prot · GR0921 · 2003-10-29 00:00:00 — Ombudet ska ha tillgång till allt material som ligger till grund för domstolens prövning och ha möjlighet att överpröva domstolens beslut. Vidare föreslås en mer ändamålsenlig reglering av de hemliga tvångsmedlen. Hemlig teleavlyssning och hemlig kameraövervakning ska få användas även i fall då minimistraffet inte uppgår till fängelse om det enskilda brottets straffvärde kan antas överskrida fängelse. Brottets straffvärde, det vill säga svårighetsgrad, bedöms utifrån bland annat vilken skada gärningen medfört och vilka avsikter gärningsmannen haft. Hemlig teleövervakning föreslås få användas även vid misstanke om barnpornografibrott och dataintrång. Det föreslås också att hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning ska får ske av teleadresser som det finns synnerlig anledning att anta att den misstänkte kontaktar. Dessutom föreslås att en hemlig kameraövervakning i vissa fall ska få användas för att övervaka en brottsplats eller dess nära omgivningar i syfte att fastställa vem som skäligen kan misstänkas för brottet. Med denna korta inledning överlämnar jag betänkandet till debattörerna. 56 (): Vi har en ganska grym verklighet utanför den här kammaren. Det är en verklighet som inte sällan för många präglas av våld, kriminalitet och elände. Denna utveckling drivs på alltmer enligt vissa, som jag finner anledning att tro ganska mycket på det kan gälla åklagare eller poliser. De säger att utvecklingen drivs på av organiserad gränsöverskridande brottslighet och organisationer där bakom. Det är bakgrunden till att detta förslag nu ligger på bordet. Man tror att man måste skapa mer ändamålsenliga förutsättningar för någonting så sorgligt men nödvändigt som hemliga tvångsmedel. Bra i detta är att man inför offentliga ombud. Men man ska dock inte tro att det offentliga ombudet på något sätt ska garantera att det alltid finns en sans och balans i det som en nitisk åklagare vill få fram. handlar det mycket om varsamhet, omdöme, proportionalitet och ändamål, precis som det är . Vi ska komma ihåg att offentliga ombud har diskuterats tidigare. välkomnar detta mycket. När det gäller andra delar tycker vi att själva sakutvidgningen är mycket bra. Vi tror att den här straffvärdesventilen är nödvändig för att bekämpa vissa brottstyper som har ett mycket högt straffvärde men där straffsatserna är satta på ett sådant sätt att det finns en lägre straffsats för ett brott inom detta med ett lägre straffvärde. Dagens system med straffsatser reflekterar på intet sätt vilka behov som egentligen ligger bakom beslut om tvångsmedel och när tvångsmedel ska användas. Det finns ingen korrespondens där. Man har inte satt straffsatserna för att kunna reglera tvångsmedlen, utan det har man kopplat till på ett ganska trubbigt sätt. Jag tycker att man möter detta på ett bra sätt genom att nu införa ett straffvärde. Hur ska då detta gå till? Är det inte rättsosäkert? Varje gång man begär ett tvångsmedel måste man pressa in gärningsbeskrivningen i ett angivet brott som har dagens spärr fängelse. Det är också en prövning som är mycket objektiv i sina delar. Man tittar på den påstådda gärningen och så vidare. får man på samma grunder se att om det rör sig om bedrägeri på mycket stora belopp, kanske , är straffvärdet högre än . Det är ganska tydligt när det rör sig om så mycket pengar. Det är viktigt att komma ihåg att ingen ska kunna dömas bara på grund av att man använder sig av detta tvångsmedel. Det krävs i regel en hel del annan bevisning. Jag tycker att det som är tuffast och svårast med den framflyttning mot den organiserade brottsligheten som det i praktiken handlar om, är rätten att kunna avlyssna någon annan än den person som är misstänkt, den person som det finns synnerlig anledning att kontakta för till exempel en leverans av ett ton amfetamin eller vad det nu är. Här krävs det således mycket god anledning för att man ska kunna ringa in den personen och också avlyssna där. Men jag