prot · GR0949 · 2003-12-15 00:00:00 — Det har ju visat sig att till och med om personalen kopplar sin pudel utanför så är det vissa som avstår från att besöka. 113 (): diskuterar vi olagliga varor på anstalt. Det är en mycket välbehövlig debatt. Narkotikasituationen på svenska fängelser är katastrofal. tog anstalterna emot över 6 000 narkotikamissbrukare. Många av dem fortsätter sitt missbruk i anstalten. En tredjedel av de intagna är dömda för ett eller flera brott mot narkotikastrafflagen. Flera fortsätter att begå narkotikabrott på fängelserna. Slutsatsen är att narkotikan flödar in och runt i våra anstalter och häkten. Vi har också sett en kraftig upptrappning av mobiltelefoner inne på anstalterna. beslagtogs ca 300 mobiltelefoner, varav nästan 200 på slutna anstalter. Då ska man minnas att de som sitter på slutna anstalter är där eftersom de har bedömts som samhällsfarliga. Mobiltelefoner inne på anstalt kan orsaka mycket stor skada. De intagna kan till exempel med hjälp av dessa organisera brott utanför anstalten eller planera upplopp i fängelset. Det finns också exempel på att mobiltelefoner har använts i planeringen av fritagningar och rymningar. Det finns även problem med insmuggling av vapen och andra otillåtna föremål. Allt detta gör att tiden i fängelse kan bli en mycket otrygg tid för de intagna. Arbetsmiljön för personalen blir outhärdlig. Samhällsmedborgarna i övrigt kan också känna sig otrygga av detta. En av kriminalvårdens uppgifter är att rehabilitera och återanpassa de intagna till ett liv utanför murarna. All behandling och alla investeringar är omintetgjorda om den intagna fortsätter att gå på narkotika. På flera fängelser har man dessutom svårt att hålla icke missbrukande skilda från narkotika. Det finns de som testar knark i fängelse. Det är helt oacceptabelt. Det handlar också om miljön i anstalt. Inte nog med att narkotikan bryter ned den missbrukande; han eller hon kan också utgöra en fara för andra. Det finns en klar koppling mellan narkotika och våld och hot i anstalt, det vill säga säkerheten. Det sista argumentet för att få bort knark från fängelserna borde egentligen vara självklart, men det är det tyvärr inte alla gånger: Hantering av narkotika är straffbart och ska därmed bekämpas överallt i samhället, även inom kriminalvården. Hur kommer då narkotikan och andra otillåtna föremål in? Ja, tänk om någon kunde ge ett heltäckande svar på den frågan! Uppfinningsrikedomen hos de intagna är stor, men en sak vet vi: Mycket narkotika och en del otillåtna föremål kommer in via besökare. En del kommer tyvärr också in via personal. Personal har bland annat känt sig hotad och tvingad och har därför begått brottsliga handlingar. För att komma åt problemet krävs en ökad kontroll av dem som kommer in på en anstalt. Detta har vi liberaler krävt länge, och äntligen kommer det en reaktion. Lagförslaget är otillräckligt, men ändå! Vi gläds över att även Socialdemokraterna har förstått att någonting måste göras. Propositionen innebär att en anstalt kan ansöka om ett långt tillstånd att införa en allmän inpasseringskontroll om det anses nödvändigt för att upprätthålla säkerheten. Möjligheten gäller dock enbart för slutna anstalter. Min första invändning gäller att kontrollen bara får användas när den anses nödvändig. Vad menas med detta? Kanske är vi överens om att det är nödvändigt att stoppa vapen och mobiltelefoner. Men är vi överens om att det är nödvändigt att stoppa narkotika? Får man enbart använda inpasseringskontrollen för att stoppa narkotika om denna anses ge upphov till säkerhetsrisker? Anses narkotika alltid vara en säkerhetsrisk? Jag ser det så, men jag är inte säker på att alla inklusive regeringen anser det. I dagens situation uppfattar jag att det på flera anstalter finns ett behov av att öka säkerheten. Framför allt finns det ett behov av att bekämpa narkotika på alla anstalter. Det verkar medföra en hel del byråkrati att behöva ansöka om ett nytt tillstånd . Vi i anser