga åtgärder som vidtas för att säkra arbetskraftsutbudet. Som framgått av det jag har sagt, både nu och i interpellationssvaret, pågår jobbet intensivt för att få till stånd det beslut om direktiv till den parlamentariska utredning som har efterfrågat. 25 (): Låt mig inledningsvis tacka för att ministern säger att han ska se till att verkställa det riksdagsbeslut där Socialdemokraterna var i minoritet.