prot · GR0932 · 2003-11-20 00:00:00 — Jag fortsätter att tycka att det är roligt att den ena talaren säger att jag bara klagar, den andra att jag pekar på alternativ som inte finns och den tredje att jag inte pekar på något alternativ alls. Det känns som om ni har lite olika åsikter om vad det egentligen är jag gör här uppe. Den som vill veta kan läsa protokollet på hemsida och se vad jag egentligen har sagt. påstår att miljöpartierna över hela är för EU och att vi är så isolerade här i . Jag bär det portugisiska märke på min kavaj. Jag träffade de portugisiska miljöpartisterna i för ett litet tag sedan. De var oerhört upprörda över som förvärrar de dåliga delarna av EU och inte förbättrar miljöpolitiken. Den trista miljöpolitiken är kvar. Man följer inte ens Cardiffprocessen och låter inte miljömålen genomsyra den produkt man har tagit fram. Man har ingen verklig miljögaranti och inga möjligheter att genom exemplens makt gå före och faktiskt förändra saker och ting. Man behåller Euroatomfördraget som syftar till att öka kärnkraftsanvändningen i när den snarare borde minskas. I stället ökar man överstatligt beslutsfattande på en rad områden som knappast kan sägas vara miljövänliga. Man ska ha en gemensam EU-armé fast vi vet att en sådan knappast löser miljöproblem. Man ska öka överstatligheten och flytta makten längre bort. Det är något som knappast ökar människors möjligheter att engagera sig i sitt närområde och på det sättet lösa miljöproblemen. I lärde jag mig en viktig sak. De berättade att tidigare hade de varit mer positiva till EU, men sedan den stora skogsbranden som brände ned skog var de lite mindre positiva. De skyllde detta på att EU fört en skogspolitik som lett till att de inte längre har kvar de billiga väktare som såg till att eukalyptusträden inte tog eld när det blev för varmt. Man har inte sett att portugisisk skogspolitik kräver något annat än till exempel nordeuropeisk skogspolitik. Där har vi grundproblemet i ett överstatligt beslutsfattande. Man kan inte se hela från . Det ser man bättre på lokalplanet. Därför måste beslut fattas mer lokalt. 111 Utrikesminister (): Jag vill börja med att uttrycka min sorg och bestörtning inför dagens terrorattentat mot det brittiska generalkonsulatet och mot andra brittiska mål i . Såväl brittiska som turkiska medborgare har dödats och skadats. som vi debatterar EU:s framtid i kammaren drabbas alltså ett medlemsland och ett kandidatland av ett brutalt terrordåd. Våra tankar går till de drabbade och till deras familjer, till den brittiska och den turkiska regeringen vars utrikesminister jag hade glädjen att träffa här i i går och som anstränger sig för att uppfylla kraven för att börja förhandla om EU-medlemskap. Vi fördömer dådet som också är en ny brutal påminnelse om att vi inom EU måste göra mer för bekämpa terrorism genom att stärka samarbetet inom det utrikespolitiska området, när det gäller rättsliga och inrikes frågor och inom andra områden. kommer att fortsätta att vara tydligt om att terrorism är helt oacceptabelt. Vi talar ibland om att det i ett längre tidsperspektiv sker något historiskt. Det visar sig inte alltid vara motiverat. Jag vill ändå tala om det som ska ske i EU:s utveckling som ett viktigt historiskt steg. När de nuvarande 15 länderna i EU i vår välkomnar ytterligare tio länder som medlemmar i det europeiska samarbetet sker något stort och betydelsefullt i EU:s historia. När nu en stor majoritet av länder ingår i Europeiska unionen kan man säga att har förenat sig i kampen för ett bättre liv för nästan en halv miljard människor. har förenats i kampen för ökad säkerhet, mot krig, mot terrorism, mot människohandel och annan grov brottslighet. förenar sig även i ambitionen att bidra till hela världens utveckling bort från fattigdom, förtryck, krig och kriser och för respekt för de mänskliga rättigheterna i en globaliserad värld. Att det som började som en kol- och stålunion mellan sex länder nu utvecklas till ett nära och starkt