prot · GQ09109 · 2003-05-22 00:00:00 — OchGöran betraktar detta som rent administ-rativa frågor.Problemet med den typen av resonemang är ju attom man säger att det är rent administrativa frågor såjämför man den här typen av frågor med sådana frå-gor som man behandlar inom ramen för olikadepartement och som jag tror att vi båda kan varaöverens om att enskilda statsråd kan fatta beslut om.Men här gör man ett principbrott. Det har varit ex-trema undantagsfall där enskilda statsråd har fattatden här typen av beslut. Vi har den grundläggandeprincipen om kollektivt beslutsfattande, och regering-en har inte i sin proposition motiverat varför detskulle ske undantag i just dessa fall. Det finns ingasådana argument i propositionen och har inte heller tagit upp några argument här.Min fråga kvarstår. Jag vill gärna upprepa denfrågan för att ge chansen att svarapå den: Varför ska vi bryta denna princip just i de härfrågorna, särskilt om och jag,möjligtvis med något olika utgångspunkter, är över-ens om att Lagrådet har en central ställning i svenskpolitik? Då finns det väl särskilda skäl för oss att intebryta principen just i det här sammanhanget.Sedan kan vi diskutera vem som har bristande re-spekt i ett helt annat ärende. Men om man kan förutseatt det finns en tydlig majoritet i kammaren som villlåta utreda en viss fråga och majoriteten i utskottetinte låter de partier som vill utreda frågan göra det påett bra sätt, tycker jag att det vittnar mer om att ut-skottsmajoriteten inte har någon respekt än att ut-skottsminoriteten inte skulle ha någon respekt.Anf. 11 ():Herr talman! diskuterade jag respekten förLagrådet. Av ett tidningsuttalande har jag förstått attTobias egentligen anser att Lagrådet ska av-skaffas och att man ska övergå till efterhandsgransk-ning av lagstiftningen genom att vidga domstolarnasrätt att lagpröva de beslut som fattar. Det ärklart att man kan kalla det respekt eller inte respektför Lagrådet. Men när det gäller den preliminära ochytterst begränsade lagstiftning som med andra slängde över till Lagrådet iklart medvetande om att Lagrådet skulle säga nej ärdet från KU-synpunkt sett väldigt pinsamt att besväraLagrådet och ta in Lagrådet i den mer partipolitiskaprocessen. Jag skulle ha avhållit mig från att agera pådet sättet därför att det är bristande respekt för Lagrå-det.Sedan undrar varför man ska ändrapå någonting som har varit . Omdet hade varit Järrel som moderat som hade frågatvarför man skulle ändra på någonting gammalt hadejag bättre förstått det. Men en folkpartist tycker tydli-gen också att det var bättre tidigare. Det är väl ingetargument för att ha ett visst förhållande att det harvarit så , utan man får väl pröva varje sakför sig. Och här har regeringen och en mycket bredutskottsmajoritet kommit fram till att dessa frågorsom jag har redogjort för kan man mycket vällåta landets justitieminister ensam fatta beslut om.Det rubbar nämligen inte Lagrådets integritet ochLagrådets möjligheter att arbeta. Om vi hade kunnatha en något mer sansad debatt i utskottet hade vikunnat vara eniga i hela om dessa administ-rativa förändringarna kring Lagrådet.Herr talman! Jag yrkar än en gång bifall till för-slaget i utskottets betänkande.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §. )7 § Penningpolitiken och förvalt-ning 2002Föredrogsfinansutskottets betänkande 2002/03:FiU23Penningpolitiken och 2002(redog. 2002/03:RB1, förs. 2002/03:RB2 och re-dog. 2002/03:RR5).Anf. 12 ():Herr talman! I denna debatt kommer finansut-skottet att debattera penningpolitiken och Riksban-kens förvaltning för 2002.Finansutskottet har på eget initiativvarje år granskat och utvärderat den av Riksbankenförda penningpolitiken under de närmast föregåendetre åren. Detta initiativ motiverades av att Riksbanken1999 fick en mer oberoende ställning gentemot riks-dag och regering, och då infördes denna ordning.Författningsenligt åligger det finansutskottet attvarje år pröva om fullmäktige och direktionen kanbeviljas ansvarsfrihet för sin