prot · GQ0970 · 2003-03-12 00:00:00 — Det harinneburit att man i lägger av denoperativa polisresursen på gränspolisarbete. Man harflyglinjer som är utanför Schengen, och man planeraräven en daglig flygförbindelse till . Detinnebär att polisen i är tvungen att avsätta30 årsarbetskrafter passkontrollanter och minst 15årsarbetskrafter poliser för att ta hand om gränsöver-vakningen. Det betyder att det inte handlar om attprioritera bort handel med kvinnor. Man har intepersoner ute som kan göra någonting åt saken i denutsträckning man vill och skulle önska.Vi politiker måste också vara tydliga och säga vadman inte ska prioritera, när man har begränsade re-surser. Jag upplever att polisen känner en stor ambi-valens till vad de ska göra och inte göra.Det är viktigt med värderingar och signalsystem.Där faller ett stort ansvar på regeringen som via justi-tieministern och rikspolischefen har att gå ut meddirektiv till de lokala polismyndigheterna. Där finnsdet mycket att göra. Man måste om inte ta justitiemi-nistern i örat så åtminstone få honom att tala om vadpolisen ska ägna sig åt. Vi kan våra huvudenblodiga och prata om resurser. Men när det inte ensfinns poliser för att bemanna en radiobil på dagtidutan man får ta ut kriminalpoliser som har stora ären-debalanser och sätta dem i en radiobil för att det överhuvud taget ska komma någon när allmänheten ring-er, då är det ett stort resursproblem. Det kan man intenegligera.Anf. 88 () replik:Fru talman! kom vi in på frågan om antaletpoliser. utbildas det poliser. Jag önskar också attdet skulle finnas fler poliser ute . Men detgör det inte. Det är ett stort problem inom poliskåren.Det man också behöver titta på från Rikspolisstyrel-sen är fördelningen av de resurser och det antal poli-ser som finns utifrån de aspekter som beskrevs: närman får fler färjelinjer, när man får flygtrafik och närdet ställs krav. Det måste man också våga se ochfördela resurserna inom poliskåren.Hillevi talar om att ta justitieministern iörat. Jag vet mycket väl att de här frågorna finns medi regleringsbrev som går från regeringen till Rikspo-lisstyrelsen. Där kräver man också en återrapporte-ring. Man ligger på för att frågan inte skatappas bort. Man följer upp den återrapportering manfår från . harsjälv uppmärksammat problemen och ska nu ha enkontaktperson i varje län för återrapportering. Denfrågan är mycket väl omhändertagen i dagsläget.Man kan alltid diskutera hur man ska prioritera.Men det är anmärkningsvärt att vi hamnar i den härdebatten. Det är nästan den enda fråga där alla partier,från Vänstern till , är helt överens. Vi äröverens om att det är en viktig fråga, den är priorite-rad och man måste arbeta med den. Det borde ocksåvara en ganska tydlig signal, både till Rikspolisstyrel-sen och polisen ute i landet.Anf. 89 () replik:Fru talman! I den rapport som Rikskriminalpoli-sen har utarbetat framgår att arbetet mot människo-handel inte prioriteras i plane-ringsförutsättningar. skriver att det ären förutsättning att man går ut med tydliga direktiv påden punkten.Jag vill påminna om en sak som jag tog upp i mittanförande. Den kontaktperson som finns på varjemyndighet är inte mer än en brevlåda som det är . Det säger de själva. De ska vara kontaktpersonerför både människohandel, prostitution, barnpornogra-fi, familjevåld, relationsvåld och våld mot barn, oftatillsammans med sina ordinarie arbetsuppgifter. Detsäger sig självt att de inte kan mäkta med annat än attta emot information och leverera den till Rikskrimi-nalen. Det behövs resurser för människorna på fältetsom sitter och spanar och utreder. Jag tror att vi äröverens om det och jag hoppas att det blir förbätt-ringar på den punkten.Anf. 90 () replik:Fru talman! Vi är helt överens om att det behövsfler poliser. Det är därför det också finns två nyapolishögskolor. Man kommer att åtgärda det. Samti-digt kan vi se, när vi åker runt i landet, att det finnspolismyndigheter som har tagit frågan på ett stortallvar och där det bedrivs