prot · GR0921 · 2003-10-29 00:00:00 — Jag vill inleda med att tacka för ett mycket kunnigt och intressant anförande. Kan vi fortsätta att förbruka råvaror, material, vatten och energi i nuvarande takt utan att det får allvarliga konsekvenser? Kan vi fortsätta på samma sätt som som miljarder människor i , , och med flera länder ställer berättigade krav på att få leva ett bättre liv med liknande konsumtionsvanor som vi har? Har vi ett ansvar för att bryta den förblindade slit- och slängkulturen som i mycket präglar den så kallade rika världens levnadsmönster? Jag tror att det är hög tid att på nytt ställa dessa frågor. Också i en debatt som har ett ganska snävt nationellt perspektiv och som handlar om så dramatiska ting som nya delmål för återvinning av matavfall, förbränningsskatt eller inte, farligt avfall från hushållen, returdrycksförpackningar, slutförvaring av kvicksilver för att inte tala om försäljning av statens enda kvarvarande aktie i . Denna typ av diskussioner riskerar annars att fastna bland skräpet vid återvinningsstationerna eller överröstas av suckarna från alla oss som kommer att kånka komposthinkar framöver. Jag är övertygad om att människor i vårt land är beredda att göra omfattande insatser för att uppnå viktiga miljömål genom att bidra till att mängden avfall minskar och att avfallet i största möjliga utsträckning kan komma till nytta som resurs i kretsloppet. Men för att den utveckling som inletts ska kunna fortsätta och för att alla ska känna sig delaktiga i denna för framtiden så avgörande uppgift måste vi här i , bland myndigheter och förvaltningar och inte minst hos producenter av alla de slag underlätta för alla enskilda att kunna delta och känna engagemang. I vissa avseenden pekar propositionen och betänkandet åt detta håll, medan det i andra delar inte görs tillräckligt för att förenkla och förbättra, och på något område till och med försvåras. Det allra bästa sättet att komma vidare i arbetet för giftfria och resurssnåla kretslopp måste vara att mängden avfall minskas. Detta stämmer väl överens med den avfallshierarki som EU antagit och som vi i också arbetar utifrån. Att i första hand minimera mängden men också återanvända och återvinna, i tredje hand bränna för att få energi och i sista hand deponera är en bra ordning. Arbetet, inte minst inom EU, med IPP, en integrerad produktpolitik, är ett stöd i strävan att förbättra innehållet i avfallet men också att minska mängden. Jag vill fråga miljöministern om det pågående arbetet som går framåt ändå inte innebär att det skulle vara möjligt att, som och föreslår, omformulera delmålet under miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö så att det klart uttalas att avfallsmängderna ska minskas. Regeringen tar för lätt på frågan om hanteringen av burkar och glas från privatimporten av brända och destillerade drycker. Utskottet är lite mer vaket men törs inte riktigt dra korken ur och kräva åtgärder från regeringen. Stålburkar som är olönsamma att återvinna och glasflaskor som återvinningsföretaget inte kan krama en droppe i ekonomisk ersättning ur, förs in i landet i enorma mängder. Detta har bland annat lett till att har eller kommer att få stora ekonomiska problem om inget görs omgående. Regeringen säger att utvecklingen av den privata importen noga bör följas och vid behov åtgärdas. Utskottsmajoriteten, som inte vill bråka alltför mycket med vännerna på andra sidan Strömmen, säger att man förutsätter att regeringen skyndsamt vidtar de åtgärder som erfordras för att förtroendet för retursystemet som helhet inte ska skadas. Jag vill att miljöministern här och berättar vad regeringen gör för att rädda ett återvinningssystem när det gäller framför allt returglas som så tydligt är i gungning. Slutligen vill jag konstatera att när kommer med radikala och bra förslag om att införa en skrotningspremie för gamla tvåtaktsmotorer för båtar och gräsklippare, svarar utskottsmajoriteten med en längre utläggning om avgaskrav för dieselmotorer hos dumprar, grävmaskiner och stenkrossar. Att en äldre gräsklippare under en timmes användning släpper ut lika mycket miljöskadliga föroreningar som en modern bil gör under 400 mils körning tycks inte bekymra utskottets majoritet nämnvärt. Jag vill avsluta med att yrka bifall till reservation 1, trots att mitt hjärta blöder för samtliga tio reservationer som står bakom. 