prot · GQ09117 · 2003-06-05 00:00:00 — Denutgångspunkten måste vara vägledande för alla in-blandade aktörer, alltifrån arbetsgivare, anställda,sjukskrivna, chefer, skyddsombud, arbetskamrater,organisationer, myndigheter, fackliga organisationeroch så vidare - samt för oss beslutsfattare.Glädjande är att det finns många konstruktivaprocesser som pågår på många håll i landet och därdet systematiska arbetsmiljöarbetet är viktigt. Detfinns många goda samarbeten mellan arbetsgivareoch fackliga organisationer, myndigheter, institutio-ner med flera. För att bara nämna några har till exem-pel i utmanat sina ar-betsgivare i regionen i arbetet med att få ned sjuk-skrivningstalen. Kommunstyrelserna i regionen harfått svara på frågan om hur sjukfrånvaron ser ut ochvilka åtgärder som vidtas. Det är ett bra exempel påhur man kan jobba med frågan.Ett annat exempel som vi har kunnat läsa och höraom är det så kallade HaKul-projeket, Hållbar arbets-hälsa i kommuner och landsting, som är inne påsitt femte och avslutande år, i tio kommuner ochlandsting i och där cirka 9 000 personer in-går. Det finns många goda exempel att bygga vidarepå. Hälsoarbetet rör definitivt på sig, och det är bra.Fru talman! Vad kammaren ska ta ställningtill är socialförsäkringsutskottets betänkande ompropositionen Förändringar inom sjukförsäkringenför ökad hälsa i arbetslivet. I den tar vi flera viktigasteg mot målet en halvering av ohälsan till 2008. Enviktig poäng med förslagen är att människor ska varasjukskrivna bara om det är den bästa lösningen för attbli frisk. I annat fall riskerar sjukskrivningen att bliden återvändsgränd som vi inte vill att den ska vara.Också den medicinska orsaken ska preciseras ochläkarintygen bli tydliga.Det är från arbetsplatsen man sjukskrivs, och detär till arbetsplatsen som man ska tillbaka. Därförmåste kontakten med arbetsplatsen uppmuntras underden tid man är sjukskriven. Risken är annars att manisoleras mera och får ännu svårare att komma tillbakatill arbetslivet igen. Vi måste bli bättre på att ta tillvara människors arbetsförmåga och får inte stirrablint på arbetsoförmågan.Ett viktigt förslag i betänkandet är avstämnings-mötena, som kan göra stor skillnad för synen på indi-videns fortsatta arbetsförmåga. De kan bli avgörandeför om den enskilde ska fortsätta att vara sjukskriveneller ges en verklig chans att kunna komma tillbaka iarbete.I avstämningsmötet med kanden sjukskrivne och representanter för arbetsgivaren,och arbetsförmedlingen liksom denintygsskrivande läkaren med flera delta. Arbetsgiva-rens intresse ligger i att man här får en god vägled-ning om vilka anpassningar som behöver åstadkom-mas på arbetsplatsen. Samma sak gäller för den sjuk-skrivande läkaren, som sällan har sådan kunskap ompatientens arbetsförhållanden att han fullt ut kanbedöma patientens arbetsförmåga.Vi välkomnar både förslaget till fler försäkrings-läkare på försäkringskassorna och initiativet att för-bättra de intygsskrivande läkarnas utbildning genomen kortare utbildning för alla läkare och en påbygg-nadsutbildning riktad till läkare som behöver fördju-pade kunskaper i försäkringsmedicin.Utskottets majoritet välkomnar även förslaget atten rehabiliteringsutredning nu görs obligatorisk förarbetsgivaren. tar tyvärr en alltför blygsamandel av arbetsgivarna sitt ansvar för att en rehabili-teringsutredning blir gjord. Rehabilitering som åtgärdför att minska sjukskrivningarna torde tjäna som ettstarkt incitament såväl för den enskilde som för ar-betsgivaren. För den sjukskrivne ökar möjligheten attkomma tillbaka i arbete och att klara ut sin arbets-förmåga i det nya förhållandet. Fördelen för arbetsgi-varen är att dennes intresse av att få sin anställdefriskskriven snabbare bättre kan tillgodoses.Möjligheterna att återgå i jobb ökar markant ge-nom rehabiliteringsinsatser. Dessutom minskar ris-kerna för ny sjukskrivning och ökade kostnader förarbetsgivaren. Här är det viktigt att den sjukskrivneser rehabiliteringen