samarbete mellan 25 länder är med rätta sagt en historisk händelse. I denna händelse är med och spelar en roll. För denna utveckling finns det ett starkt stöd i . Genom att låna ut en liten del av vår suveränitet har vi kunnat låna av andras. Genom vårt medlemskap i har inte bara kunnat påverka omvärlden för egen del, utan vi har kunnat spela en roll i internationella frågor en större roll än vad vi hade kunnat göra på egen hand. behöver EU, och behöver EU. Gränsöverskridande frågor behöver politiska verktyg som är gränsöverskridande. Nationella beslutsfattare räcker inte till för att nå politiska mål. I den skrivelse regeringen har lämnat till om europeiska konventets förslag till nytt konstitutionellt fördrag för EU har regeringen ansett att konventsförslaget är en god grund för regeringskonferensen. Det ger en tydligare och överskådligare bild av samarbetet. Det ökar den demokratiska förankringen av samarbetet liksom öppenheten. Unionens grundläggande mål och värderingar moderniseras. Samarbetet inom det rättsliga området förstärks, och unionens möjlighet att agera gentemot omvärlden förbättras. Jag kan konstatera att det sammansatta utskottets betänkande i de allra flesta frågor delar regeringens och mina utgångspunkter i synen på det förslag till konstitutionellt fördrag som konventet har lagt fram. Konventet har lyckats att få ihop en kompromiss som faktiskt stärker såväl kommissionen och rådet som parlamentet utan att rubba balansen mellan dem. Jag har tidigare här i kammaren framhållit och upprepat att vi därför bör vara försiktiga med att plocka isär den här uppgörelsen. Vi vill se förbättringar, men vi måste vara medvetna om att det är ett svårt arbete att finna en kompromiss som kan accepteras av alla. I de institutionella frågorna, liksom beträffande konventsförslaget i dess helhet, är det regeringens uppfattning att det avgörande är om paketet är acceptabelt i ett helhetsperspektiv. Som utskottet påpekar i sitt betänkande är det av stor vikt att ordförandeskapet i ministerrådet fortsätter att rotera mellan medlemsstaterna. Gruppordförandeskap är ett sätt att effektivt organisera ledningen av rådet och med rimlig regelbundenhet ge medlemsstaterna en möjlighet till inblick i EU:s inre verksamhet. Förslaget om en vald ordförande för har visat sig vara en kontroversiell fråga i den här kammaren. Självfallet respekterar regeringen riksdagsmajoritetens hållning, och den linjen framförs i regeringskonferensen. Men vi bör ändå vara medvetna om att en vald ordförande i nu tycks accepteras av samtliga övriga delegationer. Om förslaget tas med i den slutliga paketlösningen bör det kombineras med ett gruppordförandeskap som tydligt ger medlemsstaterna i uppgift att leda de olika rådsformationerna. Regeringen intar, som , hållningen att varje medlemsland bör få nominera en kommissionär med rösträtt i kommissionskollegiet. Regeringen är också öppen för konventets förslag med innebörden att varje medlemsland nominerar en ledamot i kommissionen men att ett begränsat antal av dessa har rösträtt. En förutsättning är emellertid att alla medlemsländer verkligen behandlas lika och att posterna med rösträtt roterar på jämlika villkor mellan alla medlemsstater. Jag delar utskottets synpunkt att frågan om unionsrättens företräde bör läsas i ljuset av respekt för medlemsländernas nationella identitet såsom den kommer till uttryck i deras politiska och konstitutionella grundstrukturer. Regeringen är fortsatt avvisande till förslaget om den övergripande passerellen, det vill säga möjligheten för att efter enhälligt beslut övergå till majoritetsbeslut på ett område där fördraget lägger fast enhällighet. Det här är problematiskt därför att det skulle kunna ses som ett sätt att göra väsentliga ändringar i fördraget utan att de nationella parlamenten har möjlighet till inflytande. Det gäller därför att hitta ett sätt att behålla detta inflytande. Det här är en viktig fråga för regeringen. På det sakpolitiska området föreslår