prot · GQ09114 · 2003-06-02 00:00:00 — De harmed sin utvecklade teknik och sitt sätt att bygga fåtten möjlighet att vara med och bygga i kapp bostads-bristen.Jag brukar använda och Duvkullensom exempel, och det går också att som exempelanvända och Melins fastighetsbolag sombygger bra och funktionsdugliga bostäder till rimligakostnader och som gör det med investeringsbidrag.Nu utökar vi ramarna för investeringsstödet, och vigenomför något som i praktiken är en sänkning avbyggmomsen.Frågan om konsekvenserna för bruksvärdessyste-met med den här formen av stöd har vi utvecklat ipropositionen. Vi hänger upp det här på det så kalladeOxtorgsmålet, där det slås fast att man ska sätta hyrorutifrån de kostnader som har varit för produktionen.Vi är övertygade om att det inte blir något problem,men vi är också övertygade om att investeringsstödetär nödvändigt för att höja bostadsproduktionen.Jag tycker inte att det vore orimligt och omöjligtatt lyfta bostadsproduktionen från den nivå som prognostiserar , 22 500 lägenheter,upp till en nivå som ligger närmare 30 000 lägenhe-ter. Men det kräver rejäla krafttag, framför allt iStockholmsregionen.När jag besökte för några veckor sedankonstaterade jag att i kommun byggdes detöver 900 lägenheter . Hade det varit sammaproduktionstakt i som i kom-mun, hade man varit uppe i en nivå kring 30 000lägenheter . Det kräver krafttag, framför alltfrån kommunerna i den här regionenen, för att vi skakunna öka bostadsproduktionen.Anf. 20 ():Herr talman! Jag kan konstatera att på min frågaom hur många lägenheter som har byggts med detgamla investeringsbidraget fick jag inget svar, för detär inte sanningen att det har byggts det antal somministern säger. De har beviljats men är inte byggda,så vi vet inte om de kommer att byggas över huvudtaget.När det sedan gäller om någon vågar bygga närman inte vet vilken hyra man får ta ut kan jag läsa urpropositionen där regeringen skriver så här: Motbakgrund av det anförda utgår regeringen från attparterna på hyresmarknaden kommer att hantera dennu diskuterade problematiken på ett lämpligt sätt.Regeringen kommer givetvis också noggrant att följautvecklingen. Det betyder att de nog känner sig gans-ka osäkra, annars skulle de väl inte skriva på det härsättet. Så min fråga är fortfarande: Vem vågar bygganär man aldrig vet om man får ta ut en hyra så attkalkylen går ihop i slutändan?Jag fick inget svar på frågan om miljökrav, till ex-empel när det gäller buller, om skillnaden mellan attbo på landet och i . Nog, , är det enparadox i att man kan äga sin lägenhet omden ligger på marken, men man kan inte äga den omman råkar bo högre upp. Vi lever i paradoxernas land,tycker jag.Naturligtvis ska vi bygga så som folk vill bo, ochdå är frågan om inte alla upplåtelseformer behövs.Ska det tjusiga vallöftet om 120 000 nya lägenheterinte bara lyfta och flyga i väg som ett luftslott, krävsdet nog att regeringen börjar tänka långsiktigt, intebara tänker mandatperiodvis utan ser till att det finnsförutsättningar för många aktörer att vara med ochbygga. Då går det inte att ha det här kortsiktiga tän-kandet, för då vågar inga små vara med, och de storavågar knappt heller vara med.Det krävs nog en hel del nytänkande från reger-ingens och samarbetsparternas sida och att man intebara sätter upp hinder för byggandet, som man sysslarmed just nu.Anf. 21 ():Herr talman! När nu statsrådet väljer väg är be-skedet: Inga fler åtgärder. Men det behövs massor avåtgärder, för det krävs ju flertalet åtgärder för att rådabot på verkligheten som den ser ut just . Låt osskomma ihåg att regeringen under de senaste åtta åreninte har lyckats få i gång bostadsbyggandet. Inteminst i är det här ett stort be-kymmer, och vi ser att tillväxten minskar.Man måste våga tänka nytt. Ägarlägenheterna isig kommer inte att lösa hela situationen, men de ären viktig pusselbit. Det behövs en omläggning avbostadsbyggandet, så att vi verkligen får fram allatänkbara bostäder som behövs.Statsrådet säger att det behövs mindre och