tror, efter den omvärldsanalys som jag gör av hur det ser ut, att det också kan vara nödvändigt. Sammantaget ställer detta ytterligare krav på regeringens skyldighet att komma tillbaka till oss i med en kraftfull och meningsfull redovisning av hur dessa tvångsmedel används. Dessa krav ökar betydligt med behandlingen och förhoppningsvis beslutet om dagens proposition i dessa delar. Det finns anledning att återigen understryka att regeringens redovisningar inte har varit av den kvalitet som många av oss hade önskat. gäller det att vaknar till och på allvar redovisar dessa hemliga tvångsmedel, hur de används och vilken verklig och avgörande effekt de har haft, på ett mycket bättre sätt för att vi ska kunna känna oss trygga med den lagstiftning vi nu ska besluta om. liberalerna saknar ändå i detta fall möjligheten till rumsavlyssning. Vi vet att kriminaliteten anpassar sig. Jag hade ett samtal med en åklagare som berättade att han upplever att det blir allt svårare för att leva upp till de konventioner vi skriver på internationellt om att vi inte ska vara en frihamn för terrorister och organiserade brott. Jag förutsätter att det är en man vid sina sinnens fulla bruk som berättar om hur han upplever att organiserade brottslingar flyttar hit och alltmer använder som en frihamn eftersom det är lättare att arbeta ostört här. Därför finns det ett behov av att också kunna använda sig av rumsavlyssning. Jag pratar verkligen inte om någon allmän polisiär fiskeriverkstad där man ska kunna åka runt och försöka snappa upp allting om vad som helst, utan här pratar vi återigen om proportionalitet och ändamål. Vi pratar om en krävande teknik som är ibland är svår att använda och som kräver att det finns en viss organisation och planläggning för att man ens ska kunna sätta ut en bugg, annars kan man inte nå något resultat. Man ska veta var det ska ske ett möte och så vidare. Jag saknar detta, och jag tycker att vi i inte har fått något svar från majoriteten på varför det inte kommer. Man pratar om fördelar och nackdelar, men verkligheten förändras och blir allt svårare. Min kollega i hade ett samtal med polisen i . Där pågår det just nu en rättegång med ett tiotal personer inblandade som handlar om narkotika. Vi pratar om tonvis med hasch från på väg upp till . Det är svenskar inblandade. Ni ska veta att tullen i tar ett ton hasch . Då kan ni tänka er hur mycket som kommer in i för transport uppåt, inte minst till och . Den här ansvariga polisen påstår att det helt avgörande för att man över huvud taget har en rättegång mot dessa personer som har till profession att sälja död är att man har kunnat använda sig av rumsavlyssning. Det finns andra fall i där man hör samma historier. Det handlar om organiserade bankrån etcetera. Det är en mycket grov brottslighet där de har känt att detta är helt avgörande. Samma bild får jag från polisen i och och från åklagare i söder och norr. Det finns ett behov av detta. Det ska inte användas ovarsamt, men det finns ett behov av att kunna använda det i de absolut grövsta fallen för att få något färre brottsoffer i det här landet. I den delen yrkar jag bifall till reservation nr 2. I övrigt står jag naturligtvis bakom denna viktiga proposition. 57 (m): Jag vill börja med att yrka bifall till den moderata reservationen. Vårt förslag innebär ett avslag på regeringens proposition. Vi anser inte att har fått det underlag som behövs för att säga ja till den vidgning av möjligheterna till hemliga tvångsmedel som regeringen förordar. Det är alldeles riktigt att den grövre kriminaliteten blir alltmer organiserad, planerad och svårutredd. Den förändrar ständigt sin verksamhet och nyttjar verkligen modern teknik. Självfallet måste samhället rusta sig för att kunna möta detta. Därför måste också de brottsbekämpande myndigheternas organisation, arbetsmetoder och regelverk utvecklas och moderniseras. Vi moderater har också ställt krav på utvidgade operativa metoder för polisen att bekämpa brottslighet och att det