prot · GR0914 · 2003-10-16 00:00:00 — Det saknas egentligen mått på världsnivå för tillväxtfördelning, och det saknas gemensamma analyser om hur tillväxt skapas. Men sade Sidas chef, tillsammans med UNDP-chef, att det finns inget som säger att mer tillväxt automatiskt leder till mindre fattigdom. Då är min fråga till ministern: Hur kan man i världshandelns tillväxtskapande arbete försöka förena fattigdoms- och rättviseperspektivet med det arbetet? 53 Näringsminister () replik: Det är en mycket bra fråga. Tillväxt leder inte automatiskt till välfärd för alla, men vad man kan säga är att brist på tillväxt leder till brist på välfärd för alla. Vi vet till exempel, genom att titta på , att länder med goda naturrikedomar, som är väl försedda med naturens möjligheter, inte har högre levnadsstandard för vanligt folk än länder som är dåligt utrustade. , och har till exempel inte högre levnadsstandard för vanligt folk än vilka andra som helst. Kampen mot korruptionen, kampen mot fiffel och båg och kampen för demokrati och ett öppet samhälle är för mig en naturlig och integrerad del i kampen för välstånd. Handelspolitiken kan bidra genom att kräva transparens, ökad genomskinlighet, i reglerna för offentlig upphandling, till exempel. Det är ett viktigt bidrag. Det har vi drivit, men var glad över att det inte gick igenom i . Jag beklagar det. Jag förstår inte attityd, att här i kammaren rösta för strategi för förhandlingarna och sedan jubla när den havererar. 54 () replik: Det som hände i var att man egentligen protesterade mot processen. Jag är lite styrkt av en skrift från UNDP som heter Making Global Trade Work for People. Där slår man helt enkelt fast att världshandeln är ett medel och inte ett mål för att skapa en mänsklig utveckling. Då undrar jag, som jag frågade om i mitt anförande, hur man i världshandelsprocessen kan hävda allt-på-en-gång-strategin. Man hävdar alltså att TRIPS, GATS, TRIMS, Singaporefrågor, investeringsfrågor och alltihopa ska avhandlas i ett stycke i stället för att man ska gå fram i en process på det sätt som de fattiga länderna vill, nämligen steg för steg i en takt som de orkar med. 55 Näringsminister () replik: Det är inte sant att vi kräver allt på en gång. I förhandlingarna i blev det tydligare än tidigare, där reglerna delades upp på ett sätt så att det som jag nämnde, kampen mot korruptionen vid offentliga upphandlingar i fråga om vägprojekt, oljekontrakt och sådant, skulle sättas främst. Men många fattiga länder sade blankt nej och jublade när det inte gick igenom. Jag vill se världshandelssystemet som ett medel, inte som ett mål. Här kan det spela en viktig roll för att understödja utvecklingen inte minst i fattiga länder. Sedan vänder jag mig mot beskrivningen att alla fattiga länder är som en enda punkt, att alla är likadana. Låt mig ta och som exempel. De har inte samma intressen. vill ha entré på marknad. Det får de inte. Det är inte så att alla gemensamt har bara en åsikt, nämligen att säga nej till i-länderna. De har olika krav. Många av dem sammanfaller med dem som driver, som vi har varit överens om och är överens om, hoppas jag, i denna kammare på ett sätt som är unikt i och som gör att vi har en unik kraft när vi höjer vår röst till fördel för intressen till exempel emot jordbruksprotektionismen i , och . 56 () replik: Näringsministern påstår att vi ligger i täten i vårt land när det gäller att ge resurser till teknisk forskning och innovationer. Jag vill se den statistiken. I den statistik jag har läst är det uppdelat på områden. Där är det snarare så att vi ligger på botten på vissa områden. När det gäller innovationer vill jag påpeka att har mindre än en tredjedel av de medel som dess finska motsvarighet Tekes har för ett cirka hälften så stort land. Det är viktigt att vi inte sprider chimärer utan går vidare. Jag vill också lyfta fram en sak för näringsministern och där vill jag gärna ha ett svar dessutom. Varför följer vi inte EU:s riktlinjer när det gäller de svenska statsstödsreglerna på det här området? har inte rätt att ge medel till vissa områden som finns i EU:s riktlinjer . Det gäller förhöjt stöd för förstudier och patentkostnader. Jag återkommer med resten. 