prot · GQ0989 · 2003-04-11 00:00:00 — Det är reservation nr 11.I tobaksfrågor ser vi en liten ljusning. Vi kan seett resultat av att lagar kan hjälpa. Jag hörde på radionhäromdagen hur man rökte på pubar iNew . Det går alltså att genomföra med lagstift-ning.Det talades länge om att man måste få röka närman är på restaurang, dricker och äter gott, eller att såmånga i personalen röker. Men när det här gjordesom till ett arbetsmiljöproblem gick det att införa för-bud. Det känns jättebra.Sedan finns det många andra problem med ung-domar och tobak. Därför yrkar jag bifall till reserva-tion nr 2 i tobaksbetänkande SoU4.Anf. 15 () re-plik:Fru talman! Jag hör ofta om goda exempel. Jag tycker att det är jättebra.Vi behöver nog var sin korg, och kanske två korgarvar, som samlar ihop dem. Men inte heller goda ex-empel räcker riktigt att framföra. Jag undrar omKerstin-Maria också ger goda exempel ochgoda förslag till regeringen som man skulle kunnalägga förslag på som kunde bli verklighet här i landet.Nu vill jag ta upp en annan sak, som berör barnoch ungdomar, och det är att aborterna bland ungdo-marna på nytt ökar ganska mycket.Ungdomsmottagningar har varit en mycket kärfråga för , och vi har under mångaår haft som ambition att det ska finnas minst en ung-domsmottagning i varje kommun. Vi tror att den ärotroligt viktig för våra barn och ungdomar.Jag vill då ställa frågan: Vad har gjortaktivt för att förebygga aborter bland ungdomar ochför att se till att det finns utrymme för ungdomsmot-tagningar i varje kommun?Anf. 16 ()replik:Fru talman! Om jag har framfört det här till rege-ringen? Jajamänsan - jag jobbar som en röd räv fördet. Men det är svårt. Ni vet alla hur finansen funge-rar. Men jag tänker inte ge upp, och jag tänker fort-sätta med det.Miljöpartiet verkar för ungdomsmot-tagningarna. Jag har mycket kontakt också medlandstingen. är inte alla ungdomsmottagningarlandstingsdrivna, men många är det. Just själva ung-domsmottagningens existens, att det finns personaloch gott om personal och att man jobbar på ett brasätt påverkar aborttalet. Det gör vi, och det fortsättervi med.Anf. 17 () re-plik:Fru talman! Jag vill då ställa en fråga när det gäl-ler kompetensen på ungdomsmottagningarna, om denär tillräcklig för att hjälpa våra barn och ungdomarsom kommer dit med allehanda problem. Det är juinte bara relationer när det gäller sexuella frågor utanockså andra relationsfrågor.Jag vill också ställa frågan när det gäller kompe-tensen ute i kommunerna för att hjälpa våra barn ochungdomar, om har någon åsiktom den och i så fall vilken.Anf. 18 ()replik:Fru talman! Den kompetensen är inte vad denborde vara överallt. Det är någonting som vi verkli-gen har fått jobba med.På den ungdomsmottagning där jag jobbade, iBorlänge, hade vi turen att ha en mycket bred ung-domsmottagning från början, med alla yrkeskategori-er. Men sedan har vi fått slita med landstings- ochkommunpolitiker - inte , utan vi har kunnatvila och jobba också. Varje gång det har varit ned-dragningshot i luften har vi jobbat på som bara den.En gång sade vi: Är det så att vi ska gå under här skavi gå under med ett så stort brak att det lyser överhela . Men det hände inte.Man måste jobba . Så är det.Anf. 19 () replik:Fru talman! inledde sitt anfö-rande med att säga att ni har haft svårt att få ihop detoch svårt att se helheten, och hon beklagade sig. Detvar väl ingenting nytt - från borgerligheten har vi settdet här länge.Sedan kom in på goda ex-empel och sin korg. Hon nämnde bland annat före-tagshälsovården och . Från moderat sidahar vi hävdat att man ska återuppväcka den företags-hälsovård som fanns tills , närSocialdemokraterna och regeringen kringskar före-tagshälsovårdens möjligheter att agera nära de an-ställda.Då måste jag fråga: Är be-redd att gå på vår linje och ge mer möjligheter tillföretagshälsovården för att den ska kunna agera,möjligheter som den hade tills ?Det gäller då den sjukvårdande behandlingen.Anf. 20 ()replik:Fru talman! Det är väldigt lätt att svara