måste utredas och tas fram. Men, och här kommer då skälet till vårt avslagsyrkande, hemliga tvångsmedel innebär också ett ingrepp i människors integritet och privatliv. Det är viktigt att noga väga skyddet för medborgarnas fri- och rättigheter mot det samhällsintresse som talar för inskränkningarna. Regeringen slarvar i den här delen. Det som föreslås innebär en vidgning av när och mot vilka tvångsmedel kan användas utan att regeringen kommer med förslag om hur man exempelvis ska hantera överskottsinformation. Vi får också veta att fler förslag är att vänta men får ingen möjlighet att se frågorna samlat, och detta trots att regeringen har aviserat en utredning med uppgift att kartlägga, analysera och utvärdera lagstiftning som berör den enskildes integritet. Vad väntar ni på? Man kan inte komma ifrån att den här hanteringen är nonchalant och oroande. Jag tycker inte att den ursäkt som man lämnar i betänkandet, om de föreslagna offentliga ombuden, gör saken särskilt mycket bättre. Offentliga ombud kan bli ett positivt inslag i prövningen av om hemlig avlyssning ska få göras. Det är en del av förslaget som vi moderater inte tycker är särskilt kontroversiell, även om det faktiskt också finns kritik mot utformningen av just det förslaget. Nej, värre är det att regeringen inte tar ställning till överskottsinformationen, som jag nämnde. Det finns en färdig utredning, där frågan behandlas, men regeringen avvaktar trots det med sitt ställningstagande, och man undrar varför. Man berör inte frågan om hemlig avlyssning eller hantering av inhämtad information i propositionen. Man behandlar inte heller möjligheten för brottsutredande myndigheter att inhämta uppgifter om ett telemeddelande direkt från operatören. Inte heller polisens användning av kroppsmikrofoner och pejlingsutrustning och liknande förfaranden tas upp. Listan över det som inte finns med kan göras ganska lång. Det visar att regeringen hanterar de här känsliga frågorna sakta och i delar. Vi moderater tycker att detta är för viktigt för en sådan hantering. Det behövs, tror vi, en sammanhållen lagstiftning där samtliga, om det är möjligt, aspekter belyses. I den allmänna debatten ställs krav på hårdare tag mot brottsligheten, och vi moderater instämmer i högsta grad i den kören. Polisen skulle onekligen ha bättre nytta av verktyg av de slag som föreslås och andra i sitt arbete, och hemliga tvångsmedel hör till det som vi måste säga ja till. Att ta reda på vem en misstänkt brottsling talar med, skickar meddelanden till och så vidare är sådant som är viktigt att få veta i en utredning. Men för att man ska få ta reda på det utan att en misstänkt och någon annan vet att en utredning pågår måste misstanken vara att det handlar om ett synnerligen allvarligt brott. Det som regeringen nu föreslår är att vi ska sänka kravet. Dessutom föreslår man att telefoner hos människor som den misstänkte kan tänkas ringa till ska få avlyssnas. Man kan alltså vara helt oskyldig och kanske inte ens bekant med den misstänkte och ändå utsättas för att staten bevakar telefonen. Och man kommer aldrig att få veta om så har skett. Det är skrämmande perspektiv som kan öppna sig. Inskränkningar i rätten till integritet och privatliv får enligt göras om det har stöd i lag och om inskränkningen är vital för samhället. Det finns inget i den delen som man kan kritisera regeringen för. Man föreslår och har de lagregler som behövs och annat. Men det värsta är att även om man gör detta rätt så kan det bli fel. har Säpos registreringar i diskuterats. Utredningar och möjligheter för människor att ta del av egna akter har öppnats. Ja, de flesta av oss är överens om att det mesta hade stöd i dåtidens lagar, att det fanns skäl för det hela och att de politiska besluten var fattade. Men många människor har farit illa av den granskning som de har utsatts för eller av misstanken att just de eller deras familjer har varit utsatta för registrering. Det har påverkat livet och möjligheterna att leva ett bra