prot · GQ0962 · 2003-02-20 00:00:00 — Det behövs nytänkande när det gällerboendeformer och hur omsorgen ska bedrivas, mer avförebyggande arbete, bättre och klarare ansvarsför-delning både på de enskilda arbetsplatserna och mel-lan huvudmännen. Det behövs flexibla lösningar påarbetsplatserna när det gäller arbetsinnehåll, arbetsti-der med mera. En av de viktigaste uppgifterna för ossär att se till att vården och omsorgen om de äldre blirett område som många tycker att det är intressant,roligt och meningsfullt att arbeta inom.Anf. 6 ():Herr talman! Liksom övriga talare tänker jag refe-rera till , där det redovisasallvarliga brister, bland annat att färre äldre får hjälpoch att samordningen kring de allra sjukaste ochäldsta brister. Enligt kommer det härtillsammans med behovet av att kunna rekrytera ochbehålla kompetent personal att vara två av nyckelfrå-gorna . delar den upp-fattningen; det är två viktiga frågor.När vi såg för några veckorsedan möttes vi av en äldreomsorg där brister i be-mötande och omhändertagande var i fokus. Vi mötteäldre som upplevde en stor otrygghet med vården ochanhöriga som vittnade om stressad och osäker perso-nal. Det är då lätt att få intrycket av en äldreomsorg ikris. Och visst är den bilden sann, men det är intehela sanningen.Ska vi lyckas med att få en utvecklad äldreomsorgtill stånd måste vi också erkänna den goda vården isamma andetag som vi för fram vår kritik. I annat fallkommer allt färre att se äldreomsorgen som en möjligblivande arbetsplats. Och personalrekryteringen varju en av nyckelfrågorna. har rekryteringen på-börjats av 100 äldreskyddsombud ute i landet.Tillsyn är viktig. Men de här satsningarna måsteockså motsvaras av satsningar på att komma till rättamed det som tillsynen upptäcker. Vi behöver inteminst ett arbetsnära arbetsledarskap som underlättarför personalen att tillvarata de äldres rättigheter närde ställs inför svåra och etiska beslut. Det tvingaspersonalen göra . Det kan handla om äldremed kognitiva funktionshinder, som kangå och stanna men som saknar förmåga att själva insedet. Hur kan man skydda från skada utan att kränkaden äldres integritet?Det är få av oss som skulle klara av att varje dagfatta sådana beslut, dessutom utan stöd, kanske utanutbildning och utan tid till reflexion - och till en lönsom inte räcker ens till det nödvändiga. Vi måstealltså se de problemen också.Äldres rättssäkerhet har ökat, men fortfarandefinns det oklarheter kring rättssäkerheten för de de-menta. Det är frågor som vi skyndsamt måste lyftafram och åtgärda. I vården av de demenssjuka ställsfrågan om skydd och integritet på sin spets.Enligt är det inte möjligtatt föra över mer ansvar på de anhöriga. De har i dagett alltför stort ansvar, och kanske ettalltför stort och motvilligt ansvar, i stället för ett fri-villigt ansvar. En utveckling som skulle innebäraökade bördor på de anhöriga skulle äventyra kvalite-ten för både den äldre och den anhörige. Det här ärinte minst en kvinnofråga, då det är tydligt att mänsom anhörigvårdare är mindre vanligt och oftarakompletterade med stöd än kvinnor i motsvarandesituation.Jag välkomnar socialministerns förslag om attbygga ut den generella välfärden, så att alla får hem-besök och hemtjänst vid en viss ålder - helt i linjemed vilja och ambitioner. Det handlarom förebyggande insatser, som avlastar i ett senareskede. Det handlar om att bygga ut den generellavälfärden. Det är bra att inleda en diskussion om attöka det offentliga åtagandet, och inte ledas in i dendiskussion som så har dominerat den här debattenunder senare tid, det vill säga att vi ska minska detoffentliga åtagandet, minska generell välfärd.Jag är glad att socialministern har modet att väckaen ny debatt och en nödvändig debatt. Jag välkomnarden.Den debatten står i skarp kontrast till alla som istället vill privatisera, så att det offentliga åtagandetminimeras och så att den med plånbok kan, utöver ettminimalt basutbud, köpa tilläggstjänster.Den generella välfärden ska omfatta alla, men dåkrävs