prot · GQ09111 · 2003-05-26 00:00:00 — Detvore önskvärt att få veta om den svenska regeringenhar någon utarbetad strategi för hur man ska förebyg-ga att detta inte upprepas i andra länder, med tanke pådet tidigare exemplet i 2001.Anf. 35 Utrikesminister ():Fru talman! Det ställs många frågor i interpella-tionen. Det här är en fråga som, såvitt jag ser, inteställs i interpellationen. Jag föreslår att interpellantenställer en skriftlig fråga, för att få ett ordentligt ut-tömmande svar.Vi försöker att informera både genom ambassaderoch konsulat i de länder där vi får den här typen avproblem. Vi har haft det förut i andra länder. Vi för-söker nu sätta in åtgärder i . Det är självklarten fråga om att informera så mycket som möjligt föratt se till att de här problemen kan undvikas. Jagföreslår att interpellanten ställer en skriftlig fråga omexakt vilka informationsinsatser som görs.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 2002/03:298 om denisraeliska arméns behandling av internationellaaktivisterAnf. 36 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat statsmi-nistern om han avser att kritisera våld motinternationella fredsaktivister, om han avser att kriti-sera ockupation av de palestinska områdenaoch israeliskt våld och övergrepp mot det palestinskafolket, vilka åtgärder statsministern ämnar vidta föratt skydda de svenska fredsaktivister som befinner sigpå de ockuperade områdena och om han avser attverka för en stadig internationell närvaro inom FN:sram för att säkerställa att den israeliska armén intekränker palestinier.Interpellationen har överlämnats till mig för be-svarande.Regeringen delar uppfattning attIsraels agerande på de ockuperade områdena är oac-ceptabelt. har naturligtvis rätt att bekämpaterrorism, men inte med medel som bryter mot deninternationella humanitära rätten och de mänskligarättigheterna. Hit hör utomrättsliga avrättningar, kol-lektiva bestraffningar, bristande rättssäkerhet och attoskyldiga civila dödas.Regeringen har kritiserat den is-raeliska ockupationen och begärt att de israeliskastyrkorna dras tillbaka från palestinska områden.Sverige och EU har påtalat kränkningarna av deninternationella humanitära rätten och de mänskligarättigheterna vid de associeringsrådsmöten som hållsmed i enlighet med associeringsavtalet. Vi haräven framfört kritik inom FN och inom ramen för debilaterala relationerna med . Det avser vi attfortsätta att göra, så länge det behövs.Även om en omstart i fredsprocessen nu förefallerligga inom räckhåll är situationen på de palestinskaområdena fortfarande djupt oroande. Det är därförpositivt om enskilda organisationer engagerar sig iförsöken att reducera våldet och öka respekten förmänskliga rättigheter. Det är djupt olyckligt om per-soner som arbetar för fred kommer till skada genomatt de utsätts för våldshandlingar. måste visabesinning i sitt handlande på de palestinska område-na.Frågan om en internationell fredsstyrka på de pa-lestinska områdena har aktualiserats vid ett flertaltillfällen . och EU stårsedan länge bakom kravet på en internationell närva-ro i regionen. Det finns dock problem: En sådan styr-ka kräver parternas godkännande, såvida inte säker-hetsrådet tvingar fram en insats under FN-stadganskapitel VII. Frågan om styrkans säkerhet måste ocksålösas. har inte accepterat omvärldenskrav på internationell närvaro och säkerhetsrådet harinte varit förmöget att fatta beslut om en sådan styrka.Den palestinska regeringsombildningen och of-fentliggörandet av Kvartettens färdplan kan skapaförutsättningar för ett genombrott i fredsansträng-ningarna. och EU anser att färdplanen stakarut en framkomlig väg mot fred och mot en palestinskstat som lever fredligt vid sidan av . Det är nuav största vikt att hela det internationella samfundetverkar för att förmå parterna att genomföra planen.Anf. 37 ():Fru talman! Tack, , för svaret även omjag hade uppskattat om statsministern, som var mott-agare av min interpellation, deltog i debatten. Det harfunnits en