ett bra arbete. Det finnsockså exempel på det i rapporten. De arbetar utifrånexakt samma resurser och förutsättningar. Men detfinns en stor variation i med vilket allvar man ser påfrågan och hur man bedriver arbetet. Det är en attityd-fråga. Min förhoppning är givetvis att den absolutbästa polismyndigheten där det bästa arbetet bedrivsska bli en modell för andra. De gör det utifrån exaktsamma resurser. Det finns en möjlighet att flytta frampositionerna redan i dagsläget.Anf. 91 ():Fru talman! "Nej, nu blir jag arg" brukar iLönneberga säga när han behandlas orättvist av sinmilt sagt opedagogiska far. Socialdemokraterna ochVänsterpartiet vill göra en poäng av att det inte fårhandla om resurser. Jag tillhör dem som brukar prataom att polisens arbete handlar om annat än resurser -hur vi jobbar, vad man ska göra och inte göra, attvåga prioritera. I de regleringsbrev och budgetar somman skickar från Socialdemokraterna, till är allt priorite-rat. Det är ingen prioritering, att säga att man priorite-rar allt.Jag skulle vilja påstå att det är en skrämmandedålig politisk ledning. Den har ochVänsterpartiet, Socialdemokraterna och Miljöpartiethaft ansvar för . De har i alla fall haftdet , sedan blev det stödpartitill Socialdemokraterna som man är . Det är ni sombär ansvaret för att det inte finns någon tydlig ledningför polisens arbete.Vi kan prata om resurser någon annan gång. Detgör jag gärna, för där tror jag också att det finns pro-blem. Men när man säger att ett område ska priorite-ras blir jag konfys. Vi vet att man stänger polisstatio-ner i vårt land på löpande band. Det gör vi . Dåska vi väl stänga några till, om vi ska prioritera om.Tycker man att det finns tillräckligt med resurser tillsvensk polis? Jag tror inte det.Det finns strukturella problem i svensk polis. Ettär faktiskt rent politiskt. Det handlar om att regering-en och majoritet inte ser till att det finnstydliga direktiv i budgeten, i regleringsbreven, att intemajoriteten i och majoriteterna i våralokala polisstyrelser på länsmyndigheterna ser till tar krafttag och talar om vad som är viktigt. Närman läser noga RPS årsredovisning kan man bli mör-krädd när man ser hur resurserna har använts. Jag ärkritisk mot det. Jag tycker att man ska ha en ny led-ning för och skriva nya direktiv,men jag tror tyvärr att det då krävs att man byterregering. Nuvarande regering har misslyckats i åtta årmed att se till att det blir några prioriteringar. Det ärallvarligt.Slutligen handlar det mycket om värderingar. Eli-sebeht och många med henne var helt rättute. Det handlar om att visa att det inte är okej attköpa en annan människas kropp. Det handlar om tuff,offensiv attitydbildning och attitydpåverkan. Jagbrukar sällan ha anledning att berömma LO för vadLO gör för . Men man gör ett väldigt braarbete i projektet om makt och rättvisa där man är uteoch pratar om sexhandel och bristen på jämställdhet ide grupper där vi vet att det tyvärr finns en hel delsexköpare. Sådant är bra. Det ska vi ha mera av. Men,mina vänner, majoriteten i den här kammaren kaninte smita ifrån sin totala brist på politisk ledning avvad polisen ska hålla på med.Anf. 92 () replik:Fru talman! säger att majoriteteninte kan smita ifrån vad man prioriterar och att det äralltför mycket som är prioriterat. Jag kan delvis hållamed. Det är alldeles för lätt att tycka att de flesta brottär viktiga att bekämpa. Man vill kanske alldeles förmycket. Jag kan hålla med om att det är en svår poli-tisk avvägning och det blir alldeles för lätt så att all-ting blir prioriterat. Jag hoppas att man kan förbättradet arbetet och att man vågar prioritera tydligare.När jag tittat bakåt i tiden då det varit en annanpolitisk majoritet här i landet har jag inte sett att prio-riteringarna skulle ha varit tydligare. Det här är alltsåett gemensamt politiskt problem. Min förhoppning ärgivetvis att den nuvarande majoriteten ska fortsättaatt arbeta med frågan och bli bättre på att hantera den,och att en annan majoritet inte