57 Näringsminister () replik: Det är inte jag som har räknat ut uppgiften om andelen FoU i BNP. Det görs av och och den typen av organisationer. De har räknat fram att år lägger folk, företag, skattebetalare och andra, en större andel av den samlade bruttonationalprodukten, de samlade resurserna, på forskning och utveckling än vad man gör i något annat land. En del misstänker att det kommer att se annorlunda ut, eftersom och har skurit ned kraftigt på forskningen. Det har vi ännu inte sett, men det ryktas att är på väg förbi. har mindre pengar än dess finska motsvarighet. Jag skulle gärna ge mer pengar till . Vi ökar nu med 100 miljoner för satsning just på IT, där finnarna satsar så starkt. Jag beklagar att vi inte har med oss. Jag hoppas att alla andra här kan stödja det förslaget när det behandlas i kammaren. Jag vill gå vidare på den vägen, och räknar med att kommer att stödja mig i denna strävan. 58 () replik: Jag hoppas också att vi går vidare. Den statistik jag har varit inne och tittat på är statens stöd av de olika forskningsdelarna. Jag har räknat bort det företagen själva stöder. När det gäller statsstödsreglerna angående bonus för samarbete över gränser, mellan företag och forskningsprogram, spridning och publicering av resultat samt stöd för patentkostnader är det viktigt att dessa områden får komma innanför ram. Det är viktigt att vi följer de riktlinjer som finns inom EU. Om vi inte gör det kommer den konkurrensnackdel som finns för och företag i att finnas kvar. Jag skulle vilja slå ett slag för att ministern går in och kikar på de riktlinjer som finns och gäller och ser till att också följer dem. 59 Näringsminister () replik: Jag missförstod nog frågan lite. Jag trodde att vi bröt mot riktlinjerna genom att göra saker som var förbjudna. förstår jag att frågan gällde varför vi inte gör allt som är tillåtet. Svaret är att vi inte har mer pengar än att vi behöver prioritera. Vi klarar inte att göra allt. Vi väljer att göra så mycket som möjligt på de områden där vi tror att det gör bäst nytta. Jag tycker att det här är ett så viktigt område att vi gärna kan samarbeta om vilka bedömningar som ska göras. Är det till exempel viktigare att stödja den här typen av patentansökningar i stället för att lägga pengarna på något annat forskningsrelaterat område? Jag tycker att det är rimligt att föra ett resonemang om detta. Det viktigaste är ju att vi får ut så mycket nytta som möjligt av de pengar vi lägger. Därutöver kan vi jobba för att få mer pengar. Men behovet av att prioritera kommer vi nog inte ifrån. Jag tror inte heller att vi kommer att vilja göra allt som är tillåtet, även om vi har råd. Det är ju inte så att allt som inte är förbjudet är påbjudet. 60 () replik: Vi har gått igenom ganska många viktiga områden vad gäller näringspolitiken. Jag tycker att det är intressant i många delar. Jag välkomnar också väldigt starkt förändringar i Industrifonden och att vi stärker möjligheterna till såddfinansiering. Vi vet alla att det är någonting som verkligen behövs för att öka möjligheterna till tillväxt. I min inledning tog jag upp musikindustrin, denna lilla industri i vårt land som faktiskt börjar betyda alltmera. Det är en växande industrigren. Jag vet att näringsministern och regeringen har varit aktiva på olika områden när det gäller att underlätta för den svenska musikbranschen att växa till sig. Men frågan är om man kan vara ännu tydligare och även på det här området använda någonting som man kan kalla för statlig näringspolitik för att underlätta svensk musikindustris möjlighet att konkurrera på världsmarknaden. 