förvaltning under desenaste tre verksamhetsåren. Utskottet ska i samman-hanget också ta ställning till bokslut ochdå bedöma om balansräkning och resultaträkning kanfastställas och hur stort belopp som ska inlevererastill statskassan.Som underlag för prövningen har Riksbankensårsredovisning, fullmäktiges förslag till vinstdisposi-tion och revisorers granskningsberättelsesamt fullmäktiges och direktionens allmänna ochsärskilda hemliga protokoll förelegat.Man konstaterar i betänkandet att inflationen harlegat något över inflationsmålet på men inteunder den övre toleransgränsen på 3 %.Utskottet i sin helhet har också tillstyrkt att riks-banksfullmäktige och direktionen beviljas ansvarsfri-het för sin förvaltning under denna tid.Det innebär också att den vinstdisposition somfullmäktige har föreslagit fastställs av ,vilket innebär att statskassan tillförs 7,5 miljarderkronor.Till betänkandet har det bifogats fyra reservatio-ner och tre särskilda yttranden som vi kommer att fåhöra mer om under den följande debatten.Anf. 13 ():Herr talman! För ett land där vallöftena sviks pågrund av bristande ekonomiska resurser och där rege-ringen missar varje ekonomiskt mål den har satt uppborde tillväxtfrågorna stå högst på den politiska dag-ordningen.Riksbanken gör bedömningen att den långsiktigthållbara tillväxten i svensk ekonomi ligger på mellan2 och . När tillväxttakten stiger över den härnivån uppstår överhettningsproblem inom delar avekonomin med därtill hörande risk för stigande infla-tion.Under de senaste 30 åren har också den svenskatillväxttakten i genomsnitt legat på drygt 2 %.I omvärlden, bland våra konkurrentländer, liggertillväxttakten högre - och i vissa fallöver det. Det är därför som harsläpat efter i ekonomisk utveckling.För oss moderater är det helt centralt att höja densvenska tillväxttakten. Med en större ekonomisktillväxt får både hushåll och offentlig sektor bättreresurser.Vårt mål är en långsiktigt hållbar tillväxt på 3 %.Det borde vara ett mål som också regeringen och dessstödpartier kan ställa upp på om de, liksom vi, vill slåvakt om välfärden. Men från det hållet har vi inte settett enda förslag som kan öka tillväxttakten, tvärtompresenterar man det ena företagarfientliga förslagetefter det andra.Jag kan ha förståelse för att så sker. Varken rege-ringen eller dess stödpartier har ju gjort sig kända föratt värna om företagarklimat och ekonomisk tillväxt.För att erhålla en högre tillväxttakt, utan att detleder till överhettning inflationsimpulser i ekonomin,krävs det att regering och riksdag tar ett ansvar för atten genomtänkt finans- och strukturpolitik förs.För att höja tillväxtpotentialen krävs reformer somstärker ekonomins utbudssida. Skatterna måste re-formeras och sänkas, och bidrags- och transfererings-system måste förändras. Vidare måste lönebildningenoch arbetsmarknaden göras mer flexibla.De senaste årens bristande strukturpolitik leder tillstigande inflation, stigande räntor och en sämre väl-färdsutveckling redan vid en relativt låg tillväxttakt iekonomin.Om majoriteten inte lyssnar på oss i oppositionenborde den kunna lyssna på till exempel IMF, , som i sitt senaste yttrande övertillståndet i svensk ekonomi, från , redansom första punkt tar upp behov av att effek-tivisera socialförsäkringssystemen och förbättra ar-betsmarknadens funktionssätt för att öka arbetskrafts-utbudet i syfte att slå vakt om en hållbar ekonomisktillväxt.Majoriteten kan också ta till sig vad EU säger i si-na rekommendationer om allmänna riktlinjer för denekonomiska politiken.I sin senaste rekommendation skriver man beträf-fande :"Den viktigaste utmaningen förblir att öka eko-nomins tillväxtpotential med tanke på att produktivi-teten per anställd har sjunkit jämförtmed genomsnittet i EU. Politiska insatser som syftartill att stärka entreprenörskap och tillväxt i företagensamt ansträngningar för att förbättra incitamenten attarbeta bör ges hög prioritet. "Jag förstår att regeringen och Socialdemokraternajust nu har fullt upp med att