9 (): Åhörare och riksdagsledamöter! Vad är det som gör ett miljöarbete bra? Det som jag tycker är avgörande för att ett miljöarbete blir framgångsrikt är att det finns ett helhetstänkande, att olika aktiviteter och åtgärder samspelar och strävar åt samma håll. Det ska finnas mål som är tydliga och som strävar åt ett tydligt håll. Vi ska veta var vi är och vart vi vill komma. Det ska finnas styrmedel som hjälper oss att ta oss till detta mål. Framför allt ska det inte finnas regler som hindrar delaktighet. I stället ska det finnas regler som skapar delaktighet och möjligheter till nya lösningar och nya innovationer. Detta är tre delar som jag tror är viktiga i en fungerande helhet, tre delar som jag tycker inte fungerar fullt ut i dagens kretsloppsarbete. Ett samhälle med giftfria och resurssnåla kretslopp. Det är stora ord. Så heter propositionen. Jag tycker inte att det finns riktig täckning för dessa ord i regeringens kretsloppsarbete. Det är inte tydligt för mig hur man tänker sig att uppfylla dessa stora ord. Det tillsätts utredningar, och det delas ut uppdrag. Men regeringen har själv, som jag uppfattar det, väldigt lite egna idéer. Jag ska ge ett exempel. När det gäller samordning och utveckling av strategin för giftfria och resurssnåla kretslopp ges i uppdrag att återkomma med hur strategin ska utvecklas vidare. Vad jag kan se finns det väldigt lite av vad regeringen vill skicka med och vilka problem man ser och som man vill att ska lösa. Därför skulle jag vilja göra ett medskick när det gäller ett problem som jag ser att borde ta tag i när man ska utveckla den här kretsloppsstrategin. Det gäller att man i avfallshanteringen måste ta hänsyn till det stora flödet av kemikalier som vi har i samhället . Om man har en ökad mängd naturfrämmande ämnen i produkter som finns i samhället måste det följas av en ökad ansträngning att skilja dessa ämnen från avfall som läggs på deponi, från avfall som förbränns eller behandlas på annat sätt. Därför tycker jag att det vore naturligt att miljömålet om en giftfri miljö även borde omfatta ett mål för utsortering av miljöfarligt avfall. Det har vi skrivit en reservation om i detta sammanhang. Det är något som jag tycker att man borde skicka med till . Och jag vill fråga miljöministern om hon är beredd att göra detta medskick till . Till skillnad från säger jag inte bara ja och amen till förbränning av avfall. Energiutvinning är bra. Men vi måste ha kontroll på vad vi stoppar in. Termodynamikens lagar säger nämligen att ingenting försvinner och att allting sprider sig. Har vi ingen kontroll på vad vi stoppar in i pannorna har vi inte heller kontroll på vad som kommer ut. Därför tycker jag att det är viktigt att styra avfallsförbränningen till sorterat avfall, till förbränning av rena fraktioner. Vi får då en bättre förbränning som vi inte skapar nya farliga ämnen, exempelvis dioxiner. Jag vill också i detta sammanhang ställa en fråga till miljöministern. Det ska tillsättas en ny utredning om avfallsförbränning. Men vore det inte lämpligt att försöka styra och ange vad man vill ha ut av den nya utredningen, mer än att skjuta på problemet? Vore det inte lägligt att precisera att beskattning av förbränning av avfall ska gälla just osorterat avfall, att vi inte ska ha en generell förbränningsskatt, för det tror jag skulle vara olyckligt. Jag skulle vilja ha regler som öppnar för en mångfald av lösningar. har vi till exempel skattebefrielse för biogas som genereras med biologisk behandling. Man kan även generera biogas via termisk behandling, till exempel förgasning av avfall, men detta är inte skattebefriat. På