prot · GR0935 · 2003-11-25 00:00:00 — Konsekvenserna blir antingen en rekordskattehöjning eller undanträngning av äldreomsorg och övrig socialtjänst och skolan. De områdena har inte samma skydd i rättighetslagstiftningen som handikappomsorgen. På min andra fråga om på vilket sätt statsrådet avser att säkra kvaliteten i omsorgen för personer med funktionshinder i de kommuner som har tagit ett särskilt stort ansvar svarade ministern att hans bedömning är att kvaliteten inte kommer att förändras negativt som en effekt av att utjämningssystemet träder i kraft. På vad grundar ministern sin bedömning av detta? Om en verksamhet tappar 15 miljoner i ersättningar blir det alltså inga kvalitetskonsekvenser. Varför har det i så fall funnits ett särskilt statsbidrag för med 11,3 miljoner och totalt 350 miljoner till kommunsektorn för just det ändamålet? Varför införs ett kommunalt utjämningssystem om minskade ersättningar inte har någon kvalitetskonsekvens? Vi ska naturligtvis inte spendera mer pengar än vi behöver i det trängda läget i riket. talar om att omförhandla det mellankommunala omfördelningsavtalet i visst! Länets kommuner har bidragit med en mellanskillnad enligt avtal mellan vad har fått i skatteväxling från och vad verksamheten kostar. Det finns en klausul som ger möjlighet till omförhandling. Det står att väsentliga förändringar i förutsättningarna kan föranleda omprövning av fördelningen mellan kommunerna och av övergångsperiodens längd. Men dels svämmar de övriga kommunerna i inte över av pengar utan står med minus i sina budgetar också, dels har övriga kommuner tagit fasta på propositionens skrivning om att regeringen förutsätter att merparten av dessa länsavtal kommer att upphöra när det nationella utjämningssystemet träder i kraft. De har sålunda räknat in detta i sina budgetar. Blir det inga som helst konsekvenser i kvaliteten när pengar tas bort? 67 Statsrådet (): Det är inte så att jag inte är medveten om det allmänna mycket besvärliga kommunalekonomiska läget. Vi har i lågkonjunkturen en situation där de flesta kommuner brottas med stora ekonomiska bekymmer på grund av att skatteintäkterna inte ökar med den kraft de har gjort under gångna år. Det är ett problem som många kommunalpolitiker brottas med dagligdags. Utjämningssystemet för LSS syftar till att kommunsektorn som helhet ska bära kostnaderna på ett rättvist sätt. Jag nämnde i mitt tidigare inlägg att det finns kommuner som har kostnader som motsvarar per invånare, och det finns andra kommuner som har kostnader på per invånare. Det är inte rimligt att ha ett sådant förhållande i kommunsektorn. Jag tycker ändå att jag i mitt svar uttryckte en förståelse för situationen i när jag pekade på den möjlighet som finns, nämligen att man i länet ser till att avveckla utjämningsavtalet på ett sådant sätt att åtminstone kommer att fasas in i det nya utjämningssystemet på ett rimligt sätt. Det skulle innebära en förstärkning utifrån de beräkningar vi har på . Jag tycker att länets kommuner ska ta det ansvaret för att klara avvecklingen av utjämningsavtalet på ett rimligt sätt så att inte drabbas på det sätt interpellanten säger. 68 (): Jag håller med minister om att det inte är rimligt med den stora skillnaden i de kostnader som olika kommuner har haft och fortfarande har för handikappomsorgen. Just därför är det angeläget att man konstruerar ett system mellan kommunerna som är så rättvist att det känner av hur kostnadsläget är och att kommunerna får ersättning för det åtagande de har alternativt att staten går in. Inget av detta inträffar . Vi har fått en klumpig mall som har lagts över riket en schablon, ett utjämningssnitt, en genomsnittskostnad inte någon ersättning för de faktiska kostnaderna. Då ramlar in i alla dessa svårigheter. Det är en klar brist att det inte finns någon som helst ambition att kompensera kommunerna särskilt utan att det enbart hänvisas till att kommunerna får klara upp det själva. Det