prot · GR0940 · 2003-12-02 00:00:00 — Jag hoppas att han kan närvara vid kommande förhandlingar i stället. Det viktiga här är att sysselsättningsmålet, det vill säga att av befolkningen i åldern ska ha reguljär sysselsättningen, fortsätter att gälla. Det är ett bra mål, och vi ska jobba efter det. Det är också någonting som vi måste arbeta vidare med, för det finns nu tecken på att arbetslösheten ligger kvar på samma nivå som och till och med ökar något. Det är uppenbart att vi måste ha en beredskap för att ytterligare pressa ned arbetslösheten. Ingen vill ju bli arbetslös. Det är ett gissel för den enskilde, och det får i många fall mer eller mindre katastrofala följder för honom eller henne. Därför måste det finnas en beredskap för att ytterligare pressa ned arbetslösheten. , herr talman, så finns det yrken med arbetsbrist. Detta måste vi också ta hänsyn till. Det är framför allt två saker som är viktiga att poängtera här. Det gäller först och främst den fria rörligheten av arbetskraft inom EU även efter det att EU utvidgats med tio nya medlemsländer efter . Vi får inte skapa ett A- och ett B-lag av arbetskraft inom EU på arbetsmarknaden och vi ska inte heller ha lönedumpning eller social dumpning. Men vi måste värna den fria rörligheten. Den andra punkten är beslut om arbetskraftsinvandring från länder utanför EU och EES. Det är ett beslut som fattade , . Tyvärr har det fortfarande inte kommit något besked till om den parlamentariska utredning som har efterfrågat. Det är oerhört svagt av regeringen att inte lyckas skriva ett sådant direktiv på så pass många månader som det har gått sedan fattade beslut om detta. Detta är alltså två punkter när det gäller den arbetsbrist som vi kommer att få , och som till och med på vissa håll redan finns. En annan viktig fråga är att ohälsotalen fortsatt är mycket höga, även om ökningen nu verkar ha stoppats. Vi måste alla hjälpas åt. Vi kan inte lägga hela bördan på arbetsgivaren, utan vi måste alla ta ett ansvar. Det gäller framför allt att komma åt det höga tempot i livet. Livspusslet måste gå ihop. Arbete, fritid och familj måste kunna kombineras på ett vettigt sätt. Därför måste vi också tillsammans ta ett ansvar för att komma åt ohälsotalen. Arbetsgivaren har ett stort ansvar. Därom råder ingen tvekan. Men arbetsgivaren har inte hela ansvaret för den ökande ohälsan. Det finns flera saker som vi satsar mer på i propositionen. En sak är en ökad satsning på de arbetshandikappade. Tyvärr har de fått allt sämre förutsättningar på arbetsmarknaden. Vi måste därför höja stödet. Vi har i budgeten lagt till , vilket motsvarar ungefär 1 000 nya lönebidragsanställda. Det är viktigt att vi fortsätter hålla ett öga på detta så att alla får samma förutsättningar. En annan sak som vi ökar medlen för är den rena regionala skyddsombudsverksamheten. Den får förstärkningar för tillsynsverksamheten. Det är också viktigt att vi tar tag i de frågorna. Flera här i kammaren har efterfrågat nya tag inom arbetsmarknadspolitiken. Jag ska ta upp ett av mina favoritämnen friåret. Jag tycker att det är en alldeles utomordentligt bra frihetsreform, som jag är förvånad över att inte alla kan ställa upp på. Friåret går ju ut på att man ska ha rätt att ta ledigt från sitt jobb i och få ersättning av a-kassan under förutsättning att arbetsgivaren erbjuder plats till någon som är arbetslös. Det finns inget annat ord för den frihetsreform som friåret är än succé! Platserna är efterfrågade och det är fler som vill ha friår än vi kan erbjuda platser till . Ändå finns det folk som ifrågasätter hela friårsreformen. Är det inte ett hot mot den svenska tillväxten så är det ett brott mot den svenska arbetslinjen, säger de. Men hallå vi lever , och vi måste ifrågasätta vad tillväxt är! Tillväxt är ett fint ord i den här salen, och vi måste fråga oss vad långsiktig tillväxt är för något. Tillväxt kan inte vara att vi har en massa människor sjukskrivna. Tillväxt kan inte vara att vi tillåter ohälsan att öka. Tillväxt