61 Näringsminister () replik: Jag tycker att det här är ett område som lämpar sig för den typen av statligt engagemang. Jag vet att staten, i enlighet med sin syn på hur sådant här kan göras effektivt, också är engagerad i att etablera kluster på ställen där det finns bra kompetens så att man kan bygga starka enheter. Detta gäller inte minst i , där man har byggt enheter för utbildning, företagsutveckling och annat med starkt statligt stöd baserat på den grundläggande förutsättningen av ett mycket starkt lokalt engagemang och lokal professionalism. Med tanke på det säger om den ekonomiska nyttan av den här branschen, som har vuxit så snabbt att den nu börjar få en storlek som har ekonomisk betydelse, är det väl värt att titta på hur man kan gå vidare. Kanske skulle vi gemensamt ta ett samtal med till exempel de engagerade proffsen i för att diskutera de här frågorna. 62 () replik: Jag tackar näringsministern för detta. Jag tror säkert att det kan vara nyttigt. Det som händer just nu är att hela musikindustrin internationellt står inför en ganska stor omstrukturering. Stora bolag har problem med att få betalt för sina cd-skivor. växer det fram andra mindre företag som börjar ta över delar av den här marknaden. är framstående på olika sätt när det gäller musik- och upplevelseindustri. Men vi kanske måste ge lite stöd på vägen för att kunna ge möjlighet att konkurrera fullt ut på världsmarknaden. 63 Näringsminister () replik: Jag har inga stora nya bidrag i manschetten. Det var inte det jag syftade på. Men visst kan vi diskutera om vi har nya idéer för hur vi ska kunna stärka branschens expansionsmöjligheter. Jag tror att en viktig uppgift som vi som sysslar med näringspolitik har är att inför övriga människor som inte själva är musiker eller aktiva i branschen peka på vilken nytta de gör för det svenska samhället. Vi kan peka på det som Veckans affärer gjorde , att två av de tre lönsammaste företagen i är musikföretag och vilken sysselsättningseffekt det har när en bransch växer kraftigt år . Den branschen står liksom andra branscher inför stora förändringar när tekniken förändras. Det kommer att missgynna en del som får det väldigt svårt. Men vem vet, det kanske dyker upp en och annan som också gynnas av det och som vi kan identifiera tillsammans. Låt oss träffas och prata om detta och se vad som kan komma ut av det. Det är viktigt att branschen känner att den har samhällets uppskattning i ryggen för sitt engagerade arbete. 64 (): ska spara 300 miljoner som människor köar för vård. Inom loppet av ska mindre arbetskraft ta hand om fler vårdbehövande. Den demografiska utvecklingen bjuder att allt färre ska försörja alltfler. Vi har två lösningar på framtidens problem. Den ena är att bättre ta vara på de resurser som finns, den andra att utveckla nya landvinningar som leder till kostnadsreduceringar. Vi kan i inte leva på att vårda varandra eller laga mat till varandra. Vi behöver exportintäkter genom god företagsamhet inom olika områden. Det kan vara att sälja varor, tjänster, utbildning eller vård av olika slag. Nationen måste marknadsföra sig internationellt och förvalta de olika resurser som finns i landet. Här finns mycket kvar att göra. Vi har en skattkista, och den tar vi inte tillräckligt vara på. Det är de kunskaper och goda idéer som tillåts andra länder snarare än att gynna den inhemska företagsamheten. Genom investeringar i landets universitet, högskolor och forskningsinstitut har skattebetalarna och andra finansiärer medverkat till kunskap med både bredd och djup. Vårt land har i alla jämförelser få eller inga broar som för över idéerna till att bli verklighet, broar med ena fästet i forskningen och andra fästet i industrin, företagsamheten och samhällsverksamheten. I samband med omorganiseringen av statens forskningsfinansiärer skapades . Myndighetens uppgift är att främja tillväxten genom bland annat finansiering av industriinriktad teknisk forskning. De goda idéer som utvecklats på våra lärosäten och inom andra områden ska bli verklighet i landet genom framgångsrik industri. Men bron mellan de goda idéerna hos forskarna och industrins produktion byggs inte av ingenting. Det krävs såväl rejält med kapital som samordningsansvar för