det här sättet hindrar man teknisk utveckling och innovationer. Om man förgasar avfall skapar man inte dioxiner. I stället bryts de farliga ämnena ned. Om man bränner avfall som innehåller PVC skapas det dioxiner. Det gör det inte om man förgasar avfallet. Det är synd att man har skatteregler som styr på ett felaktigt sätt. I Studsvik i mitt hemlän finns det ett företag som heter produkter Studsvik TPS. Där håller man på med forskning och utveckling på det här området. Men detta leder inte till någon kommersialisering just på grund av att reglerna styr felaktigt. Så min avslutande fråga till miljöministern är om hon är beredd att göra en generell översyn av regler och styrmedel så att de inte hämmar nya tekniska lösningar. Jag har pekat på tre delar i en helhet. Vi ska ha styrande mål som vi är överens om jag har nämnt exempel på ett kompletterande mål när det gäller giftfri miljö. Vi ska ha styrmedel för avfallsförbränning som går ut på att vi ska styra från förbränning av osorterat avfall. Vi ska ha regler som underlättar för nya tekniska lösningar. Detta är för mig delar i en helhet. Jag står givetvis bakom alla våra reservationer, men för tids yrkar jag bifall bara till reservation 2. 10 () replik: säger att man inte har någon kontroll över vad som stoppas in i förbränningspannan. Står för detta påstående, att kommunerna och de företag som finns i förbränningsbranschen inte har någon kontroll på vad som stoppas in i förbränningspannan? 11 () replik: Ja, delvis. Förbränner man osorterat avfall kan man omöjligtvis ha kontroll över vad som stoppas in i pannan. Förbränner man däremot sorterat avfall som har rena fraktioner har man bättre kontroll över vad som stoppas in i pannan. Därmed har man också bättre kontroll på vad som kommer ut. Jag står alltså för det uttalandet. 12 () replik: Om verkligheten skulle se ut som säger skulle den vara oerhört farlig. Det skulle vara fullständigt livsfarligt om man skulle få in till exempel explosiva föremål i en förbränningspanna. Anläggningar som SYSAB har en väldigt hård kontroll på vad man stoppar in i pannan. Man skulle kanske önska ännu renare fraktioner. Men verkligheten ser helt annorlunda ut än verklighet. De företag som jobbar inom förbränningsbranschen har arbetat väldigt aktivt med att få så rena fraktioner som möjligt, dels för att få en hög förbränningsgrad så att det blir en bättre miljöeffekt och bättre energiutvinning, dels för att man strävar efter större enkelhet. Man kan då också återvinna parallellt med förbränningen. Jag delar över huvud taget inte den verklighetssyn som har när det gäller förbränningen. 13 () replik: Men vad är då faran med att understödja det arbete som förbränningsanläggningarna utför i deras strävan efter rena fraktioner genom att införa en beskattning av förbränning av osorterat avfall? Det skulle stärka det arbete som de lägger ned. Vi borde ha styrmedel som hjälper dem i deras strävan åt det hållet. 14 (): Jag vill börja med att yrka bifall till förslagen i miljö- och jordbruksutskottets betänkande nr 4 och avslag på samtliga motioner. , 2002, slutade sopnotan i på ca . Det var en ökning i jämförelse med året innan. har vi blivit bättre på att sortera våra sopor, och i jämförelse med skickar vi nu bara hälften så mycket på tippen eller till deponin, och mindre ska det bli. lade man fram en proposition om hur vi i inom en generation skulle nå ett samhälle som hade kretslopp som ledord. Då, , var det faktiskt en borgerlig regering, så den kretsloppsreligion som du på ett ganska skämtsamt sätt pratade om är ju en produkt som vi gemensamt måste stå bakom. har ni i städat lite bland era dåvarande statsråd. återanvänder ni dem på ett förtjänstfullt sätt, tycker jag, med tanke på den kunskap som de besitter. godkändes ett system med 15 nationella miljökvalitetsmål, och 2001 beslutades om delmål för dessa. tar vi nästa steg i den här riktningen, och det känns positivt. Det har hänt mycket . nådde vi rekordnivån när det gällde