som en verklig möjlighet och villdelta i den. Men rehabiliteringen får inte vara av-hängig individens förmåga till och initiativkraft föratt kräva rätten att bli rehabiliterad. Det är arbetsgiva-rens ansvar att aktivt medverka till att göra en ade-kvat rehabiliteringsutredning och att därefter kunnaerbjuda ändrade arbetsuppgifter, omplacering ellerandra insatser som anpassas efter den enskildes fysis-ka och psykiska förutsättningar.Vi socialdemokrater ser den enskilda människanöver livets alla olika skeenden. Med regeringenselvapunktsprogram mot ohälsan och det pågåendehälsoarbetet som bas bör vi nu gå vidare och fullföljaplanerna för ett friskare och mänskligare arbetsliv. elva punkterna återfinns bland annat åtgärder förbättre arbetsmiljö och tydligare arbetsgivaransvarsamt förslag för att underlätta snabb återgång tillarbete. Eftersom dagens debattärende har kompo-nenter i alla dessa tre åtgärder kan vi förhoppningsvisnär vi går från kammaren bocka av ytterligarepunkter i programmet.Betänkandet handlar också om rätten att från sinsjukersättning få utta förtidspension och om möjlighetatt prova arbete för att testa sin arbetsförmåga. Ävendetta är bra och är något som faktiskt börjar få ettrejält genomslag. Andra förslag som är på gång inomohälsoområdet gäller till exempel företagshälsovård.Jag har valt att i mitt anförande inte ta upp debat-ten om fusk och missbruk, vilket vissa av de andratalarna har gjort. Jag vill ändå bara upplysa om att vitill exempel redan 1996-1997 började genomförasteg-för-steg-prövningen för att se efter vilka social-försäkringssystem den enskilde ska tillhöra och vilkaresurser som satsas på olika sätt. Jag ville ändå hadetta sagt.Anf. 59 () replik:Fru talman! säger att det är frånarbetsplatserna som man sjukskrivs. Det är förvissosant, men det är också så att varannan person somsjukskrivs från dessa arbetsplatser blir det på grundersom inte har med arbetsplatsen att göra. Det beror påandra omständigheter i livet och på att man inte fårsitt livspussel att gå ihop.I det här betänkandet talas det om behovet av attöka precisionen i sjukskrivningarna och om att mer setill de medicinska grunderna. Men vi har ensjukförsäkring som per definition kanske närmastskulle kallas inkomstbortfallsförsäkring eftersom detär den ventil som många människor har att ta till närlivet inte går ihop. En grupp av människor som oftahar anledning att ta till den ventilen är till exempelsmåbarnsföräldrarna. När de inte får livet att gå ihopkan de inte sjukskriva sig från sin familjesituation ochsitt barnansvar utan då får de ta till sjukskrivning frånarbetsplatsen.Jag skulle vilja ställa ungefär samma fråga somjag ställde vid remissdebatten om den här propositio-nen: Ser inte den här komplexitetenoch känner han inte ett behov av att vidga diskussio-nen och ta in fler politikområden, just med tanke påatt varannan sjukskriven går från arbetsplatsen avandra orsaker än arbetet?Anf. 60 () replik:Fru talman! Den som seriöst har följt regeringenspolitik under den här mandatperioden och och hela den omställning som hargjorts av flera politikområden med stora och viktigasatsningar på allt ifrån vård, skola och omsorg tillsjukområdet och så vidare måste klart konstatera attvi har hela perspektivet och att vi har samtliga poli-tikområden i fokus. Detta är en del av människors -låt mig kalla det så - livsprocess.Men det handlar faktiskt också om en människo-syn, om på vilket sätt man ska se på människan överlivet. Jag måste säga att jag får en rätt obehagligkänsla när ni kristdemokrater och andra borgare geruttryck för er människosyn. Vi bör se på människansom hon är från första till sista stund, med de fysiskaoch psykiska förutsättningar som hon har i det enskil-da ögonblicket. Då förstår man vad vi socialdemo-krater verkligen kämpar för.Anf. 61 () replik:Fru talman! Jag har svårt att förstå resonemang i det här sammanhanget. Vad jagfrågar om är de åtgärder som regeringen och majori-teten här