prot · GR0926 · 2003-11-12 00:00:00 — 1 § Särskilt anordnad debatt om utvecklingen i 1 Statsrådet (): Sambandet mellan tillväxt och välfärd är starkt. En ekonomi i tillväxt skapar resurser som kan öka rättvisan och tryggheten i samhället. Men tillväxten ger också fler möjligheter att skapa sig ett rikare liv. Fler får möjlighet att utbilda sig, att skaffa ett jobb, att förverkliga sina drömmar. bromsas den ekonomiska utvecklingen av den svaga internationella konjunkturen. Trots detta ser det bättre ut i än på många andra håll i världen. Om vi jämför oss med övriga EU kan vi se att har haft en högre tillväxt. Det är ingen slump. I har vi länge värnat sambandet mellan tillväxt och välfärd. Därför har vi också kunnat skapa ett utrymme som dämpar konsekvenserna av den internationella lågkonjunkturen. Vårt land är litet och exportberoende, vilket gör oss oerhört beroende av den internationella konjunkturen. Med det i ryggen får sammanhållningen mellan landets geografiska delar en avgörande betydelse när det gäller att kunna skapa tillväxt i . Vi är beroende av varandra. kan bara utvecklas i sammanhållning. Ingen tjänar på regionala obalanser. Den ekonomiska utvecklingen i har varit sämre än i många andra delar av landet. Den negativa utvecklingen är en följd av den internationella konjunkturavmattningen, som påverkar hela den svenska ekonomin. Men det är inte hela förklaringen. De branscher som tillhörde de snabbast växande IT-, finans- och telekombranscherna och som då i hög grad bidrog till den positiva utvecklingen i är också de branscher som drabbas av den största tillbakagången i lågkonjunkturen. När luften gått ur bubblan är det inte märkligt att konsekvenserna syns i de branscher och regioner som hade den tydligaste kopplingen till bubblan, däribland . finns IT-branschen där. Vi får inte glömma att denna bransch trots den negativa utvecklingen är stark i och har en möjlighet att utvecklas när konjunkturvändningen kommer. är det viktigt att framhålla att fortfarande har en relativt god arbetsmarknad med högre sysselsättning och lägre arbetslöshet än övriga län i . Storstadsregionerna har särskilda problem, som behöver särskilda lösningar. Det handlar om missbruket, narkotikasituationen, problem med hemlöshet, belastning på kollektivtrafik och infrastruktur. Men storstadsregionerna och däribland har fortfarande många fördelar. Här finns tillgång till välutbildad arbetskraft. Här finns ett diversifierat näringsliv, som kan erbjuda många olika slags arbetstillfällen. Här finns många av de förutsättningar som krävs för att regionen ska utvecklas positivt och generera tillväxt. presenterade den nya majoriteten i sitt förslag till budget. Genom att lägga fram en budget i balans tar man ansvar för kommande generationers rätt till en fungerande hälso- och sjukvård. De åtgärder som föreslås är också nödvändiga ur ett sjukvårdsperspektiv. Det handlar om att skapa en struktur på sjukvården som möter både dagens och framtidens krav. Det finns inga genvägar om man menar allvar med att värna välfärden ur ett långsiktigt perspektiv. Då är den enda vägen ordning och reda i ekonomin. Den nuvarande landstingsledningens ansvar står i bjärt kontrast till den föregående moderatledda ledningen i . Denna drev verksamheten till ett samlat underskott på . betalar invånarna i 1 miljard i ränta på denna skuld. genomfördes också en ofinansierad skattesänkning på , motsvarande 1 miljard. Kostnaderna ökade , medan intäkterna bara ökade med 5 ½ % . Att i detta läge skylla på utjämningssystemet är inte bara oansvarigt utan också att fara med djup osanning. Min uppmaning till invånarna i är: Vänd vreden rätt! Det är inte utjämningen som gjort att kostnadsutvecklingen i skenar, och det är inte utjämningen som fått revisorer att vägra ansvarsfrihet för det forna borgerliga styret. har debatten kring utjämningssystemet varit intensiv efter det att lagt fram sitt förslag till nytt utjämningssystem. Jag står helt bakom att ska ha ett långtgående inkomst- och