medel-stora byggare på marknaden. Ja, men då måste juockså regeringen och staten ta sitt ansvar. Då kanman inte, anser jag, liera sig med de två största bygg-företagen i , för då skickar man felaktigasignaler. Man måste ta sitt ansvar och i stället frågasig hur man kan gynna konkurrensen. Det räcker intemed att säga att det finns andra mindre aktörer, manmåste också handla utifrån det.I , som statsrådet anför som exem-pel här, är det ett stort bekymmer. Men statsrådet vetmycket väl om att i den rapport som kom från lands-hövdingen påtalades det att trafiksituationen gördet omöjligt att bygga. Det är ju villkorat i varje avtalfrån kommunerna att man också måste råda bot påden trafiksituation som råder. Här tycker jag att stats-rådet är svaret skyldig.Jag hoppas att statsrådet i sitt sista inlägg tar till-baka den mycket hårda skrivningen i svaret, att ingaytterligare åtgärder kommer att vidtas, för det är pre-cis det som bostadspolitiken behöver: fler åtgärder.Anf. 22 Statsrådet ():Herr talman! Jag redovisade i mitt svar de åtgär-der som jag anser vara nödvändiga att vidta för att viska underlätta bostadsbyggandet ytterligare. Allaförslagen finns där: tredimensionell fastighetsindel-ning, hyressättningssystemet, planfrågorna och inve-steringsstödet. Med detta paket av åtgärder är jagövertygad om - om nu kommunerna och byggföreta-gen antar utmaningen - att vi kan öka bostadspro-duktionen så att vi undanröjer bostadsbristen på någraårs sikt. Men det krävs också ett aktivt kommunaltengagemang.Jag använde i mitt förra inlägg som exem-pel på en kommun som är aktiv på området och tar ettansvar - en kommun med cirka 75 000 invånare -och där man lyckats bygga 900 lägenheter underfjolåret. Hade det varit samma produktionstakt iStockholmsområdet, hade bostadsbristen i lösts inom några. Ett kommunalt en-gagemang är alldeles avgörande för att det ska varamöjligt att bygga bort bostadsbristen.Vi stimulerar mindre och medelstora aktörer. Vigör det med investeringsstödet. Vi gör det också medByggkostnadsforums verksamhet, som just har tillsyfte att öka konkurrensen och ta fram nya byggme-toder för att på det viset få ned kostnaderna i nypro-duktionen. Byggkostnadsforums verksamhet har varitoerhört framgångsrik. Det går att ta del av den kun-skapsbank som Byggkostnadsforum har byggt uppgenom att gå in på . Där kan manläsa om alla de exempel runtom i landet där det ärmöjligt att bygga till rimliga kostnader.Sedan har miljöministern uppenbarligen i en tidi-gare interpellationsdebatt svarat på frågan om vi ärberedda att göra undantag från bullernormerna i stä-derna, och svaret från miljöministern var avvisande.Det är miljöministerns fråga, men jag tycker inte ska tumma på miljökraven bara för att snabbtbygga bort bostadsbristen. Det är möjligt att byggabort bostadsbristen men ändå upprätthålla höga kravsom har koppling till miljön.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 2002/03:364 omlandstingens situationsAnf. 23 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vil-ka särskilda åtgärder som förbereds på departementetmed anledning av landstingens ekonomiska situation.Låt mig först säga att jag är fullt medveten omden ekonomiska situationen för landets kommuneroch landsting. Regeringen har lämnat denekonomiska vårpropositionen till . Motbakgrund av den försämrade samhällsekonomiskautvecklingen innehåller propositionen vissa förslagsom särskilt tar sikte på kommuner och landsting.Förutom de satsningar på kommuner och lands-ting som tidigare aviserats, föreslås det tillfälligasysselsättningsstödet förlängas med , till ochmed 2004. Det innebär ett extra tillskott på 3 miljar-der kronor. har en del av detta stöd varit avsettför nyanställningar. kommer hela stödet attges i form av ett generellt sysselsättningsstöd, vilketinnebär att även kommuner och landsting som intehar möjlighet att utöka verksamheten får del av helastödet.Vidare föreslår regeringen att den så kallade 200-kronan, det vill säga den statliga skatt på 200 kronorsom