kan däremot vara att vi tar hänsyn till de långsiktiga konsekvenserna och tittar på människan. Friåret kan motverka ohälsan i arbetslivet. I de försök som görs i tolv kommuner och i de utredningar som görs angående friåret visar det sig att de som tar ut friåret är framför allt offentliganställda kvinnor . Det är just den gruppen som har de högsta ohälsotalen på svensk arbetsmarknad. Det är väl jättebra om de får en chans att trappa ned, vila upp sig och hämta andan för att kunna fortsätta jobba. låter man en person som har varit arbetslös komma in på arbetsmarknaden. Det förhindrar att den personen tappar fotfästet och ger honom en chans på arbetsmarknaden. Detta, säger folk här i talarstolen, är ett hot mot tillväxten. Det finns till och med socialdemokrater som säger att detta inte går och att så kan vi inte göra. Detta är ett nytt sätt att möta den nya arbetsmarknaden. Människor kan stanna upp och ta ett andetag. Det motverkar ohälsan. Låt oss pröva det! Vi har prövat detta i tolv kommuner, och det har visat sig vara en succé. Blunda inte för den verkligheten, kära riksdagsledamöter både till höger och till vänster! Jag kan tillägga att det är glädjande att vi har fått igenom att friåret ska införas i hela landet på minst samma villkor som gäller . Detta lär bli verklighet, och succén kommer att fortsätta. hoppas jag också att vi tar ett tag när vi gäller den generellt förkortade arbetstiden och sänker veckoarbetstiden från dagens ned till kanske , framför allt för att få livspusslet att gå ihop. ska , Vänstern och Socialdemokraterna tillsammans jobba för att få ett sådant försök för att belysa ohälsofrågan och jämställdhetsperspektivet när det gäller en generellt förkortad arbetstid. Jag tror att det kommer att slå mycket väl ut. Det finns en punkt som jag särskilt vill lyfta fram. Regeringen, Vänstern och ger mer pengar till HomO, det vill säga mot diskriminering på grund av sexuell läggning. Jag tror att det är väldigt viktigt, framför allt efter att ha tittat på TV och sett att det finns idrottsledare som klart diskriminerar homosexuella och bisexuella och nekar dem att vara med i idrotten. Det är helt uppenbart att HomO behöver mer resurser för att motverka diskriminering. Detta motsätter sig som vill avskaffa HomO helt och hållet och som vill skära ned verksamheten med 1 miljon. Det är enastående att man kan blunda för den bistra verkligheten. Vi behöver mer resurser för att motverka diskriminering, inte mindre. Ytterligare en punkt som jag vill nämna är naturligtvis hur vi på den svenska arbetsmarknaden ska integrera människor som kommer utifrån. En av de frågor jag vill ta upp gäller hantverksutbildning. Jag tror att det är väldigt viktigt att invandrare, som kanske inte har den teoretiska utbildning och den sfi-utbildning som krävs, får chansen att använda den hantverksteknik de kan. Därför är det mycket viktigt att AMS och arbetar för att göra det möjligt för hantverkskunniga invandrare att bli verksamma inom hantverksbranschen. Slutligen vill jag säga några ord om kompetensutvecklingsprogrammet. Jag antar att även kommer att fråga mig om detta. Jag kan bara instämma i den kritik som finns. Jag tycker att det är beklagligt att vi ännu inte har hittat ett system för det individuella kompetenssparandet. finns på det här kontot. Det är synd att vi inte kan använda de pengarna till just kompetensutveckling, men tyvärr har vi ännu inte hittat ett system som kan tillgodose de krav som vi, och Socialdemokraterna har satt upp för att det ska bli ett system för kompetensutveckling som är långsiktigt hållbart. Jag hoppas dock att vi återkommer till med detta inom en väldigt snar framtid. Jag vill yrka bifall till reservation nr 10 under punkt 6 och reservation nr 31 under punkt 21. Jag instämmer naturligtvis i samtliga reservationer, men för tids vinnande vill jag bara yrka bifall till dessa två. 11 (m) replik: har den föga trivsamma uppgiften att tillhöra försvarsadvokaterna för den förda politiken eller för