prot · GR0950 · 2003-12-16 00:00:00 — I betänkandet står det lite annorlunda, att vi ska uppnå målet . Har det skett en förskjutning? I så fall har åtagandet blivit ännu större, vilket jag i och för sig tycker är bra. Men jag vill bara veta vad som gäller. 161 () replik: Det som gäller är det som utskottet säger och ingenting annat. Det är svaret på frågan. 162 () replik: Jag vill inleda med att säga en positiv sak innan jag går in på det mer negativa. Jag tycker att det är väldigt bra att majoriteten i utskottet tillstyrkte yrkande om att bistånd inte ska kunna gå till militära aktiviteter. Linjen ska vara tydlig om att bistånd ska gå till bistånd och ingenting annat. Jag är väldigt glad över att ni accepterade den skrivningen. Sedan vill jag kommentera lite grann det som var inne på när det gäller vår reservation. Detta var första gången som regeringen inte tydligt visade hur biståndspengarna ska fördelas. Det var oerhört svårt för oss i oppositionen när vi skulle utforma våra budgetar att vi inte visste hur mycket olika regioner, kontinenter eller organ skulle få. Där hoppas jag på en bättring . Det handlar inte bara om politikernas insyn, utan det handlar också om allmänhetens insyn i biståndet. Vidare vill jag återkomma till enprocentsmålet, och där har jag en konkret fråga. Vad är det som gör att vi den här gången ska kunna lita mer på Socialdemokratin än tidigare? Det är ju inte så att ni någonsin har uppnått enprocentsmålet under alla de decennier som ni har regerat . Vad är det som gör att ni är så mycket mer trovärdiga den här gången? står det när de statsfinansiella läget tillåter och ibland står det om det statsfinansiella läget tillåter, men vad betyder det egentligen? Det är egentligen bara en prioriteringsfråga. Tycker man att det här är tillräckligt viktigt eller inte? I grunden handlar det om att prioritera. Men jag vill höra lite mera konkret: Vad är det som gör att vi ska kunna lita mera på er den här gången än tidigare? 163 () replik: Det är väl inte riktigt sant att säga att det var ett ras i informationen i budgeten just för det här året. Jag har jämfört med hur det var , och det var inte så mycket mer information då. Men om vi ser det över en längre tidsperiod är naturligtvis informationen i årets budget i magraste laget för att det ska vara möjligt att i en demokratisk process att motionera om förändringar och så vidare. Sedan kan man i och för sig ställa frågan: Om vi från har avhänt oss beslutsrätten över detta, är det då rimligt att man motionerar om att ett land ska få mer eller mindre pengar? Eller ska dessa motioner behandlas som vägmotionerna, när vi föreslår att den och den vägen ska byggas där eller där? Det är i alla fall en relevant frågeställning eftersom vi har avhänt oss den beslutsrätten. Nåväl, det som vi i utskottet har skrivit om att vi vill ha mer information är väl grundat. Regeringen har för avsikt att förverkliga detta, men det rymmer vissa svårigheter, det ska erkännas. Beträffande budgeten säger vi ingenting annat än vad vi har sagt . Vi har i alla fall gjort en ganska kraftig ökning . Även var det en ganska kraftig ökning. Det var med efterverkningar efter kriserna då det gick väldigt sakta. Men sedan har det varit större ökningar mot enprocentsmålet. Vi har aldrig rubbat målet. Vi står fast vid att det ska vara , och vi anstränger oss för att försöka att nå dit. måste vi inta ett ansvarsfullt förhållningssätt när det gäller vad ekonomin tål, och det är i väldigt hög grad beroende av omvärlden, hur mycket skatter vi får in och så vidare. 164 () replik: Kort bara om det här med penningfördelningen: För oss handlar det inte om att vi vill se specifikt hur mycket enskilda länder ska få, utan det handlar om regioner. hade vi i alla fall tillgång till information om hur fördelningen var mellan olika världsdelar. I och med att många av våra partier har ett starkt engagemang vill till exempel satsa mycket på och vill ta bort en hel del bistånd till är det väldigt viktigt för oss att kunna göra en tydlig kalkyl, men det kan man inte när det inte finns några siffror och inget underlag. Kort bara om enprocentsmålet igen: Jag hoppas verkligen innerligt att det som du säger är sant och att det kommer att uppnås. Men jag kommer inte att tro Socialdemokraterna förrän jag ser det hela på papperet i och med att det aldrig har hänt tidigare i historien. 