på denfrågan: Jag är mycket beredd att gå på den linjen.Men jag ska ha med mig alla. Jag ska ha med mig allamed mycket goda argument. Jag är fullständigt över-tygad om att företagshälsovården måste återupprättas,på ett bra sätt.Anf. 21 () replik:Fru talman! Tack så mycket, ser jag fram mot ett bifall till nästa reservationsom vi kommer med i den frågan.Ett annat gott exempel som var ungdomsmottagningen. Där vill vi frånModeraternas sida ta mer av de pengar som går tillstatligt folkhälsoarbete och lägga lokalt och regionalt.Jag hörde kommunalrådet i , socialdemo-kraten , som också är ordförande iKommunförbundet , när han sade att vi harhaft de största skatteökningarna i det härlandet, att vi ser att det inte räcker utan att vi dess-utom måste skära ned på kvalitet och annat. Då är detän viktigare att vi får de här statliga pengarna tillfolkhälsa som jag tycker att vi skulle kunna omför-dela för att möta ungdomarna nära ungdomsmottag-ningarna, möta de blivande föräldrarna på mödra-vårdscentralen, möta eleverna på skolan och så vida-re.Det finns många exempel på vad vi skulle kunnastoppa i korg för att ge den närainformation och det utbyte som jag tror är viktigt förfolkhälsan.Jag undrar lite grann vad haremot att vi tar statliga pengar och satsar lokalt ochregionalt för att uppnå denna effekt.Anf. 22 ()replik:Fru talman! Jag har lite svårt att svara på fråganom att ta statliga pengar till detta. Det är en stor sak,och det kan inte jag personligen bara stå här och lova.Det är delade meningar om det ska vara statligapengar eller inte.Däremot kan man ute i landsting och kommunerpropagera väldigt mycket för prioritering av ung-domsmottagningar, för det är en förhållandevis billigverksamhet. Den kostar mycket mindre än mångaandra jättetjusiga, glansiga verksamheter. I Borlängehar vi någonting som heter Youth at risk, där man hartagit konsulter från , som kostar jättemycketpengar. Där kan man prioritera om och prioriterasådant som är bra men inte så dyrt.Anf. 23 ():Fru talman! Inledningsvis vill jag yrka bifall tillförslagen i betänkandena SoU7 och SoU4 och avslagpå samtliga reservationer.Fru talman! När man ser sig om i världen är detlätt att få tanken: Vilken tur jag har som föddes iSverige. Och visst kan vi känna tacksamhet att få levai ett land som vårt.Men det är knappast turens eller lyckans förtjänstatt det ser ut som det gör i vårt land. Nej, i stället ärvår välfärd, som trots brister kommer alla till del,resultatet av en väldigt medveten politisk strategi.Rättvisa, jämlikhet och solidaritet har varit vägledan-de. Tillväxten har inte bara skapats utan också förde-lats efter principen om allas rätt till ett värdigt liv.Den gemensamma sektorn ger vård, omsorg ochutbildning, och vi betalar den tillsammans genomskatter. är med internationella mått ett avvärldens friskaste länder. Allt detta hänger ihop.Allmänt sett blir vi friskare. Detta hänger ihop med en lång tradition ivårt land av förebyggande arbete, och den generellavälfärden har varit grunden. Men den har också stöttsav medvetna satsningar på till exempel BVC ochmödravårdscentraler, på information om alkohol,narkotikans och tobakens skadeverkningar men ocksågenom en restriktiv alkoholpolitik och en vägran attliberalisera knarket i vårt land.Så har vi på område efter område haft inslag somhar medverkat till en god hälsa för hela befolkningeni landet. Vi ser det på den ökade livslängden. Vi serdet på att vi internationellt sett har haft en mycket lågspädbarnsdödlighet. Vi ser det också i framgångarnamed smittskyddsarbetet.Samtidigt har klyftorna ökat, och stora grupperhar fått sämre hälsa. Var hittar vi då dessa männi-skor? Jo, vi hittar dem i stora grupper där man harsämst löner, till exempel de grupper där man kanskeinte har en morgontidningsprenumeration. Där hittarvi också de här människorna, som har problem medohälsan. När det gäller rätten till en god hälsa skiljerdet sig också mellan man och kvinna och beroende påetniskt ursprung.I min egen hemstad, i , ärohälsotalet väldigt högt. I en närliggande stad, Kristi-nehamn, är ohälsotalet 59 för män och 80 för kvinnor.Detta kan jämföras med rikets värden för på40 för män och 57 för kvinnor. Folkhälsoarbetethandlar också om att nå en verklig jämställdhet mel-lan könen och om att gå vidare med att minska skill-naderna i ohälsan mellan könen. Men det handlaräven om att minska de regionala skillnaderna när detgäller hälsa.Människors hälsa handlar ytterst om hur vi förmåratt stödja människorna i de situationer där de riskerarhälsan. Det handlar förvisso om individens ansvar,men det handlar ytterst om faktorer runtomkring ossoch hälsans bestämningsfaktorer, livsvillkoren förmänniskorna.Det betänkande som vi debatterar utgår frånregeringens proposition Mål för folkhälsan. Här be-handlas ett antal motioner. Med beslut i enlighet medutskottsmajoritetens förslag kan vi lägga grunden förhur vi ska arbeta med folkhälsofrågorna under dekommande åren. Vi fastställer ett nationellt mål förfolkhälsan, och vi identifierar elva målområden somvi ska arbeta med. Vi fastställer en ordning för hurmålen ska följas upp och hur de ska utvärderas, ochvi tillsätter en nationell ledningsgrupp för att ledadetta arbete.Såvitt jag har förstått kommer arbetet med led-ningsgruppen att direkt ledas av folkhälsoministerMorgan . En utredning har också tillsattsför att se över vilka lagar som behöver ändras för attstödja arbetet för en bättre folkhälsa. Ett arbete medatt ta fram indikatorer för sådant som påverkar hälsanhar presenterats och lagts fram för regeringenav Folkhälsoinstitutet.Mycket av det som föreslås är sådant som redan ärpå gång och som har uppmärksammats. Mycket ar-bete görs på olika nivåer, nationellt, regionalt ochlokalt. Mycket görs också på bredden inom olikaverksamhetsområden och myndigheter när det gällerjust de delar inom varje verksamhetsgren som måstebearbetas för att få ett gott resultat för folkhälsan.Styrkan ligger nu i att allt detta arbete samlas underett gemensamt nationellt mål, nedbrutet på olika må-lområden och med gemensamma kriterier för utvärde-ring och uppföljning.Majoriteten i utskottet välkomnar detta och kansåledes inte biträda de motioner där man vill avslåpropositionen och dess innehåll. Utskottet ställer sigbakom det förslag till övergripande nationellt folk-hälsomål som propositionen anger om att skapa sam-hälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika vill-kor för hela befolkningen. Det är det målet som skavara vägledande och bärande som vi förut-sätter att arbetet med de elva konkreta målområdenautvecklas.Målen ska också stimulera och inspirera arbetetlokalt och kommunalt, och det ska riktas in på sådantsom verkligen kan påverka utvecklingen av männi-skors hälsa i positiv riktning. Det handlar alltså omlivsvillkoren, miljöerna, produkterna och levnadsva-norna. Målområdena är valda för att det är veten-skapligt påvisat att avsaknad av politik faktiskt ledertill ökad ohälsa inom dessa målområden. Ska vi kun-na skapa ett friskare blir de elva målområde-na avgörande.Fru talman! På folkhälsområdet hittar vi ocksådjupa ideologiska skillnader i politiska värderingar.Till stor del har folkhälsoarbetet ett brett stöd i riks-dagen, men tonar onekligen fram somdet stora undantaget och skiljer sig markant från ossandra. I sina motioner lägger hela ansva-ret för hälsan på den enskilde. Man bortser från allsamstämmig forskning och erfarenhet som pekar pådet som vi kallar det sociala arvets betydelse. Mananser att folkhälsoarbetet är att styra och lägga sig i.Studerar man de moderata förslagen närmare fin-ner man, till exempel i deras motion nr 29, att högaskatter ger stora folkhälsoproblem. Det sade ju ocksåCristina Husmark i sitt anförande här. Att sänkaskatten är uppenbarligen den mirakelmedicin som detmoderata partiet tror ska göra att man klarar av allt isamhället, också uppgiften att förbättra folkhälsan. Enannan väg är att vi ska stänga . Ja,man kan bli förvånad.Avslutningsvis, fru talman, vill jag säga att