den politik som inte bedrivs. Det kan inte vara speciellt roligt. Speciellt en sak av det han tog upp var angeläget och bra. Det var talet om den fria rörligheten och behovet av att öka den fria rörligheten av arbetskraft. Det kan jag fullt instämma i. Men i övrigt kan man lite förenklat säga att huvudreceptet för en bättre arbetsmarknad och att fler ska få jobb är att vi ska ha lite kortare arbetstid och friår. Dessutom står bakom regeringens politik. Mina frågor till är helt enkelt: Känner inte en växande frustration inför att är ett stödparti till ett parti som för en politik som leder till att alltfler står utanför arbetsmarknaden? De regionala spänningarna blir större i landet, och ungdomsarbetslösheten ökar. Antalet långtidsarbetslösa ökar. Jag kan fortsätta den upprepning som jag gjorde i mitt inledningsanförande. Finns det inte någon gräns för när man inte kan hålla på längre? Vad är bidrag? Jag talade mycket om småföretagens roll. i diskussionerna vill göra gällande att de speciellt värnar om småföretagen och småföretagsamhetens villkor. Jag pekade på vikten av ha ett klimat som gör att småföretagarna och egenföretagarna nyanställer. Vad är bidrag för att skapa den här större efterfrågan i det regeringsarbete som han så livligt deltar i? 12 () replik: Jag tycker inte att jag är så mycket försvarsadvokat. Jag tycker att den här budgeten är bra. Det är också anledningen till att jag står bakom den. Jag tror att huvudreceptet för att få fart på är en sådan här budget och de satsningar som vi tre partier gör tillsammans. Vi lyckas också bromsa ökningen av arbetslösheten och höja sysselsättningsnivån. Man ska betänka att situationen i många andra europeiska länder är värre. Jag tror att samarbetet mellan Socialdemokraterna, har bidragit till att ökningen av arbetslösheten har varit mindre än den hade varit i annat fall. Jag tror att vårt arbete tillsammans har gjort att vi har kunnat pressa ned arbetslösheten och hålla den på en så pass låg nivå som den trots allt är jämfört med många andra länder. Det tycker jag att man måste titta på. Sedan finns det naturligtvis saker som jag skulle vilja jobba snabbare med. Jag håller inte alls med om att linje att vi ska arbeta mindre och ha kortare arbetstid skulle vara ett hot mot tillväxten. Problemet är att de som har jobb jobbar så mycket att de blir sjukskrivna. Det kan inte vara ett recept för tillväxt att ha hundratusentals sjukskrivna, . Jag tror att om vi jobbar lite mindre och fler delar på jobben blir det bättre för alla. Det skapar en långsiktigt hållbar tillväxt. Dessutom sliter vi inte ut människor. Människor kan aldrig bli kuggar i maskineriet. I politiken måste vi se människan som ett värde. Det är ett värde att vara frisk, kunna gå till jobbet och känna glädje i jobbet, inte att vara sjukskriven. 13 (m) replik: När det gäller det sista, människovärde och glädjen att jobba etcetera, kan vi vara helt överens. Det finns väl ingen som har någon annan uppfattning än att man ska föra en politik som skapar förutsättningar för detta. Jag är medveten om att det finns väldigt många människor som säkert behöver ta igen sig en och annan dag eller en och annan vecka för att klara ett tufft arbetsliv. Men den stor frågan är ju på vilket sätt , genom sitt aktiva stöd till Socialdemokraterna, medverkar till den situation som är. säger att han tror att medverkan har inneburit att vi har minskat arbetslösheten. Man ska kanske inte diskutera en trosfråga man får respektera att människor har sin tro. Jag vet däremot att arbetslösheten, långtidsfrånvaron, ungdomsarbetslösheten etcetera har ökat. De regionala skillnaderna är större. Ohälsotalen och frånvaron i och är dubbelt så stora som i . Min fråga är: Känner inte något delansvar för att han, genom parlamentariskt stöd, skapar förutsättningar för att regeringen ska kunna fortsätta att bedriva denna politik som gör att allt färre människor måste försörja alltfler? kan inte friskriva sig från det ansvaret. Om hade givit parlamentariskt stöd till andra grupperingar, hade vi inte haft denna utveckling. Jag håller med om att inte var mycket till försvarsadvokat. Det är klädsamt att han kanske innerst inne känner att det inte är så roligt att tillhöra ett stödparti. Då är måhända behovet av försvar också ganska litet. 