är märkligt att det inte har någon kvalitetseffekt med reformen . Det ska kommunerna klara trots att vi alla vet hur det faktiskt står till. Det är en märklig maktens arrogans att bete sig så. Området borde vara högkänsligt även för Socialdemokraterna. Det handlar här om kärnan i svensk välfärdspolitik, det vill säga omsorgen om de svagaste personer med svåra funktionshinder. Ändå tycker ansvarig minister att en del kommuner kan lämnas i sticket i dessa frågor. Det finns inget tecken på att de kan kompenseras från någon annan kommun i eller i . Det är djupt tragiskt. Jag hade respekterat ett svar även om det hade varit långtifrån tillfredsställande som hade låtit ungefär så här: Ministern medger att det som faktiskt sker är svårt försämrande, men man får följa läget och se om man kan göra någonting . Ingenting av detta kommer fram i ministerns svar utan bara ett utlämnande av kommunen. Det är lite provocerande. 69 Statsrådet (): Det har framgått tydligt av mina interpellationsinlägg att jag är medveten om den besvärliga situation som många kommuner står inför, bland annat . Jag har anvisat några vägar för att något förbättra situationen för . Det är inte så att det alternativ som stod till buds hade inneburit en förbättring, nämligen att tillämpa den andra metoden, bruttokostnadsmetoden, i stället för genomsnittsmetoden. Det hade fått samma effekt vid växlingen. Sedan hade staten fått ta de framtida kostnadsökningarna i sektorn. Det är en annan sak. Jag har inte sett att har haft någon finansiering i sitt budgetalternativ heller. Allmänt sett är det en besvärlig situation i kommunsektorn. Jag är, om någon, fullt medveten om det, och jag brottas dagligdags med de problemen. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2003/04:44 om efterlevande av i asylärenden 70 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för att barnens bästa ska tas till vara i alla asylärenden, undvika att våld används mot barn i asylärenden och slutligen vilka åtgärder jag tänker vidta för att de som utreder barn i asylärenden ska ha nödvändig kompetens. Till att börja med vill jag understryka att portalparagrafen i utlänningslagen om barnets bästa ska beaktas i samtliga led av asylprocessen. Det innebär att hänsyn ska tas till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt både i asylutredningen och vid verkställigheten av ett avvisningsbeslut. Principerna i FN:s konvention om barnets rättigheter ska genomsyra alla ärenden där barn berörs, såväl de ensamkommande som de som kommer tillsammans med sin familj. Barnets bästa ska alltid beaktas men är inte alltid ensamt avgörande vid beslutsfattandet. Prövningen av barnets bästa kan inte i förhållande till utlänningslagstiftningen ges så långtgående innebörd att det nästan blir ett eget kriterium för uppehållstillstånd att vara barn. Risken finns då att barnen utnyttjas i de fall där önskan att bosätta sig i ett visst land är stark men skyddsskälen är otillräckliga (se prop. 1996/97:25 s. 247). gör bedömningar och beaktar bestämmelsen om barnets bästa i beslutsfattandet i ärenden som rör barn. Enligt min åsikt kan dock förbättringar göras när det gäller beslutsmotiveringarna i avvisnings- och utvisningsbesluten. Den som får ett avvisnings- eller utvisningsbeslut ska lämna landet. arbetar för att personer med lagakraftvunna avvisnings- eller utvisningsbeslut ska återvända självmant i stället för att man ska behöva tillgripa tvångsåtgärder. När avvisningsbeslut har meddelats erbjuder samtal inför återvändandet. kan emellertid överlämna ett avvisnings- eller utvisningsärende till polismyndigheten om den som ska avvisas eller utvisas håller sig undan eller om det kan antas att tvång kommer att behövas för att genomföra verkställigheten. Avvisnings- och utvisningsärenden beträffande barnfamiljer kräver särskild kompetens och hänsyn. När ett ärende som gäller en barnfamilj överlämnas till polismyndighet för verkställighet informerar