kostnadsutjämningssystem. För mig handlar utjämningssystemet om solidaritet, där alla invånare tar ett gemensamt ansvar för välfärden. Det handlar om sammanhållning mellan olika geografiska delar, och det handlar om att värna det kommunala självstyret. Det är oerhört centralt att vi har ett utjämningssystem som slår fast att vi kan klara en likvärdig vård, skola och omsorg över hela landet. Ansvaret för detta ska bäras av samtliga skattebetalare i landet och fördelas efter bärkraft. Om vi inte har ett system som garanterar detta kommer medborgarna inte att ställa upp på att betala kommunalskatt, eftersom den kommunala beskattningsrätten förvandlas till en chimär då vissa kommuner kan ha en kommunalskatt på medan andra måste ta ut en skatt på för att kunna ge kommuninvånarna en likvärdig service. Jag hoppas att vi kan föra en diskussion om utjämningssystemet under mer sansade former än vad som skett, och jag är glad över den breda majoritet som ställt upp bakom kommitténs förslag och dess vaktslående om principerna för inkomst- och kostnadsutjämning. Bara avviker genom att förorda ett system som möjliggör för den rikaste kommunen i , , att i ett slag sänka skatten med . Jag skulle vilja fråga , och om ni i likhet med era partikamrater i står bakom principerna för ett långtgående inkomst- och kostnadsutjämningssystem. Jag har en öppen attityd under det remissarbete som pågår. Jag är mån om att söka en bred uppslutning i hela bakom ett framtida utjämningssystem, och jag är mån om en bred parlamentarisk uppslutning i riksdag. Regeringens arbete för att främja tillväxten i handlar framför allt om fem områden: 1.Förbättrad kollektivtrafik. Regeringen bereder just nu förslag till försök med trängselavgifter eller miljöavgifter. Regeringen är beredd att medverka till att intäkterna från försöket tillförs och en förbättrad kollektivtrafik i regionen. 2.Statlig finansiering av infrastruktur. Just nu bereder regeringen förslag om hur de infrastrukturpengar som beslutat om ska fördelas. Ett projekt som getts högst prioritet på många håll är den förbättring av spårkapaciteten genom som kallas Mälartunneln. Den är kostnadsberäknad till . Mot bakgrund av att landstings ekonomiska situation gör det svårt att både klara budgetbalans och finansiera nödvändiga infrastruktursatsningar är regeringen beredd att diskutera finansiell hjälp från staten. 3.Bostadsbyggande på statlig mark. Staten äger genom sina olika bolag och myndigheter markområden i som lämpar sig för bostadsbyggande. Regeringen är beredd att bidra till att lämpliga markområden kan bebyggas också med hyresbostäder. Regeringen arbetar med att snabbt komma fram till en lösning på denna punkt. 4.Stockholms läns landsting genomför nu ett ambitiöst arbete med att strukturera om sjukvården och uppnå ekonomisk balans. Jag stöder det arbetet fullt ut. Om visar att man är beredd att fullfölja nödvändiga omstruktureringar är regeringen beredd att diskutera ett omstruktureringsbidrag på liknande villkor som skett inom ramen för kommundelegationsarbetet. 5.Vi fortsätter också satsningarna på utbildningen i , och vi fortsätter satsningarna på storstadspolitik och integrationsfrågorna i precis som i andra storstadsområden. är och förblir tillväxtmotor tillsammans med , , , och flera andra delar av . Jag tycker att det är viktigt att erkänna betydelse i denna fråga, men det är också viktigt att se att de resurser som vi skapar är en följd av hela ansträngningar. 