14 () replik: Jag tar på mig ansvar för den förda politiken, och jag tycker nog att jag i mitt tal försvarade och argumenterade för den budget som vi har tagit fram tillsammans med Socialdemokraterna och Vänstern. Jag är fullt medveten om att har stött den politik som genomförts , och till skillnad från är jag ganska stolt över den. Jag tror att om inte hade hjälpt regeringen i dessa svåra frågor, hade utvecklingen varit värre. Arbetslösheten och ohälsotalen hade då varit högre. Tack vare det aktiva stödet från har regeringen förmåtts att ta en del beslut som jag tror att den i annat fall inte skulle ha fattat. Se bara på beslutet om friår, som är så omdiskuterat här i kammaren till och med bland en del socialdemokrater! Det är en succé. Det är väl få reformer som är så efterfrågade som just friårsreformen. I de tolv kommuner där den har genomförts vill mångdubbelt fler personer få del av friårsplatser än vad det finns utrymme för. Jag förstår inte hur man kan kritisera en reform som har blivit en sådan succé. Den är dessutom absolut inget hot mot tillväxten. Den är tvärtom en förutsättning för en långsiktig tillväxt . Det finns naturligtvis regionala skillnader. Vi får inte tillåta att arbetslösheten ska förbli så hög. Jag tror därför att det är viktigt att fortsätter att aktivt stödja regeringen och hjälpa den till en bättre politik. ska inte överlämna ansvaret till någon annan. 15 (): Varannan LO-kvinna arbetar obekväm eller oregelbunden arbetstid. Många tjänstgör som springvikarier som rings in vid behov. Att vara behovsanställd betyder att arbetsgivaren i praktiken har makten över både ens arbetsliv och ens fritid. Man har inte en aning om hur kommer att se ut och vet inte ens om det över huvud taget finns något jobb att gå till eller . Belägenheten att duga vid behov innebär att få sitta vid telefonen morgon efter morgon och i förhoppning om att arbetsgivaren ska ringa och erbjuda ännu ett kortjobb eller dagar. De här kvinnornas möjligheter att råda över sina liv är små eller rentav obefintliga. Arbetsmarknaden kan knappast beskyllas för att sakna flexibilitet, men problemet är att rörligheten genomförts på den enskildes bekostnad. De borgerliga partiernas företrädare sjunger mer än gärna de tillfälliga anställningarnas lov under devisen att sådana anställningar är inkörsporten till fasta jobb. Behovs- och projektanställningar är de anställningsformer som ökar mest. Speciellt kvinnor, särskilt unga med invandrarbakgrund, är klart överrepresenterade. har vikariat och andra tidsbegränsade jobb ökat från 130 000 till 510 000. Bland dem som är behovsanställda kan bara 3 av 10 räkna med att få en anställning . Endast 4 av 10 vikarier och 7 av 10 provanställda kan kalkylera med att få anställning. Vi har alltså inte för få springvikarier och objekts- och projektanställda på svensk arbetsmarknad, tvärtom. De flesta som fastnar i den här typen av jobb tycker inte heller att de har för stor frihet. De berättar gärna om vad det innebär att sakna den frihet, den trygghet och det skyddsnät som en fast anställning kan ge. Yngre och äldre, kvinnor och män, högt eller lågt utbildade det är ingen skillnad. Ytterst handlar det om att veta vad man får i lön den 25:e, eller om man över huvud taget får någon lön, och om man kan veta att man är ledig och kan gå på basketträning eller börja på den efterlängtade kursen i engelska. Vi ser exempel på hur småbarnsföräldrar missgynnas i arbetslivet. Både mammor och pappor råkar illa ut, men kvinnor drabbas i större utsträckning eftersom de fortfarande tar ett betydligt större ansvar för hem och familj. De tar ut mestadelen av föräldraledigheten när barnen är små, och de stannar hemma när barnen