satsningar. Jag vill återigen påpeka det jag lyfte fram i replikskiftet med näringsministern, nämligen att har mindre än en tredjedel av de medel som dess finska motsvarighet Tekes har för ett cirka hälften så stort land. har också gått upp i täten vad gäller tillväxtkapacitet och har med kraft insett betydelsen av att idéerna blir verklighet. placerar sig inte särskilt väl när det gäller statens satsningar på teknisk industriellt inriktad forskning och utveckling. Den tekniska forskningen är större i än i , och detta är oroande inte minst beträffande företagens framtida lokalisering. Det är därför synnerligen viktigt att vi utvecklar fler broar och att vi ger mer pengar till . De kommer också att få mer , om vi beslutar så. Dessutom måste man förbättra effektiviteten i innovationssystemet, bland annat genom ett nationellt inkubatorprogram, såddfinansiering riktad till stat och utveckling av högteknologiska och forskningsbaserade nya företag, detta för att öka avkastningen i tillväxt på de forskningsinvesteringar som görs, det vill säga låta de goda idéerna bli verklighet. Som jag tidigare nämnde vill jag gärna att vi också uppmärksammar och följer de riktlinjer som EU har givit. Det handlar inte om att vi gärna vill ge mer och mer, utan det handlar om att vi ska följa riktlinjer så att får de möjligheter att lämna stöd till forskning, utveckling och innovationer som gäller för motsvarande organ i andra EU-länder. får inte ge stöd för förstudier. Man får inte ge förhöjt stöd för patentkostnader. Man får inte ge förhöjt stöd till stödområde. Här är det en mycket liten procentsats som finns i . Det handlar också om att ge bonus för om ett program har samma mål som ett av ramprogram och bonus för samarbete över gränser eller mellan företag och forskningsprogram. Det är rimligt att den nu gällande förordningen om statligt stöd till teknisk forskning, industriellt utvecklingsarbete och innovationsverksamhet och uppfinnarverksamhet justeras så att stöd kan lämnas i enlighet med de nivåer som anges i EU:s riktlinjer. Detta, herr talman, ser jag som ett minimikrav i detta debattinlägg. I annat fall består de konkurrensnackdelar som och företag i har på detta område gentemot EU. Med de problem som finns i samhället ser jag det som nödvändigt att liknande broar som utvecklas också inom andra områden. Vi har så mycket kunskap inom de samhällsvetenskapliga, beteendevetenskapliga och humanistiska områdena. Också där kan broar byggas. Näringslivet handlar ju inte enbart om tekniskt inriktade företag utan också om musikindustri, upplevelseindustri och annat. Min avsikt i detta debattinlägg är att peka på det absolut nödvändiga i att ta vara på de resurser, de idéer och den forskning som har investerat i för att få ökade intäkter så att välfärden kan bevaras och gärna utvecklas. 65 (): Vissa partier har tydligen valt att utebli från denna debatt. Därför befann jag mig helt plötsligt som etta i ledet, och det trivs jag bra med. Det finns ett ordspråk som lyder: Allting har en ände utom kvinnoarbete och helvetets pina. Ett annat säger: Den är man som sig själv styra kan. Det är gamla ordspråk som fortfarande på ett enkelt och mycket tydligt sätt visar på problemet med jämställdhet: Kvinnor spenderar fortfarande sin fritid, det vill säga timmarna efter lönearbetet, med att ta hand om hem och familj. Kvinnor är underlägsna eftersom vi fortfarande har mycket mindre möjlighet att styra över våra egna liv. presenterade regeringen vad man kallade sin handlingsplan för jämställdhet, Jämt och ständigt. Jag visar nu upp den. Så ser den ut; ni har säkert sett den. Efter en närmast freudiansk felsägning av en av mina handläggare i jämställdhetsfrågor går den numera under namnet och jämnt i , för det är ungefär just vad den beskriver. Regeringen tillsätter en utredning som ska utvärdera jämställdhetspolitikens mål, bla bla bla, effektivitet, regeringen har tillsatt en utredning, regeringen avser att tillsätta en utredning och så vidare. Ni känner igen