165 () replik: När det gäller det här med regioner och länder ska vi försöka få regeringen att ge en så fyllig information som möjligt . Men den måste ju vara behäftad med de brasklappar som krävs om vi har delegerat beslutsrätten härifrån. Det är ändå ganska rimligt att när oppositionen ska motionera, och även enskilda s-ledamöter för den delen, ska man ha ett bedömningsunderlag som gör detta möjligt. I den meningen slår alltså reservationen, såsom texten nu har blivit, in öppna dörrar. När det gäller volymmålet torde det nog vara ganska känt var utrikesutskottet har stått oavsett partier. Det finns egentligen bara ett parti som avviker. De avviker ju markant. De vill ge en sjättedel mindre i bistånd. Sedan finns det ni som vill ge lite mer. Det skiljer ju inte så mycket. , som vill ge mest, vill ge en tjugondel mer. Det är inte så där otroligt mycket. Vi står för att vi vill tillbaka till enprocentsmålet. Det är politiskt viktigt. Det är så politiskt viktigt för oss att vi har en uppgörelse med v och mp om att vi ska nå dit . 166 SERMIN ÖZÜRKÜT (v): Jag skulle först och främst vilja säga att instämmer i förslaget i betänkandet. Enligt betänkandet är en återgång till enprocentsnivån en viktig symbolfråga som bör prioriteras, och en höjning av biståndet till av bruttonationalinkomsten ska genomföras så snart det finansiella läget så tillåter. Vi delar den uppfattningen bestämt. Enprocentsmålet är viktigt för att säkra medel till det internationella utvecklingssamarbetet. Poängen med enprocentsmålet är att det inte ska vara konjunkturkänsligt. Lika mycket av vår bruttonationalprodukt ska ges till fattiga länder oavsett tillväxten i . I ett annat betänkande, Politik för global utveckling, behandlades nya utvecklingspolitik. Denna kommer att ha ännu större effekt på fattigdomsbekämpningen när betänkandet omsätts i praktisk politik. För hur viktigt det än är med bistånd till utvecklingsländer kan fattigdomen aldrig bekämpas framgångsrikt utan att all internationell politik, framför allt handelspolitiken, strävar åt samma håll. Det är därför förhoppning att kombinationen av biståndsökningar och en ny utvecklingspolitik ska leda till en mer radikal och rättvis internationell politik från sida. Med detta yrkar jag bifall till förslaget i detta betänkande. 167 (): Jag ska också fatta mig kort. Vi har varit med om att förhandla fram den här budgeten, så vi har inga reservationer. Vi hade också en bra och klargörande diskussion i utskottet just om det här med möjligheten att läsa underlaget med specificerade detaljer med avseende på länder och så vidare. Jag håller därför med om att den reservation som finns helt enkelt är onödig och slår in öppna dörrar. I sak står vi dock bakom både det som utskottet säger och det som står i reservationen. Vi hoppas på bättre underlag framöver. Det påtalades också till regeringen . Den stora och intressanta frågan är naturligtvis volymmålet. Jag håller inte med när han säger att det lika gärna kan stå ett streck eller att detta med volymmålet skulle vara en öppen fråga. Det här har otroligt stor symbolbetydelse, och också planeringsbetydelse. Därför är det väldigt oroande när vi nu hör rykten där Sida är rädda för att vi inte, varken 2006 eller 2007, kommer att uppnå det enprocentsmål som vi faktiskt har kommit överens om. Det skulle vara väldigt skönt om någon med auktoritet kunde dementera det här. Jag tycker att mumlar lite i skägget, och när frågade minister lät det inte som om hon var så väldigt insatt i just det här. Det är ett oroande rykte som jag verkligen förutsätter är falskt och ogrundat. Överenskommelsen oss emellan har varit väldigt tydligt. Det är ju så att är något av ett biståndslokomotiv i världen. Vi är trendsetters. Enprocentsmålet ska ligga fast, och det ska uppnås. Där behöver inte tveka om var hon har . Vi kommer att fortsätta kämpa mycket hårt för detta. 