det att avgifterna för de här tjänsterna hålls lågaunder någon form av högkostnadsskydd eller maxtakoch att kommunerna kompenseras. Vi vet ju alla attbudgeteffekterna av det förebyggande arbetet kom-mer i ett senare skede.Någon har pratat om inflytandedelen. Inflytandeoch påverkan är viktigt, men det är inte som mångatror samma sak som att välja mellan bolag A och B,utan det handlar om att i vardagen få välja tider, per-soner, hjälpens utformning med mera. Ändå kan vikonstatera att framför allt tror sig lösaalla problem genom att avhända sig ansvaret och gedet till marknaden. Vi kan se att det fåtal entreprenö-rer som har tagit över verksamheterna nu säljer utdem på grund av bristande lönsamhet.I de områden där försök görs med äldrepeng harbland annat ISS Care avslutat verksamheterna för200-300 hjälptagare för att det inte var lönsamt,nästintill från till en annan. Det är inte kvalitetoch kontinuitet som vi definierar det. Den ekonomismsom har tagit över har tagit resurser som borde haanvänts till att underlätta vardagen för och stödet tillvåra äldre.Anf. 7 ():Herr talman! Vågar jag bli gammal? Frågan ställsmen ska inte behöva ställas. Ämnet för dagens debattär egentligen mer skrämmande och påtagligt. Vågarjag vara gammal? Vi vet att många gamla lever isinnestillstånd som växlar mellan oro och skräck.Det är en gemensam uppgift för alla - politiker,anhöriga, personal, medborgare och de fantastiskamänniskor som deltar i pensionärsorganisationernasväntjänst - att lindra oron, ta bort alla onödiga orsa-ker till rädsla, se till att våra gamla inte blir isoleradeoch ensamma och att alla som behöver får en brahemtjänst, en värdig vård och en möjlighet att bo braoch tryggt, hemma eller i äldreboende nära hemmetefter eget val.Och jag vill vända mig direkt till alla äldre somlyssnar och tar del av den här debatten. Ni som harbyggt upp det här landet ska inte behöva lida ekono-misk brist på ålderns höst. Ni ska ha råd att vara tryg-ga oavsett om det gäller att laga tänderna, köpa medi-cin eller åka på semester med barnbarnen.Herr talman! Jag vet att vissa insatser har gjortsför att förbättra pensionärernas ekonomi under desenaste åren, men jag vill starkt ifrågasätta om det ärtillräckligt och om de insatser som har gjorts verkli-gen når dem som har de största behoven. Jag villhävda motsatsen. Det krävs mera insatser. Det krävsett tydligare fokus på just dem som har de lägstapensionerna. Det räcker inte med DN-artiklar, soci-alministern. Det krävs handling.Centerpartiet har sin prioritering klar. Vi vill höjagarantipensionen. Vår skattereform satsar på demsom har de lägsta inkomsterna. Våra förslag ger meråt dem som har minst. Vad vill socialministern göraför att förbättra villkoren för de ekonomiskt sämstställda pensionärerna?Herr talman! Alla vi som har följt en nära anhörigeller vän, kanske en gammal mor eller far, genomåldrandet, med hemtjänst, olika vårdinsatser, service-boende och ett värdigt slut vet vad det betyder att fåbehandlas värdigt med respekt och erbjudas en godvård och omsorg. Det måste ges möjligheter att på-verka sin egen och sina anhörigas vård och omsorg,hur man vill bo och leva. All vård och omsorg ska hahög kvalitet. Vi måste känna trygghet inför vår egenoch anhörigas ålderdom. Vi vet också, senast genomSocialstyrelsens rapport, att detta inte är verklighetenför alla äldre.Vården och omsorgen behöver mer resurser för attsäkra tillgången på personal och korta vårdköerna.Centerpartiet är medansvariga till att miljarder nutillförs vården och omsorgen. Vårt skatteförslag inne-bär också en breddad skattebas för kommuner ochlandsting och ger därigenom ett rejält resurstillskotttill bland annat vården och omsorgen.Herr talman! I stora delar av landet, särskiltNorrland och skogslänen, är andelen äldre mycketstörre än i storstäderna. För att vi ska klara en godkvalitet i omsorgen om alla våra äldre krävs det entillväxt i hela . Men det krävs faktiskt ocksåen rejäl omfördelning av pengar så att barn, barnbarnoch barnbarnsbarn