debatt och en kritik och också uttalanden imedierna från ambassadör i som harindikerat att det finns en uppfattning om att Sverigesregering faktiskt har två ståndpunkter: en som före-träds av utrikesministern och en annan som företrädsav statsministern.De rapporter vi fick i går om att färdplanen nu haraccepterats av och att man äntligengodkänner palestiniernas okränkbara rätt till sin statär ett fall framåt. som en splittrad israeliskregering försöker vinna omvärldens förtroende mör-dar en allt annat än splittrad israelisk armé fredsakti-vister i området.Jag vill peka på några meningar i . säger att det är "positivt om enskil-da organisationer engagerar sig i försöken att reduce-ra våldet och öka respekten för mänskliga rättighe-ter". Detta måste ses som ett erkännande för det ar-bete som till exempel International Solidarity Move-ment bedriver.Vi måste ställa oss frågan: Vad händer om dessamänniskor tvingas lämna och pågrund av det våld som den israeliska armén utför?Vad gör de ? Jo, de genomför demonstrationeroch protester mot bygge av det som kallas förskammens mur. De reparerar vägar och vattenled-ningar som förstörts av armén. De observerar soldatervid vägspärrar. De bor i hus som hotas av rivning. Dehjälper elever att ta sig förbi stridsvagnar på vägen tillskolan. De ställer sig i vägen för skövling av hus ochav FN administrerade flyktingläger. De skyddar medsin blotta närvaro kvarvarande olivlundar. Dessutomär dessa människor de som på ett säkert sätt kan rap-portera hem till sina länder vad som faktiskt pågår,eftersom de ofta utgör den enda utländska närvaronpå plats.Fredsaktivisternas närvaro har baserats på tron attIsrael i rädsla för internationella protester skulle sko-na utländska medborgare. Utan ett stopp för arménsvåld kan därför inte fredsaktivisterna upprätthålla sinnärvaro på de ockuperade områdena. Palestiniernakommer återigen att lämnas helt ensamma med detdagliga övervåldet. Världens regeringar, den svenskaregeringen, måste protestera mot den israeliska ar-méns våld mot fredsaktivisterna.Anna fortsätter i sitt svar med att säga att"det är djupt olyckligt om personer som arbetar förfred kommer till skada genom att de utsätts för vålds-handlingar. måste visa besinning i sitt handlan-de på de palestinska områdena." Det är en kritik.Tyvärr anser jag det inte vara en tillräckligt starkkritik.Vi har sett att blev amerikanska Ra-chel upprepade gånger överkörd av en israe-lisk bulldozer. blev amerikanen skjuten i huvudet med skarp ammunition, ochhans ansikte söndertrasades. Han sköts, oprovocerat,av soldater i en israelisk bandvagn. skötsTom Hurndall i bakhuvudet av israelisk militär iRafah. Han är nu hjärndöd.Vad innebär det att visa besinning? Är det att enaktivist bli skadad ? Är det okej att skadaaktivister men inte att döda dem? Nej, givetvis är detinte så regeringen och menar. Det trorjag inte heller. Men jag vill att regeringen tydligareoch starkare uttrycker den kritik som jag hoppas attden har på ett sådant sätt att den hörs hela vägen tillden israeliska regeringen, och att regeringen tydligtvisar att den inte kommer att acceptera våld motfredsaktivister, varken svenska eller andra.Det finns givetvis ett bättre alternativ än att freds-aktivisterna agerar i . Det vore att man fick tillstånd en internationell övervakning inom FN:s ram.Anna säger också i sitt svar att säkerhetsrådetinte har varit förmöget att fatta beslut om en sådanstyrka. Därför undrar jag: Vilka ansträngningarkommer den att göra för att förmåsäkerhetsrådet att fatta ett sådant beslut?Anf. 38 Utrikesminister ():Fru talman! Eftersom den israeliska regeringen nuhar accepterat färdplanen, vilket skett efter att svaretskrevs, vill jag börja med att säga att vi tycker att detär positivt. Det är dock bara första steget. Det viktiganu är att den israeliska regeringen aktivt visar att denockså är beredd att genomföra fredsplanen. Dit hör ska lämna ockuperade områden och att manmåste få ett stopp för bosättningarna.Vi har till vår