det. Det fortsätter så. Jag undrar helt frankt: Vad har man gjort? Vad har man gjort av regeringsmakt? Jag säger som jag gör till mina barn: Det är inte vad man säger utan vad man gör som räknas. Den enda stjärna i kanten man får handlar om att man äntligen har lyckats få godkänt för jämställdhetsplan, och det efter kritik från både JämO och revisorer. Om detta är vad den före detta jämställdhetsministern har åstadkommit utifrån sitt ämbete som vice statsminister ger det oss anledning att bli ännu mer oroliga när vi nu har en ny jämställdhetsminister som tillika sysslar med nu ska vi se om jag kommer ihåg det demokrati-, folkrörelse-, integrations-, storstads- och idrottsfrågor. Kvinnlig simultankapacitet i all ära, men detta är väl ändå lite mycket att lägga på en stackars kvinna. Kvinnor tjänar sämre än män. Och det är inte bara så att kvinnor tjänar sämre vid direkt jämförbara tjänster; vi har inte ens samma möjlighet som män att komma upp i de höga lönerna eftersom rådande maktstrukturer och unket könsrollstänkande ofta håller oss tillbaka på våra platser där vi bör hållas, antingen genom offentliga monopol som ger kvinnor ett kollektivt beteende där goda, relevanta egenskaper inte premieras med högre lön eller genom att män, som ju chefer oftast är, befordrar likasinnade och då naturligtvis oftast män. Allt detta finns dokumenterat. Det är inga hjärnspöken. År är det mindre förändringar men i princip samma siffror. Makten över pengarna är en viktig del av vägen mot ett mer jämställt samhälle. I regeringens handlingsplan för jämställdhet, som jag visade upp här tidigare, berör man inte frågan över huvud taget, förmodligen för att tanken är dem så främmande. I slutbetänkande konstateras också att kvinnor och makt över kapital sällan eller aldrig kopplas samman. Men det finns en viktig koppling här. Eftersom kvinnor typiskt tjänar mindre än män har de inte haft samma möjlighet att förvärva egendom och kapital, vilket leder till mindre makt, vilket leder till ja, ni känner igen det: det eviga hjulet. Mamma är lik sin mamma. Regeringen har inga konkreta förslag om hur löneskillnader mellan könen ska bekämpas. Det ska utredas. Vi vet att jämställdhetsfrågorna har stark politisk sprängkraft. De visar på tydliga ideologiska skillnader. Inom högern förnekas det ofta att det över huvud taget finns strukturer som låser fast oss i könsroller. Där är allt ansvar individens. På vänsterkanten är det å andra sidan precis tvärtom. Där finns det bara strukturer och ingen individ. För en liberal är det självklart att vi alla är individer. Vägen till jämställdhet går via möjligheter för varje enskild individ att bestämma över sitt liv och att man ser de rådande strukturerna och bekämpar dem. Det går inte med kvoteringar, regleringar och utbyggnader av den offentliga sektorn. Den offentliga sektorn och monopolet på traditionella kvinnoyrken höjs än mer till skyarna detta år av till exempel . Varför vill man värna om ett falskt trygghetssystem för kvinnor, ett system som inte fungerar? Monopolet på kvinnors arbetskraft är ett hot mot jämställdheten. Har man mer än en arbetsplats ökar möjligheten att påverka sin arbetstid, sina arbetsvillkor, med höjd lön och också höjd attraktionskraft som följd. Med möjligheter att starta eget inom dessa områden ökar kvinnors möjligheter till utveckling inte bara inom de traditionella kvinnoyrkena. Med chefskap kommer också en ökad attraktionskraft inom andra yrkeskårer. Det är naturligtvis inte hela lösningen. Hade jag trott det hade jag inte varit socialliberal. Det kommer alltid att finnas grupper som inte vill eller inte kan konkurrera. Därför måste man också snabbt tillsätta en plan för att höja lönerna för underbetalda kvinnogrupper inom den offentliga sektorn. Där har ett utmärkt förslag, vill jag lägga till inom parentes, som jag kommer att stödja . Sedan har vi nästa fråga, och det är fortbildning. Vad händer med det individuella kompetenssparandet? Vi är många som är frustrerade över att det ska behöva