som bor och betalar skatt i Stock-holm, och bidrar till omsorg och sjukvårdför sina äldre släktingar i , ochSkinnskatteberg.Det är inte utan att man skulle vilja veta vad tillexempel och socialministerns partikam-rater i har för lösning på de härproblemen när de vill slopa eller urholka den kom-munala omfördelningen. Kan man verkligen lita på,, att regeringen fortsatt står för en soli-darisk skatteutjämning? Det är ett viktigt besked attfå.Socialminister föreslog i går insatser ihemtjänsten. Det har omtalats av flera. Det är lätt attlova vad andra ska göra, men det avslöjas om manlovar runt och håller tunt, ministern. Bevisa att detblir handling!Centerpartiet har föreslagit att den äldre ska hamöjlighet att köpa subventionerad hemservice och attobligatoriska hembesök av görs efter 75års ålder. Det är förslag som vi har lagt fram.Jag vill avsluta med att säga några ord om ett parav de viktigaste resurserna vi har i vård- och om-sorgsarbetet. Det gäller alla anhöriga som gör enenastående insats och som behöver stödjas, och detgäller pensionärsorganisationernas väntjänst som görstora, fina, frivilliga insatser. Den behöver stödjasbättre.Herr talman! Förbättra ekonomin för de sämstställda pensionärerna! Säkra en tillräcklig skattebasför kommuner och landsting, så att de klarar att upp-värdera vård- och omsorgsyrkena och korta vårdkö-erna! Uppvärdera och ge ett rimligt stöd till anhörig-vården och väntjänsten. Det är några av Centerpartietprioriterade förslag.Anf. 8 ():Herr talman! Kära åhörare och arbetskamrater!Det har pratats om en nationell strategi, om hand-lingsplaner och allt möjligt. Jag tycker egentligen inteom att använda egna anhöriga som exempel. Men nuråkar jag ha en mamma som blir , och jaghar en infernalisk insyn i hennes ålderdomshem och iden åldringsvård som hon tar del av, så jag kan barainte låta bli. Jag tycker att jag lär mig av detta.Hon hade en bra lägenhet och en bra hemtjänst,måste jag säga, i . Men hon ramlade mångagånger, bröt lårbenshalsen och klarade sig till slut intehemma.Inskolningen till ålderdomshemmet var fantastisk.Hem kom chefer, en arbetsterapeut, en kontaktpersonoch alla möjliga personer. Vi drack kaffe. Vi pratade,och papper fylldes i. De frågade om mammas yrkes-liv och om vad hon var intresserad av. Jag tyckte attdet var jättebra, och jag tänkte: Här har de jobbat medkvalitetssäkring. Det märktes tydligt.Vi fick papper om tänder. De undrade om de hadetillåtelse att hjälpa henne att sköta sina tänder. Dettyckte jag var jätteskönt, för det hade varit svårt förmig att hjälpa till med det.Så kom hon in. Men inte fanns det någon somhade tid att prata med henne om hennes intresseneller om hennes yrkesliv - inte om någonting. Dehinner ingenting utöver att sköta.På ålderdomshemmet är det väldigt sjuka männi-skor. Det är som ett sjukhem. Väldigt många sitter irullstol, och alla är döva och väldigt dåliga. Minmamma, som är rätt så skraltig, är en av de friskaste.Och någon arbetsterapeut har jag inte sett till.Samlingssal finns det med lite underhållningibland, mest lite kyrklig sådan. Dit vill inte mammagå. Då säger personalen att hon inte vill, och så är detbra med det.Häromsistens hade de gamla magsjuka. Tänk eratt på en avdelning med ont om personal sköta 10-15gamla tunga personer med magsjuka! Det är nästan såatt man inte kan fatta det.Handledning existerar inte.För sedan fick mamma byta från tablettertill insulin. Hon har diabetes och har tidigare klaratsig med tabletter. Jag blev glad, för jag tänkte att dåkommer i alla fall en person en gång in ochger mamma en spruta. Det blir då en gång till somhon får besök. Det var nästan så att jag önskade atthon skulle få insulin flera gånger.En annan sak hände som blev jag lite chockadöver. Innan maxtaxan infördes gjorde kommunen enuppdelning med omsorgen för sig. När det gällerhyran fick man skriva kontrakt med hyresbolag. Någ-ra månader innan maxtaxan infördes höjde man hy-ran.Nu är det inte så värst synd om min mamma, förhon har en anhörig. Det är