glädje sett att de krav som ställs påden palestinska sidan - när det gäller att arbeta medden palestinska administrationen, utse ny regeringenmed mera - har trätt i kraft. Självklart måste den nyapalestinska administrationen, den nya regeringen,också göra allt för att få stopp på terroristattentaten.De har börjat, och måste även den israeliska re-geringen visa att den är beredd att fullgöra sina åta-ganden i färdplanen. Detta är viktigt eftersom detligger till grund för alla de fortsatta fredssamtalen, defortsatta fredsförhandlingarna.Från den sida menar vi att detklart skulle underlätta färdplanens genomförande, ochatt få fred i området, om vi hade många utomståendepå plats. Därför är humanitära organisationer viktiga idet arbete som sker - både genom att underlätta förden palestinska befolkningen och genom att med sinnärvaro bidra till att minska spänningar.Därför har vi från regeringens sida reagerat starktnär vi sett att humanitära organisationer, eller för dendelen fredsaktivister, behandlas illa eller - som vi setti några fall - till och med attackeras med dödlig ut-gång. Det är självklart inte acceptabelt.När det handlar om att visa besinning gäller det iförsta hand att arbeta efter färdplanen, fredsplanen,och lämna de ockuperade områdena. Men det handlarockså om att upphöra med den typen av militära ak-tioner.Som utrikesminister sitter jag delvis i ett dilemmanär det gäller fredsaktivisterna. är lägetnämligen så osäkert att vi avråder svenska medborga-re från att åka dit. är jag väl medveten omatt de humanitära organisationer som reser dit görviktiga insatser för palestinierna.Vad kan vi då göra för att få dit grupper - överva-kare och observatörer - för framtiden? Som jag sadeär färdplanen det viktiga. Enligt färdpla-nen ska man i området ha så kallade monitorer för attövervaka att färdplanen följs. Det har funnitsett motstånd mot detta från den israeliska sidan. Jaghar svårt att förstå det. Jag är övertygad om att det iden pågående konflikten är till glädje för alla att haövervakare på plats, att ha monitorer på plats som kanse till att minska spänningarna och övervaka att färd-planen verkligen följs.Detta arbetar aktivt med. Vi hoppas atteventuellt också få en FN-resolution som ännu tyngremarkerar färdplanens roll. Men antingen det blir iform av en resolution i säkerhetsrådet eller om viarbetar som med färdplanen spelar monitoreren viktig roll i det arbetet. kommer att bidratill det på alla sätt vi kan.Anf. 39 ():Fru talman! Tack för de förtydliganden som gavs iAnna Lindhs svar.När det gäller diskussionen om färdplanen är detuppenbart att det inom den palestinska administratio-nen har funnits en större vilja att snabbt och tydligt fåden genomförd än bland israelerna. Jag instämmeralltså i vikten av detta och hoppas att på etttydligt och bra sätt kan agera för att pressa det arbetetframåt.Jag hoppas att i samband med denplanerade resan till och tydligt klargöratt detta är den linje. Jag hoppasatt han klargör att den svenska regeringslinjen är attdet finns en tydlig kritik mot varje form av övervåldfrån sida, en tydlig kritik mot våldet mot pa-lestinierna och våldet mot fredsaktivister. Jag hoppasockså att han tydligt klargör vikten av att vi får fred iområdet.Jag har kanske lite enklare än att för-stå det israeliska motståndet mot monitorer, mot nå-gon form av övervakning, mot att man kan övervakahur de palestinska civila behandlas. Jag har nämligensett och förstått hur man behandlat de fredsaktivistersom varit på plats. Man vill inte att saker och ting försfram i ljuset. Israelerna vill inte att det ska synas hurde agerar vid vägspärrar, hur den israeliska arménbeter sig mot det palestinska folket, vilka trakasserierde blir utsatta för. Därför är det viktigt att vifår fram dessa monitorer, för det är också viktigt attfredsaktivisterna kan stanna kvar.Jag tror att det israeliska motståndet mot överva-kare, mot monitorer, kommer att bestå, och därför ärdet är viktigt med ett FN-beslut. Jag skulle