därför att det vore bättre att ett beslut om allmän inpasseringskontroll gäller tills vidare och att återkommande utvärderingar av beslutet ska ske. Den kontroll som det ges möjlighet till i propositionen möjliggör för fängelserna att kräva att intagna, besökare, personal, ja alla, går igenom en stålbåge. Ger stålbågen utslag finns det en reglerad möjlighet att känna igenom en persons kläder. Detta är en mycket låg grad av integritetskränkning. Den kan likställas med den som man får tåla om man beslutar sig för att flyga. Med denna åtgärd kan alla med rent mjöl i påsen slippa känna sig misstänkta. Det finns en motion som handlar om att advokater, läkare och präster ska slippa kontroll. Jag tror inte att det vore någon bra lösning. Dessa grupper skulle kunna utsättas för tryck, och om olagliga varor skulle fortsätta att komma in i anstalten kan de också utsättas för oförtjänt misstanke. Advokaterna får helt enkelt ringa i fasta telefoner eller utanför anstalten. Stålbåge och kroppsvisitation är en bra start för att minska olagliga varor på anstalt. Denna åtgärd kommer dock inte att ensam kunna lösa problemen. Flera åtgärder måste vidtas. Därför upprepar jag än en gång att fler knarkhundar måste till och att det bör vara möjligt att installera glasruta i besöksrummen. Detta skulle ytterligare minska pressen på besökarna att medföra narkotika och även möjliggöra besök då en intagen dokumenterat går på narkotika, som sades här tidigare. Slutligen motsätter vi oss också att det inte går att ansöka om allmän inpasseringskontroll på en öppen anstalt. Alla anstalter med behov av kontroll måste kunna få ett tillstånd. Sedan vill jag naturligtvis tala om att står bakom alla sina reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 2. 114 (): Kvarvarande ledamöter i justitieutskottet och alla andra åhörare! För att inte glömma det och för att vinna tid yrkar jag bifall till reservation 3 och reservation 4. diskuterar vi den allmänna inpasseringskontrollen och vad den innebär. Flera har redan sagt att samtliga personer ska vara föremål för kontroll vid vissa slutna anstalter och häkten. Det innebär att alla som arbetar på och alla som besöker dessa häkten och anstalter ska vara underkastade den här kontrollen, och det är väl bra. Genom mitt yrke som advokat vet jag att många har börjat sitt narkotikamissbruk på anstalten. Debuten har alltså skett på en anstalt. Vi kan inte ha anstalter där det finns narkotika. Det är fullständigt obegripligt att det är på det sättet. För sökte man sig till Österåkersanstalten därför att det fanns det ett visst skydd mot narkotika på den anstalten. Man hade en aktiv chef där och så vidare. Man sökte sig alltså till en slippa narkotikan. Det är ju orimligt att det är på det sättet. Det behövs självfallet en reglering av det hela. Jag läste i propositionen att enligt årsredovisning förekommer narkotikamissbruk ofta eller så gott som vid flera av landets anstalter. Det är häpnadsväckande. Som har sagts här tidigare regnar det mobiltelefoner och narkotika över . När jag har besökt anstalter har jag träffat intagna som har varit så påverkade att de inte har känt igen att det är jag som kommer dit. De har sagt: Vänta du till min advokat kommer så ska vi ta hand om detta. Så påverkade har de varit på anstalten. Det är självklart att vi behöver ha en reglering av detta. Men den här regleringen ska inte göras mer långtgående än vad som är nödvändigt. Därför har jag skrivit en motion, som påtalas här, men jag yrkar inte bifall till den. Inte ens en gång mina egna kamrater tycker att det är en så lysande idé ännu så . Jag har nämligen yrkat undantag för präster, läkare och advokater. Då kan någon tycka att jag pratar i egen sak, och det gör jag ju naturligtvis i viss mån. Det behöver inte vara något fel. Jag kan ju jag höll på att säga för en gångs skull veta vad jag pratar om, och det kan ju inte vara någon nackdel, inte ens i de här sammanhangen. Det intressanta är att när jag som advokat