liv. Det är inte bara de som direkt har varit träffade av detta som har drabbats, utan många andra. Det finns mycket sorg och vrede och aggression i kring detta, och vi hanterar detta gemensamt för att försöka reda ut det. Det andra exemplet har vi fått . Vi har fått veta att det blodprov som togs i hälen, i alla fall på min baby när han var nyfödd, har sparats och kan användas till mycket som vi inte hade en aning om. Det var inte och är inte avsikten. En verksamhet som syftar till medicinsk forskning och utveckling blir helt plötsligt använd i ett helt annat sammanhang. Det är klart att det parti och de som för någon vecka sedan förordade massregistrering i kanske är väldigt glada över att underlaget redan finns, bara vi ändrar i regelverket. Men vi moderater kan ändå känna att det finns frågor om risker. Det gäller hur den enskilda människan kan kartläggas och hur det kommer att användas. Vi är rädda för att människors förtroende både för sjukvården och för rättssamhället kan undergrävas om man inte hanterar sådana här frågor ytterst seriöst. Vi moderater anser självklart att vår främsta uppgift är att skydda den enskilda människan mot brott och kriminalitet men också mot annat som beskär friheten. Avvägningen är inte enkel. Det är därför som vi inte tycker att man ska öka möjligheterna att använda vissa hemliga tvångsmedel utan en mer seriös behandling av integritetsfrågorna och utan behandling av de ytterligare tvångsmedel som regeringen ännu inte har lagt fram förslag om. Det här är bakgrunden till vår eftertänksamhet, till att vi tycker att det behövs en större helhet. Vi tror att det samlat skulle ge ett bättre resultat utan de risker för överraskningar, om jag får säga så, som vi kanske inte skulle bli så glada över. 58 () replik: Här har vi ett skarpt förslag som handlar om att förbättra verktygen för att bekämpa den grova organiserade brottsligheten. har också sagt att man inte längre ska räkna antalet poliser. Det kanske inte heller är så viktigt. Vi kanske ska vänta med det också. Jag känner en stor oro över att inte är uppdaterade när det gäller den brutala verklighet som finns utanför denna riksdag det där var väldigt retoriskt av mig; jag vill nästan dra tillbaka detta, fru talman. Jag vet mycket väl att , precis som jag, åker land och rike runt tillsammans med andra värderade ledamöter i utskottet och träffar åklagare och poliser. Man träffar många och får mycket information. Jag tror att de berättar samma sak för mig som de berättar för , att detta är ett verktyg som är mycket efterfrågat. Det handlar inte om att man ska kunna bugga varenda telefonförsäljare, och deras kunder, när de ska sälja något lexikon eller någon försäkring, om det senare ens går längre. Det här är mycket klart avgränsat, men vi får självklart se en praxis. Varje gång vi flyttar fram lagstiftningen är det nödvändigt att vänta tills man får några fall som man kan kritisera. Annars kan vi inte ha någon lagstiftning alls. Därför är den verksamhet som vi håller på med här delvis något för de modiga men, hävdar jag, inte övermodiga. Jag tycker att det underlag som vi har i propositionen ganska tydligt pekar på att man har försökt balansera det här så bra det går. Det är ju motstridiga intressen. Det står mellan en misstänkt knarkhandlare och potentiella brottsoffer. Vi sitter med två personer i knät som vi ska värna, men jag känner att värnet ligger för mycket på brottslingen och för lite på det potentiella brottsoffret. 