föreslår. Det gäller åtgärder som i principensidigt handlar om arbetslivet och dess villkor. Jagåterupprepar att varannan person som sjukskriver sigoch lämnar arbetet gör det av andra orsaker än för-hållandena på arbetsplatsen. Jag saknar fortfarandedet helhetsgrepp som påstår sig ha härmen inte vill ge något exempel på. Var finns till ex-empel åtgärderna inom familjepolitiken i förhållandetill alla de föräldrar som inte får livspusslen att gåihop?Mer tid för barnen är ett önskemål som ett ansva-rigt statsråd i en interpellationsdebatt till mig har sagtatt regeringen vill tillgodose. På vilket sätt?Anf. 62 () replik:Fru talman! En viktig fråga i hela det här resone-manget är naturligtvis spörsmålet om resurser. Vi vetatt det på flera områden behövs ännu mer resurser. Viär tillsammans med våra samarbetspartier Vänsternoch beredda att satsa på detta, för detbehövs. Det som inte behövs är stora ofinansieradeskattesänkningar som flertalet av er står för i olikaomfattning och i olika mängd.Jag vill än en gång säga dig att det handlar om hurman ser på människor. Vi människor är skröpligaöver tid. Det kan man vara redan från livets förstastund, men det är ändå arbetsplatsen som man sjuk-skrivs från, och det är där som man utför sitt arbeteutifrån sina egna enskilda fysiska och psykiska förut-sättningar, som varierar över livet.De allra flesta arbetsgivare som jag har mött harinställningen att se till människan, och det är detviktiga. Det är det som det handlar om.Anf. 63 () replik:Fru talman! Jag har två frågor till ena rör försäkringskassornas arbetsmöjligheter. Ibetänkandet från utskottsmajoriteten skrivs att det ärviktigt att försäkringskassorna har de resurser debehöver för att snabbt ta ställning till inkomna reha-biliteringsutredningar och att se till att åtgärder verk-ligen sätts in. Det här sägs i samband med att det blirobligatorium för alla arbetsgivare att lämna in, oav-sett om det behövs eller inte.Vi har till utskottet fått skrivelser från Försäk-ringskassan som tyder på att man inte alls har deresurser man behöver, och det beror ju på det betän-kande som ska debatteras och beslutas om här om envecka, som innebär att man ska hantera förändringar-na i sjuklönesystemen på försäkringskassorna. Därskriver man att det genomförandeförslag som utskot-tet har i det betänkandet, , är orealistiskt och attväsentliga omprioriteringar måste göras som sanno-likt leder till negativa effekter för bland annat rehabi-literingsarbetet.Min fråga till är: Hur har ni tänkter det här då?Den andra frågan gäller att sägeratt det finns goda möjligheter att lyckas med målet atthalvera sjukskrivningarna. här har vi fått enrapport från som jag också togupp i mitt anförande som säger att okej, man kanskeklarar det, men stora delar riskerar att ätas upp av denpermanenta sjukfrånvaron i form av förtidspensione-ringar. Då är min fråga till : Vilkakunskaper har du som inte RFV har när du säger attni har goda möjligheter att nå målet?Anf. 64 () replik:Fru talman! Aldrig någonsin i modern tid, höll jagpå att säga, har det satsats så stora resurser på försäk-ringskassorna och försäkringsadministrationen somdet görs . lades grunden medregeringens elvapunktsprogram, som ni redan då, närdet presenterades, kommenterade med: Vad blir detav det då? Dessa elva punkter ligger som en stadigstrategi för hela ohälsoarbetet och ger effekter efter-hand, men det kommer att ta tid. Det säger all exper-tis.När vi i socialförsäkringsutskottet har haft vårafrågor och funderingar allteftersom de olika myndig-heterna har trätt in på scenen, har det också visat sigatt vi har behövt mer kunskaper på området. Det harvisat sig tydligt och klart att när man anger ett mål attohälsotalet ska halveras till 2008 så går det på någotvis en signal genom hela samhället bland arbetsgiva-re, fackliga organisationer, institutioner och myndig-heter, och man får fokus på att samla alla goda krafterkring detta. Vi har goda erfarenheter när det gäller