2 (): Låt mig börja med att säga att det var trevligt att ville titta in i och läsa upp sin debattartikel för de ledamöter av kammaren som inte prenumererar på . Den här debatten äger rum i ett för ganska bekymmersamt utgångsläge. Nyföretagandet minskar, kostnaderna för sjukskrivningar och förtidspensioner skenar , statsfinanserna är alltmer ansträngda och regeringen har missat målen för sysselsättning, öppen arbetslöshet, ohälsotal, socialbidragsberoende och budgetbalans. I stora delar av landet, i hela inland, står en tredjedel av den vuxna befolkningen utanför den reguljära arbetsmarknaden. Traditionellt har kunnat fungera som en tillväxtmotor för hela landets utveckling, men är det slut med det. Affärsvärlden visade för någon tid sedan hur rasat från tredje till 69:e plats i tillväxtligan, och i förrgår kom Nordeas konjunkturrapport med den talande underrubriken i bakvatten ännu . Detta är allvarligt inte bara för Stockholmarna utan för hela landet. Det är skälet till att vi moderater begärt denna särskilda riksdagsdebatt. Det är nämligen inte den internationella konjunkturen som ställt till det i , och inte heller ligger IT-bubblans sammanbrott bakom. I stället har politiska beslut, som , regeringen och socialdemokratin är ansvariga för, knäckt konjunkturutvecklingen i , och därmed hotas tillväxten i hela landet. Skatteutjämningssystemet har tvingat fram exempellösa skattehöjningar i landsting och kommuner i . Det handlar alltså om skattehöjningar som berövar en normal Stockholmsfamilj nästan . Till det kommer en våldsam omfördelning av fastighetsskatteuttaget. De flesta egnahemsägare i vårt land har fått sänkt fastighetsskatt, vilket är bra, men i har fastighetsskatteuttaget ökat kraftigt. Samma omfördelning gäller förmögenhetsskatten, som allt mindre är en skatt som betalas av rika människor och alltmer en skatt på egnahemsägare i områden där taxeringsvärdena och boendekostnaderna är höga. Sammantaget har detta lett till en köpkraftsindragning från stockholmarna som överstiger den köpkraftsindragning vi hade under den värsta fastighetskrisen, under de värsta krisåren, . Och i det läget har mage att skriva en DN Debatt-artikel för att tala om att han i strid med sina egna vallöften, i strid med Socialdemokraternas vallöften i , i strid med folkopinionen och utslagen i en lång rad kommunala folkomröstningar dessutom ska lägga biltullar som en ytterligare börda på invånare och företag i . Bostadsbyggandet i regionen är nere på rekordlåga nivåer. Man får gå tillbaka till industrialismens genombrott eller till krisår för att hitta maken till dagens siffror. påbörjades byggandet av 275 lägenheter i , men inga hyresrätter. är efterkrigstidens största bostadspolitiska misslyckande. Vi har i detta land haft en bostadsminister som uträttat så lite. Denna utveckling är allvarlig. Jag vill illustrera situationen med en artikel som var införd i i går. Där skrev man: Eftersom är nettovinnare i skatteutjämningssystemet (900 miljoner) missar inte lobbyisterna i chansen. svårigheter att hävda sig jämfört med kopplas till statens brandskattning av huvudstadsregionen. Lyckas den opinionsbildningen kommer det att gå ut över tillväxten i vår del av landet. Här avses alltså . Vi ska vara glada när det går bra för vi behöver ett framgångsrikt . Vi kan alla dra nytta av en expanderande . Vi vill att ska ha goda framtidsutsikter för sina invånare. Men artikeln i visar på en sak, nämligen att regeringens och Socialdemokraternas politik ställer mot ; den ställer storstad mot glesbygd och mindre orter. Det är en politik som splittrar . Vi moderater anser att staten måste känna ett ansvar för att det ska gå att leva i alla delar av landet. Vi vill att staten ska ta ett ansvar för levnadsförutsättningarna och välfärdsförutsättningarna i alla delar av landet. Men det är just det som staten inte gör. Det är inte staten som i första hand hjälper avfolkningsbygder att upprätthålla en rimlig servicenivå. Det gör skattebetalarna i ett antal tillväxtkommuner. Det är inte staten som i första hand garanterar att man i landsting med låg skattekraft kan upprätthålla en bra sjukvård. Det gör de invånare som står i Stockholmslandstingets vårdköer. Därför kräver vi att staten tar sitt ansvar för skatteutjämningssystemet. Jag noterar också att när alldeles strax kommer att presentera politik kan han meddela att i går lade fram ett program där man går ifrån förslag och ansluter sig till linjen att det är staten som ska ta ansvaret inte invånarna i . 