förklara de svikna val-löftena och alla missade mål. Men det vore en bättreprioritering att sätta tillväxtfrågornahögst upp på agendan.För att understryka detta föreslår vi i betänkandetatt godkänner vad vi anfört om att regeringoch riksdag via finans- och strukturpolitiken måste taett större ansvar för att minska inflationstrycket ochöka tillväxtkraften i den svenska ekonomin.Låt mig avslutningsvis ta upp ytterligare ett parfrågor som berörs i betänkandet. Under den utvärde-ringsperiod som betänkandet behandlar har riksdags-majoriteten uttaxerat 20 miljarderkronor extra från , alltså totalt 40 miljar-der kronor. Detta har skett i strid med de principersom gäller för utdelning av vinstmedel från Riksban-ken, och syftet har endast varit att få statens finanseratt se bättre ut än de i själva verket varit.Riksbanken kan möjligen sägas ha nödvändig so-liditet, men agerande har rest tvivel omRiksbankens oberoende och självständiga ställning.För att detta inte ska upprepas , och för attstärka förtroendet för ställning, har vitidigare föreslagit att utdelningsprinciperna lagregle-ras - och det föreslår vi även i detta betänkande.Vi upprepar även våra krav på att lagfästa denpraxis som utvecklats vad gäller offentliggörandet avRiksbankens protokoll och finansutskottets möjlighetatt avhålla offentliga utfrågningar av riksbankschefen.I övrigt instämmer vi i utskottets utvärdering avRiksbankens penningpolitik samt tillstyrker förslagenom ansvarsfrihet för riksbanksfullmäktige och direk-tionen, liksom förslaget om vinstdisposition.Herr talman! Vi moderater står självklart bakomsamtliga våra reservationer i betänkandet, men förtids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 1.Anf. 14 ():Herr talman! Nästa gång penningpolitiken utvär-deras i kammaren hoppas jag att vi gör det under enhelt annan förutsättning, nämligen att vi då har fåttklart besked från svenska folket om att skabli fullvärdig medlem i . Jag hoppas också att vidå har börjat gå mot att införa euron som valuta iSverige.Att utvärdera penningpolitiken är som bekant väl-digt enkelt och väldigt svårt. När man sertillbaka är det lätt att se vad som borde göras. Medfacit i hand är det lätt att svara på frågor. Penningpo-litiken handlar emellertid om att fatta beslut som fåreffekt först efter ett eller . När man då ser tillba-ka märker man hur mycket som kan förändras och hur svårt det är att förutsäga framtiden.Detta manar till viss ödmjukhet.Herr talman! Jag minns ganska väl vad jag gjordeden . Jag minns hur jag den därdagen cyklade hem lite tidigare från jobbet för atthämta barnen från skola och dagis. taladejag i mobiltelefon och diskuterade terrordåden meden god vän. Men jag ska erkänna att jag inte fundera-de så mycket på hur penningmarknaden reageradejust . Det kändes inte särskilt viktigt.När man ser tillbaka är det tydligt att penning-marknaden reagerade ganska ordentligt på det somhände. Framför allt märktes det på att den svenskakronan sjönk rejält till rekordlåga nivåer.I teoriböckerna sägs det att en flytande växelkursär bra därför att den momentant återspeglar hur reale-konomin i ett land utvecklas i relation till andra län-ders ekonomier. Men jag tror inte någon vågar påståatt anledningen till att kronan sjönk i september 2001berodde på att den svenska ekonomin hastigt föränd-rades.Detta visar att valutamarknaden fungerar ungefärsom aktiemarknaden. Om vi till exempel jämför medIT-aktierna ser vi att förväntning-arna om framtiden var stora, och man funderade kringhur andra aktörer på penningmarknaden agerade.Detta är minst lika viktigt när en valutas kurs sätts.Förmodligen är det ännu viktigare. Det innebär ocksåatt en flytande krona inte automatiskt stabiliserarläget för en ekonomi. Tvärtom kan det vara mycketdestabiliserande för en ekonomi.De som i EMU-debatten hävdar att en rörlig väx-elkurs är det bästa för borde visa lite merödmjukhet inför den osäkerhet som råder på pen-ningmarknaden och inför det faktum att så mångaolika faktorer påverkar utvecklingen av en växelkurs.