tillexempel att halvera arbetslösheten och vad gällersocialbidragstagande, som vi nu har ett mål för. har, varje gång det har satts upp ett mål, ifrågasattmålet - det är inget fel i det - men inte själva kommitmed konstruktiva tankar om hur man själv ska kunnagå vidare.Vad gäller rehabilitering och de krav vi ställer påarbetsgivarna finns det också beräkningsgrunder omatt det kan ta allt ifrån . Men det ärfaktiskt också en signal till arbetsgivarna att ta de härfrågorna på största allvar och sätta i gång, för det ären viktig signal om någon person i ens företag ellerorganisation blir sjuk, och det kanske sker flera gång-er. Det är viktigt att ta tag i frågorna omedelbart.Anf. 65 () replik:Fru talman! Att hänvisa till att Försäkringskassanaldrig har haft större resurser är ju inte ett så förfärligtbra exempel på att det skulle lyckas för försäkrings-kassorna. Vi har ju aldrig i modern tid haft en sådanbelastning på försäkringskassorna, så det är väl gans-ka självklart att de har ganska mycket resurser. Frå-gan är ju om det är tillräckligt i alla fall med denkorta framförhållning som ni nu i panik ger dem,beroende på att det handlar om att klara utgiftstaket,inte att minska ohälsan.Jag håller med om att mål är en signal, men vi harju också formulerat mål. De mål som finns, somRonny hänvisar till, har vi ju stått bakom.Men vill vi ha en komplettering eftersom vi säger,styrka av , att de här målen kanvara motverkande på det sättet att man kör ut en väl-dig massa människor i permanent frånvaro från ar-betsmarknaden för att klara målet. Det är väl inte detsom var er avsikt heller, antar jag.Ronny hänvisar till att man har lyckatsmed arbetslösheten och socialbidragen genom attsätta upp mål. Men med arbetslösheten var det ju etttricksande med öppen och total arbetslöshet blandannat, och när det gäller socialbidragen har ni ju intelyckats trots målen.Anf. 66 () replik:Fru talman! Vad gäller socialbidragen är det en tidkvar. Vad gäller kommer jag ihåg kam-mardebatter där borgerliga företrädare stod och sadeatt det var medan andra sade 4,6 och 4,2. Detvar inget tricksande med statistiken. Alla bedömarevet att vi hamnar på , även om det nu kangå upp något. Men vår ambition står fortfarande kvar.Arbetslösheten ska pressas tillbaka, därför att den ärav ondo.Det där med räntesatser och millimeterrättvisa justvid en exakt punkt är inte rätt.Jag måste vända mig till alla er borgare på engång här. Jag har lyssnat till debatterunder åren om resurser till olika ändamål som jagockså kan tycka är mycket behjärtansvärda. Men harman inte resurser; går man ut och talar om storaskattesänkningar - mest för dem som har mest ochminst för dem som knappt har något och inte omfattasav de statliga skattesystemen - då blir det inga resur-ser till att göra allt det som man pratar om.Jag vill också säga att jag tycker att vi skulle för-söka hyfsa till debatten, och jag säger det från djupetav mitt inre: Det måtte inte vara lätt att vara anställdinom ! Tänk om de som jobbar därkunde få några berömmande ord förallt det jobb och allt det slit som de verkligen utförmed både kvalitet och kompetens. Det förundrar migatt vi inte ändå kan säga att de gör ettmycket bra jobb. Men det behövs självfallet merresurser. De får mer resurser, och vi ska noga följadet. Vi är inte intresserade av att skapa byråkrati elleradministration. Tvärtom: Administration och byrå-krati är bra, men det måste fungera.Anf. 67 () replik:Fru talman! Jag vill ställa en fråga till RonnyOlander om hur han ser på ersättningsnivån och vill-koren i sjukförsäkringen. Vi moderater anser att er-sättningsnivån är en ganska viktig faktor när man skabygga en försäkring som håller på lång sikt och fak-tiskt gäller när man blir riktigt sjuk.Regeringen har ju nu lagt fram ett förslag omsänkt ersättningsnivå, och det vore intressant att hörahur majoriteten ser på detta som ett led i att bygga enförsäkring som man påverkar utnyttjandet av.Anf. 68 () replik:Fru talman! Jag