uppträder i säkerhetssalar där det finns en säkerhetskontroll är det ingen som kontrollerar mig. Jag kan lyfta in precis vad som helst, vare sig det gäller häktningsförhandlingar eller huvudförhandlingar. Den tilliten bör man ha till advokater, präster och läkare. Jag är inte ensam, även om jag inte har fått med mig hela partiet . Det finns ett antal remissinstanser som är inne på samma linje, och detta utan att jag har pratat med någon av dem. Det är Länsrätten i , Kammarrätten i , , Hovrätten över och och kanske inte helt överraskande . Jag har inget yrkande när det gäller detta. Jag påpekar bara att det är viktigt att vi får kontroll på detta, men jag tror att det kan vara viktigt att vissa yrkesgrupper ändå slipper det. Hur ska man då komma till rätta med narkotikaproblemen i övrigt? Jag har yrkat bifall till två reservationer. Den ena går ut på detta med en glasruta. Jag är egentligen motståndare till slutenhet och till att man gör det besvärligt och minskar humaniteten inne på anstalterna, men jag tror att det kan vara viktigt för vissa grupper att över huvud taget få träffas. Man borde i alla fall pröva detta och utvärdera det som ett sätt att förhindra denna ström av narkotika som kommer in på anstalterna. Därför yrkar bifall till reservation 4. Hur ska man åstadkomma drogfrihet inne på anstalterna? Man måste ha bättre kontroller inne på anstalterna med urinprov, besökskontroll och så vidare. Jag vill påstå att det är oerhört viktigt för de intagna själva att de, om vi nu hoppas att de ska återanpassas, slipper få i sig narkotika på anstalterna. Man ska hjälpa dem att förhindra att de får i sig narkotika. Man får aldrig ge upp. Det ska finnas en humanitet i allt. De här föreslagna åtgärderna, som tas upp i reservationerna 3 och 4, tycker jag uppfyller vissa krav och kan underlätta lite för att få stopp på det hela. Därför yrkar jag bifall till dessa. Sedan önskar jag alla mina kolleger i justitieutskottet, talmännen och övriga här en god jul och ett gott nytt år. 115 (): Det är positivt att regeringen nu äntligen lägger fram en proposition om allmän inpasseringskontroll i kriminalvården. Tyvärr har det som vanligt tagit . Åtminstone tycker vi i oppositionen att det har tagit . Jag tycker också att det tyder på viss handlingsförlamning med att ta itu med de problem som finns inom kriminalvården. Narkotika, mobiltelefoner och diverse olika vapen är tyvärr inte ovanligt inne i svenska fängelser. Detta har vi vetat länge och ändå har det tagit så här innan vi fått ett förslag, en proposition, på vårt bord. står bakom de begränsningar som ligger i förslaget såväl vad gäller tidsbegränsningen med möjlighet till förlängning som begränsningen till slutna anstalter och häkten. Det är viktigt att slå fast att åtgärderna inte ska användas generellt och år , utan åtgärderna ska vara en extra kontroll för att sätta fokus på problem som finns på just den anstalten . Med en generellt pågående kontroll riskerar det att bli en rutinkontroll som egentligen inte skapar en fokusering på problemet, utan det blir kanske snarare ineffektivt. Tillämpningen av inpasseringskontrollen bör prövas vid jämna mellanrum för att se om den aktuella situationen på anstalten eller häktet verkligen ger anledning till kroppsvisitation av alla, såväl personal som besökare. Tyvärr är väl situationen i våra anstalter sådan att den här kontrollen behövs alltsomoftast, men vi kan ju ha en förhoppning om att situationen blir bättre. vill också se de nu liggande förslagen om kroppsvisitering som ett nödvändigt ont och inte som en självklarhet. En reglering som kränker människors integritet får aldrig göras mer långtgående än vad som är nödvändigt. Det får vi aldrig glömma bort. Visar en utvärdering av de ökade inpasseringskontrollerna på slutna anstalter och häkten att de ger en god effekt som även skulle behövas på öppna anstalter för att angripa motsvarande problem, är jag öppen för att tillåta kroppsvisitering även på öppna anstalter. Men