Även när det gäller penningpolitikens andra ben -räntepolitiken - finns all anledning till ödmjukhet.Utskottet konstaterar i betänkandet att Riksbankenmissar målet om inflation för både 2001 och2002. Inflationstakten låg 2001till och med över toleransgränsen på . Detta berortill stor del på att det är så svårt att sia om framtiden.Riksbanken var inte ensam om att göra felbedöm-ningen, utan prognoserna låg under hela periodenganska väl i linje med andra analytikers. Trots attinflationsmålet missats har utskottet därför inget atterinra mot arbete . Folkpartietdelar den bedömningen.I debatten, inte minst i den om EMU, beskrivsräntepolitiken ofta som ett enkelt verktyg med exaktaföljder. Penningpolitiken beskrivs som ett medel sommed nära nog kirurgisk exakthet påverkar den framti-da ekonomiska utvecklingen. Så är det som bekantinte riktigt i verkligheten.Felkällorna är många. Man kan göra fel progno-santaganden. Vi ska också komma ihåg att den svenskapenningpolitiken verkar på en marknad som är storsom en ocean, och svenska räntebeslut har där enpåverkan som måste jämföras med många andra fak-torer.Det går inte heller att med exakthet fastslå vilkeneffekt räntebesluten får. Att 1999 avgöra om repo-räntan ska höjas eller för attklara inflationsmålet är inte så lätt. Detillustreras också av det faktum att det ofta finns skildameningar i riksbanksdirektionen när besluten fattas.En genomgång som utskottet gjort visar att vid 19 avde senaste 42 räntebesluten har det funnits avvikandemeningar. I nästan hälften av fallen har besluten alltsåvarit oeniga.Man kan också konstatera, vilket är intressant i ettEMU-perspektiv, att den svenska beslutnär det gäller räntan ofta följer ECB:s räntebeslut.När ECB beslutat att höja eller sänka styrräntan svenska nästan undantagslöst följtefter och fattat ett liknande beslut några veckor sena-re.Jag går så över till att kommentera Folkpartietsreservationer i detta ärende. är ett bra bevispå att en självständig riksbank stärker marknadensförtroende för den penningpolitiska regimen. Underde år som gått sedan blev självständig haröppenheten ökat och den penningpolitiska debattenblivit mer intensiv. Det är bra. En oberoende riksbankbehöver en aktiv penningpolitisk debatt.Ett medel för att ge liv åt debatten har varit att of-fentliggöra protokoll. Det är, som Gun-nar var inne på tidigare, en praxis som Riks-banken själv utvecklat. Den verkar självklar.För är det viktigt att den även framöver ären självklarhet. Därför bör detta skrivas in i riks-bankslagen.Från sida vill vi också gärna se attECB ökar öppenheten. Det är en fråga som vi i olikasammanhang driver ganska hårt. Det arbetet måstesjälvklart intensifieras om fullt ut går med iEMU. Det skulle därför vara en styrka om dåkunde visa att man är ett gott föredöme på dessa om-råden.Man kan vidare notera att de allra flesta ländersom har en självständig riksbank också har lagstadgatatt protokollen ska offentliggöras.Finansutskottets utfrågningar av riksbankschefen isamband med inflationsprognoserna är viktiga i denpenningpolitiska debatten. I en bilaga till betänkandetfinns finansutskottets senaste utfrågning av riks-bankschefen utfrågningen framkom det att riksbankschefenlevde i tron att dessa utfrågningar redan var lagfästa.Så är det emellertid inte. Det finns ingen lagreglering,men - det vill jag gärna understryka - det fungerarväl ändå.På denna punkt kan lära av EU:s reglerför , . När EMAC, motsvarighet till finansut-skott, kallar ska ECB-chefen komma. Jag vill återigensäga att detta fungerar bra i , men vimenar likväl att det bör vara lagreglerat för att ocksåfungera i framtiden.Herr talman! Ett enigt utskott tillstyrker riks-banksfullmäktige och direktionen ansvarsfrihet förförvaltningen av . Folkpartiethar två reservationer i ärendet. Båda gäller frågor omändring i riksbankslagen för att stadfästa öppenhetoch insyn. Vi tycker att det är viktigt.Jag står självfallet bakom våra båda reservationermen nöjer mig för tids