tidningsinsamling. Hälften gick till återvinning och andra hälften gick till att framställa energi. Vi är också bra på att sortera ut wellpapp, glas, stål och returflaskor av glas och plast. Men vi är inte lika bra på att sortera ut plast-, aluminium- och pappersförpackningar eller engångs-PET-flaskor detta i jämförelse med de uppsatta målen. Där finns det naturligtvis mera att göra. Det papperslösa samhället som vi pratade mycket om när datorerna gjorde sitt stora intrång i känns fortfarande mycket långt borta, vilket vi i är väldigt medvetna om. har användningen av kontorspapper ökat , men som väl är ökar insamlingen ungefär lika mycket. Tyvärr ser det inte lika bra ut när det gäller de giftiga nickelkadmium-batterierna. Försäljningen ökade med hela . minskade insamlingen med . Med denna lilla sammanfattning och historik vill jag tala om att det har hänt mycket , men det finns mycket kvar att göra. tar vi några ytterligare steg i riktningen mot ett samhälle med giftfria och resurssnåla kretslopp. beslutad inriktning på avfallspolitiken ska fortsätta att gälla, och övergripande följer vi den inom EU beslutade avfallshierarkin. talade tidigare om detta, så det behöver jag inte ta upp en gång till. Konsumentperspektivet och en miljöriktig hantering ska stå i fokus. För att detta ska bli möjligt måste det vara lättillgängligt att kunna lämna sina sorterade sopor. måste det finnas tydliga regler för vad som gäller. Systemen måste vara trovärdiga, och då måste vi ta hänsyn till att förutsättningarna inte är desamma i i glesbygdens som de är i i det tätbebyggda . Avfallspolitiken ska baseras på en helhetsbedömning och ett helhetstänkande. Detta innebär att ett väl fungerande omhändertagande av avfall är en av de nödvändiga infrastrukturerna i samhället. Det omfattar insamling, transporter och de omhändertaganden som behöver göras i olika former. Såväl hushåll som offentliga verksamheter och företag är beroende av att någon tar hand om deras sopor. För att få detta helhetstänkande krävs det att någon har ett övergripande ansvar och kan göra och samordna helhetsbedömningarna. Detta samordningsansvar avser regeringen att ge , och det samtycker vi till. För att ytterligare stärka arbetet med att nå våra miljömål kommer man inom också att inrätta ett särskilt samordningskansli för hållbar utveckling. Förbränning av sopor är ett hett område i avfallshierarkin. Efter ikraftträdandet av förbudet mot att deponera brännbara sopor planerar många nu att bygga förbränningsanläggningar. Därför är förslaget om att stärka avfallsplaneringsinstrumentet på nationell, regional och nivå mycket bra. Även om det är nödvändigt att bygga ut förbränningskapaciteten, som den ser ut , är det viktigt att vi inte bygger för mycket så att vi bygger fast oss i detta. Utvecklingen går fort, och vi måste kunna balansera de behov som vi kommer att ha . har kommunerna ensamrätt att hantera farligt avfall. Denna kommer att försvinna. får i uppdrag att se över det befintliga regelverket. Utskottet tycker att det är bra. I detta ligger också att vi ska kunna ha en bra kontroll över det farliga avfallets flöde och också ett avgiftsfinansierat register i likhet med det som har fört, på frivillig bas, . Från utskottets sida menar vi att detta uppdrag ska genomföras skyndsamt. har ett väl fungerande pantsystem för returdryckesförpackningar. importeras på olika sätt mycket från andra länder. När det gäller den yrkesmässiga importen måste ett gemensamt retursystem införas ur både miljö- och konkurrenssynpunkt. När det gäller den privata importen måste vi noggrant följa utvecklingen men också redan nu trycka på för att få fram ett bra gemensamt pantsystem för hela EU. vill jag kommentera det förslag som finns angående varors sammansättning, återanvändbarhet och återvinningsbarhet. Förslaget till ändring i innebär en komplettering till det bemyndigande som redan finns för förpackningar. Förslaget innebär inte någon förändring avseende föreskriftsrätten för förpackningar. Det