vanligtvis polisen om barnets situation. Det förtjänar att framhållas att både och polismyndigheten självfallet har ett ansvar för att tillämpa ett barnperspektiv i sin verksamhet. Jag har fått kännedom om att ska ta fram riktlinjer för arbetet med återvändande beträffande barnfamiljer. Sedan till frågan om kompetensen hos dem som utreder barn i asylärenden. och har kontinuerligt stärkt utbildningsinsatserna för dem som handlägger barnärenden. insatser för kompetensutvecklingen sker genom särskilda utbildningar om barnets behov, utveckling och rättigheter med utgångspunkt i samt fortbildning när det handlar om utrednings- och intervjumetodik. Jag vill nämna att jag besvarade två frågor: 2003/04:132 från om asylsökande barns situation och 2003/04:134 från om hanteringen av barn som avvisas ur . Avslutningsvis vill jag understryka att barnets situation i asylprocessen är ett ämne som jag sätter mycket högt på min dagordning som minister. Regeringen fortsätter att följa hur myndigheternas arbete med barnfrågorna går framåt. 71 (): Jag tackar för svaret. Jag är glad för att migrationsministern har barnfrågorna högt på sin agenda. Det är glädjande. Men jag är inte nöjd med svaret. Trots att migrationsministern framhåller att man ska ta hänsyn till barnets hälsa och utveckling i alla led av asylprocessen säger migrationsministern i nästa mening att man inte helt och hållet kan ta hänsyn till barnets bästa, för då kan barn bli utnyttjade. Hur ska migrationsministern ha det? Ska man ta hänsyn eller inte? Jag tror inte att någon förälder medvetet utnyttjar sitt barn för att få uppehållstillstånd, möjligen för att skydda sitt barn. Kritik mot hur asylärenden hanteras har kommit från många håll, både från , från barnläkare och från bland andra. har i en studie, som visserligen har på nacken, av 88 asylärenden konstaterat att det i de besluten inte redovisats hur man tagit hänsyn till barnets bästa, att det saknas barnperspektiv över huvud taget och att barnen betraktas som bihang till sina föräldrar. Där är det också glädjande att ministern uttrycker att hon tycker att det måste bli bättre på den punkten. har också i en skrivelse till den kommitté som ser över utlänningslagstiftningen påtalat att det måste specificeras vad som är barnets humanitära skäl i utlänningslagstiftningen. I skrivelsen sägs att artiklar kan vara vägledande. Man ska säkerställa barnets överlevnad och utveckling. Barnet har rätt till omvårdnad och hälsa. Barnet har rätt till skydd mot alla former av fysiskt eller psykiskt våld, misshandel eller sexuellt utnyttjande bland annat. Är ministern beredd att införa en sådan särskild paragraf i utlänningslagen som handlar om barns humanitära skäl? Oavsett om en sådan paragraf funnits eller ej är det som visades i Kalla faktas program om avvisning av barn fruktansvärt. Jag kan inte påstå att man följde vid någon av de hämtningar som visades. Vad kallas det som man utsatte den 15-åriga flickan för när hon släpades ut och bands fast i ett flygplan fast hon var flygrädd om inte både fysiskt och psykiskt våld, och mer våld än nöden krävde? I detta fall kunde handlingen ha undvikits om myndigheterna lagt ned lite mer kraft på att hitta en annan lösning. Kan det kallas omvårdnad när man skickar i väg ett barn som inte äter eller rör sig på grund av de trauman hon lider av utan att ta hänsyn till läkares rekommendationer? Om den lag jag beskrev tidigare gällt borde det barnet ha fått uppehållstillstånd. Det är verkligen otillfredsställande att asylsökande barn behandlas sämre än djur. För djurtransporter finns det regler, men tydligen inte för människotransporter. Kommer migrationsministern att med kraft agera för att svenska myndigheter behandlar alla barn som finns i det här landet på samma sätt oavsett vilket ursprung barnet har? En annan sak: För att göra det än svårare i asylprocessen har regeringen till Lagrådet lämnat ett förslag till ändring i utlänningslagen att man inte ska få göra nya ansökningar. Jag tror inte att barnen kommer att må bättre av att man inte får möjlighet att göra nya ansökningar, men enligt min uppfattning är det inte så enkelt. Det är att börja i fel ända. Först måste asylprocessen göras mer rättssäker. Kan migrationsministern tänka sig att tänka om i denna fråga? 