är sjuka. Dessa orättvisor är oacceptabla. Denna diskriminering får inte fortsätta, och regeringen överväger nu olika förslag för att stävja utvecklingen av otrygga och tidsbegränsade jobb och för att stärka anställningsskyddet för föräldralediga och småbarnsföräldrar på arbetsmarknaden. Anställningstryggheten är en djupt ideologisk fråga. På inget annat område märks de ideologiska skillnaderna så tydligt mellan oss socialdemokrater och de borgerliga. Medan vi ser att politiska beslut kan stötta och stärka den som hamnar i kläm lägger företrädesvis moderater ansvaret på den enskilde och skulden på den som inte lyckas hävda sin rätt. Visserligen försöker nu att tona ned sina attacker mot arbetsrätten, i syfte att skapa en image av ett mjukare och mer löntagarvänligt parti, men när vi läser riksdagsförslag på arbetsrättsområdet, som förvisso är inklämda i allmän motionstext så att de ska passera obemärkt, ser vi att det är samma löntagarfientliga förslag nu som alltid. De gäller förlängning av provanställningsperioden och att även större företag ska tillåtas undanta två personer från turordningsreglerna. De handlar vidare om individuella avtal i stället för kollektivavtal, om att arbetstiden ska göras upp mellan anställd och arbetsgivare och så vidare och så vidare. Jag medger gärna att jag har svårt att förstå logiken i en sådan politik hur ökade klyftor, mindre inflytande för den enskilde på arbetsplatsen och mer av otrygghet och oro ska kunna leda till en bättre arbetsmarknad. Att bekämpa arbetslösheten är och förblir socialdemokratins viktigaste utmaning. Trots den lågkonjunktur som drabbat har klarat sig hyggligt, men lågkonjunkturen har gått hårt åt arbetsmarknaden. Situationen på och utvecklingen av arbetsmarknaden har blivit tuffare. Alltfler med fysiska eller psykiska besvär är sjukskrivna eller sorteras ut. Denna process måste brytas. Jag vill dock påstå att vår arbetsmarknadspolitik har varit lyckosam, trots många hårda prövningar. Arbetsmarknadspolitiken har lagts om och förbättrats för att möta nya krav, för att nå målet om full sysselsättning och för att matchningen mellan lediga jobb och sökande står i fokus. Detta har bland annat skett genom en förskjutning av insatserna från praktikåtgärder till matchning och utbildning och genom insatser för dem som har det allra svårast på arbetsmarknaden. Våra mål är tydliga och högt satta: alla som lever i ska ha samma rättigheter och skyldigheter men också samma möjligheter. Precis som det tidiga industrisamhället misshushållade med våra begåvningsreserver genom att utestänga barn ur arbetarklassen från utbildning och vissa yrken leder förminskningen av människor med invandrarebakgrund till ett slöseri med våra gemensamma tillgångar. Mottagandet av nyanlända flyktingar och stödet för deras etablering i samhället ska reformeras med inriktning på tidigare tillträde till arbetsmarknaden. Svenskundervisning, yrkesinriktad praktik och validering av kompetens ska kunna ske parallellt. och andra myndigheters ansvar ska förtydligas. En valideringsdelegation ska tillsättas och får 60 miljoner för att bättre värdera och tillvarata människors kunskap och kompetens. Men det handlar också om att kunna erbjuda praktikplatser efter ankomst till och om att bygga upp personligt stöd för den grupp invandrare som inte ens söker arbete och därför står allra längst från fullt tillträde till vårt samhälle. De borgerliga partierna säger sig stå för en arbetsmarknadspolitik som öppnar upp för dem som är utestängda från arbetslivet. Men med tanke på de stora besparingar de föreslår på området arbetsmarknad 3 miljarder, 9 miljarder, 10 miljarder och mer än 13 miljarder konstaterar jag att detta knappast leder till att fler får jobb. Sannolikt leder inte borgerlighetens förslag om minskade resurser för arbetsmarknadsutbildning till att de som står längst bort från arbetsmarknaden ges chans till jobb. Att föreslå stora besparingar i ett läge då arbetslösheten stiger tyder på både ansvarslöshet