innebär i stället att det som redan finns utvidgas till att gälla även andra varor än förpackningar. Jag vill i detta sammanhang på utskottets vägnar understryka att frågor om varors fria rörlighet enligt och andra handelsavtal utgör en viktig begränsning när det gäller nationella krav på varor och produkter. Alltför preciserade eller långtgående krav kan komma att betraktas som otillåtna handelshinder. Utrymmet för att ställa olika former av krav kan variera med hänsyn till vilken varukategori det är fråga om och kräver att de särskilda förutsättningarna i varje enskilt fall analyseras. 15 () replik: sade i sitt anförande att det har hänt mycket , från det att den borgerliga regeringen satte kretsloppsarbetet i sjön. Det stora som har hänt är väl att vi har gått med i EU och fått ett antal direktiv som har kompletterat vårt miljöarbete. Min fråga är om skulle vilja precisera vad regeringen och Socialdemokraterna gjort för att förvalta det kretsloppsarbete som den borgerliga regeringen presenterade. tyckte att det här var jätteintressant. Det är bara synd att kretsloppsarbetet verkar ha förfelats på vägen, eftersom blivit miljöateister . Men det är en annan fråga. Min fråga är: Kan du precisera lite vad som har hänt ? 16 () replik: Jag tycker att faktiskt ser ned lite grann på det arbete som ni gjorde i regeringen, och jag förmodar att det gjordes ganska mycket förarbete även av regeringen före den borgerliga regeringen. Att det är på grund av att vi har gått med i EU som vi har kommit så långt, det tycker inte jag. Jag jobbade mycket med de här frågorna även . Vi har nog gemensamt försökt att göra det bästa möjliga och har kommit väldigt långt. Det som framför allt styr som jag blev lite förvånad över att både och andra inte uppmärksammat utan tycker att propositionen och betänkandet är lite klent är de miljömål och de delmål som vi har satt upp för att få en bättre miljö över huvud taget. Det är framför allt dessa miljömål som har gjort att vi har kommit framåt och att de kommunala avfallsbolagen och företagen måste jobba med de här frågorna, vilket de gör på ett förtjänstfullt sätt. 17 () replik: Jag ser på intet sätt ned på det arbete som gjordes på miljöområdet av den borgerliga regeringen och för all del också innan av den socialdemokratiska regeringen. Det lades en väldigt god grund där. Det som jag känner lite frustration över är att det har hänt så lite under de här tio åren. Det var därför jag ställde frågan. Det är riktigt att har vi fått fram de övergripande miljömålen, och de är ju så övergripande att ingen kan vara emot dem. Det som jag förde fram i mitt anförande var just exempel på delmål, att man skulle kunna komplettera målet Giftfri miljö med ett tydligt mål för att sortera ut miljöfarligt avfall. Tycker att det vore en bra komplettering i en annars bra miljömålsstruktur? 18 () replik: Vissa av de delmål som vi har satt upp kompletteras i betänkandet och är naturligtvis någonting som vi måste jobba mot. Det gör man också, tycker jag, ute bland dem som handlägger och arbetar med frågorna. Som jag sade innan kan jag som har jobbat med bland annat de här frågorna se att sorteringen har ökat och att den mängd som läggs för deponi har minskat väldigt mycket . Vi återvinner och återanvänder på ett helt annat sätt samt använder oss av förbränning på ett helt annat sätt, som har debatterats här tidigare. Så visst har det hänt mycket. De här delmålen måste vi naturligtvis titta på och revidera, för det går ju olika fort inom olika områden. De nya delmål som vi sätter upp inom vissa områden och andra miljömål som proposition och betänkande säkert kommer att innehålla kommer vi att justera. 