detsåväl i remissdebatten som i flera motioner och iutskottsreservationer finns en del kritik mot proposi-tionen. Jag tycker ändå att det är viktigt att slå fast attdet faktiskt finns en väldigt bred samsyn runtomkringfrågorna, med undantag av som vill gåsina egna märkliga vägar, när det gäller att förbättraohälsan. I stort sett är vi överens, och det är en styrka.I grunden berör dessa frågor det som ligger när-mast mitt politiska hjärta som socialdemokrat. Dethandlar om att ta itu med orättvisor i samhället. Ohäl-san är ju en klassfråga. Men arbetet för en bättrefolkhälsa är också en viktig fråga för mig som kvinna.Det är faktiskt så att mycket arbete återstår när detgäller orättvisor mellan könen, så frågan om hälsa ärockså en fråga om jämställdhet.Nu har vi alla ett ansvar för att det här arbetet skalyckas. Det handlar om stat, landsting, kommun,näringsliv, fackliga organisationer, folkrörelser ochockså de enskilda. Vi har inte råd att misslyckas.Anf. 24 () re-plik:Fru talman! Jag skulle vilja ställa ett par frågor tillMarina Pettersson.Den första gäller att vi från tyckeratt det är denna riksdag som ska ta besluten om målen- vi föreslår 20 mål. Vi vill inte att besluten ska tas islutna regeringsrum och på myndigheter. Jag villfråga: Varför kan inte utskottsmajoriteten tillmötesgåoss på den punkten? Det handlar om politisk förank-ring.Jag förstår att vi inte kommer någonstans . Där-för ska jag komma med en följdfråga. Om nu folk-hälsoministern avser att själv leda det här arbetetundrar jag om och Socialdemo-kraterna är beredda att medverka till att alla övrigapartier i denna kammare på ett aktivt sätt i förbere-dande arbete ska kunna delta i det fortsatta jobbet föratt utveckla folkhälsoarbetet. I stället för att reagerapå redan fattade beslut vill åtminstone jag och Cen-terpartiet vara med och agera.Den andra frågan handlar om regionala skillnader.Jag ska ge ett erkännande. nämnderegionala skillnader i sitt anförande - det finns inte ettord om det i vare sig proposition eller betänkandet.Det hedrar . Kanske skiner Filip-stadshembygden igenom. Jag tror att vi utifrån vårautgångspunkter är överens om att det krävs åtgärder.Men varför finns det inte några analyser och förslagom att hela de regionala hälsoklyftorna?Detta är två frågor som jag hann med.Anf. 25 () re-plik:Fru talman! Det var några frågor som nuställde till mig. Jag ska ta dem en efter en.Först gäller det betänkandeoch förslag med olika mål och delmål och varför interiksdagen kommer att anta de mål som är föreslagna.Det är mycket som är bra när det gäller betänkande. Men vi får också kommaihåg att vi har en ny inriktning i arbetet med folkhäl-san.Utifrån den tid då förslaglades fram, och målområdena, har inriktningen för-ändrats. I stället för att fokusera på indikatorer somsjukdomar och sådant ska arbetet med att välja indi-katorer mäta sambandet med livsvillkoren ute i sam-hället för människorna. Då blir det bestämningsfakto-rer i stället. Det arbete som bland andra Folkhälsoin-stitutet har bedrivit, och de nya förslagen till indikato-rer, har lagts på regeringens bord.När det gäller de regionala skillnaderna i fråga omhälsa kommer självklart de indikatorer som läggs fasti det senare arbetet av regeringen att visa de regionalaskillnaderna ända ned på kommunnivå. Det är ju heltklart.Anf. 26 () re-plik:Fru talman! Jag ska upprepa frågorna. Den förstafrågan handlade om att förvägras att varamed och fatta besluten om folkhälsomålen. Då varmin följdfråga: Är och Socialde-mokraterna intresserade av att medverka till att allapartier, åtminstone de som vill, här i kammaren på ettaktivt sätt får vara med i processen att ta fram folk-hälsoarbetet ? Jag tror nämligen att detär väldigt viktigt att det är mångas insatser som ledertill resultaten. Som någon sade: En kan inte göra allt,alla kan göra något, men det är tillsammans som vinår resultaten.Den andra frågan gällde de regionala skillnaderna.Det är åtgärderna jag efterlyser. Var finns åtgärdernaför att vi