ta så att verkställa detta. Oavsett om man ser det ur ett jämställdhetsperspektiv eller inte så får dagens arbetssituation mer betungande konsekvenser för kvinnor än för män. Det är helt enkelt ett helsike att hinna med alla måsten. Därför har som ett ytterligare förslag lagt fram detta ständiga med en mer flexibel arbetstidslagstiftning. Det är en viktig punkt. Det ger oss mer makt att bestämma när vi vill, och när vi kan, jobba mer eller mindre. Sänkta skatter på hushållsnära tjänster kommer jag också att tjata om i evinnerlig tid. Det kommer vi säkert också att få debattera . Det är också viktigt med en jämställdhetsbonus för att stimulera fler pappor att ta ut föräldraledigheten. Det skulle kanske ge fler pappor den knuff som de kan behöva för att komma underfund med sina rättigheter och skyldigheter. För det ska sägas igen att oavsett vilken politisk ståndpunkt vi har måste vi tillsammans hjälpas åt för att göra det tydligt både för män och kvinnor att vi inte har ett jämställt samhälle i och att det krävs ett kontinuerligt arbete av alla för att nå dit. Men det kommer att vara värt det. är min talartid ute. 66 () replik: Tyvärr tycker jag att är ganska raljerande i sin beskrivning av hur läget är. Det gäller alltså inte beskrivningen av de orättvisor som faktiskt finns, men i fråga om det arbete som pågår tycker jag att det är raljerande, och det är lite tråkigt att höra. Jag har två konkreta frågeställningar till Acketoft. Den ena gäller att ni ju vill dra ned på offentlig sektor. Ni tycker inte att det är värdefullt med generell välfärd. Ni förordar en privatisering. Där är det ju så att en av grundbultarna i att vi ändå har en relativt sett bra jämställdhet i det här landet är just att vi i offentlig sektor omvandlar oavlönat arbete till avlönat arbete. Då vill jag fråga: Var har ni sett exempel på att man utan en generell välfärd, utan en offentlig sektor, kan ha denna relativa jämställdhet? Min andra fråga är: Faktum är ju att rensar man bort löneskillnader på grund av arbetstider och tittar på de osakliga löneskillnaderna, var är då löneskillnaderna och orättvisorna störst? Jo, i privat sektor. Hur går det ihop med ert resonemang? 67 () replik: Jag vill å det starkaste hävda att vi visst är för en generell välfärd inom . Jag tror inte att det är något parti som är emot den generella välfärden. Däremot har vi väldigt olika åsikter om huruvida man kan finansiera välfärden genom mer arbete inom den offentliga sektorn. Jag ser visst vikten av den offentliga sektorn när den kom. Den förvandlade kvinnors arbete, som inte varit ett lönarbete, till att bli ett lönarbete. Den gav kvinnor finansiella möjligheter att ta sig ut. Men jag kan inte för mitt liv förstå varför man för den skull måste behålla alla kvinnor inom den offentliga sektorn och bygga ut den kontinuerligt i stället för att tillåta kvinnor att ta sig ut från den offentliga sektorn. 68 () replik: Jag menar att där låter andra ideologiska grunder överordnas kvinnointresset. Jag påstår att det är av andra ideologiska skäl som ni vill privatisera offentlig sektor. Och du svarade inte på min fråga: Hur förhåller sig er politik till det faktum att de största osakliga och orättvisa löneskillnaderna återfinns i privat sektor? Ni har ju inga argument för ert resonemang i alla fall inga argument som håller utifrån ett jämställdhetsperspektiv eller utifrån ett feministiskt perspektiv. 69 () replik: Jag förstår att vill komma fram till att vi låter vårt marknadsekonomiska tänkande gå ut över allt annat. När jag pratar om makt och pengar är det inte för att jag vill ha makt eller pengar. Det är naturligtvis i stället så att jag vill ha någonting som jag kan göra med makten och pengarna. Så när det gäller vad som går ut över vilka intressen tror jag att individens valfrihet och ändå värnandet av kollektivet är det starkaste. När du säger att lönesättningen har varit sämre inom privat sektor har vi återigen problemet att vi inte kan mäta. Vi kan över huvud taget inte mäta.