3 (): Jag råkar vara stockholmare, men det är inte i den egenskapen jag talar här. Jag talar i egenskap av ordförande i liberalernas riksdagsgrupp om den samlade politik på detta område som vi anser att staten bör föra. Den utgår från att detta land ska hållas samman, att regioner ska stötta varandra och att en levande och vital huvudstadsregion är ett riksintresse. Om mår bra är det bra också för resten av landet. I denna politik ingår självfallet ett skatteutjämningssystem. Jag tror inte att det för någon här är okänt att stöder en solidaritet i landet som inkluderar att skattekraften utjämnas. När detta väl är sagt är det också viktigt att säga att vi riktat mycket allvarlig kritik mot den utformning som systemet givits av framför allt Socialdemokraterna. Det har varit en tillväxtfientlig inriktning som missgynnat regioner som tagit ansvar för helheten, som velat satsa , som velat främja tillväxt. De regionerna har straffats. Det har drabbat , och resultatet har kommit som ett brev på posten. är denna region inne i mycket allvarliga problem. Det drabbar inte minst vården. Det pågår nu en mycket allvarlig nedrustning av sjukvården framför allt i denna region. Den vårdgaranti som har varit en huvudfråga i flera valrörelser och som Socialdemokraterna har lovat att införa sedan de avskaffade den som hade införts av den borgerliga majoriteten i och ska nu avskaffas. Man ska inte ens kunna räkna med att få vård . Människor med ibland allvarliga sjukdomar kommer att få vänta mycket längre än så. Hela sjukhus ifrågasätts, jättesjukhus ska läggas samman vilket medför ytterligare centraliseringsrisker, och så vidare. Det är mycket allvarliga saker som är på gång i denna region som ytterligare kommer att förstärka den nedåtgående spiral som vår huvudstadsregion är inne i. I det läget skriver statsrådet en artikel som han sedan läser upp här som framför allt innehåller några provokationer. Det första meddelandet till stockholmarna är: Vi ska sätta upp bössor vid infarterna. De pengar ni måste lägga i där ska vi inte skicka ut i landet, utan de ska ni få behålla. För det första är det ingen här i regionen som har bett om insamlingsbössorna. För det andra är det oerhört provocerande att tanken fram till tydligen var att de pengarna också skulle ut i landet. De ska man nu få behålla. Men det är ju ingen lösning. De pengarna finns i regionen från början så att säga. Staten är inte ens redo att fullt ut betala det infrastrukturprojekt som de flesta län i detta land, enligt artikel, anser vara det mest prioriterade infrastrukturprojektet, nämligen att förstärka spårkapaciteten i den så kallade getingmidjan. Det är en del av stambanenätet. Det är en självklarhet att staten ska svara för den uppgiften. lade fram en proposition där man skulle satsa 364 miljarder på infrastruktur. Nedgrävningen och den ökade spårkapaciteten kostar nu 7 miljarder. Men inte ens de 7 miljarderna säger att staten ska betala. Han säger att regeringen är redo att diskutera en medfinansiering. Det är en provokation. I andra regioner skulle det ha varit en självklarhet att staten hade betalat alltihop. Det här med bostadsbyggandet är faktiskt också en provokation. Han säger: Vi ska upplåta mark. Det är inte marken som är problemet. Det var statsministern stod här i talarstolen och läste upp en deklaration att regionen skulle få och bygga bostäder där. Det finns inte en bostad på än eftersom förutsättningarna att bygga hyresrätter i denna region är så dåliga. Där har statsrådet som bostadsminister en huvudansvar för att villkoren för byggande är så dåliga. Det är därför det inte tillkommer bostäder. Summan av kardemumman är att Socialdemokraterna har fört en Stockholmsfientlig politik. Skatteutjämningssystemet är Stockholmsfientligt. Fördelningen av infrastrukturpengar är Stockholmsfientligt. Bostadspolitiken är Stockholmsfientlig. Det är den politiken man skulle vilja se ändrad. Det är där man skulle vilja se någon ånger och något omtänkande. Men sanningen är att det inte finns något av det. Det är provokationer som statsrådet kommer med. är ett riksintresse. Det är inte något partsintresse vi talar om. mår bra av en huvudstadsregion som mår bra. Det är därför som statsrådet borde presentera en ny politik. 