ska få tillfälle att visaatt det borde vara på något annat sätt. Jag tror nämli-gen att det här är ett problem som finns i politikenöver huvud taget.När det gäller majoriteten i de lokala myndighe-terna kan jag tala om att många av länspolisstyrelser-na har borgerlig majoritet, så det man gör på länsnivåär nog ett delat ansvar. Man är dålig på att hanteradessa problem, oavsett vilken majoritet som finns.Anf. 93 () replik:Fru talman! har helt rätt. Det finns odugligaföreträdare för fler partier än de som bildar majo-ritet i riksdag. Självklart finns det ocksålokala polisstyrelser som gör felaktiga prioriteringar.Men ofta är majoriteten en annan i regionen eller ilänet.Min poäng är att det hela vägen verkar finnas entotal politisk oförmåga att säga att någonting är vikti-gare än något annat. Man får inte säga någonting omdet, utan allt är viktigt. Jag möter poliser som är frust-rerade för att rikspolischefen säger till dem att allt ärprioriterat. Och vad kan han göra om det står så ibudgetpropositionen eller regleringsbrevet? Där kanvi se att allt är prioriterat, vilket leder till att manmåste hålla på med direkt verksamhet. Det finns inteutrymme för spaning, analys och annat sådant.Vi ska behandla fler betänkanden.Då kommer vi inte att bara prata om resurser, utanäven om innehåll och vad man får göra. Vi ska ocksåprata om rumsavlyssning. Om vi vill komma åt debedrövliga ligor som säljer unga kvinnor och barn,och om vi vill se dem åka fast, kanske vi ska varaberedda att ta lite tuffare tag mot dem. Då handlar detinte bara om antalet poliser, utan om vilken teknikoch vilka metoder polisen får arbeta med. Men detska vi återkomma till.Anf. 94 () replik:Fru talman! Det sista som nämndes om vilka me-toder och verktyg man ska använda kommer vi attdebattera under eftermiddagen.När man säger att det är mycket som är prioriteratmåste man också hålla i minnet att varje myndighetutifrån de prioriterade områdena ska kunna titta påvad som är särskilt aktuellt i just deras myndighets-område. Det är viktigt och görs dåligt i dag.Det går inte att härifrån snävt prioritera verksam-heter. Det kan senare visa sig att man inte har just deproblemen på de olika ställena. Jag tror därför inte attdet är möjligt att fullt ut snäva in prioriteringarna.Den diskussionen måste tas på länsmyndighetsnivå,där man tittar på hur det ser ut just där och hur manska prioritera. Kanske kan vi gemensamt driva på ochse till att det sker ett bättre arbete ute hos myndighe-terna.Anf. 95 () replik:Fru talman! Ja, det ser jag fram emot. Jag tror attvi tillsammans från justitieutskottet måste ta ett störreansvar om vi som blivit valda av svenska folket intekan läsa ut vad regeringen vill prioritera, eller vianser att de prioriterar för mycket - ger mig judelvis rätt i detta. Vi kan väl vara överens om denverklighetsbeskrivningen att om man stänger polis-stationer på rad, och vi säger att detta skaprioriteras högre, då måste någonting annat tas bort. Iannat fall blir det ju ingen prioritering. Det svåra ärinte att vilja, utan det handlar om att välja. Om detfinns en stor utmaning i form av svåra brott som be-gås måste man välja någonting.Jag tror alltså att vi från utskottet måste ta ett stortansvar att leda och prioritera. Jag känner nämligeninte att vår regering, som är vald av majoriteten, gördet. Det går inte att jaga enskilda poliser och enskildapolismästare - och inte rikspolischefen heller för dendelen, eftersom han tar direktiv från regeringen. Ochom direktiven är otydliga är de inte bra.Anf. 96 ELISEBEHT () re-plik:Fru talman! Det är alldeles riktigt det som sägshär. Det är dock lite trist att den stora och viktigafrågan om människohandel nu har tippat över ochhandlar om resurser.Eftersom vi socialdemokrater nu innehar rege-ringsmakten måste jag väl tillåtas påpeka att vi san-nolikt aldrig kommer till den situationen när någon avoss står i talarstolen och säger att vi har fått tillräckli-ga resurser på alla områden. Den dagen kommer vialdrig