konventet betydande förändringar i framför allt rättsliga och inrikes frågor. Användningen av majoritetsbeslut ökar. Regeringen välkomnar den utvecklingen. Vi måste effektivt kunna bekämpa gränsöverskridande brottslighet som rättssäkerheten garanteras. Det gläder mig att vi har en bred uppslutning kring de här frågorna i . Vi vill vidare stärka unionens förmåga att hantera kriser, såväl civilt som militärt. Men den förmågan är ytterst beroende av det politiska stödet från alla medlemsländer. Regeringen vill därför inte se ett exklusivt samarbete mellan ett mindre antal länder på det försvarspolitiska området, inte därför att det skulle hota vår alliansfrihet utan för att vi vill värna om unionens sammanhållning inom utrikespolitiken. Jag delar utskottets kommentar att konventets skrivningar om jämställdhet kan bli ännu något bättre. Jag vill också göra mer för miljöområdet. Hänsyn till folkhälsan borde kunna klargöras. Sammanfattningsvis innebär konventets förslag att unionen ges nya uppdrag, särskilt i rättsliga och inrikes frågor. Beslutsfattandet blir gemensamt. Vi överlåter beslutanderätt till unionen. Det sker i begränsad omfattning, och det är till vår nytta. Utskottet delar regeringens uppfattning att denna överlåtelse av beslutanderätt ligger inom ramen för vad regeringsformen tillåter. När förhandlingen är avslutad kommer regeringen att på nytt återkomma till i den delen. Regeringen eftersträvar bred politisk samsyn kring hur det framtida konstitutionella fördraget ska utformas, både inom och mellan medlemsländerna. Oberoende av ett nytt fördrag finns det anledning för oss alla riksdag, regering, partier, organisationer, folkrörelser att förstärka och fördjupa debatten om Europasamarbetet och om dess betydelse för oss i , för och för världens utveckling. Låt oss som tror på det här samarbetet förena oss i det uppdraget. 112 () replik: var det överläggningar mellan EU:s ordförandeland i och statsminister . Som litet land har i enlighet med det betänkande som vi nu debatterar många viktiga intressen att bevaka. Min fråga till utrikesministern är: Hur har regeringen gjort de svenska prioriteringarna, det vill säga vilka krav är viktigast att uppnå, och hur ser listan och rangordningen ut i den här förhandlingen? Min andra fråga: Vilka allianser med andra länder har regeringen skapat för att tillgodose krav på förhandlingsresultat? 113 Utrikesminister () replik: Vi har inte gjort någon direkt rangordning på det här stadiet i förhandlingarna. Vi vill ju se hur förhandlingarna framskrider och hur de andra ländernas synpunkter ser ut. Dessvärre har vi inte kommit så långt i förhandlingarna. Vi för fram de synpunkter vi har. Det är de som finns i regeringens skrivelse och som vi har formulerat utifrån den diskussion vi har haft i nämnden. Alla krav har framförts och vi har gjort markeringen att de är väsentliga. Vi räknar med att få tillbaka ett bud för att därefter kunna ta ställning till var vi kan anpassa oss till andras uppfattningar och var vi anser att vi måste kvarstå. Dessutom har vi under förhandlingarnas gång försökt formulera alternativa lösningar som utgår från vad vi vet att andra har behov av att få hjälp med för att på det viset också medverka till att komma fram till kompromisslösningar. De grundläggande krav vi har, såsom de har framförts i nämnden, är de som har framförts som förhandlingarna har tagit upp en fråga. 114 () replik: Jag vet att ingenting är klart förrän allting är klart i ett sådant här sammanhang. måste ju rimligen ordförandeskapet , dagen efter mötet med , ha en tydlig bild av vilka svenska prioriteringar som är angelägnast. Har vi på något område antytt att det finns en risk för en vetosituation? Är det endast svenska önskemål som regeringen har brett ut på ett italienskt mahognybord framför en brett leende Berlusconi som tar emot dem? Har det varit den stämningen? I opinionsmätningar ökar nu förtroendet för riksdag jämfört med andra institutioner i vårt land. Det är väldigt glädjande. Jag vill säga att menar allvar med att sätta tryck på regeringen i de här förhandlingarna. Det är alltså en fråga om förtroende gentemot hela svenska folket. 