därförgärna se att ministern på något sätt konkretiserade hurman kommer att agera för att få till stånd ett beslutenligt kap. 7 så att man kan åka ned tillområdet och övervaka hur det hela går till.Jag vill understryka att den här interpellationsde-batten på ett sätt känns väldigt viktig också i förhål-lande till andra interpellationsdebatter som ochjag haft i . Runtom i och världensitter fredsaktivister och funderar på sin roll. De fun-derar över vilket bra arbete de skulle kunna utföra iområdet genom att skydda elever som på väg tillskolan tvingas passera stridsvagnar, eller genom attföra information till medier och regeringar i hemlan-det. De är osäkra på om de över huvud tagetvågar eller kan åka ned.Hela fredsrörelsens roll i blir givet-vis ifrågasatt när så hårdhänt går fram motfredsaktivisterna, när de skadar och mördar fredsakti-vister, när de inte bryr sig om deras grundläggandemänskliga rättigheter. Därför är en stark kritik motden israeliska regeringen viktig, och därför är detockså viktigt att jag får svar på den fråga som ännuinte tydligt har besvarats, nämligen: Hur kommer densvenska regeringen att agera för att skydda de svens-ka fredsaktivister som finns i området och dem somplanerar att åka ned?Anna ger ett erkännande när hon säger attfredsaktivisterna har en roll eftersom de kan fungerastabiliserande, och inte minst för att de kan skyddapalestinierna och agera mot den israeliska arménsövervåld. Men även om man avråder dem från att åkaned måste man se till att de som trots allt åker får ettskydd när de tar det ansvar som världssamfundet intetar och inte har tagit. Därför undrar jag om jag kan fåett svar också på den frågan.Anf. 40 Utrikesminister ():Fru talman! Låt mig börja med att säga att jag troratt det framför allt är de breda humanitära organisa-tionerna som kan göra en viktig insats för attlugna läget på marken. Även om också de har motar-betats av den israeliska regeringen, och deras tillträdehar försvårats, har de ett betydligt bättre skydd. Jagvill därför som svensk utrikesminister rekommenderaatt man, när man engagerar sig, gör det i de humanitä-ra organisationerna. Jag avråder från attåka till området som fredsaktivist. Det är för riska-belt. Via de humanitära organisationerna kan mandock göra ett viktigt humanitärt arbete och dessutombidra till att vi får en överblick av hur läget ser ut påmarken.I stället för att fredsaktivister utsätter sig för allt-för stora risker hoppas jag att vi så snart som möjligtfår monitorer på marken. Antingen får vi ett FN-beslut om hela färdplanen eller också får vi försökagenomföra färdplanen ändå. När nu alla parter hargodkänt färdplanen räknar jag med att alla parter,inklusive den israeliska regeringen, därmed ocksåaccepterar de olika delarna i den. Det gäller blandannat monitorer. Det är viktigt att vi kan ta det stegetså snart som möjligt. Vi sitter inte i säkerhetsrådet,men vi arbetar aktivt för detta i våra kontakter medandra länder både i FN och naturligtvis framför allt iEU eftersom det är EU som i stor utsträckning drivitfärdplanen.Låt mig avslutningsvis säga att det jag säger intebara gäller mig utan det står för hela den svenskaregeringen. Om detta är jag och över-ens.Anf. 41 ():Fru talman! Det var ett tydligt klargörande detsista vi hörde här. Det är också ingenting som jag hartvivlat på. Det är någonting som har tvivlats på ge-nom uttalanden från till exempel den israeliske am-bassadören i och representanter direkt frånden israeliska regeringen.Man har sett två linjer, en linje som varit mer im-populär impopulär i som varituttolkare för och en annan linje som uttolkare för. Det var också därför som jag gärnavelat ta debatten med statsministern, och det är därförsom det sista klargörandet är så viktigt.Jag hoppas att det är så tydligt som . Jag förutsätter att den kritik som har fram-förts kommer att framföras under i området.Det finns ingen motsättning mellan de humanitäraorganisationernas arbete och fredsaktivisternas arbe-te. Båda har de en