4 (): Den som läst tidningar, lyssnat på radio och sett på TV måste ställa sig frågan: Vad är det som händer i ? Patientgrupp ställs mot patientgrupp när politiker gör prioriteringar inom vården. Landsända ställs mot landsända när det gäller hur skattepengarna ska fördelas över landet. Socialdemokraternas politik håller på att skapa ett splittrat land med ökade motsättningar. Det är en farlig utveckling. Debatten inriktar sig i första hand på vad som händer i . Läget här är verkligen alarmerande. Ska stockholmarna behöva förlora tilliten till vården helt och hållet innan Socialdemokraterna ger sig? Invånarna här har varit med om en flytt- och nedläggningskarusell redan förra gången Socialdemokraterna hade makten 19941998. Spåren av den förskräcker fortfarande. Jag kan ta ett exempel. De väl fungerande BB-avdelningarna vid och lades ned mot allt förnuft och trots ihärdiga protester framför allt från personalen, som varnade för konsekvenserna. De fick mer rätt än de kanske trodde själva. Följden blev att blivande mammor har fått flyttas runt och sällan kunnat få besked i förväg om var de skulle föda. Vilka konsekvenser den otryggheten har fått för barn och föräldrar kan vi bara spekulera om. Den besparing som nedläggningarna skulle leda till har inte kommit i närheten av det man kalkylerade med, och är det igen. Men den här gången är det många bland personalen som inte vill vara med längre. Professor vid meddelade att han avgår som chef för neonatalkliniken därför att han inte tycker sig kunna ta ansvar för verksamhetens kvalitet längre. Han är långt ifrån ensam. Personalen går på knäna redan som det ser ut . Vad försvarar sig Socialdemokraterna med? Jo, självklart att det är borgarnas fel. Det är precis som efter den borgerliga regeringsperioden . Då lade s ned all sin kraft på att skylla alla drakoniska neddragningar som de genomförde på den förra regeringen. Det tog innan de vågade erkänna den verkliga bakgrunden till att ekonomin sjönk till botten och att de själva hade en stor del av ansvaret för det. Ändå kör de samma visa . Går det så går det. Men den här gången har de ett problem. Socialdemokraterna i ser nämligen själva ingen annan lösning på den akuta situationen än den som de borgerliga partierna pekade på under hela den förra mandatperioden, nämligen att skatteutjämningssystemet måste göras om. Visserligen tassar de flesta lite tyst fortfarande. När socialdemokraterna här i tillfrågas upprepar många läxan de har lärt sig: Skyll på de borgerliga. Det är ett smutsigt taktiserande, som tyvärr inte hjälper dem som drabbas av det felkonstruerade systemet. Det borde inte vara svårt att begripa att inte kan skicka iväg till andra landsting som vården här blöder och skatterna höjs. landsting har redan före den aviserade höjningen med högst skatt av alla landsting. Stockholmskommunerna ligger också sämre till än genomsnittet av landets kommuner, och det vill inte säga lite. 17 av 24 kommuner i länet beräknas gå med underskott . Ändå ska skattepengar skickas från till andra delar av landet. Hur ska det motiveras för medborgarna här? Jag tror inte att stockholmare är girigare eller snålare än andra eller att de inte unnar folk i andra delar av landet att leva på samma standard som de själva gör. Jag tror tvärtom att varenda stockholmare tycker att det är okej att vi hjälps åt så att fördelningen av våra gemensamma resurser blir någorlunda likvärdig över hela landet. Men det ska inte göras på ett sätt som utarmar en hel region. Det är vad som har skett , och det är vad alltfler vänder sig emot. Vi kristdemokrater vill ha ett utjämningssystem som på ett rättvist sätt fördelar resurserna över landet. Men och det är ett viktigt men det ska hanteras på statlig nivå och inte genom att kommun ställs mot kommun och landsting mot