168 () replik: Jag hann inte bläddra färdigt i budgeten inför replikskiftet, men om jag minns rätt är det ju så att det här procentmålet, , inte har ändrats om vi talar om 2005. kommer jag inte ihåg hur det var 2006. Men jag vet bestämt att detta är en rent teknisk fråga. Vad jag vet har det inte inom den uppgörelse som finns mellan s, v och mp förts någon förhandling om . Man har ändå i budgeten skrivit . Om Sida planerar någonting har de ingenting annat att planera efter än det som står där. Men det kunde lika gärna ha stått ett streck, tycker jag, i budgeten. Det har helt enkelt inte diskuterats hur det ska se ut. Vi har ju för avsikt att fortsätta samarbetet med v och mp. Det här beror alltså helt och hållet på hur de förhandlingarna utfaller. Men utskottsmajoritetens uppfattning är solklar. Det råder ingen tvekan på den punkten. 169 () replik: Det är något mysko med det här slirandet och glidandet. Vi har visst kommit överens. Vi har ett 121-punktsprogram. Där står det att vi inom mandatperioden ska vi uppnå enprocentsmålet om det statsfinansiella läget så tillåter. Det är ju en brasklapp, men i alla sammanhang har man hävdat utom , då jag tycker att det låter som om s börjat sväva på målet att det här är en målsättning som ska uppnås. Jag har tagit del av planeringsunderlaget för Sida, som har att effektuera det här. Där finns inte den här uppskrivningen till med under den här mandatperioden. Det skulle vara väldigt skönt om det på ett auktoritativt sätt kunde dementeras. Det är inte en öppen fråga. Det är inget streck. 170 () replik: Det kan klart dementeras. Det som gäller är 121-punktsprogrammet och ingenting annat. Problemet är alltså att 121-punktsprogrammet måste omsättas i ett konkret uttryck, och det har inte skett i förhandlingarna mellan v och mp. Man har inte förhandlat om . Det är det man rimligen ska göra , inför vårbudgeten. Om man ska uppnå och det statsfinansiella läget medger detta begriper ju var och en att man inte kan ligga kvar på det belopp som man ligger på . 171 () replik: Det statsfinansiella läget rymmer i alla fall nästan 900 miljarder att spela med, och vi kommer att slåss väldigt hårt för att enprocentsmålet ska uppnås eftersom det är så som vi och omvärlden har uppfattat överenskommelsen för mandatperioden. 172 (): I mitt inlägg i debatten angående biståndspolitiken vill jag ta upp kvinnornas roll i fredsarbetet och vid konfliktlösningar. Krig och väpnade konflikter är ett av de mest könssegregerade områden som finns, och de brutala krigen är mäns verk. Maktlystna män söndrar. De skapar kaos, krig och fattigdom. Detta ödelägger människors liv och skapar nya konflikter. som samhällen slås i spillror är det kvinnorna som talar om försoning över etniska och religiösa gränser. Det handlar om kvinnor som utsatts för det ständigt närvarande våldet och för brutala våldtäkter, som ingår i krigets mönster. Trots dessa övergrepp har kvinnorna kraft att kämpa och ta hand om barn, gamla och sjuka i sin omgivning. Vi vet också att det är kvinnorna som står för försörjningen av barn och gamla i de sönderslagna samhällena. Vår tids största utmaning måste därför bli att satsa på dessa kvinnor. Målet om att halvera den extrema fattigdomen i världen kan endast nås om bistånden riktas till kvinnorna i de fattiga länderna. Därför har i betänkandet politik för global utveckling föreslagit att det ska utarbetas strategier och metoder för hur vi kan gå till väga för att i utvecklingspolitiken förhindra diskriminering av kvinnor. Den svenska biståndspolitikens mål ska vara att skapa utveckling som leder till självförsörjning. I det internationella biståndsarbetet är också de frivilliga organisationernas arbete av stor betydelse. I