jag, och jag har mål i mun.Jag är hemma så gott som och kan då tittatill henne. Dessutom har jag råd att måna om perso-nalen och köpa gott kaffebröd och lite sådant.Detta med kvalitetssäkringen vill jag lite till up-pehålla mig vid - jag ser att jag har två och en halvminuter på mig.Jag tänkte på det där med hembesöket innan ochpå hur det blev och tänkte att det säkert står på någotpapper hur man ska göra, att det säkert står om det inågon planering. Sedan kan man pricka av.Vet ni varifrån begreppet kvalitetssäkring kom-mer? Jo, från Toyota, . När manskulle skicka ut många bilar från bandet på fabrikenoch det upptäcktes att det var fel på bromsarna på enbil, då måste man ta tillbaka hela serien för att kolla.Blev det fler skulle det ju bli gräsligt dyrt. Dyrt vardet att ta tillbaka bilarna. Innan bilarna släpptes utfrån bandet till gatan kollades varenda liten grej ivarje bil just för att se att det inte fanns några fel.Detta kallades för quality assurance.Sedan började vi med köp-sälj-systemet i vårdenoch tog hand om sådana begrepp som produktion,konsumtion och kvalitetssäkring. jagjobbade i vården träffade jag många människor somtyckte att det var svårt. De sade: Jag har jobbat i vår-den , och jag jobbar med kvaliteten och villha kvalitet. Men hur ska man göra med just det härmed kvalitetssäkring, och hur fyller man i de härpapperen? Också jag tyckte att det var svårt men förmig var det en aha-upplevelse när jag kom på hur detvar, när jag fick höra, att det handlade om bilar. Jaha,det var därför jag inte förstod.Jag tycker att det är väldigt bra att bygga ut hem-tjänsten, för det är på ett sätt lite förebyggande. Hu-vudsaken är att det finns pengar till det. Men låt detdå inte bara bli ett litet kryss på ett papper - att nu harvi gjort ett hembesök där, och sedan är det klart meddet. Det måste alltså bli någonting mer.Vi måste stärka personalen både i hemtjänstenoch på ålderdomshemmen. Deras arbete är tungt,drygt och också känslomässigt jobbigt - det är alltsåinte bara jobbigt för kroppen. De måste få handled-ning och måste ha tid att prata med varandra, att pratamed någon om det här jobbet.Anf. 9 Socialminister ():Herr talman! Det är alldeles rätt att jag i går pub-licerade en debattartikel på . Den grundaspå ett arbete som vi har fört sedan jag efter regerings-skiftet blev ansvarig för sjukvården, äldreomsorgen,läkemedelsfrågorna och tandvården.Jag tycker att jag som ansvarig äldreminister haranledning och skyldighet att gentemot riksdagenredovisa min dagordning. Vad är det för frågor somvi kommer att möta? Hur ska vi handskas med dem?Vi har tillsatt Äldreberedningen. Vilken rollkommer den att spela när det gäller de politiska be-sluten? Hur ska vi hantera den slutrapport som kom-mer ? Hur ska den processas med andraintressenter?Vi har arbetat med detta på departementet ochtyckte att det var dags att också offentligt redovisavåra tankegångar. Det är, , en skyl-dighet för mig som äldreminister.Avsikten är inte alls att i det programmet lösa allaproblemen. Det ska vi göra med förslag under dekommande åren - punkt för punkt.Hur klarar vi personalrekryteringen på lång sikt?Där får vi ett underlag nästa år.Hur klarar vi kvalitetssäkringen? Hur hittar vibättre metoder att mäta kvaliteten och att regelbundetfölja upp kvaliteten?Hur klarar vi övrig utveckling av äldreomsorgenmed ett ökat inflytande för personalen och en störretrygghet för de anhöriga?Vi ska återkomma till dessa frågor - punkt förpunkt.Jag tyckte att det fanns anledning att redovisa pla-nen före den här debatten för att kunna diskutera omdet är de här frågorna, som vi skaattackera. Naturligtvis väntade jag mig nyfiket attChatrine skulle gå upp i talarstolen och säga:Vi har ett program och det faller ihop i två punkter.Kristdemokraterna kräver en äldreminister. ärjag både äldre och minister. Men det är kanske någonannan man kräver, och då är det lika bra att man sägerdet. Regeringen har uppdelat ansvaret så att vi har ensärskild minister som ansvarar för äldrefrågorna.Det