jag tycker att det säger sig självt att det inte finns samma starka motiv ur säkerhetssynpunkt med en inpasseringskontroll på öppna anstalter som det finns på slutna. Man kan ju tillägga att det knappast är så att remissinstanserna har krävt mer långtgående förslag, utan tvärtom har många tunga remissinstanser ställt sig tveksamma till de nu föreslagna åtgärderna. som vi i inte är beredda att acceptera en generell användning av inpasseringskontroll på alla anstalter, vill vi se ett effektivare arbete mot narkotika inne på anstalterna. Detta är åtgärder mot och för de intagna på anstalterna och inte mot personal och besökare. Det behövs fler narkotikahundar, urinprovtagningar och andra kontrollåtgärder. Ny teknik bör kunna användas i större utsträckning och på ett effektivare sätt när det finns misstanke om narkotikamissbruk inne på anstalterna. Detta har vi debatterat tidigare, och jag tänker inte gå djupare in på det i just denna debatt. Jag vill yrka bifall till reservation 3 under punkt 6 angående andra åtgärder mot droger i anstalter och häkten, och jag står självklart även bakom det särskilda yttrandet om den så kallade glasrutan. Vi menar att glasruta ska kunna användas på försök i de fall då den intagne inte kan få besök på annat sätt. 116 (): har ordnings- och säkerhetsproblemen vid landets anstalter och häkten ökat. Det har visat sig att intagna i större utsträckning än har tillgång till otillåtna föremål, till exempel narkotika, vapen och mobiltelefoner. beslagtogs ca 300 mobiltelefoner vid landets samtliga anstalter. Mobiltelefonerna underlättar för de intagna att planera och genomföra brott, som narkotikahandel, men används även vid rymningar och fritagningar. Vidare medför förekomsten av otillåtna föremål, speciellt narkotika, ordningsstörningar och ett negativt socialt klimat som försvårar återfallsförebyggande arbete. De otillåtna föremålen är självklart också ett säkerhets- och arbetsmiljöproblem för personalen. De otillåtna föremålen tas huvudsakligen in av de personer som passerar in i anstalterna och häktena. Det finns därför ett behov för kriminalvården att i större utsträckning kunna kontrollera dessa. Det finns möjlighet att kontrollera de intagna och deras besökare, men dessa kontrollmöjligheter räcker inte till. I den proposition som behandlas i vårt betänkande föreslås därför att ska kunna besluta att samtliga som passerar in till en viss sluten anstalt eller ett häkte ska kunna kroppsvisiteras. Syftet är att man ska söka efter otillåtna föremål. Kontrollen ska benämnas allmän inpasseringskontroll. kan i ett enskilt fall medge undantag från kontrollen, om det finns särskilda skäl för det. Med kroppsvisitation avses undersökning av kläder, väskor och annat som den som undersöks bär med sig. I begreppet innefattas även kontroll med en metalldetektor. Den kontroll som föreslås kan därmed jämföras med den som tillämpas vid flygplatser. Det finns en rad fördelar med en kontroll som omfattar alla. En allmän kontroll blir effektivare, då fler personer kontrolleras, och enklare att tillämpa, eftersom riskbedömningar inte behöver göras i enskilda fall. Den får lättare acceptans bland dem som kontrolleras, eftersom den inte utpekar en viss grupp som misstänkt. En allmän kontroll skyddar även personalen men också andra som arbetar nära de intagna från att genom hot eller påtryckningar förmås att föra in otillåtna föremål till de intagna. Om en enskild grupp undantas från kontroll finns det risk att dessa personer i större utsträckning blir utsatta för hot och påtryckningar från de intagna. Reservanterna har föreslagit att vissa yrkesgrupper ska undantas från kontrollen, till exempel advokater och präster. Med hänvisning till argumenteringen tidigare vidhåller majoriteten sin uppfattning att alla ska kontrolleras. Syftet med lagförslaget är att färre otillåtna föremål ska komma in på anstalterna. Detta kommer bland annat att göra det svårare för de intagna att ägna sig åt brottsliga aktiviteter