115 Utrikesminister () replik: Jag har aldrig tvivlat på att vill sätta tryck på regeringen. Det är det som är uppgift. Det är därför har behandlat denna fråga och kommer att fatta beslut så att regeringen får ett klart mandat från i de fortsatta förhandlingarna. Jag tror att det är oerhört viktigt när den här typen av förhandlingar pågår att inget land kanske med något undantag, måste jag medge har agerat på det viset att man har gjort tydliga markeringar om att någonting inte är tänkbart att acceptera. Det är inte möjligt att bedriva förhandlingar med 25 länder i så många olika frågor som det handlar om i det här sammanhanget om någon redan från början skulle ange att någon fråga skulle kunna bli en vetofråga. Så agerar ingen förhandlare. 116 () replik: Låt mig börja med att instämma med utrikesministern beträffande de gräsliga terrordåden i som än en gång har inträffat . Jag vill påminna om det som utrikesministern sade, nämligen att det i den allra första delen talas om hållbar utveckling, jämställdhet och öppenhet som nya distinkt formulerade mål. Detta hade inte funnits, vill jag hävda, om inte och de nordiska länderna hade varit medlemmar. Det är en väldigt stor framgång. Jag vill påminna om det med tanke på att om nej-partierna hade fått styra hade inte fått den här typen av inledning till sitt nya fördrag. I mitt huvudanförande sade jag ungefär så här: Vi i liberalerna utmanar Socialdemokraterna på en gedigen ideologisk debatt om och EU-frågorna genom hela valrörelsen fram till Europaparlamentsvalet. Vi kan starta här och . Är Socialdemokraterna beredda att anta denna utmaning om en ideologisk debatt i Europafrågorna? 117 Utrikesminister () replik: Det gläder mig att lyfter fram frågan om vilken betydelse det faktiskt har haft att har varit med i förhandlandet för att ta fram en ny författning. Man kan till och med konstatera att det faktum att vi är medlemmar har haft betydelse för utvecklingen inom EU. Flera av de övergripande målsättningar som slås fast i förslaget är frågor som vi i sak redan har lyckats medverka till att de är införda och påverkar det praktiska arbetet. Öppenheten är ett bra exempel på det. Det är som har bidragit till en sådan utveckling. Vill vi ha ett som utvecklas i den riktning som vi vill i måste vi vara med. Den riktning som vi vill ha är ju inte entydig i alla delar, utan den är beroende på vilka politiska värderingar vi har vilken ideologi vi har, som uttrycker det. Det handlar inte om att det finns en särskild EU-ideologi. Det är de värderingar och de ideologier som de politiska partierna i använder sig av och utgår från i den politiska debatten i . Det är samma värderingar och utgångspunkter vi har när vi diskuterar de frågor som hanteras på EU-nivå. Det är ingen ny politik. Det är ingen ny debatt vi behöver. Låt oss fortsätta att debattera de politiska frågor vi har att lösa även om de ibland måste hänskjutas till EU-nivå eftersom det bara är där de kan bli lösta. 118 () replik: Det är klart att det inte finns någon speciell EU-ideologi. I själva verket har vi partigrupper på Europanivå som har sina döttrar i den här i olika partikonstellationer. Vad jag försökte säga i mitt huvudanförande var att för oss i framstod Socialdemokraterna som ett parti som inte förmår att hantera EU och EU-samarbetet ur ideologisk synpunkt. Man saknar ideologisk styråra för sina ställningstaganden. I stället blir ställningstagandena pragmatiska till sin karaktär. På något sätt spjärnar man emot och vill hålla fast vid det gamla tanken på nationalstaten och mellanstatligt samarbete. Det är bra som det är för det har alltid varit så som det är. Den utmaningen som jag och vill ställa Socialdemokraterna inför är en diskussion i mera ideologiska termer om vad socialdemokraterna, liberalerna och andra vill med och EU. Är ni med på det fram till att det blir Europaparlamentsval? 