lyssnade mycket på när hon i sitt anförande lade väldigt stor vikt vidattityder och värderingar, även underförstått. Jag harvalt att inte ge mig in i fusk- och missbruksdebatten.Fusk och missbruk förekommer dessvärre i mångasystem som vi har här i - i skattesystem, isocialförsäkringssystem, gentemot trafiklagar och såvidare - där folk överträder sina egna befogenheteroch tar sig friheter. Men de somfuskar och missbrukar får aldrig bli grund eller normför alla de andra hårt slitande människorna i Sverigesbefolkning - det är viktigt att säga.Vi tvingades, eftersom vi har en lagstiftning somtalar om budgettak, göra vissa åtgärder i sjukersätt-ningssystemen och på arbetslöshetssidan. Det gjordevi också utifrån att vi kommer att lägga ett ökat an-svar på arbetsgivarsidan. Vi har alltså lagt ett ekono-miskt ansvar på både arbetstagarsidan och arbetsgi-varsidan. Vår melodi är inte att ha ambitioner attsänka ersättningsnivåer, varken i sjukförsäkringareller i arbetslöshetsförsäkringar.Anf. 69 () replik:Fru talman! Jag vill komma tillbaka till frågan. Vitror att ersättningsnivån faktiskt kan påverka beteen-det. Jag talar inte alls om fusk, utan om de val manstår inför som enskild sjukskriven. Den är också endel av försäkringen, precis som justsade. Därför är det rimligt att den enskilde är med ochbär en del av självrisken.Låt oss se på detta att vilja komma tillbaka till ar-betet, att känna att det ger något och att man behöverkomma tillbaka. Med den ersättningsnivå vi har i dagblir det i vissa lägen nästan dyrare att komma tillbakatill arbetet. Man ska betala sin lunch, man behöverkanske en extra bil om man bor långt från arbetsplat-sen och man behöver kanske ha barnen på dagis. Detblir till slut en ganska kostsam process att gå tillbakatill arbetet. Självklart påverkar en sådan situation denenskilde.Jag vill därför än en gång fråga hur ni ser på detta.Kan ersättningsnivån på något sätt påverka den en-skildes beteende och den enskildes benägenhet attanvända försäkringen och vilja bli sjukskriven?Anf. 70 () replik:Fru talman! Vår ideologi och våra värderingar gårinte ut på att rent allmänt tro att folk missbrukar sy-stemen. Vi vet att det förekommer, och vi har gettmyndigheter resurser för att stävja både fusk ochmissbruk. Men vi tror inte att det finns en grund-läggande inställning hos människor att välja lättjaframför arbete. Det är inte vår uppfattning. Tvärtomtror vi på människors rätt till trygghet och försörjningav sig själva och sina familjer genom arbete. Det ären hundraårig inställning som vi har. Den är fortfa-rande modern och bär in . Det är svaret påfrågan.Att man med sänkta sjukersättningar, fler karens-dagar, sämre arbetsrätt och otryggare anställningarskulle göra folk mer friska tror vi inte ett dugg på.Tvärtom visar många undersökningar att när folkkänner sig trygga, får stimulans i arbetet, får vara enviktig kugge och har ett socialt liv både privat och iarbetslivet då stormtrivs de och känner verklig glädjei livet. Den glädjen vill vi på alla sätt understödja. Ettled i det är att se till att sjuka människor återkommertill sina arbetsplatser. På olika sätt ska vi hjälpa ochstimulera till detta.Anf. 71 () replik:Fru talman! Jag har varit med i socialförsäkrings-utskottet . Där har vi disku-terat frågan om att införa finansiell samordning - ochvarit överens med Socialdemokraterna om detta. Dethar emellertid inte kommit några som helst förslagfrån regeringen. Jag utgår från att harmöjligheter att påverka regeringen eftersom han re-presenterar regeringspartiet.Försök har pågått på många platser i . Dehar varit lyckade och haft betydelse för de enskildamänniskor som genom att vara med i försöken fåttresurserna kring sin person samlade. På så sätt har desluppit bli bollade mellan olika myndigheter. I ställethar det gjorts en verklig kraftsamling kring personenför att snabbare få ut personen i arbete.När tror att vi får se ett rejält för-slag från regeringen kring detta? Det gäller att