andra är värdegarantin. Jag har sökt överalltoch försökt få reda på vad det är för någonting. Vadbetyder en värdegaranti, mer än en ambition att hahög kvalitetMed ord, , kommer man, somsagt, inte långt.När det sedan gäller frågan om resurserna är detmärkvärdigt med . Man säger attdet inte har tillförts några resurser. Men 30 000 fler ärnu anställda i den kommunala äldreomsorgen - denprivat drivna inte medräknad - jämfört med för femår sedan. Det har finansierats på något sätt av kom-munerna och staten i samverkan genom kommunalexpansion men också genom kommunala bidrag.Kristdemokraterna har ett bekymmer. Varje gångKristdemokraterna kommer i majoritet i en politiskförsamling kastar man sig runt halsen på Moderaternaoch börjar styra. Det leder till ekonomisk bankrutt - iStockholms läns landsting, i och i Göteborgnär man prövade ihop. Tyvärr leder det också tillganska allvarliga bekymmer i äldreomsorgen. Om nuKristdemokraterna hade ett eget program som varnågonting att skryta med behövde vi kanske inte fånågra rapporter om misstag i äldreomsorgen, i Boråsexempelvis. Glöm inte bort att det var en borgerligkommun som var ansvarig för Milstolpen!Jag menar inte att detta är ett ansvar specifikt förKristdemokraterna. Det finns många socialdemokra-tiska kommuner som inte klarar sitt åtagande. Menman borde kanske från sida varaen smula mer ödmjuk inför uppgiften än att försökaförespegla och dem som lyssnar på den härdebatten att man har någonting att komma med.Sedan måste jag ta upp frågan om den kommunalahemtjänsten. Jag menar att vi nu ska klargöra attkommunerna ska ha lagligt stöd för att ge hemtjänstutan biståndsprövning. Detta är ett viktigt ställnings-tagande. Men en egendomlig föreställning, som ty-värr tydligen också ställer upp på, är attvi i denna kammare ska ta upp plånboken varje gångvi diskuterar hur kommunerna ska utveckla sin verk-samhet.Vi har ett ansvar för att se till att kommunerna haren god ekonomi. Men vi har ingen skyldighet attvarje gång vi har en god idé betala ur vår plånbok. Viska gemensamt komma överens om hur vi ska klarakommunernas ekonomi. Men att ta ställning tillkommunernas lagliga möjligheter är något som vi haren skyldighet att göra utan att redovisabetalningen.Anf. 10 ():Herr talman! Socialminister , detfinns ett bekymmer oss emellan, och det är att soci-alministern inte gärna lyssnar på sakfrågorna ochmina försök till förklaringar.Vår värdighetsgaranti, som det heter, är en del iKristdemokraternas trygghetsgaranti. Jag lovar attinom skicka över detta till de-partementet, för jag har inte alltihop med mig här.Det är en trygghet för patienten och pensionären,både när det gäller boende och särskilda boendefor-mer, när det gäller bemötande, rätten att bli hörd på,rätten att vistas ute och ett antal sådana frågor - ochockså när det gäller en vårdgaranti.Jag delar naturligtvis socialministerns besvikelseöver de icke-vårdsfall som vi har. De äger rum både ivård som är offentligt driven och i alternativa drifts-former, både i borgerligt styrda kommuner och isocialdemokratiskt styrda kommuner. Jag tror att vihar kommit långt om vi erkänner detta.Det är inte bara i som harstora problem. Vi hade socialdemokratiskt styre iKalmar län med stora underskott som vi nu försökerfå ordning på. Vi kan väl ödmjukt enas om att det inteär frågan om enbart vem som styr, utan det finns meri innehållet som är viktigt.I mitt förra inlägg sade jag att värdighetsgarantinvar viktigast för de personer som inte själva kundetala för sig. Då är naturligtvis de demenssjuka en storoch viktig grupp, där vi vet att det pågår rättsöver-grepp. De kan inte själva tala och försvara sig. Detfinns väldigt många i de särskilda boendena som intehar någon utbildning i demenssjukvård. Det är ettjätteproblem som vi har att dela med varandra. Sam-tidigt är det en grupp som aldrig står ute på Mynttor-get eller utanför och demonstrerar,för det kan de inte.När det gäller vårdens och vårdpersonalens storaproblem för framtiden vill jag säga att jag inte