vinnande med att yrka bifalltill reservation 3 om offentliggörande av direktionensprotokoll.Anf. 15 ():Herr talman! Jag har fått äran att i kammaren de-battera betänkandet Penningpolitiken och Riksban-kens förvaltning 2002.Inledningsvis måste jag tacka för ett ba-lanserat anförande. Jag håller med om hans inledningoch hoppas också att vi vid nästa års debatt har ett jatill euron.Eftersom jag är ny i och det är mittförsta riksdagsår har jag i förberett mig i ärendetgenom att bland annat läsa protokoll från tidigare årom penningpolitiken och ,som behandlas i FiU23. Det var en intressant, spän-nande och rolig läsning att se argumentationen ochden heta debatten år från år.Det som främst slog mig från de senaste två årensprotokoll är den skiljelinje som fanns angående Riks-bankens förtroende och soliditet och dess möjligheteratt överleva vid eventuell inleverans av överskott,som tog upp.De borgerliga partierna målade upp Riksbankenssvårigheter med stora ord om var tvung-en att betala ut 20 miljarder, som man faktiskt frånbåde Riksbanksfullmäktige och var heltöverens om. Sedan blev det ytterligare 20 miljarderåret därpå till staten.Är det inte så att pengar också ärstatens pengar? Det användes ord i debatten somplundring av , snatteri av , äter upp utsädet och valutareserven och att för-troendet för skulle urholkas helt. Det varstora ord.Jag drar mig till minnes det tillfälle närjag i mitt arbete reste runt i landet. Jag mötte väldigtmånga olika människor. Men jag ska väl erkänna attjag mest mötte väldigt många fackliga kamrater. Devar nog inte så speciellt oroade i den här frågan. Denoro som fanns var från den borgerliga sidan i kamma-ren.De tyckte inte heller att frågan var av speciellt storvikt. Det kanske frågan var trots allt. Men kanjag ge dem rätt. Vi kan se resultatet. Det blev ingenförändring av förtroendet för . Inte hellerser plundrad ut . Snarare kan vi idetta betänkande se att vi har en av världens bästkonsoliderade riksbanker med en soliditet på 44,4 %och med ett mycket högt förtroende.Det visar vi också från utskottet i betänkandet. Viär helt överens om de stora dragen. Vi är överens omutvärderingen av penningpolitiken 2000-2002, an-svarsfrihet för Riksbanksfullmäktige, ansvarsfrihetför direktion, balans- ochresultaträkningar och dispositionen av Riksbankensvinst.Herr talman! Det finns några punkter där vi inte äröverens i detta betänkande, och det finns reservatio-ner. Vi har hört både och tala om detta. och hargjort gemensam sak och kräver en lagstiftning om attRiksbanksstyrelsens protokoll ska offentliggöras.Vad brukar man säga? Men hallå, det fungerar juutmärkt ! Varför ska vi skriva en lag om det somi dag fungerar helt utan anmärkning? Vi har kommitdit vi ville. Vi kan se det i betänkandet. Det tar att få protokollet. Vi är fullt nöjda med deninsynen. Den dag vi inte är nöjda ska vi övervägalagstiftning. Det har vi också skrivit.Nästa exempel är att lagstifta om utfrågningen avriksbankschefen och den offentlighet som ska gälla.Det är samma sak här. Vi är fullt nöjda meddetta. Vi har ingenting att anmärka på. Varför ska vistifta lagar om det som fungerar väldigt bra ?Det är ofta så här i kammaren att vi inte är över-ens om allt. Vi ser på saker från olika sidor. Så är detäven i delar av detta betänkande.Herr talman! Jag yrkar härmed bifall till utskottetsförslag i betänkande FiU23 i sin helhet och avslag påde motioner som finns.Anf. 16 () replik:Herr talman! Jag uppehöll mig i mitt anförandehuvudsakligen vid behovet av en strukturpolitik somser till att höja tillväxtpotentialen i den svenska eko-nomin så att vi kan få en långsiktigt hög tillväxt utanen därpå följande inflation.Herr talman! nämnde inte ett ord omtillväxten och vad man vill göra för att höja tillväxt-potentialen i ekonomin. Det är väldigt utmärkande förSocialdemokraterna. Det är en fråga som står längstned på den socialdemokratiska politiska dagordning-en, och man hinner oftast inte dit.Jag skulle vilja fråga om hon inte in-stämmer i att för att