att få uppleva.I år finns 13 ½ miljard kronor på polisens konto.Vi vet inte vad som kommer i vårpropositionen. Dettaär dock inte noll. Det är inte detsamma som att maninte kan göra någonting.Det jag efterlyser, och som vi har talat om tidiga-re, är att vi här har ett mycket allvarligt brott, män-niskohandel, som renderar höga straff. Ändå kanRikskriminalpolisen säga att det finns områden ilandet där man inte jobbar med denna fråga på detsätt som är önskvärt. Och det är klart att det finnsanledning att påpeka det. Det tycker jag också.Trots allt undrar jag: Tror inte attdet kan finnas ett mått av värderingar inom poliskårenkring just den situation som vi nu har där man under-låter att arbeta med denna fråga och i stället ägnar sigåt någonting annat? Det finns alltså poliser, men dearbetar inte med just detta. är ett lysandeexempel på det.Jag ska be att få återkomma i nästa replik om erasatsningar i det program som jag har läst.Anf. 97 () replik:Fru talman! Jag tror att det finns problem medvärderingar inom polisen. Vem bär ansvaret för det?Det är den socialdemokratiska regeringen som inteser till att vi har en ledning för polisen som löserdetta. Det är aldrig okej att det kommer en signal frånen svensk polis, varken från norr eller söder, somsäger att det inte är så viktigt att någon köper någonannans kropp och att det är ingenting att bry sig om.Det är ju tjänstefel av personen i fråga. Jag vet interiktigt vad man ska göra åt det, men det är nästan enfråga för när vi vet hur det ser utinom polisen.Sedan den nuvarande rikspolischefen tillträddehar det kommit ett antal anmälningar mot poliser sommisshandlat sina närstående, fruar eller sambor. Detleder sällan till avskedande, och i vissa fall har det tilloch med lett till att man fått jobba kvar och utredavåld mot andra. I något undantagsfall kan väl en så-dan polis få jobba kvar och inte få sparken. Han kantill exempel få hålla på med trafikövervakning.Det finns problem med värderingarna inom poli-sen. Det handlar om bristande ledarskap där man intetalar om hur det ska vara.Hur kan vi ha polischefer som får åka på konfe-renser om jämställdhet och där förgripa sig på kvin-nor och ändå få vara kvar? Det känns inte som omman reagerar tillräckligt kraftfullt. Tänk om det händepå en julfest på en vanlig polisstation ute i landet.Vilket ramaskri det skulle bli!Nej, bättre ledarskap för polisen. 98 ELISEBEHT () re-plik:Fru talman! Det är bra att säger dethan säger. Jag tror nämligen också att en hel delhandlar om värderingar och attityder till dessa frågor.Det gäller inte bara människohandel för sexuellaändamål, utan också brott mot barn, våld mot kvin-nor, och andra typer av kränkningar av svaga grupper.Homofobiska brott är också ett exempel där det finnsen hel del att göra. Jag är därför glad att JohanPehrson är så tydlig på det här området.Så vill jag ta upp ert program som jag talat om ti-digare. Alla har kanhända inte läst det, men jag hargjort det. Stoppa vår tids slaveri är den dramatiskatiteln på programmet, och slaveri är precis vad dethandlar om när det är fråga om människohandel. Detkan gälla kvinnor, det kan gälla barn, det kan ocksågälla män, men det är mera sällsynt, åtminstone ifråga om sexuellt utnyttjande.Ni satsar ju en del pengar på detta. Ni talar om ettanslag där medel ska gå till ,frivilligorganisationer och särskilda insatser inompolisen och rättsväsendet. Ni landar på 20 miljonerkronor. Det är inte mycket i det här sammanhanget,, om vi verkligen ska göra någontingextra utöver det som görs i dag.Jag vill också fråga lite kort, bara för att jag är ny-fiken, om tycker att den formuleringsom jag redogjorde för är bra, nämligen attden som har en anställning som väntar i inormalfall ska ges uppehållstillstånd. Bara om det äruppenbart att det finns kvalificerade sökanden till justdet arbetet, och som redan bor i , ska ansökankomma att avslås. Man tänker sig att detta skullekunna vara ett exempel på hur man bekämpar män-niskohandel.Anf. 99 () replik:Fru talman! För det första är jag väldigt glad attSocialdemokraterna läser liberalernasprogram. Det är i och för sig ett sätt att själv få någonidéutveckling på området. Jag välkomnar det. Flerborde läsa liberalernas program.Jag börjar med resurserna. Vi har brist på resurseri skolan och äldreomsorgen. Vi kan inte bygga ut allavägar och järnvägar som regeringen har lovat Miljö-partiet. Vi har problem med polisen. Det gäller områ-de efter område. Vi lider brist på resurser. Vi kan intebygga ut föräldrapenningen. Det är fruktansvärt.Varför är det så? Varför har vi så lite resurser iSverige? Kan det bero på den politik som regeringenhar fört att vi inte har tillräcklig kraft i ekonomin såatt ekonomin växer och vi får mer att fördela?Trots detta har vi i i vårt budgetalter-nativ, i den stagnerande socialdemokratiska ekono-min, valt att lyfta fram vissa besparingar. Vi säger tillexempel nej till att man ska ha avdragsrätt för fackfö-reningsavgifter. Det sparar vi ett antal miljarder på.En del av detta satsar vi på ungdomar, missbrukar-vård, handikappade och bistånd.Vi vill också satsa lite på att Rikspolisstyrelsenska få en rejäl enhet som jobbar med analys och be-kämpning av denna slavhandel som det faktiskthandlar om. Det blir många fler tjänster än vad vi hari dag. Jag tror också att det blir bättre.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §. )13 § betänkande 2002/03:JuU6Kriminalvårdsfrågor.Anf. 100 ():Fru talman! Jag vill redan från början rikta mig tillSocialdemokraternas talesman i dessa frågor, YilmazKerimo. Vad tänker du och Socialdemokraterna göraåt de problem som finns inom kriminalvården?Det är akut brist på anstaltsplatser i Sverige.I januari var beläggningen på våra anstalter ochbeläggningen på våra häkten . varantalet verkställighetsfall 412. I dagens , Yil-maz, är det kö inte bara till vård utan faktiskt ocksåtill fängelseplatser. har antalet intag-na ökat på årsbasis med ungefär 500. Frivården äringet undantag. hade vi 569 personerfler i frivård än året innan.Yilmaz! Du och Socialdemokraterna kan inte sägaatt ni inte visste någonting. Informationen och bud-skapet från har de senasteåren varit både klar och entydig.Med dagens beläggningsnivå är det mycket svårtatt bedriva en vettig kriminalvård och hållaen hög säkerhetsnivå. Personalen har i många fall ennästintill omöjlig uppgift. Det är nästan omöjligt attsnabbt flytta en intagen som bråkar till en annan an-stalt. Detta vet de intagna om, , och de utnytt-jar det också.Våldet i svenska fängelser ökar. På en stor del avlandets fängelser har internerna organiserat sig i kri-minella gäng. En stor del av våldet inne på anstalternaär kopplat till narkotika. Det handlar antingen omeget bruk, försäljning eller smuggling.Hur ska ni lösa problemen inom kriminalvården?Är det möjligen så att ni socialdemokrater går ochfunderar ut nya förslag som ska möjliggöra tidigarefrigivning än dagens två tredjedelar av straffet? Det vore bra om ni kommed några idéer och inte bara med ryggmärgsreflexsade nej till alla de goda idéer som kommer från and-ra i denna kammare.Fru talman! Jag står givetvis bakom samtliga mo-derata reservationer men yrkar enbart bifall till denförsta, nämligen reservation nr 2.Efter flera års påstötningar har regeringen till-satt en utredning som ska ge förslag till en nya krimi-nalvårdslag. Detta är bra. Förutom att platsbristenmåste åtgärdas måste vi komma till rätta med narko-tikamissbruket i våra fängelser. Vi måste öka säker-heten inom anstalterna och förbättra påverkanspro-grammen och utbildningen.I dag friges i stort sett alla efter att ha avtjänat tvåtredjedel av sin strafftid oavsett hur de har skött sig.Detta bör man se över. Vi tycker att villkorlig frigiv-ning efter två tredjedelar av strafftiden endast börförekomma i de fall där man har skött sig under fäng-elsetiden. Vi måste för både de intagnas och inteminst personalens skull öka incitamenten för sköt-samhet under fängelsevistelsen.När det gäller dömda