det arbetet deltar genom olika projekt i de fattiga länderna dels för att demokratisera och lyfta fram kvinnorna, dels för att lära kvinnorna och informera dem om hur de förbättrar sin egen hälsa. För mig som centerpartist är det viktigt att öka de fattiga människornas egenmakt, och framför allt kvinnorna behöver ett stort stöd. I kampen för att bekämpa fattigdom och orättvisor är biståndspolitiken oerhört viktig för att skapa demokratiska, jämställda och livskraftiga samhällen. Möjligheter att ställa krav på mottagarländerna att också involvera kvinnorna i samhällsutvecklingen får väl anses vara goda om det sker i samband med att bistånd beviljas. Vi vet att kvinnorna står för det mesta av livsmedelsproduktionen i , men ytterst få äger den mark de brukar. Detta är en orsak till bristen på livsmedel i områden där människor saknar daglig föda. Jag vill också säga några ord om kvinnorepresentationen. antog resolution , som handlar om att stärka kvinnornas roll i krishanteringen. Innehållet i resolutionen innebär att kvinnorna ska göras delaktiga i allt FN-arbete som rör problemlösningar. Här har som ett av världens mest jämställda länder ett särskilt ansvar för att agera kraftfullt för en implementering av resolution i allt FN-arbete. Kvinnors underrepresentation på olika beslutsnivåer, såväl lokalt som globalt, måste undanröjas. Om situationen i världens ska förbättras krävs att kvinnorna blir delaktiga där konfliktlösningar diskuteras. Världen består av både män och kvinnor, och maktens män måste inse att kvinnorna inte bara är offer i områden med krig och fattigdom utan också en resurs i fredsarbetet. Kvinnor har ett bredare perspektiv på begreppet säkerhet än många män. För kvinnor betyder inte fler vapen ökad säkerhet. Fattigdomen kommer inte att minska så länge det är lättare att få tag på vapen än en säck majs. I de delegationer som besöker krigsområden för att fastställa behoven borde det vara en självklarhet att även kvinnor deltar för att tillvarata kvinnors erfarenheter av krig. Detta är en stor brist . Det krävs att fler kvinnor tar plats där internationellt bistånd och internationella konflikter diskuteras. erfarenhet säger att vi ska satsa på kvinnorna. Det intygar också chefen för kontor. Det är hög tid att kvinnorna omfattas av de mänskliga rättigheterna och blir fullvärdiga världsmedborgare. 173 (): Låt mig trots allt förlänga denna långa dags färd med att konstatera att resonemanget i debatten om enprocentsmålet gett tydliga svar. måste jag konstatera att det är en stor bluff som regeringen och samarbetspartierna kör med när det gäller att kunna nå målet . Jag förstår att blir ledsen, men hon har blivit lurad. Det är inte så att Sida bara kan skriva upp procentsatsen. inser också vad detta innebär. Det handlar om att satsa pengar i en statsbudget för att nå målen. Trots att vi i velat satsa mer för att inte få en alltför hög tröskel för att nå målet når vi det inte . Om man ska nå enprocentsmålet och verkställa det krävs enorma insatser i budgetarbetet. Jag önskar lycka till i det arbetet. Det är i och för sig viktigt, men det är inte realistiskt. Därför är detta tyvärr en informationsbluff från samarbetspartiernas och regeringens sida. 174 () replik: Min åsikt är inte att det är en informationsbluff, utan det är realismen som speglas. I den budget som har stöd av och sägs ordagrant: ligger ramen beräkningsmässigt på av BNI plus . Det betyder alltså att den ligger kvar på samma belopp beräkningsmässigt. Om man då vill roa sig med att fundera över vad detta innebär, med det BNI som var när budgeten skrevs, betyder det att man går från till 22 792 miljoner, alltså 1 miljard till, och 2005 går man upp till 23 833 miljoner, det vill säga ytterligare ungefär 1 miljard. Utan att göra någon som helst justering av procenttalet ökar biståndet med 1 miljard i absoluta pengar. Att det står som det står och det finns också redovisat i tabeller är naturligtvis ett resultat av att man såg framför sig de problem