alla skattskyldiga fysiska personer betalar, ävenunder 2004 ska gå till kommuner och landsting. Detinnebär ett tillskott på ytterligare 1,3 miljarder kronorsom fördelas till kommuner respektive landsting medett enhetligt belopp per invånare.Det ekonomiska utgångsläget varierar dock mel-lan enskilda kommuner och landsting, och för vissa,med stora underskott, är generella tillskott inte till-räckligt för att vända utvecklingen. Sådana underskottär i regel ett resultat av en utveckling som pågått iflera år. Kostnadsutvecklingen blandlandstingen ger anledning till oro. Det är angeläget attdenna utveckling kan brytas. Det yttersta ansvaret föratt vända en negativ utveckling ligger på den enskildakommunen eller det enskilda , vilket är enkonsekvens av den kommunala självstyrelsen.Anf. 24 ():Herr talman! Det här är ju inte någon ny fråga,men den är för den skull inte mindre angelägen. An-ledningen till att jag interpellerade i den här fråganvar ett brev som jag fick från landstingsstyrelsensordförande i mitt hemlandsting. Han skriver där be-kymrat:"Tyvärr växer inte samhällsekonomin i sammatakt som behoven. har ilikhet med många andra landsting fått problem medsnabbt växande kostnader. måste lands-tinget låna för att kunna betala löner och räkningar.Om ingenting görs kommer under-skott med nuvarande utvecklingstakt redan nästa åruppgå till nära , somlåneskulden är . "Vi kan också följa hur medierna redovisar lands-tingets ekonomiska situation i ett nationellt perspek-tiv. Det sker ofta under rubriker av typen Bankrutt!Det här är alltså inte någon ny företeelse. Vi har iåratal kunnat ta del av denna typ av information ochkunnat följa hur landstingen inte lever upp till de kravsom vi har rätt att ställa, i första hand som patienter.Landstingets ekonomi används som ett dragspel, mendet handlar också om att som ett sätt attklara akuta ekonomiska situationer avstår från attleverera vård. Att inte leverera vård är det vanligastesättet för landstingen att hålla den ekonomiska ut-vecklingen nere. Konsekvensen blir att patienter fårvänta i vårdkö.Statsrådet har naturligtvis helt rätt i det konstate-rande som han gör i sitt svar, nämligen att generellatillskott inte är tillräckligt för att vända utvecklingen.Men varför föreslår man då generella tillskott? Det ärju tillfälliga åtgärder från statens sida som svarethandlar om. Varför är man inte beredd att diskuteragenomgripande förändringar i det system som tilläm-pas? Det är i många fall fråga om systemfel.Statsrådet har helt rätt i att kommunerna ochlandstingen i det rådande systemet har till upp-gift att styra sina egna ekonomier, men om det årefter år visar sig att de inte klarar den uppgiften, kandet även för regering och riksdag vara angeläget attdiskutera nödvändiga förändringar av ett system sominte klarar att leva upp till det som harbeslutat.Anf. 25 ():Herr talman! Även jag har fått det brev från ordfö-randen i i som åberopade. Det är enoroväckande beskrivning som där ges. Det gällersärskilt om man ser tillbaka på den situation sområdde , då Västmanlandinte hade några lån och hade en ekonomi i balans.Man kan se att det har gått mycket brant utför underde senaste fyra åren.Jag tycker att vi kan vara överens om att lån tilllandstingens drift knappast är förenliga med en godekonomisk hushållning. Detsamma gäller för ständigaskattehöjningar för att komma undan från att ta destrukturgrepp som utan tvivel behövs inom landsting-en . Det är trots allt så att man undviker att ta debeslut som erfordras.Vi har i landstingen en organisation som istort sett ser likadan ut som den gjorde för fyrtiotaletår sedan, trots den enorma utveckling som har skettinom hälso- och sjukvårdens område bara . Se på det privata näringslivet!Vilket företag skulle där kunna bedriva sin verksam-het under oförändrade organisationsformer? Men såär faktiskt fallet med landstingen i dag.När det gäller de förändringar som diskuteras ute ilandstingen lyssnar givetvis alla förtroendevalda tillden starka röstgruppen i