och medföra att personalen får en tryggare och säkrare arbetsmiljö. Propositionen bygger på en överenskommelse mellan den socialdemokratiska regeringen, och . och har i reservationer föreslagit att alla anstalter, även öppna, bör omfattas. De föreslår också att beslut om allmän inpasseringskontroll ska gälla tills vidare, det vill säga inte vara tidsbegränsade. De vill med andra ord gå hårdare fram. Från majoritetens sida anser vi att det är en bra ordning med en tidsbegränsad inpasseringskontroll. Det är angeläget att kontroller av detta slag inte förekommer i vidare mån än vad som är motiverat ur säkerhetssynpunkt. När den fastställda tiden löpt ut ska frågan om fortsatt kontroll utvärderas. Vi inför möjlighet till inpasseringskontroll. Då får vi också se hur det fungerar. Den svenska kriminalvården har ingen tidigare erfarenhet av inpasseringskontroll av detta slag. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 117 () replik: kommenterade inte några diskreta frågor som jag hade, så jag tänker naturligtvis upprepa dem. I sitt anförande nämnde att det hade beslagtagits 350 mobiltelefoner. Jag kommer inte ihåg det var, men det är 350 för mycket. Då är min fråga till , som har studerat detta noga: Togs några av de mobilerna på någon öppen anstalt? Om de tas på en öppen anstalt undrar jag om tror att man kan använda dem brottsligt. Eller ringer man bara flickvänner, mödrar och vänner och bekanta? Tror att man också på en öppen anstalt kan använda de här mobiltelefonerna till att göra vissa beställningar, till att driva lite affärsverksamhet eller fri företagsamhet inifrån fängelset, så att det skulle vara skadligt? Eller tror att de mobiltelefoner som man eventuellt tar in på öppna anstalter enbart används socialt? 118 () replik: Vi tycker att man ska ha inpasseringskontroll på slutna anstalter och i häkten ur säkerhetssynpunkt. De öppna anstalterna ska vara öppna. Då har man bedömt att de intagna inte är en risk för allmänheten, och de ska komma ut . På slutet av sin fängelsetid ska man sitta på en öppen sedan kunna komma ut, och man ska också anpassa sig till det samhälle som man sedan ska leva i. Har man samma kontroll blir det en tickande bomb när dessa personer kommer ut. Då kommer det att bli ännu värre för dem. Vi tycker att vi ska börja med inpasseringskontroll på slutna anstalter där det finns risk för att de har otillåtna föremål. När den risken är borta förflyttas de till öppna anstalter, och ska det vara öppna anstalter. 119 () replik: Jag förmodar att alla ska komma ut , även de som sitter på öppna anstalter. talar här om tickande bomber. Jag vet inte om bomberna är mer eller mindre farliga om de har en mobiltelefon eller otillåtna föremål. Jag anser att de här tickande bomberna det var eget uttryck är farligare om de får tillgång till sådana föremål som jag förmodar att både och jag inte tycker att man ska ha. sade det själv, så jag behöver inte upprepa det, men det är också ganska grova brottslingar som sitter på öppna anstalter. Både och jag tycker att man kan överföra riktigt grova brottslingar till öppna anstalter . Med den återfallsfrekvens som vi har kan jag, även om jag inte skulle vilja det, säga så här: En del av dem kommer tyvärr att återfalla, kanske , och bedriva brottslighet med hjälp av bland annat mobiltelefoner. Affärsverksamhet har förekommit på slutna anstalter och naturligtvis också på öppna anstalter. Slutligen: Kan tänka sig att man har en liten eller en något större hund vid inpasseringen till både öppna och slutna anstalter som, så att säga, kan vara en liten detektor och känna om det luktar lite otillåtet pulver när besökarna kommer in och när de intagna har varit på permission? 