för sexualbrott vet vi alla attåterfallsrisken är mycket stor. Därför anser vi att deåtminstone under den villkorliga frigivningen skullekunna ha som krav att de medicinerar mot sitt felakti-ga sexuella beteende.Fängelsetiden måste användas effektivt. Allamöjligheter till påverkan och behandling måste tas tillvara så att den dömdes förutsättningar att kunna levaett liv utan kriminalitet och droger efter fängelsetidenverkligen ökar.Behovet av forskning är stort inte minst då detgäller behandling av män som misshandlar kvinnoreller föräldrar som dömts för barnmisshandel. I inget specifikt program för dem som misshand-lar sina barn. Straffsatserna är dessutom i många fallså låga att de inte räcker till för att genomföra etteffektivt behandlingsprogarm.Kvaliteten i programmen måste höjas. Det behövsen mångfald i olika program inom kriminalvården.Det är kanske inte möjligt för kriminalvården attalltid själv producera dem. Därför bör man i störreutsträckning upphandla program från kunniga männi-skor ute i den privata företagsamheten.Fru talman! För att komma till rätta med narkoti-kaanvändningen krävs olika åtgärder. En stor del avdem som döms till fängelse är beroende av droger.Det är som jag tidigare nämnt mycket viktigt att desom döms till fängelse får behandling och motiverastill ett liv utan droger när de lämnar fängelset.Men detta räcker inte, fru talman. Vi måste ta bortskygglapparna och se verkligheten. Vi måste våga tatill åtgärder som gör att man inte ska kunna missbru-ka när man är i fängelse. Vi måste också stoppa knar-ket utanför fängelsets murar. Det finns i hela sam-hället, och det finns naturligtvis också innanför mu-rarna. Här har vi möjlighet att göra betydligt mer omvi bara törs och inte är så fega.Utskottsmajoriteten skriver bland annat följandeangående förslaget att man i vissa fall skulle kunnaskilja en besökare och den intagne med en glasruta. "När det gäller yrkandet om besök under sådana för-hållanden att den intagne och den besökande inte kanöverlämna föremål till varandra t.ex. genom åtskill-nad med hjälp av en glasruta, anser utskottet generelltsett - i likhet med vad utskottet vid tidigare behand-ling av liknande yrkanden anfört - att någon ökadslutenhet av anstalten inte bör tillgripas. "Det här var ingen nyhet. Man vågar inte ta tillnågra nya metoder. Det är gott och väl med vård ochbehandling. Det behöver vi. Men man måste ocksåvara restriktiv för att hindra att människor får tag idessa preparat både ute i samhället och innanför mu-rarna. Det är naturligtvis självklart att det inte skavara möjligt att överlämna föremål till en intagen närman gör besök i ett fängelse. Det behöver man knapptskriva. Det trodde jag var elementa.Vi föreslår att man i vissa fall ska kunna skiljaden intagne och besökaren med en glasruta. Dennamöjlighet finns faktiskt i många civiliserade länder.Det kan jag upplysa utskottet om, och det vet säkertutskottet också. Jag tycker inte att det är så inhumant.Det gör det bättre både för de intagna och för perso-nalen. Personalen kan ägna sig åt annat än de bevaka-de besöken. Det gör att en del som inte annars fårbesök kan tillåtas besök.Det gör också att pressen på dem som hälsar påden intagne att ta in narkotika i fängelset blir mindre.Det kan vara en moder, en sambo eller en fru. Denpressen är ganska stor. Det kan faktiskt ocksåvara till nytta för den intagne. Han slipper kännapressen från kompisarna att han ska se till att de somhälsar på honom tar in narkotika.I vissa fall vore detta mycket bra. Jag kräver attYilmaz i sitt anförande motiverar varför det är såförödande att införa besök med glasruta. Det ska intevara det vid alla besök, , utan där det av kändaanledningar är motiverat.Under den senaste tiden har det förekommit ettantal rymningar och fritagningar av långtidsdömdavid bland annat sjukhusbesök och vid så kalladelufthålspermissioner. I samband med de här händel-serna utsätts personalen för ganska stora risker. Oftaär det väpnade fritagningar.