samhället, nämligen till densom består av de friska. Det innebär att man alltförofta undviker att ta de obehagliga beslut som trots alltmåste tas för att kunna erbjuda människor den vårdsom de har rätt att kräva.Jag väntar med mycket stort intresse på vad somska komma ut av den utredning som leds av MatsSvegfors. De här frågorna är ju en del av det som denutredningen ska ju titta på.Jag delar statsrådets åsikt att det åligger varjekommun och landsting att se till att ha en ekonomi ibalans. Den Svegforsska utredningen ska studera endel av möjligheterna att komma fram till lösningar pådetta, och i kommeratt titta på ädelreformen. Jag tror att också ädelrefor-men är en del i vad gäller att klara framtidens hälso-och sjukvård. Det är trots allt så att landstingen intesjälva kommer att klara detta. Kommuner och lands-ting måste gemensamt kraftsamla för att klara denuppgiften. hamnar som en effekt av ädelrefor-men, som antogs , gamla männi-skor mellan stolarna i dessa båda huvudmäns verk-samhet. Detta måste ses över. Men vi får, som sagt,även där vänta på vad som blir resultatet av utred-ningsarbetet.Det är vidare olyckligt att det finns så mycket avlåsningar på en annan punkt, nämligen när det gällerdriftsformerna inom hälso- och sjukvården. I Väst-manland, som åberopades av , liggerBergslagssjukhuset, som omvandladestill ett av helägt bolag. Förförsta gången har man på Bergslagssjukhuseten ekonomi i balans. Man har där ohälsotal som ligg-er betydligt lägre än inom i övrigt. Manhar dessutom en personal som trivs.En faktor i det här är naturligtvis ledarskapsfrå-gan. Jag tycker att man borde pröva alternativa drifts-former som en möjlighet att komma till rätta medproblemen. Jag tror också att det var detta som TomasHögström åsyftade med sitt anförande här.Inom har man en erfarenhet av al-ternativa driftsformer i primärvården. av pri-märvården ligger där under privat drift, något som harstimulerat vården i länet. Jag tycker att det är dags attlämna de dogmatiska låsningarna och verkligen gelandstingspolitikerna fritt spelrum för att komma medlösningar.Anf. 26 ():Herr talman! Landstingen spelar ju en väldigt storroll för de enskilda människorna. Stora delar av denvård som vi kommer i åtnjutande av lämnas vialandstingen och är gemensamt finansierad. Enligt2002 års siffror har vi en sjukvårdskostnad om i runttal , varav landstingen svarar förungefär . Det är därför oerhörtviktigt att de har en bra organisation.Jag håller med statsrådet om att det utöver de en-skilda insatser som kan göras i landstingen på organi-sationsområdet inte finns någon annan väg att gå änatt få ökad tillväxt i samhällsekonomin för att få ord-ning och reda på detta.Jag skulle dock vilja ta upp en mycket speciellsak. Jag har inte fått det åberopade brevet från Väst-manland, men jag har tagit del av annan information.Jag är bekymrad över många saker i utjämningssy-stemet för landstingen, men jag är särskilt oroad överen speciell sak, nämligen att det här systemet tyckskompensera inte bara för sjukvårdskostnader utanockså för dåliga aktieaffärer som görs.Jag tycker att detta är orimligt. är dettre av landsting som inte har gjort några stora förlus-ter på aktieaffärer och inte har skrivit ned sina resul-tat. Sammanlagt har landstingen skrivit ned sina re-sultat med på grund av dåligaaktieaffärer. länslandsting, och region har inte gjort några förluster på detta område, förde har inte varit så spekulativa. Statsrådet kan drasina egna slutsatser om vilka partier som har suttit vidmakten i de landstingen åtminstone under år 2002.Gävleborgs läns landsting har totalt sett ett under-skott om . Det är ganska mycketpengar, men förlusterna på aktier som man måsteskriva ned är . Jag menar att detär ett fullständigt orimligt förhållande att man skakompensera för detta. Tyvärr har nästan alla landstingryckts med i yran och satsat på aktier av olika slag.Jag menar att det är absolut nödvändigt att mankorrigerar utjämningssystemet för detta. Det är interimligt att det landsting