är nöjdmed att det ska ta till, socialminister !Nästa år ska man lägga fram ett förslag om hur manska nå detta mål. Vi vet att en fjärdedel av vårdperso-nalen går i pension . Välutbildade männi-skor med stor kompetens går i pension. Då kan vi intevänta ! Mitt förslag till socialministern är attförsöka att prioritera denna fråga på departementet, såatt det tar att lägga fast ett förslag.Jag är övertygad om att man måste både öka in-flytandet för personalen, höja lönen och se till attpersonalen får göra de arbetsutgifter man är utbildadför och inte en massa annat.Jag besökte ett mycket fint äldreboende i . Jag ställde enfråga till en 90-årig kvinna som satt på stolen. Jagsade: Nå, vad skulle du vilja skicka med mig som denviktigaste uppgiften nu när jag åker tillbaka tillStockholm? Hon svarade: Försök att se till att under-sköterskorna inte behöver städa, för då får min grann-fru, som är så svårt sjuk, lite mera hjälp.Anf. 11 (m):Herr talman! Först vill jag påminna socialminis-tern om vad gjorde när kostnadenför skatteutjämningssystemet i låg på800 miljoner. Då stegade han upp till Finansdeparte-mentet och talade om att detta var nästan omöjligt attklara. är det fyra miljarder. Är det konstigt attStockholm har svårt att klara det också?Kenneth , det är klart att vi ska ha enutjämning mellan kommunerna. Jag tycker att det iförsta hand är statens ansvar. Vi ska inte straffa dekommuner som faktiskt är motorer och utvecklas.Ingrid håller på med politisk retorik här.Mina ger mig inte möjlighet att angripa.Jag vill bara påminna om att hon sommedansvarig för den här regeringen också är ansvarigför situationen i äldreomsorgen i detta land i dag.På mina korta minuter vill jag anknyta till vad jagavslutade mitt förra anförande med, nämligen att detinte bara handlar om nationella planer, socialminis-tern. Det handlar om handling.Ett sådant exempel gäller vård vid livets slut.Kommittén om vård i livets slutskede lade fram ettenigt slutbetänkande . Än har ingen-ting hänt. meddelade regeringen:Förslaget bereds inom Regerings-kansliet. har det gått . bordeman väl i alla fall vara klar i meden sådan viktig fråga. Så skriver man, i det betänkan-de som vi nu arbetar med, att regeringen inte har tagitställning till den fortsatta behandlingen av kommit-téns förslag. Har ni kastat förslaget i papperskorgen,socialministern? Förstår ni inte att detta är något avdet viktigaste vi har att göra - att ge svårt sjuka ochdöende ett värdigt slut?Vad tjänar alla planer och fagra löften till, LarsEngqvist, om ni inte menar vad ni säger?Anf. 12 vice talman ():Herr talman! Det finns väldigt många frågor, ochvi hinner inte gå in på alla. En fråga som socialmi-nistern var inne på och som också vi tycker är viktighandlar om alla de människor inte har svenska sommodersmål. På ålderns höst kanske de tappar detsvenska språket. Här måste vi hitta lösningar. Vitycker att det är väldigt viktigt att kommunerna sam-arbetar med det ideella föreningslivet och frivilligor-ganisationer av många slag, inte minst kyrkor ochinvandrarföreningar.Men man måste förstå ute i kommunerna att insat-serna i äldrevården inte blir gratis bara för att de or-ganiseras av föreningar och folkrörelser. Vi tycker attdet finns ett stort utrymme för kooperativ och före-tagsbedriven verksamhet både inom särskilt boendeoch hemtjänst. Det här är också en del inom den val-frihet som vill främja inom äldreomsor-gen.Ytterligare en kort sak: Sjukvård ska ges efter be-hov. Nedprioritering av personer på grund av derasålder får inte göras. Ändå vet vi att det förekommeren del fall av åldersdiskriminering som strider mothälso- och sjukvårdslagen. Inte minst gäller det reha-bilitering. Det är också en fråga som vi måste ta tag i.Herr talman! Jag tycker att det är viktigt att vi harhaft den här debatten i kammaren om dessaviktiga frågor. Men jag önskar, och jag skulle viljauppmana landets samtliga kommuner och landstingatt också ordna en aktuell debatt om dessa frågor. Detär där ansvaret i första hand ligger.