19 () replik: Jag nämnde utredning om kvicksilver i mitt anförande. Redan i direktivet till utredningen fanns det en fastlåsning om ett djupförvar av kvicksilver. Näringslivet har pekat på stora brister i utredningen. Man har till exempel pekat på att modellberäkningarna av utsläppen och företagens ekonomiska förutsättningar att hantera dessa inte stämmer och inte heller beräkningarna av storleken på avfallsmängderna av använt kvicksilver. Man påpekar att utredningen inte skiljer på metalliskt kvicksilver och låghaltigt kvicksilverslam och att den industriella metoden för att överföra metalliskt kvicksilver till till exempel kvicksilversulfid inte finns med, som vi har en mycket stor kostnad för djupförvar, nämligen . Hur svarar på denna kritik? 20 () replik: Frågan om djupförvaring av kvicksilver har ju varit föremål för utredning i två omgångar. Först var det en utredning som tittade på hur vi ska göra för att kunna förvara och få bort kvicksilver från vår natur och från människors liv inom en ganska snar framtid. Därefter tillsatte man ju nästa utredning, som du hänvisar till här , för att titta på de juridiska och ekonomiska konsekvenserna. Denna sista utredning tittade även på de förslag som fanns i den förra utredningen, där man såg på olika möjligheter för hur man skulle kunna slutförvara kvicksilver. Han, för jag tror att det var en han, som hade denna senare utredning kom också fram till att trots att det blev dyrare att djupförvara, som förslaget nu ligger, var detta det bästa alternativet ur miljösynpunkt. Sedan kan man ju alltid tvista om hur det är beräknat och om detta med företagen. Men i fråga om metalliskt kvicksilver, som du tar upp, är ju avfallsmängden oerhört liten. Jag tror inte att det kommer att vara något stort problem. Dessutom ska det här träda i kraft först , så vi har på oss att gemensamt titta närmare på det tillsammans med företagen även om de naturligtvis har ansvaret eftersom det är deras så kallade avfall. 21 () replik: Jag vill säga till att jag vill vara resonerande omkring denna fråga. Det tror jag att vi måste vara, liksom vi har varit det kring kärnavfallet. Där har det också, tycker jag, varit en bättre modell där det har funnits ett samförstånd mellan näringen och staten på ett helt annat sätt. Detta upplever jag att näringslivet varnar för just . Målet har vi gemensamt. Kvicksilvret ska bort från marknaden. finns det en mycket allvarlig kritik från näringslivet på en rad olika punkter. sade själv att det här är en tämligen liten avfallsmängd om man jämför internationellt. Därför tycker jag också att det vore viktigt att hitta internationella lösningar på detta och inte gå fram med en egen lösning, för så stort är ändå inte problemet. Vi måste ändå ha det perspektiv som jag nämnde i mitt huvudanförande. Lika mycket som finns i två av våra största anläggningar, kvicksilver, bryts i Almadén i . Det perspektivet måste vi ha med. Jag tycker att det är synd att regeringspartiet och majoriteten inte tar hänsyn till detta i det här betänkandet. 22 () replik: Jag kan hålla med om att vi naturligtvis måste fortsätta resonera om de här frågorna. Det som ligger till grund för vårt beslut är att vi , efter vad jag förstod av det du sade tidigare, har ett enigt beslut om att kvicksilver ska bort. Den problematik vi har är ju att vi i har kommit så mycket längre. I diskuterar man det här, men man har inte alls kommit lika långt i de här frågorna. Men, som sagt, vi har ju fortfarande på oss att fortsätta se hur det utvecklas nu när företagen, tillsammans med en person som ska hålla samman det här, ska jobba med frågan om hur slutförvaringen ska gå till och även med de ekonomiska förutsättningarna. Vi får säkert anledning att komma tillbaka till den här frågan . 23 () replik: yrkar med viss emfas avslag på samtliga fantastiska förslag som finns i reservationer och motioner. Det måste innebära att man i majoriteten tycker att det är dåliga förslag och att man har klarat alla lösningar själv. Jag vill först ställa ett par frågor om hushållens farliga avfall. Det finns ju mål och delmål. Detta gäller också återföringen av fosfor till jorden. Det här har gått ganska sakta. Det har inte varit så jättebra fart i uppfyllelsen av de här målen. Därför behövs det också åtgärder som stöder arbetet med målen.