som jag råkar tillhöra, , ska betala ochmånga andra läns landstings dåliga aktieaffärer. Kal-mar läns landsting har till exempel tvingats skriva nedsina aktier med , och det är juganska mycket pengar det också.Man kan också notera en annan sak. Man kan frå-ga sig hur utjämningssystemet fungerar när samtligade fem landsting som hade överskott , utomVästra , också trots allt hade aktieförluster.Men , , och ärde som har fått de största överskotten. Det handlar iNorrbotten före aktieförluster om över 300 miljonerkronor. däremot gör en förlust med4,ungefär, och gör också enbetydande förlust. De här två landstingen står ju, somstatsrådet ofta brukar påpeka, för av de sam-lade förlusterna.Jag menar att man också måste ta hänsyn till enmängd andra omständigheter när man tittar på detta,och det gäller ju särskilt de förändringar som vidtogsefter val av regeringen när det gäller utjäm-ningssystemet. Jag noterar att numera är det på detsättet att de socialdemokratiska politikerna i de härlandstingen också inser att någonting måste göras föratt man ska komma till rätta med detta.Tidigare har jag sagt att statsrådet i andra sam-manhang har ordinerat huvudvärkspulver mot ben-brott. tycker jag att det bara är sockerpiller, och deär tyvärr verkningslösa. Jag tycker att det behövsordentliga åtgärder på det här området.Anf. 27 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig först få ge ett svar till Gun-nar . är det inte så att politikerna i Skåneöver partigränserna är kritiska till utjämningssyste-met. Det har de inga skäl att vara. är ju netto-bidragstagare i utjämningssystemet. Det handlar omungefär en miljard. Den resa som vi har upplevt iregion under den gångna mandatperioden, medskenande underskott, kan ju inte förklaras med ut-jämningssystemet.Gunnar kan inte locka in mig i ett sakre-sonemang om utjämningssystemet. Det sitter en par-lamentarisk utredning som ska lägga fram ett förslagden , och den går igenom de olika kost-nadsmodellerna i utjämningssystemet. Vi får åter-komma till den diskussionen, och det får vi säkerttillfälle till efter den 1 oktober.Tomas , jag är naturligtvis bekymradöver utvecklingen i landstingssektorn - väldigt be-kymrad. Vi hade ett sammanlagt underskott i lands-tingssektorn i fjor på 7 ½ miljarder kronor. Man kanju säga att och svarade för avdet underskottet, och då är det kanske inte så drama-tiskt för övriga delar av landet.Men vad jag är särskilt bekymrad över är denstarka kostnadsutveckling som vi hade i landstings-sektorn i fjor. Det gäller också länslandsting. Man hade en volymkostnadsutveckling iVästmanland på i fjor, vilket ligger i klass medSkåne och . Denna väldiga kostnadsut-veckling inger naturligtvis oro, särskilt i ett perspek-tiv då skatteintäkterna inte ökar lika kraftigt längre,därför att tillväxten i ekonomin är svagare. Den inter-nationella konjunkturen slår igenom här hemma.Det är en tuff uppgift, men en uppgift som lands-tingspolitiker måste ta, att bryta kostnadsutvecklingenoch anpassa kostnaderna till vikande skatteintäktsök-ningar. Det är nödvändigt att göra det om vi långsik-tigt ska kunna hantera landstingens ekonomi.Nu var väldigt kritiskt uppford-rande när det gäller landstingens verksamhet. Jagtycker att det har hänt någonting som är ganska posi-tivt ändå när det gäller självaden sjukvårdande verksamheten. Det görs betydligtmycket mer . Antalet gråstarrsoperationer var75 000 i fjor, och det är ett rekordantal. Men det ärklart, det har ju också lett till att kostnaderna samti-digt har dragit iväg.Jag ser ett stort behov av att se över sjukvårds-strukturen. Jag tror att de flesta landstingspolitikerockså gör det, innerst inne. Det är därför detta är ettområde som är så tydligt utpekat i : att se vad den medicinsk-tekniskautvecklingen och de demografiska förändringarna fårför konsekvenser för sjukvårdsstrukturen i Sverige.Det finns många landsting som fortfarande har ettbehov av att göra strukturförändringar när det gällersjukvård, därför att den medicinsk-tekniska utveck-lingen