väldigt viktig roll i området, bådafungerar de stabiliserande och båda kan de rapporterahem om vad som händer och kan rapportera om denisraeliska arméns övertramp.Jag inser och säger att fredsaktivisterna utsättersig för väldigt stora risker. Men det är ett viktigt ar-bete de gör när de bor i hus som hotas av rivning, närde försöker skydda hus mot skövling och av FN ad-ministrerade flyktingläger, när de försöker skyddaolivlundar och när de observerar soldater i vägspär-rarna.Just det arbetet är ett arbete som barakan utföras av fredsaktivisterna och av de humanitäraorganisationerna. Därför är det också ett väldigt vik-tig arbete. Jag vill gärna återigen ha en konkretiseringav hur man kan tänka sig att skydda de svenskar somfinns i området och de svenskar som planerar att resaned, även om man från den svenska regerings sidakanske helst ser att de humanitära organisationernautför arbetet.Sedan vill jag också ha ett klargörande om hur re-geringen nu vidare kommer att framföra sin kritik.Kommer den att framföras av undersammanträdet och mötena i området? Kommer mandå att säga som ministern sade att det aldrig någonsinär acceptabelt att skada fredsaktivister och att mördafredsaktivister som den israeliska armén har gjort?Anf. 42 Utrikesminister ():Fru talman! Den svenska positionen framförssjälvklart av både mig och statsministern vare sig vimöter parterna i , här hemma i Sverigeeller i Bryssel.Fru talman! Återigen till frågan om fredsaktivis-terna. Som utrikesminister, som förälder och sommedborgare vill jag i detta läge bestämt avråda frånatt resa som fredsaktivist till området. Det är för far-ligt. Jag vill inte ta ansvar inför alla de framför alltföräldrar som annars riskerar att sitta väldigt oroliga iSverige när deras barn reser som fredsaktivister tillregionen. Jag vill bestämt avråda från det.Jag tror i stället att det är viktigt med ett allt star-kare engagemang i de humanitära organisationernaoch att vi inte inriktar oss på att det är fredsaktivistersom ska lösa spänningarna på marken. Vi ska så snartsom möjligt få in monitorer, övervakare, på markensom faktiskt kan hjälpa till och bidra till att övervakaatt färdplanen följs och att vi äntligen kanske kan fåen fredlig utveckling i Mellanöstern.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 2002/03:329 omSverige och förvarAnf. 43 Utrikesminister ():har frågat mig hur jag tänkeragera i frågan om utformningen och organisationenav framtida försvarskapacitet.Det uppdelning av är nu slut-ligt övervunnen. Utvidgningarna av den europeiskaunionen och Nato står för dörren. Vi ser kontu-rerna av en alleuropeisk säkerhetsordning, som Sve-rige länge strävat efter. enande måste ocksåbetyda en stark gemensam utrikespolitik. Det är baratillsammans som vi kan möta framtidens hot ochutmaningar. säkerhet är odelbar.Vi står nu inför en regeringskonferens där unio-nens framtida försvars- och säkerhetspolitik kommeratt formas, det vill säga hur EU ska bli bättre på in-ternationell krishantering och att trygga medborgar-nas säkerhet. Regeringens mål är ett effektivare ochutvecklat samarbete på detta område, till stöd för dengemensamma utrikespolitiken. Flera mycket lovandeförslag har redan lagts fram. Jag förutser här ingaproblem i förhållande till vår militära alliansfrihet.Däremot ser jag med några förslag risker för dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Debåda förslagen om att några länder på egen handskulle kunna utveckla ett eget försvarssamarbeteinom EU:s ram, och om en framtida försvarsalliansinom unionen, kan snarare leda till att man splittraroch söndrar än förstärker GUSP. Det finns i dagmånga länder inom unionen som är emot dessa idéer.Sverige har varit mycket aktivt för att utvecklaESFP. Det var på initiativ av och Finlandsom krishantering blev en uppgift för EU. Vi harockså drivit på utvecklingen av en förmåga för civilkrishantering och konfliktförebyggande. Vi har fåttgehör för våra idéer. Som pådrivande medlemsstathar vi ett särskilt intresse