som fanns och därför inte i förhandlingarna ville låsa de fasta beloppen. Det innebär för den skull inte att man ger upp det mål som man kommit överens om. Men har naturligtvis rätt i att om man ska uppnå 2006 kräver det ganska kraftiga satsningar, vilket ytterst kommer att avgöras av om statsfinanserna klarar detta. Det gäller vilket område vi än är inne på. råkar det vara så viktigt när det gäller biståndet att tillägget alltid står där. Jag tycker att det är ett alldeles onödigt tillägg eftersom det är självklart. Det gäller ju alla områden. Om det visar sig att vi inte får in de skatter vi tänkt oss, att vi inte har den tillväxt i ekonomin som vi tänkt oss, måste vi ta hänsyn till det. Det innebär dock inte att vi ger upp målet. Socialdemokraterna har naturligtvis för avsikt att fortsätta förhandlingsarbetet med och mandatperioden ut. 175 () replik: I och för sig ogillar jag exercisen med enprocentsmålet. Jag har haft den debatten i mitt eget parti. Det handlar inte bara om procentsatser och pengar, utan om mycket mer. Det är vi överens om. har vi det målet och har haft det . har rätt i sitt resonemang. Jag har inte invänt mot det. Det krävs alltså betydligt mycket mera för att nå upp till målet. Vi satsar 4 miljarder mer än regeringen och kommer ändå inte upp till det . Det som ni gör stämmer alltså ungefär. 1 miljard plus ytterligare 1 miljard ger en ökning som naturligtvis är märkbar men når inte upp till målsättningen . Jag betvivlar inte i övrigt Socialdemokraternas ambition att nå målet . Men det var fråga om att just vederlägga skrivningen. Att nå målet och få det verkställt eller att fatta beslut om att nå målet är en väsentlig skillnad. Men jag har fått svar på det. 176 () replik: Jag har idkat lite huvudräkning. Jag kan konstatera att ökningen utöver förändringen av BNI som det innebär är i storleksordningen . Det är kraftiga belopp. Det är den inriktning vi haft för politiken, och det är dit vi syftar. Men blir inte expansionsutrymmet så stort i ekonomin som vi förväntar oss måste vi givetvis ta hänsyn till det, precis som här försöker markera. Det får avgöras i de förhandlingar som vi har mellan de så kallade samarbetspartierna. 177 () replik: Jag kan bara önska regeringen och samarbetspartierna lycka till i de förhandlingarna och ge rådet att satsa mer på tillväxtfrämjande åtgärder så att vi har möjlighet att nå målen tidigare. Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2003/04:UU2 Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd (prop. 2003/04:1 delvis). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 13 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2003/04:161 Till Interpellation 2003/04:161 av () om etikkommission för statliga företag kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är utlandsresa. uppdrag 2003/04:168 Till Interpellation 2003/04:168 av () om rättssäkerheten Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är utlandsresor. Till Interpellation 2003/04:183 av om inomhusmiljö Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokat engagemang samt juluppehåll. Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . 14 § Svar på interpellation 2003/04:128 om ett självständigt Somaliland 178 Utrikesminister (): har frågat mig på vilka sätt jag avser verka i det internationella samfundet för att Somaliland ska bli erkänt som en självständig stat. I mitt svar vill jag redovisa de överväganden, såväl politiska som folkrättsliga, som vägleder regeringen i fråga om ett internationellt erkännande av Somaliland. Somaliland utgör en del av som föll sönder under inbördes strider . Sedan ett drygt år tillbaka pågår en freds- och försoningskonferens om inom ramen för den subregionala organisationen som samlar , , , , , och . Målet är att ena de olika somaliska ledarna kring det framtida styrelseskicket samt lösa frågor om avväpning av väpnade grupper och försoning mellan parterna. Det som inger förhoppning i förhållande till tidigare fredsprocesser är dock att