59 (m) replik: Ja, det är viktigt att man har goda avsikter, och det tror jag att även regeringen har i det här fallet, men man får faktiskt inte vara naiv. sade i sitt inledningsanförande: Vi är beredda att köpa de här förslagen, och sedan tycker vi att regeringen i efterhand ska redovisa hur det blev. Det är en mycket märklig hantering av en konflikt som handlar om inskränkningar när det gäller människors frihet och om bedömningen av samhällsnyttan. Vi moderater kräver i stället att man försöker ta fram ett helhetsförslag. Även måste ju känna till att det finns en utredning om överskottsinformation. Det gäller ett behov av att redovisa det. Ni vet väl också att det finns förslag som handlar om buggning. Ni kräver till och med att det ska införas utan att ni har sett ett förslag, men ni har läst utredningen. Det finns en massa sådana här saker, och alla påverkar den här balansen mellan samhällsintresset och den enskildas integritet. Jag är ganska nöjd med att faktiskt stå för att vi måste försöka få ett någorlunda samlat grepp om frågorna innan vi går till beslut. har, tillsammans med oss andra, varit med om att kräva att regeringen samlat ska titta på integritetsfrågorna och redovisa någonting om det. köper ni regeringens förslag i stället för att sätta tryck på regeringen när det gäller att hantera detta med den fasthet och den målmedvetenhet som kan krävas. Jag vet att det är mycket enklare att komma till polisen i eller någon annanstans och säga: Yes, vi ska ge er alla verktyg. Men jag känner att det ändå finns ett ansvar i kammaren att också väga in de andra frågorna och göra det på ett seriöst sätt, därav det moderata yrkandet i den här frågan. 60 () replik: Jag delar helt syn när det gäller att vi inte kan vänta på att regeringen ska leverera allting. Det är väl inte någon annanstans som det finns så mycket som är på gång. Man ser över, och ingenting händer. Jag delar helt den kritiken. Men när nu regeringen får ur sig några som går i rätt riktning tycker jag att man har en skyldighet som lagstiftare att se om detta går att ta. Har det uppfyllt det krav på analys som jag ställer? Observera att vi nu talar om innehållet i propositionen. Vi hade en reservation om buggning, som jag tycker att det finns mycket analys av. Men det är inte det vi huvudsakligen diskuterar nu utan om det är vettigt att ändra de mycket trubbiga straffskalebestämmelserna för att reglera tvångsmedel och införa ett straffvärde för undantagsfall. Det kan exempelvis gälla bedrägeri som omfattar miljarder kronor. Det handlar om grov brottslighet med många brottsoffer och många människor som lider andra former av rättsförluster. Då tycker jag att det är bra. Den årliga redovisning som vi får till är till för att vi ska kunna följa utvecklingen. Det låter fantastiskt med den moderata visionen om att allt ska utredas med analyser och att det ska tas helhetsgrepp. Å andra sidan finns det en poäng med att man tar saker i bitar i stället för att slänga på ett jättesjok. Det tror jag är svårare att ha överblick över. Om vi senare säger ja i kammaren kan vi göra en granskning . Då kan vi när vi får regeringens årliga skrivelse se vad en förändring innebar. Jag är den första att skriva motioner på den och vara kritisk för att det är för tunt, för lite eller inte talar om när det verkligen har varit avgörande. Jag vill gärna granska det väldigt noga. 61 (m) replik: Om man läser de synpunkter som har lämnats i beredningen av ärendet ser man att det finns invändningar och problem som man måste ta ställning till. Det låter på som om det är så gräsligt enkelt att man bara kan köra. Ni är så tacksamma för att en halvtafflig regering äntligen får ur sig ett förslag så ni är beredda att köpa vad som helst bara man redovisar det i efterhand. Det är en hållning som jag tycker är bekymmersam. Jag tror att det är riktigt att noga pröva varje fråga. Jag inser också att man aldrig kommer att få helhetsperspektivet till . Det går inte. Men det är bekymmersamt att ta det styckevis när vi vet att buggningsfrågan är på väg fram och att det finns underlag för att hantera överskottsinformation och annat. Det är en ordning som inte ger tillräcklig prövning av frågans betydelse. Jag tycker att vi och månaderna har fått fler exempel på att och andra myndigheter i god tro har tyckt sig hantera saker på ett klokt sätt. Så visar det sig att det blir käpprätt fel. Då står man där med lång näsa. Det stärker mig i uppfattningen att man ska vara lite eftertänksam även om det