120 () replik: Jag tror att där går skiljelinjen mellan den socialdemokratiska politiken och . vill bara ha hårdare tag. De tror att det löser alla problem, bara man låser in och kontrollerar. Med en inhuman politik ska man lösa alla problem. Vi tycker visst att man ska ha kontroller. Det är därför vi ska börja med inpasseringskontroll på slutna anstalter. Där ska man satsa på att motivera dessa människor så att de småningom kan komma till öppna anstalter. Därefter ska de komma ut i den fria världen igen. Det räcker inte att låsa in dem, ha hårdare kontroller och tro att de ska bli narkotikafria och att allt ska bli bra. Man bedömer att det finns behov av att införa inpasseringskontroller på slutna anstalter än så . Vi börjar med det. Sedan får man utvärdera det. Därefter får man se om det behövs ytterligare åtgärder. Men bara en åtgärd räcker inte. Det är olika faktorer som man ska jobba med, motivationsarbete och programverksamhet när de är inne. Sedan ska de flyttas ut till andra öppnare anstalter. Därefter ska man ge dem ett förtroende att leva ett fritt liv. 121 () replik: Jag fick inte heller svar på mina frågor. Därför ställer jag dem en gång till. Enligt propositionen får inpasseringskontrollen användas endast då det är nödvändigt för säkerheten. Jag skulle vilja få ett svar på vad nödvändigt egentligen betyder. Jag tycker att det är relativt oklart. Jag skulle vilja ställa en fråga till . Anser att narkotika på fängelserna alltid eller bara ibland ska bedömas vara en säkerhetsrisk? 122 () replik: Jag tycker att svaret är självklart. Att du ställer den frågan och att du inte redan kan svaret gör mig lite besviken. Nödvändigt är när man ser att det finns otillåtna föremål på anstalterna. När man ser att de har mobiltelefoner och narkotika på anstalterna måste man vidta åtgärder. Då ska man införa inpasseringskontroll. Det är ett självklart svar. Jag har inte förstått vad du undrar över. 123 () replik: Det är jättebra att jag får det svaret. Det tycker jag också. Narkotika på anstalterna är alltid ett säkerhetsproblem. Det är just därför som jag kräver att inpasseringskontroller och tillstånd för det ska vara mer än bara en temporär kontroll. Narkotikaproblemen på anstalterna i är mycket stora och mycket allvarliga. Jag ser att majoriteten fortfarande, trots detta förslag som jag välkomnar, är handfallen. Jag skulle vilja ställa ytterligare en fråga till . Har du börjat tänka om vad gäller glasrutan och hundarna? I så fall skulle jag se att det börjar hända någonting. 124 () replik: Jag tycker att är bra att börja med. Sedan får man utvärdera. Om det finns behov av att förlänga finns möjligheten att förlänga. Det är självklart. är en lagom tid för att få en effekt av de åtgärder som man har tillfört. Det finns alltid möjlighet att förlänga. Vad det gäller besöksrutan har tagit upp det. Det gör han alltid, . Både han och jag sitter i . Den tittar på vissa åtgärder, vissa förändringar. Glasrutan är en av dem som man kanske ska börja titta på lite närmare. Jag vill inte föregripa utredningens arbete. Jag avvaktar och ser vad vi kommer fram till i kommittén innan jag kan säga något. Men bara en åtgärd räcker inte. Det finns olika faktorer. Många åtgärder måste vidtas för att man ska kunna förebygga narkotika och allt som finns på anstalterna. En helhetssyn måste tillämpas. Kommittén tittar närmare på hur man ska effektivisera detta arbete. Vi får avvakta och se. 125 (): Bakgrunden till den här propositionen utgörs av ökade säkerhetsproblem inom kriminalvården. Det handlar konkret om att det i relativt stor utsträckning och på flera anstalter förekommer narkotika, vapen och mobiltelefoner. Det i sin tur underlättar och möjliggör planering och genomförande av nya brott, rymningar och fritagningar. Det är självklart en utveckling som är bekymmersam och måste föranleda åtgärder. Förslaget om allmän inpasseringskontroll bör ses i just detta sammanhang. Kriminalvårdens uppgift är, som alla vet, att verkställa de straff som utdöms då någon har begått brott. Återfall i brott ska förebyggas, och verkställigheten ska vara säker och human. Det innebär självklart att återfall i brott eller drogmissbruk under verkställigheten strider mot grundtankarna och målen för kriminalvårdens verksamhet.