ska kunna få de hälsoklyftor som finns ilandet överbryggade? Var finns förslagen så att Filip-stad och även orter i och på andra håll somhar höga ohälsotal får en möjlighet att få livskraft ochlivskvalitet på samma villkor som övriga landet? Varfinns förslagen?Sedan var det detta med att stödja de sociala mil-jöerna för individer. Det togs bort gentemot förslag. Jag tycker att det är väldigttråkigt. Jag tror att detta med gemenskap, ett koope-rativt synsätt, trygghet och att utveckla välfärden ärfrågor som vi måste ha med oss i det framtida arbetet,och jag beklagar att inte majoriteten har insett det.Anf. 27 () re-plik:Fru talman! När det gäller de regionala skillna-derna har ju arbetet påbörjats . I den fortsatta pla-neringen och det fortsatta arbetet, där de här indikato-rerna kommer att visa på de regionala skillnaderna, ärdet klart att det kommer att växa fram nya politiskaförslag och så vidare. Vi kommer alla att delta i ar-betet med folkhälsan. Självklart kommer vi att göradet. Det finns många olika vägar för att kunna påver-ka arbetet både här i och ute bland befolk-ningen. Det är också vars ens ansvar bland oss attföra ut det här budskapet, att nu ska vi faktiskt ha dethär lyftet för folkhälsan och att kommuner, landstingoch organisationer ska jobba aktivt med de här nyamålen.Anf. 28 () replik:Fru talman! talade inlednings-vis om stora grupper med låga löner. Det gäller speci-ellt kvinnor. Då kan jag tillägga att de kvinnornafinns inom den offentliga sektorn, inlåsta i monopoldär man har svårt med inflytande och påverkan. Ochdet är ju inte bara jag och som sägerdetta, . Det har självasagt i alla sina utvärderingar.När det gäller integration och utanförskap kan jagbara instämma i att det här är ett problem. Integra-tionspolitiken har misslyckats och lett till utanförskapför många. Men varför, , står detingenting om detta i folkhälsopropositionen om detnu är så viktigt, vilket jag tycker att det är?Sedan kom in på ideologiskaskillnader. Det är ännu ettbevis för att när vi skriver våra anföranden kvälleninnan sitter vi inte och lyssnar på vad som faktisktsägs i den här talarstolen. Jag kan bara tala om vadjag sade. Sedan kan titta i proto-kollet.Jag säger att en folkhälsopolitik måste ta sin ut-gångspunkt i att uppmuntra människorna att viljagöra sitt bästa. Man ska få bli hörd, man ska kunnapåverka sin vardag och man ska dessutom få utrym-me för att bry sig om andra. Folkhälsan måste alltsåsträva efter att man ska kunna försörja sig själv, blirespekterad som människa, få en god utbildning ochtillåtas växa. Jag skulle bli besviken om inte ocksåSocialdemokraterna ställde upp på det.Sedan talar om att vi vill lägganed . Vi vill ju inte lägga neden del av den verksamhet som finns där, men vi villföra över den till . Vi vill satsa 10miljoner kronor mer på forskning på de här område-na. Vi vill starta ett nytt och hälsaför att få en bred syn på det här.Att styra och ställa, , det tyckerjag att Socialdemokraterna gör. Vi vill minska skattenför låginkomsttagarna och göra det möjligt för dematt själva bestämma över sin vardag. vill ge dem bidrag. Det tycker jag i stället är attstyra och ställa.Anf. 29 () re-plik:Fru talman! Det är jufaktiskt så, vill jag noga poängtera, att ni skriver i ermotion att tillväxt är en kombination av att fler arbe-tar och att arbetet utförs effektivare samt att fokus skaskifta från omfördelning till tillväxt. Jag och mittparti menar ju att tillväxt och hälsa skapas genom ger trygghet och bra arbetsmiljöer och har ettskatteuttag som omfördelar efter behov hos befolk-ningen.Du frågar om inflytande på arbetsplatser och attKommunal har talat om det här med låga kvinnolö-ner. Självklart ska vi höja kvinnornas löner. Det skavara lika lön för lika arbete. Inflytandet på våra ar-betsplatser ska stärkas för den enskilde arbetstagaren.Det ska bli mycket bättre arbetsmiljöer, och det ar-betet pågår. Regeringens elvapunktersprogram när detgäller arbetsförhållanden ute i landet är ett påbörjatarbete, och