uppnå en uthållig tillväxt behövervi åtgärder för att förbättra arbetsmarknadens funk-tionssätt, inklusive utbildnings- och kompetensut-vecklingsinsatser för att stärka arbetskraften, ochstrukturåtgärder för att effektivisera produkt- ochkapitalmarknaderna. Behöver vi inte den typen avreformer för att få en högre långsiktigt hållbar till-växt?Anf. 17 () replik:Herr talman! Det är märkligt när vi diskuterar frå-gor i kammaren. Det kan bli frågor som inte alls hörtill de betänkanden det gäller.Vi diskuterade frågorna om tillväxt väldigt öppet ivalrörelsen. Vi deklarerade från våra olika partier varvi står i de frågorna. Folket fick ge sin röst i det avse-endet.Jag känner att jag har ett starkt förtroende från ochett starkt stöd hos svenska folket för den politik somvi socialdemokrater står för i till exempel tillväxtfrå-gorna.Vi har också en vårproposition som vi har disku-terat. Vi kommer att ha många debatter om dessafrågor. Det kommer att ge ett resultat som visar på detsom vi står för från socialdemokratin.Jag måste ställa en motfråga, . Detfinns delar i betänkandet som gäller till exempel öp-penheten och de två punkterna om lagregleringen förprotokollen och utfrågningar. Varför vill du lagstifta?Är det inte bra som det är ?Anf. 18 () replik:Herr talman! Jag uppehöll mig vid vad betänkan-det behandlar som en av flera frågor. Vårt förslag i enmoderat motion att tillkännage för regeringen våruppfattning om behovet av en strukturpolitik somhöjer tillväxtpotentialen i ekonomin står i betänkan-det. Eftersom tillväxtfrågorna borde vara absoluthögst upp på den politiska agendan uppehöll jag migfrämst vid det.Jag försökte också göra det i min replik. Jag varlite bekymrad över att i sitt anförandeöver huvud taget inte berörde den delen i betänkandetsom handlar om en strukturpolitik för ökad tillväxt.Jag ville med hjälp av min replik ge enmöjlighet att utveckla Socialdemokraternas syn påbehovet av strukturella förändringar i vår ekonomi.Det var också därför jag lyfte fram frågan till Ag-neta om vi inte behövde förbättra arbetsmark-nadens funktionssätt, vidta strukturåtgärder för atteffektivisera produkt- och kapitalmarknaderna, görakompetensinsatser för att stärka arbetskraften, och såvidare, för att höja tillväxtpotentialen.Det hade varit intressant att få höra om AgnetaGille och Socialdemokraterna anser att vi behövervidta sådana åtgärder eller inte. Jag tolkar AgnetaGilles svar på min fråga som att Socialdemokraternainte tycker att detta är viktigt.Anf. 19 () replik:Herr talman! Jag har också ställt en fråga tillGunnar , men han har inte bedömt den somtillräckligt intressant att svara på.Ni vill göra ett uttalande till regeringen att vi skapåverka strukturpolitiken. Vi står för två olika delar ipolitiken. Vi har här gjort bedömningen att vi inte skagöra ett sådant uttalande. Därför har vi yrkat avslagpå motionen.Min fråga kvarstår. Varför vill du inte svara påvarför ni vill lagstifta om styrelsens protokoll ochutfrågningarna?Anf. 20 () re-plik:Herr talman! Låt mig börja med inleveranserna.Att ha en självständig riksbank är väldigt viktigt förett land. Det stärker förtroendet för penningpolitikensregim och det har också visat sig vara nyttigt när detgäller att hålla nere inflationen och därmed öka möj-ligheten för tillväxt.En självständig riksbank handlar också om hurstaten behandlar . Därför är det viktigt atti det längsta undvika åtgärder som kan påverka för-troendet för att regeringen och tänker fort-sätta att stödja en självständig riksbank.Det är i det perspektivet som de extra inleveran-serna är så olyckliga.Jag ska inte älta detta, men jag vill ställa en kortfråga: Ska man tolka det som sker - att man intetänker göra några särskilda inleveranser - som attSocialdemokraterna tänker återgå till den gamla prin-cipen för fördelning av överskott? I såfall välkomnar vi detta.När det gäller öppenhet och lagstiftning - den frå-ga som hängde i luften - måste jag ställa en fråga. -Vi har ju samma åsikt att detta fungerar bra .