72 Statsrådet (): Först och främst vill jag tacka för att hon har tagit upp den här frågan. Frågan om hur 10 000 barn som är asylsökande, som ska tas om hand på bästa sätt och som ska få sina egna skäl utredda är en prioriterad fråga, och ska vara en prioriterad fråga, inom asyl- och migrationspolitiken. Det är också en fråga som man ständigt måste hålla levande. Jag tror att man aldrig kommer att hitta ett perfekt system. Det kommer nya barn, barn med nya problem och nya upplevelser i bagaget, och vi måste ständigt hitta nya metoder för att möta dessa barns behov. Därför är det viktigt att ha ett flexibelt system, som förbättras. Vad jag skulle vilja börja med att säga är att jag tror att vi har lagt en väldigt bra grund för ett sådant bra omhändertagande i . , 1996, kom med ett betänkande om barnets rätt i utlänningslagstiftningen. gjorde en översyn av och hela den svenska lagstiftningen, bland annat just utlänningslagen. Då, 1996, pekade man mycket på att barn över huvud taget inte var synliga i utlänningslagen. Då omhändertog vi och satte barn i förvar i häkten. Då hade heller inte barn rätt till skola på samma sätt som , och gömda barn hade inte rätt till hälso- och sjukvård. Allt detta har vi åtgärdat. Vi har en lagstiftning som säger att man ska ta hänsyn till barnets bästa. Det innebär att man i alla led av asylprocessen, i mottagningen och i utredningarna men också i verkställigheten, ska se till barnets bästa. Här har det ändå skett en metodutveckling. Man har försökt hitta olika metoder för att möta de här barnens behov. Jag säger inte att vi är färdiga. Jag tror, som sagt, nästan inte att vi kommer att bli färdiga, men jag tror att vi har kommit en bit på väg och att vi kan vara ganska stolta över det. Att vi har satt in barnets bästa i utlänningslagstiftningen betyder inte att det räcker med att vara barn för att få uppehållstillstånd. Däremot måste man alltid utreda och beakta barnets bästa i de avvägningar som görs. När man gör avvägningar när det gäller humanitära skäl är det väldigt många olika omständigheter som man tar hänsyn till, hur barnen har varit här, hur barnen mår och så vidare. Det ska vägas ihop med en rad andra omständigheter i det enskilda fallet. Men jag kan hålla med om att beslutsmotiveringarna måste bli tydligare. Man måste från myndigheternas sida redovisa hur man har tagit hänsyn till barnets bästa, hur man har vägt in det i besluten. Där finns det fortfarande väldigt mycket att göra. 73 (): Jag håller med om och tycker att det känns bra att det har blivit bättre. Det går framåt, men det går väldigt sakta. De barn som har kommit hit som asylsökande har ju hanterats väldigt illa i livet. De har tvingats fly från sitt hemland och varit med om hemska upplevelser. De har upplevt sådant som är svårt för oss att förstå. Många har någon nära anhörig som har dödats framför deras ögon, kanske till och med mamma och pappa. Och när de har kommit till har de inte haft möjlighet att bearbeta det som de har upplevt. Det relativt normala liv som uppstår i med skolgång, vilket är bra, och andra aktiviteter slås i spillror när ett avslag kommer, oavsett om man har fått vänta en lång eller . De hemska upplevelserna i hemlandet dyker upp på nytt, och man får det här posttraumatiska stressyndromet, som det pratas om. Därför är det viktigt att man verkligen tar hänsyn till alla skäl som barnen har och att det inte bara blir en lång väntan som gör att barnen mår sämre. Migrationsministern svarade inte på min fråga om hon är beredd att tänka om när det gäller detta med nya ansökningar. Migrationsministern säger att barn far väldigt illa