har gått snabbt. vet ju alla vi som är poli-tiskt aktiva att om det är något som är svårt så är detjust att göra strukturförändringar inom sjukvården.Det är en väldigt utmanande uppgift, som ofta ocksåkräver blocköverskridande majoriteter för att den skavara möjlig att genomföra - som i ,där man har tagit sig an problemen på ett aktivt sätt.Anf. 28 ():Herr talman! Visst görs det mycket! Jag ska hållamed statsrådet om det. På många håll inom hälso- ochsjukvården görs det mycket, på kliniker och på avdel-ningar. Det görs fantastiska insatser. Men kanledningsstrukturen vara sådan att man år efter årskickar signaler ned till de verksamheter som preste-rar på många sätt bra resultat och säger: Ni ska spara!Ni ska spara! Ni ska spara! Effektivitet!Effektiv ska man naturligtvis vara, men var läckersystemen? Var läcker systemen, och var är det somsaker och ting inte fungerar?Jörgen tog upp driftformer. Ja, detfinns all anledning att diskutera vilka driftformer somfinns. Men finns det förutsättningar att diskuteradriftsformer, med tanke på de signaler som blandannat den här kammaren och regeringen skickar ut?Kan vi diskutera finansieringsformerna? Kan vi dis-kutera organisationsformerna? Kan vi diskutera le-darskapet? Det är väl på sin plats att börja diskuterade här sakerna nu - egentligen skulle det ha skettbetydligt tidigare - utifrån bland annat dessa frågor:Behöver vi landsting? Kan vi lösa det här på annatsätt? Vems är uppgiften? Vem har finansieringsan-svaret?Sedan har vi ju också en komplicerande faktor närledande företrädare för regeringen går ut och läggersig i avtalsförhandlingar för att ta ett annat exempel.Man går ut och gör påpekanden av typen: Den ochden gruppen förtjänar mer. Den och den gruppen skaha mer. säger man att det yttersta ansvaretför att vända en negativ utveckling ligger på denenskilda kommunen eller det enskilda ,vilket är en konsekvens av det kommunala självstyret.Då ska ju regeringens statsråd också låta bli att ge dentypen av signaler. Det är väl rimligt, såvida man inteär beredd att börja diskutera om vi ska ha den härformen av organisation med landsting.Det var det som jag hade en liten svag förhopp-ning om att statsrådet åtminstone skulle redovisa ettintresse för. Men det gör inte statsrådet, för i sitt svarsäger han att generella tillskott inte är tillräckliga föratt vända utvecklingen. Och det han redovisar som deåtgärder som man har föreslagit är just generellaåtgärder. Det är genomgripande förändringar som ärnödvändiga. Det håller inte att lappa och laga i detsystem som finns. Det kan vi se om vi blickar tillbakapå den historia som vi har, där den här typen av ru-briker och problemställningar återkommer om ochom igen. Låt oss då skapa förutsättningar för en lång-siktigt hållbar utveckling även när det gäller förut-sättningarna för att bedriva en god hälso- och sjuk-vård, och inte bara låta det vara ett uttryck i miljö-sammanhang.Anf. 29 ():Herr talman! Jag tror att vi alla fyra här är överensom att vi är bekymrade över den utveckling som är.Vad gäller kostnadsutvecklingen kan vi konstateraatt det finns en kultur inbyggd inom landstingen därman i stort sett har kompenserat kostnadsutveckling-en med skattehöjningar. är den vägen inte längreöppen. Vi kan inte höja skatterna längre, utan vimåste börja titta på strukturerna, och det är då svårig-heterna kommer.Jag vill än en gång betona att det är viktigt attvärna det kommunala självstyret och att inte statengår in och pumpar in pengar, så att man tarbort basen för den kommunala demokratin i samman-hanget.Man måste få ta sitt ansvar ute i kommuner ochlandsting. Vi måste våga ta strukturbesluten och gelandstingen möjlighet att diskutera alla frågor, precissom var inne på. Låt oss diskuteraoch ge landstingen en öppenhet att skapa de drifts-former som är lämpliga för respektive landsting. Jagfick inte svar på den frågan, och jag skulle vilja ställaden en gång till: Hur ser statsrådet på alternativadriftsformer inom vården?Anf. 30 ():Herr talman!