se tillatt människor inte hamnar mellan stolarna utan istället får hjälp snabbare och effektivare än vad falletär i dag.Anf. 72 () replik:Fru talman! Vi har ju så att säga kamperat ihop imånga år och suttit i samma socialförsäkringsutskottoch verkligen brottats med den här problematiken.Jag delar till fullo åsikt om viktenav att individen sätts i centrum och myndigheter ochinstitutioner sedan jobbar runtomkring individen.Vi har haft diskussioner om Dagmarpengar, Fin-sam, Socsam och Frisam. Jag överlämnar till arbets-livsminister att meddela den glädjandenyheten om när Finsam kommer att sättas i sjön.Anf. 73 () replik:Fru talman! Jag kan inte låta bli att också lyftafram två andra saker.Ronny buntar ihop oss och kritiserar vårmänniskosyn och de skatteförslag vi har. Jag tyckerockså att är ett borgerligt parti, men deskatteförslag vi har gynnar verkligen människor medsmå resurser - om man ser till skattesänkningar.Jag har själv varit med i när Socialde-mokraterna sänkt skatten, vilket inneburit att vi medlite högre inkomster - jag räknar mig själv till dem -fått en betydande skattesänkning, medan de med låglön knappast märkt någonting alls.Jag känner inte heller igen mig som centerpartistnär säger att vi på något sätt skulle haen förlegad människosyn. Vår människosyn innebärbland annat att verkligen värna om de små männi-skorna i samhället och se till att de får större möjlig-heter att kunna försörja sig. Vi värnar verkligen omde människor som behöver vår stöttning och vår hjälpsom politiker.Anf. 74 () replik:Fru talman! Det vi kan göra i är att be-stämma över den statliga skattesatsen. Det övriga äröverlämnat till kommuner och landsting. Jag harpratat mycket om människosynen eftersom den ärkopplad till resurser. Det är kanske därför jag buntarihop er.Om man läser de förslag som ni lägger fram iSveriges riksdag ser man att det finns många förslagom rejäla skattesänkningar, och i samma andetagpratar ni om resurser. Detta har förvånat mig underårens lopp. Vad finns det för dolda resurser när mansamtidigt tar bort underlaget för att kunna skapa merresurser?Jag ifrågasätter inte er uppriktighet eller era tankarkring detta. Jag har bara sagt att det är svårt att skaparesurser om inte underlaget finns. Det är det jag för-söker säga.Anf. 75 ():Fru talman! Det troligen största inrikespolitiskaproblemet är den kraftiga ökningen av sjukfrånvaronunder senare år. Det är först och främst ett problemför de många människor som drabbas av ohälsa, mendet är också ett samhällsekonomiskt problem. Från1997 till 2002 har antalet sjukpenningdagar mer änfördubblats, vilket naturligtvis är mycket anmärk-ningsvärt och alarmerande.Det finns ingen enkel förklaring till ökningen.Sanningen är den att orsakssambanden är många ochkomplexa, men självklart finns det orsaker till denökade sjukfrånvaron. Det finns viktiga strukturer ochmönster att beakta. Sjukfrånvaron är mycket ojämntfördelad. Kvinnorna har väsentligt högre sjukfrånvaroän männen, och det är oerhört viktigt att analyseraorsakssambanden. Vidare har den äldre arbetskraftenhögre sjukfrånvaro än den yngre. Det är också vanli-gare med sjukskrivning bland arbetslösa och blanddem som upprepade gånger varit i arbetslöshet.Vi har också stora skillnader i sjukfrånvaro i olikaregioner i vårt avlånga land. Sjukfrånvaron i de nord-liga länen är högre jämfört med de flesta län söder-över. Dessa skillnader har funnits mycket . Ochsist men inte minst har vi mycket stora klassmässigaskillnader när det gäller sjukfrånvaro och sjuk- ochaktivitetsersättning. Vissa branscher utmärks av mersjukfrånvaro än andra, och faktorer som låg utbild-ningsgrad och låga lönenivåer tenderar att samvarieramed sjukfrånvaro.Låt mig lyfta fram ytterligare en viktig faktor. Vihar bakom oss det för många oerhört kärva 90-taletmed nedskärningar och försämringar av det socialaskyddsnätet. Människor slet ont i alltmer slimmadeorganisationer där sjuknärvaron var hög och övertids-arbetet omfattande.