och nonchalans. Jag tolkar detta som att moderater, folkpartister och kristdemokrater knappast tycker att det är lönt att satsa på en aktiv arbetsmarknadspolitik som rustar och stöttar människor när det gäller att komma tillbaka till arbetslivet. Den individuella satsning som till exempel talar sig varm för med utbildning och jobb- och utvecklingsgaranti kommer därför att bli svår att genomföra, såvida den inte enbart reserveras för ett fåtal. Och som om dessa besparingar inte vore tillräckliga ska de arbetslösa klämmas åt genom hårdare tag och nypor. Man vill införa en omställningspeng. vill de borgerliga införa en bortre parentes i arbetslöshetsförsäkringen. Det är inget annat än kränkande. Den arbetslöse ska tacksamt stå med mössan i hand och ta emot den peng som anses lämplig för just henne eller honom. Man vill också införa en ökad egenfinansiering av a-kassan, vilket innebär tre fyra gånger högre kostnader för den enskilde jämfört med . Som socialdemokrat avvisar jag bestämt tanken på försämringar för de arbetslösa, eller att den som har haft oturen att bli av med jobbet själv ska stå för arbetslöshetens kostnader. Vår inriktning för att bryta utanförskap är klassisk socialdemokratisk politik, det vill säga en aktiv arbetsmarknadspolitik som understödjer tillväxt så att den öppna arbetslösheten kan minska i hela landet . Allas delaktighet på arbetsmarknaden är nödvändig om vi ska åstadkomma långsiktig ekonomisk tillväxt. Det är den vägen vi ska gå! Trygghet och inflytande ska öka, inte begränsas. av tidsbegränsade anställningar ska avgränsas. Tillsvidareanställning ska vara norm. Chansen till återanställning ska öka. Föräldraledigheten ska inte kunna missbrukas under uppsägningstid. Skyddet för gravida och föräldralediga ska stärkas. Undantagen i turordningen ska bort. Jag är övertygad om att de allra flesta utanför detta hus håller med om aktiva satsningar för att rusta och utveckla inte kraftiga nedskärningar i arbetsmarknadspolitiken kryddat med en försvagad anställningstrygghet och ett urholkat skydd mot arbetslöshet. Bristen på hälsa är i första hand ett gissel för dem som drabbas. De får betala ett högt pris i form av smärta, brist på pengar och avsaknad av arbetskamrater och gemenskap. I andra hand drabbas vi alla. Ökade kostnader för sjukskrivningar innebär mindre pengar till välfärd och trygghet. Orsakerna till den ökade ohälsan är komplexa. Det har vi pratat mycket om, men det handlar också om olika synsätt. Vi socialdemokrater slåss för att synliggöra sambandet mellan en god arbetsmiljö, ett utvecklat arbete och hög konkurrenskraft. Arbetsplatser där personalen ges inflytande gör produktionen mer effektiv och kvalitetsinriktad. Brister i arbetsmiljön kan givetvis inte ensamma förklara varför så många är sjukskrivna, men det är en avgörande faktor. Av tradition har kampen för ett friskare arbetsliv gått ut på att söka och undanröja det negativa på arbetsplatserna. Det är viktigt och riktigt, och det ska vi fortsätta med. Men vi behöver även lyfta fram och förstärka de faktorer som håller oss friska på jobbet. Låt mig nämna några: Bra arbetsledning, inflytande och delaktighet. God ergonomi, väl avvägda krav, rimlig fysisk och psykisk belastning. Stimulans, arbetsglädje och belöning. För att halvera sjuktalen behövs många idéer och åtgärder som kan samverka. Vi har tillsammans med fackföreningsrörelsen beslutat att genomföra en landsomfattande satsning, Hälsolyftet. Inom dess ramar ska vi bland annat kartlägga arbetslivet för att se vilka hindren är för att minska ohälsan, samråda och diskutera med det lokala näringslivet kring arbetslivets utveckling och skapa stöd och mötesplatser för långtidssjukskrivna genom uppsökande verksamhet. Hälsolyftet är ett komplement till de övriga insatser vi gör på ohälsoområdet för att till exempel utveckla arbetsmiljön. vet vi att av sjukskrivningarna har sin grund i hur arbetsmiljön fungerar. Framför allt är det stress och psykisk belastning som ökat kraftigt .