kan riskera att ta någon vecka extra. Jag tror inte att det vore svårt för en regering att få fram en del av de förslag jag efterlyser någorlunda snabbt, om man vill. 62 (): Ärade ledamöter av justitieutskotttet och alla andra som sitter på sina rum och lyssnar på denna intressanta debatt! Åhörarna på den fyllda läktaren hälsar jag också välkomna! Jag yrkar bifall till reservation nr 5 och nr 6. Jag skrev upp vilka nummer det var för jag var inte säker på att jag skulle komma ihåg det. Hemliga tvångsmedel är ett ämne som har ett rättssäkerhetsperspektiv. Man måste fundera på vad rättsstat och rättssäkerhet är för att förstå vikten av de hemliga tvångsmedlen. En rättsstat fungerar bara så länge som medborgarna är helt övertygade om att endast de som har begått brott fälls till ansvar och straffas. Det innebär att allmänhetens tilltro till domstolarna är oerhört viktig för rättssäkerheten i landet och på också för demokratin. Allmänheten måste tro på att domstolarna i varje fall oftast kommer rätt. Så länge vi har den tilltron till domstolarna har vi någon form av rättssamhälle. Fundamentet i rättssamhället är rättssäkerheten. Vad är då rättssäkerhet? Det kan man formulera på många olika sätt. Ett sätt är att uttrycka det ungefär så här: Lagarna ska vara klara och tydliga så att man med en rimlig grad av säkerhet kan förutse vad som blir resultatet när de tillämpas. Förutsebarheten är oerhört viktig. När jag nu har gett lite synpunkter på rättsstaten och rättssäkerheten vill jag säga att är positivt inställda till regeringens förslag i stort när det gäller offentliga ombud. Helt lycklig kan man inte bli när regeringen kommer med något. Men lite smålyckliga är vi över detta steg i rätt riktning. Jo, det är positivt att det införs ett system med offentliga ombud när det gäller hemlig teleavlyssning och hemlig kameraövervakning. Då stärks rättssäkerheten. Den misstänkte får ett skydd av det offentliga ombudet vars uppgift då naturligtvis är att bevaka den misstänktes integritetsintressen. Därmed ökar skyddet för den personliga integriteten. Det här är ganska bra. Sedan är det inte så mycket mer som är bra i betänkandet. accepterar inte förslaget om straffvärdesventil. Det ska inte införas. Det ska vi inte ha. Bara namnet straffvärdesventil gör att man känner ett obehag ett straffvärde som ventil. Då hamnar man någonstans, och ingen vet riktigt var. Det förslaget innebär att hemlig teleavlyssning och kameraövervakning får användas även då minimistraffet inte uppgår till fängelse om det enskilda brottets straffvärde kan antas lyssna: kan antas överstiga fängelse. Vi är ute och gungar här. Hur tusan ska vi kunna avgöra det? Hur ska ombudet som sitter med i en förhandling om hemlig telefonavlyssning i det läget i brottsutredningen kunna ha någon bestämd och säker uppfattning om straffvärdet? De flesta myndigheter som har tillfrågats har också ställt sig avvisande, vilket är ganska naturligt. Även Lagrådet kritiserar förslaget. De kritiserar ofta med viss rätt. I det här fallet tycker jag att de har helt rätt. Det är som man säger att de negativa faktorerna för den misstänkte kan komma fram på ett sätt som får det att överväga. Gränsdragningen blir omöjlig. Det blir näst intill omöjligt att avgöra straffvärdet. Hemliga tvångsmedel ska vara användbara på grov brottslighet, fru talman. De ska inte användas slentrianmässigt. Underlaget får inte vara gissningar. Vi ska inte göra en bedömning, en gissning, som vi inte har tillräckligt med material för att göra. Rättsstatens möjligheter att använda sig av integritetskränkande medel måste vara väl definierade i lagen. Det måste vara klockrent när de ska få användas. Människors integritet är inte någonting som man ska kunna slarva bort och gissa sig till. Även de som har varit för den här straffvärdesventilen kommer till oss som är emot det och tror att det är en farlig väg att gå. Det bör inte kunna accepteras i ett rättssamhälle. Ett rättssamhälle vill ändå de flesta av oss ha.