de allra flesta somaliska parterna nu deltar i processen. Företrädare för Somalilands myndigheter har däremot valt att inte delta. Jag menar därför att trots att representanter för myndigheter i Somaliland inte deltar i konferensen så kan förhandlingarna få stor betydelse för olika delar eftersom en central fråga är graden av självstyre för olika regionala administrationer. Det internationella samfundet och bör inte föregripa utgången av dessa förhandlingar. Även Afrikanska unionen har engagerat sig. Det är positivt att grannländer, i den regionala organisationen , är engagerade i processen. Det breda afrikanska engagemanget är i sig betydelsefullt, och det är angeläget att det internationella samfundet på alla sätt stöder inriktningen på fredsprocessen som syftar till att inbegripa alla delar av . I det här sammanhanget vill jag peka på att detta också är slutsats. poängterar vikten av respekt för suveränitet, territoriella integritet och politiska självständighet samt landets enighet i överensstämmelse med FN:s stadga och principer. Vidare stöder det allomfattande synsätt som IGAD har, det vill säga vikten av att nå en hållbar lösning med ett brett deltagande. spelar en mycket aktiv roll i den internationella grupp av observatörer som följer fredsförhandlingarna på plats i . har också inom EU verkat för stöd till processen som givit ekonomiskt stöd, dels till själva processen men även till fredsfrämjande arbete i . Angående ekonomiskt stöd kan jag säga att ger bistånd, i huvudsak genom enskilda organisationer och FN-organ, till alla delar av vilket innefattar Somaliland. Jag vill nu redovisa vår allmänna syn vad gäller att erkänna stater. tillämpar den så kallade universalitetsprincipen, som innebär att i princip erkänner de stater som uppfyller de folkrättsliga kriterierna för en statsbildning. De kriterier som uppställs är att det finns ett väl definierat territorium, att det på detta territorium finns en befolkning och att det finns någon form av regering som utövar effektiv kontroll över territoriet och befolkningen i fråga. Vad avser sistnämnda kriterium tillämpar den så kallade effektivitetsprincipen. Den innebär att det ska finnas en rimlig stabilitet inåt, med vilket menas någon form av statlig myndighet som upprätthåller kontroll över territoriet i fråga och utövar sin suveräna befogenhet. Därutöver ska den nya staten ha förmåga att agera självständigt på det internationella planet. Förutom dessa kriterier beaktas också vissa andra folkrättsliga aspekter såsom om den nya staten tillkommit på ett folkrättsenligt sätt samt om staten kan uppfylla kraven på respekt för mänskliga rättigheter. Med detta sagt bör man komma ihåg att det inte finns någon skyldighet att erkänna andra stater. Vad gäller Somaliland utgörs territoriet i huvudsak av det som en gång var Brittiska Somaliland. När bildades slogs Brittiska Somaliland och den italienska kolonin samman. Territoriet för nuvarande Somaliland är förhållandevis väl definierat om än inte oomtvistat. Likaså finns det en befolkning på detta territorium. De som gör anspråk på att vara styrande myndigheter bedöms ha förhållandevis god kontroll över territoriet och befolkningen inåt. Vad avser förmågan att agera självständigt på det internationella planet kan man i sammanhanget konstatera att ingen annan stat eller organisation än så länge har erkänt Somaliland, vare sig inom den afrikanska unionen eller FN. Somaliland har enligt min vetskap inte heller ansökt om att bli upptaget som en medlemsstat i FN. För svensk del är det ofta genom att rösta för ett upptagande som medlemsstat i FN som vi först erkänner nya stater. Oavsett om Somaliland uppfyller de folkrättsliga grundkraven på en stat eller ej finns det som sagt ingen skyldighet att erkänna stater. tar också i beaktande om det finns särskilda skäl mot ett erkännande. Till exempel kom erkännande av , och först , 1973 respektive 1972, det vill säga efter att de gjorde anspråk på att vara självständiga stater.