på grund av att man gör nya ansökningar, men det är inte på grund av att man gör nya ansökningar som barn far illa utan på grund av det som de bär med sig från sitt hemland och den tid som de har varit i . Att man gör nya ansökningar beror också på att man inte upplever att den asylprocess som man går igenom är rättssäker. Vi har pratat länge om att man ska lägga ned , men det dröjer, och det dröjer. I stället kommer man med ett förslag. Bara för att barnen mår bättre om de inte behöver vänta så länge tar man bort det här med ny ansökan. Det är att börja i fel ända. Man måste börja med att skapa den rättssäkra asylprocessen. Sedan kan man eventuellt ta bort detta med ny ansökan. Jag vill komma tillbaka till en sak som är viktig när det gäller barn, nämligen att man utreder deras behov i ett väldigt tidigt stadium. Vid ett seminarium här i som även ministern deltog i, som var anordnat av barnläkare och , framhölls vikten av att barns hälsotillstånd undersöks tidigt i asylprocessen. Jag har varit med om ett fall då en flicka först efter det att hon varit i blev undersökt, , av förtroendeläkare. Hennes pappa hade dödats framför hennes ögon. Undersökningen ledde till att hon fick uppehållstillstånd. Om flickan hade undersökts hade man kanske kunnat undvika en lång oviss väntan och ett försämrat hälsotillstånd. Avser ministern att medverka till att barn, när de utreds i asylprocessen, får en nödvändig läkarundersökning i ett mycket tidigare stadium? 74 Statsrådet (): Först och främst gäller det detta med ny ansökan. Jag håller med om att väldigt många av de barn som kommer till mår dåligt redan när de kommer därför att de har upplevt väldigt tragiska händelser. De har upplevt traumatiska saker, och det har de med sig i bagaget. Därför tror jag att det, när de väl kommer hit och söker asyl, är oerhört viktigt att den processen är tydlig, rättssäker och också hålls så kort som möjligt. Med det system som vi har kan man ansöka hos och överklaga hos , och efter ett slutligt avvisningsbeslut kan man lämna in hur många nya ansökningar som helst. Det leder till att processen drar ut , och jag menar att det ändå drabbar barnen i första hand. Vad som då kommer är flera nej, och barnläkare och barnpsykologer har visat väldigt tydligt att man mår ännu sämre när avvisningsbeslut kommer. Jag menar att man måste få en tydlig process som har en tydlig början och som har ett tydligt slut och att man sedan ska få ett ordentligt stöd i ett återvändande. Jag tror att det kommer att underlätta om det blir kortare handläggningstider och kortare vistelsetider i . Jag tror nämligen att det här systemet leder till att människor får falska förhoppningar. De tror att de kanske får stanna bara de gör nästa ansökan. Jag menar att det här kommer att vara en förbättring för i första hand barnen. Sedan ställde frågan om en särskild paragraf om barn. Det sitter just nu en parlamentarisk utredning som ser över utlänningslagen i syfte att förtydliga lagen. Man tittar bland annat på just humanitära skäl. Man ska också göra en översyn när det gäller barnets bästa. Hur har barnets bästa tillämpats i utlänningslagstiftningen? När den utredningen kommer får vi ett väldigt bra underlag för att se hur vi kan gå vidare med det här. hänvisade till ett program, Kalla fakta. Jag såg också det. Jag kan bara hålla med om att det var förfärligt att se. Det var verkligen förfärligt att se en 15-årig flicka släpas skrikande och helt hysterisk in i en buss. Så vill vi inte ha det. Vi måste hitta system för att förebygga att det går så här långt. Där tror jag också att detta att man minskar handläggningstiderna kommer att få en effekt. Sedan måste vi ha myndigheter som ger de här familjerna stöd i sitt återvändande, så att de känner en trygghet när de ska återvända och hinner förbereda sig för ett återvändande, så att det inte kommer som en chock. Det tror jag är oerhört viktigt. Det finns rutiner och riktlinjer, men jag kan