av att värna om uppslut-ningen kring ESFP som en del av den gemensammautrikes- och säkerhetspolitiken.Jag vill se ett starkt och enat EU som bättre kanformulera och genomföra egna handlingsalternativ.Det är en prioritet för den . Dettransatlantiska samarbetet hotas inte av ett sådantEuropa, utan av ett svagt som minskar i rele-vans. Ett djupare politiskt samarbete inom EU, stärktaeuropeiska kapaciteter, och ett som ser sigsom en global aktör, är centralt också för att kunnaskapa ett mer jämbördigt transatlantiskt partnerskap.Ett starkare blir både en mer trovärdig kritikeroch en mer attraktiv samarbetspartner.Carl B beskriver det europeiska och dettransatlantiska säkerhetssamarbetet som oförenligaoch konkurrerande alternativ. Jag anser att det är enförenklad och missvisande bild av verkligheten. Förmig är det inte frågan om "antingen eller", utan om"både och". Det europeiska och det transatlantiskasamarbetet är ömsesidigt förstärkande. Det ställerkrav både på EU och USA.Relationerna mellan EU och Nato bygger på re-spekt för varandras beslutsautonomi, icke-diskriminering och samverkan, inte konkurrens. Storaframsteg har skett i relationen mellan dessabåda organisationer. En överenskommelse finns nuom att EU ska kunna låna vissa Natoresurser för merkrävande krishanteringsinsatser. Det vore fel - eko-nomiskt, praktiskt och politiskt - för EU att dubbleradessa resurser som Nato redan har.Det amerikanska engagemanget i och tillsammansmed är fortsatt centralt. har ettgrundläggande intresse av en fast transatlantisk länk,även om denna naturligtvis ser annorlunda ut änunder det . Sättet att värna detta långsikti-ga intresse är inte att tiga i de frågor där vi har me-ningsskiljaktigheter med . Vi ska varken varaknähund eller bandhund. Vi ska sträva efter en näradialog med . Detta ökar våra möjligheter tillinflytande, när vi i talar enat.Carl B och står utanför denöverenskommelse om vår säkerhetspolitiska linje somregeringen ingick med övriga borgerliga partier förraåret. ställer inte upp bakom vår militäraalliansfrihet, utan förespråkar ett svenskt Natomed-lemskap.Låt mig därför vara mycket tydlig på denna punkt.Sveriges militära alliansfrihet har en entydig och klartavgränsad innebörd: vi utesluter inga andra former avinternationellt säkerhetssamarbete än bindande avtalom ömsesidiga försvarsgarantier. Deltagande i eneuropeisk försvarsunion, lika väl som medlemskap iNato, skulle givetvis strida mot militäraalliansfrihet. En stärkt solidaritet inom EU och enutvecklad ESFP som stöd för unionens gemensammautrikespolitik är däremot fullt förenlig med vår militä-ra alliansfrihet, på samma sätt som vår nära samver-kan med Nato inom PFF och genom EU. Det ger ossockså möjligheter att bättre stödja FN.Min vision är alltså ett enat med en starka-re gemensam utrikes- och säkerhetspolitik. Ett heltEuropa, inte ett delat. Ett som tar sitt fullaansvar för global säkerhet och utveckling. Ett Europasom stärker FN och dess principer. Ett sominte är en motpol till , utan en mer jämbördigpartner. Ett som också arbetar nära tillsam-mans med och andra globala aktörer.Då , som framställt interpellatio-nen, anmält att han var förhindrad att närvara vidsammanträdet medgav tredje vice talmannen att AllanWidman i stället fick delta i överläggningen.Anf. 44 ():Herr talman! Att inget svar också är ett svar äraldrig så sant som inom politiken. Jag vill ändå tackautrikesminister för de förklaringar som hargivits.Carl B har frågat om vägval iförsvars- och säkerhetspolitiken. I en alltmer polarise-rad europeisk debatt vill liberalerna vetavarthän regeringen syftar. Är vi betjänta av ett Europasom i allt större utsträckning litar till sig själv, ellerska vi värna den transatlantiska länken?Frågan torde var grundläggande för den globalasäkerheten . De skilda positionernai synen på och det efterföljande fyrpartsinitiativetär inga isolerade företeelser. I takt med en fördjupadintegration inom EU har misstänksamheten mot ochvärderingsavståndet till ökat.