119 Utrikesminister () replik: Jag vet inte vilka vi i är som menar inte tycker att socialdemokraterna förmår att styra, men jag utgår från att menar sig själv eller möjligtvis , för någon vidare utgångspunkt bör väl inte finnas i ett sådant påstående. Det är klart att socialdemokraterna har sin ideologi i det socialdemokratiska partiets ideologi, och det är den som vi använder oss av även när vi diskuterar frågor som vi anser ska hanteras på Europanivå. Det är även den ideologin som vi utgår från när vi diskuterar hur vi vill utveckla det europeiska samarbetet. Det är väl den debatten som vi har bland annat nu och alltid har. Men återkom gärna med någon konkretisering av vad det är som har en föreställning om att det saknas en styråra för, så ska vi ta en diskussion även om det! 120 () replik: Först av allt vill jag säga att det var bra att utrikesministern tog upp det som har skett i . Det var viktigt att det uttalades här. Det inträffade är också en viktig påminnelse om att många av de hot som vi möter är gemensamma och att det krävs gemensam eftertanke och gemensam förmåga för att möta dessa hot. När det sedan gäller frågan om konvent vill jag gärna säga att vi faktiskt just är uppe i en ideologisk Europadebatt. Det kommer fram skilda synsätt från gentemot andra länder och mellan partierna här i riksdag. Jag skulle vilja säga att ett problem som har funnits under denna process är att regeringen och socialdemokratin har saknat en tydlig bild av hur det europeiska samarbetet bör vara organiserat. Det har varit något tillfälligt och slumpartat över den bilden, med början i diskussionen om EU-medlemskapet, över till eurofrågan och i diskussionen om ett nytt fördrag. har angivit den svenska positionen genom att ge en tydlig bild av den maktdelning som vi anser ska råda, genom att dra upp gränser mellan unionsrätten och de konstitutionella traditionerna i medlemsländerna, kompetensnivåerna, genom att peka på att subsidiaritetsförmågan ska stärkas och genom att säga nej till en vald ordförande. Jag vill gärna säga att detta inte är en ad hoc-uppfattning utan att det är en uppfattning som bygger på vår syn att det ska finnas en maktdelning mellan rådet, kommissionen och parlamentet och att det i den maktbalansen också ligger en kontroll och ett demokratiskt inflytande. Jag blev lite orolig när utrikesministern lite pliktskyldigt sade att man väl kommer att driva uppfattning i den här frågan och sedan klargjorde att den nog syntes vara dömd att förlora. Därefter räknade utrikesministern upp ett antal andra frågor som hon uppenbarligen avsåg att driva mer kraftigt. Jag skulle till utrikesministern vilja ställa frågan vad utrikesministern sade i frågan om vald ordförande när hon besökte de baltiska länderna och mötte deras regeringar och vad hon kommer att säga när nu presenterar utkastet till kompromissförslag och om det där förespråkas ett team i stället för en vald ordförande. 121 Utrikesminister () replik: Jag blir på något vis störd av att anser att regeringen saknar en bild av det europeiska samarbetet. Det som vi skriver och säger når uppenbarligen inte fram till . Man måste väl ändå kunna respektera att andra har en annan åsikt och uttrycker sig annorlunda än man själv gör och inte påstå att det över huvud taget inte sägs eller inte tycks något. Den respekten kunde väl ändå visa regeringen och Socialdemokraterna att vi har vår politik, även om inte uppskattar den. Jag är tacksam för att i några avseenden har förtydligat den ståndpunkt som ska inta, men att säga att vi skulle ha en position som har blivit skärpt genom maktfördelningen på grund av att vi ska hävda att vi inte ska ha en vald ordförande i är väl ändå att ta till mycket stora ord för ett väldigt litet innehåll. Vad gäller ordförande i har naturligtvis jag i mina besök i och i alla andra sammanhang framfört den uppfattning som vi har hört uttala och som jag utgår från att den också kommer att besluta om. Därmed kommer vi också att fortsätta att framföra den. Jag ser det som en skyldighet för den som deltar i förhandlingarna att också informera tillbaka till , och jag gör i och här i kammaren den bedömningen att vi står ensamma i den frågan. Jag riktar då en fråga till : Vad gör när vi kommer tillbaka med ett kompromissförslag som innehåller en vald ordförande i ? Kommer då att rösta nej till en ny konvention? 