informera om vad som har hänt efter det här programmet: håller tillsammans med polisen på att titta igenom de här rutinerna och riktlinjerna just för att förtydliga dem. 75 (): Jag håller med om att det är viktigt att processen går fort, men den ska också vara säker. Jag tycker fortfarande att man börjar i fel ända när man börjar med att ta bort möjligheten att göra en ny ansökan innan man har förändrat själva processen. Det är också bra att man tittar över rutinerna, för det här programmet var något av det mest fruktansvärda jag har sett. Man pratar om kompetens när det gäller att lyssna på barn och att den förbättras genom utbildning. Vid en presentation av i socialförsäkringsutskottet sade migrationsministerns efterträdare på att man inte har nått så långt som man skulle önska. Det håller även migrationsministern med om. Det är väl först som arbetet intensifierats. Men de barn som finns i asylprocessen och har fått avslag av och har ju varit här så pass länge att den nya medvetenheten om och fokuset på barns egna skäl inte varit aktuella som deras asylärenden utretts. Det borde vara angeläget att de ärenden där barn är inblandade och deras skäl inte beaktats fick en ny prövning med barnens skäl i fokus. Ett alternativ är att ge de asylsökande som har varit länge i landet amnesti. De barn som mår dåligt skulle äntligen få hjälp att påbörja sin rehabilitering. Jag tror att det är en bättre väg att gå än att förbjuda nya ansökningar. Det är ett dåligt förslag så länge som vi har en asylprocess som inte är rättssäker. Är ministern beredd att låta ansökningar med barn inblandade få förnyad prövning med barnets skäl i fokus och låta innehåll bli verklighet genom att se till barnets bästa? Eller är ministern beredd att låta dessa familjer med barn få amnesti? 76 Statsrådet (): När det gäller förnyad prövning har vi haft barnets bästa i utlänningslagen . Jag tror att jag vågar påstå att det inte finns någon barnfamilj som väntar på beslut som kom hit , om det inte är några mycket särskilda skäl. Amnesti är för mig för det första någonting som har med brottslingar att göra. För det andra menar jag att amnesti i det här sammanhanget är en total rättslöshet. Då säger man att man över huvud taget inte bryr sig om lagen utan låter alla få stanna. Vi har en bra lagstiftning. Jag tror att det är oerhört viktigt att hålla fast vid principen att vi ska ha en rättssäker prövning av alla som kommer till och söker asyl. Det är också ett av de viktigaste argument vi har i våra förhandlingar med EU. Vi kräver att det ska vara en rättssäkerhet med individuell prövning, att alla ska få en prövning av sina skäl. Det tycker jag är väldigt viktigt. tog upp frågan om att utreda barns behov . Det tror jag också är väldigt viktigt. Det gäller att se till att barn får den undersökning som de behöver. Alla som kommer till som asylsökande får erbjudande om hälsoundersökning. Barnen får dessutom tillgång till skolhälsovården. Men det som jag tycker är ännu viktigare är att man verkligen ser till att man utreder barns egna asylskäl och jobbar vidare med att förbättra metoderna när det gäller den delen. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkanden /04:KU1 och KU4 betänkanden /04:SoU2och SoU3 betänkande 2003/04:AU2 Anmäldes och bordlades Skrivelser 2003/04:36 Hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning vid förundersökning i brottmål 2003/04:46 redogörelse för tillämpningen av lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll 14 § Anmälan om interpellationer Anmäldes att följande interpellationer framställts 2003/04:139 av ()till statsrådet för krigsmaterielexporten och JAS-affären 2003/04:140 av förste vice talman ()till statsrådet /04:141 av ()till statsrådet öppnare arbetsmarknad 2003/04:142 av ()till näringsminister till 2003/04:143 av ()till utbildningsminister /04:144 av Per ()till utbildningsminister 2003/04:145 av ()till utrikesminister i fattigdomsbekämpningen