landsting. Det är konstruktionen och nivåerna som är fel, inte utjämningstanken, statsrådet. Dagens konstruktion som Socialdemokraterna införde 1996 innebär att om någon kommun blir vinnare måste en annan automatiskt bli förlorare. Det är att bygga in motsättningar mellan landsändar som ingen är betjänt av. När och hade en borgerlig majoritet under förra mandatperioden slog regeringen dövörat till för både viskningar och rop om en förändring av systemet. kan vi åtminstone skönja en tillstymmelse till debatt, och det är välkommet. Även om motiven inte är ädlare än att Socialdemokraterna inser att de inte kan hålla sig kvar vid makten om inte systemet förändras får vi väl svälja det om bara stockholmarna får den vård och den valuta för skattepengarna som de betalar in som de har rätt till. En ekonomi i balans är nödvändig över . Det är nog alla överens om. i lägger också en budget i balans . Men vägen dit ska inte kantas av resurssvaga människor som offrats på budgetbalansens altare eller av personal som tvingats ge upp. Det ställer i alla fall inte vi kristdemokrater upp på. 5 (): landets rikaste region. Här finns , Operan, museer, radio och , riksdag och regering och dessutom alla statliga verk. Det är verksamheter som alla vi runtom i landet är med och betalar. Det sägs att när det går bra för går det också bra för övriga landet. Men är det hela sanningen? finns här något som man inte ser så mycket av i övriga delar av landet. Det finns en stor segregation i boende och ekonomiska villkor. Det mångkulturella finns samlat i vissa förorter. De rikare bor i särskilda stadsdelar. De med mindre inkomster bor i framför allt , och . Dessa tre kommuner är de enda som har en lägre skattekraft än genomsnittet i landet. Det betyder att de övriga 23 ligger högre. Av de tolv rikaste kommunerna i landet finns tio i . Alla dessa kommuner har en skattesats som ligger klart under riksgenomsnittet. ligger i topp med en skattekraft som är nästan dubbelt så stor som riksgenomsnittet, . Visst är det riktigt att landstingsskatten i är landets högsta. Men för att ge en mer korrekt bild av skattenivån i måste man slå ihop den sammanlagda kommun- och landstingsskatten. I ligger genomsnittet på och . Riksgenomsnittet är och . Skillnaden däremellan är . Även efter den skattehöjning på som genomför kommer att ha en lägre skattenivå än de flesta. I en undersökning av näringslivsutveckling gjord av framkom ett tydligt trendbrott i tillväxten. som ökat sin tillväxt hade sjunkit och låg lägre än i övriga landet. Konkurserna i ökade . De högutbildade har börjat lämna regionen. Den så kallade småföretagarbarometern visade att låg lägst i landet. Samma dysterhet kan utläsas i Nordeas rapport om ekonomiska utveckling. Framför allt beror det på nedgången för IT-sektorn, telekomsektorn och finanssektorn. Men det finns en uppgång att vänta. Frågan är bara när den kommer. Det går alltså inte längre så bra för . En av landets tillväxtmotorer hackar. har problem inte bara med näringslivet utan också med den offentliga sektorn och omsorgen. Jag känner igen verklighetsbeskrivningen från den del av landet som jag kommer från. Skillnaden är att det här inte är en ny verklighetsbild för oss, utan den har funnits . Men vi löser inte problemen genom att sätta tillväxt och välfärd i motsatsställning till övriga landets tillväxt och välfärd. Vi måste hjälpas åt, precis som komikern och pitebon sade så förtjänstfullt i en debattartikel i . Det var en debattartikel som var ett svar till den samlade tropp av politiker och mediefolk som givit skatteutjämningssystemet skulden för att stockholmarna inte har en bra välfärd. har stockholmarnas skattesänkningar, privatiseringar och utförsäljningar hunnit ikapp vardagen. har onekligen sina problem. Jag tycker att förslaget till skatteutjämningssystem tillmötesgår den kritik som framfört. Det gäller bland annat kostnaden för kollektivtrafiken, kostnader för inflyttning och en justering av den långtgående utjämningen av skattekraften.