det ska fortsätta. Inflytande över och på-verkan på sin egen arbetssituation är oerhört viktigt.Det som är allra viktigast är att vi får jämställdhet närdet gäller lönerna och lika lön för lika arbete skagälla.Anf. 30 () replik:Fru talman! lyssnade kanskeinte på vad hennes partikamrat sade iTV i går. Han talade om att vi inte har råd ute i kom-munerna. Det är ett svårt ställningstagande just dettahur vi ska göra med lönerna till . Men vimåste väl vara överens om att det är en tillväxt sombehövs i det här landet. För att vi ska kunna ge de härhöga lönerna till offentligt anställda, för att vi skakunna ge en bra skola till våra barn och för att vi skakunna ge en bra omsorg är ju tillväxt det första vimåste se till att få i det här landet.Men jag tänker lämna den frågeställningen ochpassa på att fråga en annan sak.Det handlar om en reservation som vi har om nikoti-nersättningsprodukter. Jag kan inte låta bli att undraen sak, och det kanske inte kansvara på här, för det är en skattefråga, men varför gerregeringen lägre skatt på billighetscigaretter? Detförstår jag inte. Det gör ju bara billiga cigaretter ännubilligare och mer attraktiva. Det tycker jag går stick istäv med en restriktiv tobakspolitik.Till min fråga: Vad är det som gör att MarinaPettersson inte vill att det ska säljas nikotinersätt-ningsprodukter där det säljs tobak med högre nikotin-halt. I min by, i , har vi en snabbköpskas-sörska som är apoteksombud. Hon får lov att säljaoch ge information om nikotinersättningsprodukternär hon jobbar på . Men när hon vikarieraribland och går 400 metertill kiosken, där man säljer tobak, då får hon inte lovatt sälja. Hennes kunskaper blir tydligen som bort-blåsta på de till kiosken.Då innebär det att den person som behöver det härfår lov att åka till , , eller ,. Det är de enda ställena där det finns öppnaapotek och . Varför får intesnabbköpskassörskan med sina kunskaper, som säljerdet i i , också sälja det ikiosken i ?Anf. 31 () re-plik:Fru talman! Det var tråkigt att han hade så långväg dit.När det gäller nikotinersättningsmedel är det somCristina Husmark säger att harutfärdat riktlinjer så att apoteksombuden ska kunnaha detta tillgängligt så att det kan försäljas hos dem.Men om det ska gå så långt att det ska finnas ochsäljas överallt där cigaretter säljs skulle det ganskasnart också kunna bli ett ersättningsmedel för ciga-retter, alltså att man skapar ett nytt beroende. Jag harsjälv haft bekanta som har börjat använda ersätt-ningsmedel när de har slutat röka, men sedan har deinte kunnat sluta med dessa ersättningsmedel, ochåren har gått. Vi måste därför vara uppmärksamma pådetta.Anf. 32 () replik:Herr talman! Jag tänkte spinna vidare på den trådsom tog upp. Om man vill bedri-va en effektiv och vetenskapligt grundad folkhälso-politik blir man inte populär. Det har vårnye folkhälsominister fått erfara. Då är naturligtvis enbred samsyn en stor tillgång. Jag skulle önska attutskottsmajoriteten förklarade att man vill ta vara påden. Detta betänkande ger ju ett ganska splittrat in-tryck trots att vi har en ganska hög grad av enighet.Det får vi väl alla ta något ansvar för. Men jag tyckeratt utskottsmajoriteten har det största ansvaret, menäven regeringen som inte tog vara på det stora arbetesom hade gjorts i där det var enbred politisk samsyn.Om folkhälsoministern hade varit här när vi be-handlar hans proposition - han har väl något mycketviktigt för sig förstår jag - hade jag frågat honom. Nufår jag i stället fråga utskottsmajoritetens företrädare.Är ni beredda att ta till vara den samsyn som finns, såatt vi undviker detta splittrade intryck, till exempelgenom att göra som föreslog, attta in de partier som vill i det förberedande arbetet?Man ska ju tillsätta en nationell ledningskommittémed myndigheter. Där kan ju även varamed om man inte får vara med och fastställa målen.Den andra frågan som jag har är om utskottsmajo-riteten håller med om att det är fel proportioner mel-lan förebyggande insatser och vårdande insatser.