122 () replik: Det som utrikesministern nu sade understryker problemet med regeringens hållning, där man alldeles för mycket förutsätter hur det kommer att bli för att sedan inta den positionen. Regeringens skrivelse till innehöll en lång rad olika rätt indifferenta ställningstaganden i för att ta några exempel frågan om kommissionärer, synen på unionsrätten och synen på vilken typ av röstning och viktning man ska ha i beslutsfattandet. Man flöt på något sätt med i den förväntade strömmen, men det som vi gör här är inte att ställning hur ni ska komma tillbaka med ett förhandlingsresultat och beskriva hur det ser ut. Det som vi nu ger er i uppdrag är att förhandla i enlighet med de svenska positionerna och att driva frågorna så pass hårt att ni når framgång, inte bara utifrån vad ni själva från början tyckte utan i vad som är riksdags position. Jag vill säga att detta är viktigt av det skälet att om regeringen är mån om att slå vakt om legitimitet i denna beslutsprocess och om ska kunna ta det avgörande ansvaret från början till slut, från diskussionerna om detta fördrag jämfört med det nuvarande och fram till det slutliga fördraget, måste vi också veta att ni driver förhandlingarna benhårt i de frågor som vi har strukit under även i de frågor där ni från början haft en annan uppfattning. Vi har milt talat haft våra misstankar om att så inte har skett. Jag ser fram mot att de misstankarna ska bli undanröjda. Låt oss inleda med den diskussionen och inte börja med att förutse vilket förhandlingsresultat tänker komma tillbaka med. Hon ska se till att hon uppnår framgång i frågor. 123 Utrikesminister () replik: Jag tror inte att det är någon tvekan om att jag har uttryckt mig tydligare än vad gör nu vad gäller att regeringen respekterar att det i slutändan är som avgör vilka avtal ska ingå. I varje del av denna förhandling har regeringen, bland annat jag själv, mycket tydligt redovisat vad som har hänt, vad som har sagts och hur vi har agerat. Inte i något av de sammanhangen har någon, och definitivt inte , påstått att vår argumentering har varit felaktig eller för svag. Den har nämligen utgått från den ledning vi får i samråd med . Vi kommer att fortsätta att agera på det viset, men om det finns något ytterligare kunde säga till mig som jag kunde använda som argument för att övertyga de 24 andra länderna om att det ställningstagande som har gjort är det rätta och att de borde ändra sig, är jag tacksam att få veta det från . har vår argumentation varit stark men helt och hållet grundad på den information som vi har fått som vägledning från , och jag hoppas att jag kommer att få den ännu mer förstärkt genom debatten här , så att vi kan ta med oss den som ett mandat från . Jag hoppas att det är så kraftfullt att jag kan lyckas övertyga de 24 om att de har fel och att det är vi som har rätt. Jag lovar att framföra det med all den kraft som jag någonsin kan uppbringa. Men ge mig då argumenten! fick en direkt fråga från utrikesministern, så jag beviljar möjlighet till en replik till. 125 () replik: Självfallet vi kan gärna gå igenom de argumenten. De finns rätt tydligt angivna i utskottsbetänkandet. Men var inte så säker på att det är 24 länder som är emot det som nu intar som position! Det finns en något mer komplex situation när det gäller hur andra länder ställer sig. Utnyttja de öppningar som finns i stället för att upprepa att alla är emot oss! Så illa är det inte. Det finns fler länder som i grunden har samma uppfattning som vi. Det kan tjäna som en uppmuntran för utrikesministern. 126 () replik: