prot · GQ09105 · 2003-05-16 00:00:00 — För den högre utbildningens del gäller det attöka kunskapen om högskoleutbildningens resultatoch effekter. Regeringen avser därför att ge i uppdrag att genomföra effektstudier ochfölja upp och analysera individernas etablering påarbetsmarknaden. Det gäller också att öka möjlighe-terna att tillgodoräkna sig tidigare kurser på högsko-lenivå. har ratificerat Lissabonkonventionen,vilket innebär att rätten att tillgodoräkna sig kursergäller om det inte finns väsentliga skillnader mellanutbildningarna. Hur tidigare studier tillgodoräknatsska kartläggas av som också skaföreslå åtgärder som underlättar ett tillgodoräknande.Invandrare utgör en stor potential som Sverigebättre måste ta till vara. I vårpropositionen ges förslagsom syftar till bättre värdering av kompetens, arbets-praktik för att underlätta språkinlärning och effektiva-re svenskundervisning.Nuvarande tillträdesregler för högskolan har fåtten del oönskade effekter. De har bland annat lett tillminskad direktövergång från gymnasieskola till hög-skola, och andelen unga nybörjare i högskolan somkompletterat sina betyg i gymnasial vuxenutbildninghar ökat. Jag delar oro för denna omfat-tande konkurrenskomplettering. Regeringen har blandannat mot den bakgrunden tillsatt en kommitté somska se över och föreslå ändringar i tillträdesreglernatill grundläggande högskoleutbildning.Anf. 9 ():Fru talman! Jag vill tacka utbildningsministern försvaret. Det är ett ganska långt svar, och jag uppskattaratt utbildningsministern försöker kommentera deflesta av mina frågor ganska ingående. Däremot tyck-er jag förstås att han i sitt svar underskattar proble-men med de långa utbildningsvägarna, och jag tyckeratt han underskattar riskerna med att svenska studen-ter är så gamla innan de blir färdiga med sin utbild-ning.Min fråga handlade om att svenska studenter tarlång tid på sig genom utbildningssystemet. Denhandlade inte om att utbildningarna i sig är för långa.Men det är svårt att komma in på högskolan, det tarlång tid att lämna högskolan, och i verkligheten gåralltfler i stället för tre i gymnasiet på grund avatt de måste läsa på komvux efteråt. Jag tror att dettamönster är dåligt både för individen och för samhälleti stort. vill jag naturligtvis säga att det fören del människor är ett helt frivilligt val att göra ettstudieavbrott, kanske för att jobba ett tag, för att resarunt i eller för att göra någonting annat.Många väljer också att byta studieinriktning, och detkan vara ett bra val.Den enskilda individen ska naturligtvis ha storfrihet att själv välja mellan studier och jobb. Menproblemet är att vi ser ett mönster av långa studietidersom beror på ett antal hinder som står i vägen. I dagär de som börjar på komvux direkt efter gymnasietnästan lika många som de som börjar med högskole-studier. Komvux är en utmärkt institution. Men detvar aldrig meningen att komvux i första hand skullevara till för att konkurrensläsa upp betyg för attkomma in på högskolan. Den här onda cirkeln växer.Det är svårt att komma in på högskolan från gymna-siet. Därför läser man upp sina betyg, och på detsättet blir det ännu svårare för nästa årskull att kom-ma in, och så vidare.Utbildningsministern håller i sitt svar med migom, vilket jag tycker är bra, att den här konkurrens-kompletteringen är ett problem. Men trots regering-ens gymnasieutredning och trots debatter om detta imånga år har regeringen inte kommit mednågra förslag för att göra antagningen till högskolanvettigare. Antagningen till högskolan är ett problem.Där tycker jag att det handlar om att betygen måstevärderas efter vilken utbildning man ska gå. Dethandlar om att sluta med en centralstyrd antagningsom gör att köerna är långa till vissa högskole-utbildningar medan platser står tomma på andra håll.Om man ser på siffrorna visar detsig att av alla sökande kom in på högsko-lan. Men tog av utbildningarna insamtliga sökande. Det råder alltså en paradoxal kom-bination av långa köer och studentbrist.Men problemen handlar naturligtvis också om attklara kunskapsmålen i gymnasieskolan, så att intehögskolorna ständigt ska behöva ordna repetitions-kurser för att studenterna skakunna klara av sina högskolestudier.Vad är det då för problem med att människor tarså på sig att bli färdiga med sina studier? Fördet första ställer det naturligtvis till problem för indi-viden. Studieskulderna blir högre, och hela livslönenblir lägre. Han eller hon kommer in i ett liv med tryggförsörjning, med familj och barn och så vidare väldigtsent. För det andra är det också ett problem för ossalla i landet. Vi vet ju att allt färre måste försörjaalltfler. Det är naturligtvis ett problem för tillväxtenoch för välfärdssystemen. Det här bidrar till detta.Enligt en , Kunskapens läge, därdessa problem sammanfattas kostar den här storaförseningen av utbildning lika mycket som det skullekosta att sänka pensionsåldern till , och det ärstora summor. Jag saknar i svaret förslag till åtgärderoch ett medvetande om att detta ändå är ett allvarligtproblem.Anf. 10 Utbildningsminister ():Fru talman! En av de stora strukturella föränd-ringar som kommer att påverka svenskt samhällemycket under de kommande decennierna handlar justom en allt äldre befolkning. Från 2007 och framåtriskerar vi att ha ett läge där det är en större gruppsom lämnar arbetslivet än som tillkommer till arbets-livet. Det blir i det perspektivet oerhört viktigt att seöver hur vi ser till att underlätta vägen in på arbets-marknaden för de grupper som inte har denmöjligheten i den takt som skulle vara önskvärd. Dåmenar jag att ungdomsgrupperna är kolossalt viktiga.När 1997, tror jag, fattade beslut omkonkurrenskomplettering i gymnasieskolan insåg maninte till fullo vilka konsekvenser som det skulle få.Naturligtvis ser och genomskådar gymnasieelevernaganska snabbt ett system och försöker hitta en vägsom ökar deras chanser att komma in på den utbild-ning som de vill påbörja i högskolan. Där har vi un-der senare år fått en mycket kraftig ökning av antaletunga människor som går direkt från gymnasieskolantill vuxenutbildning för att konkurrenskompletteraupp sina betyg. Det är en mycket olycklig utveckling.Det är ett resursslöseri för både individ och samhälle.För de ungdomar som gör det skulle det naturligtvisvara kolossalt mycket bättre att de lade ned sin kraftpå att få kunskaperna när de befinner sig i gymnasie-skolan. Det skulle naturligtvis också vara bättre församhället som helhet. Vuxenutbildning är till för demsom har ett starkt behov att få kunskaper som de intehar fått möjlighet att få tidigare.Därför är det viktigt med åtgärder. Det första somvi har gjort, och som som ansvarigtstatsråd har lagt fram förslag om, är att placera dennagrupp allra längst ned vid prioriteringen av de grup-per som söker sig till vuxenutbildningen. Det innebäratt möjligheterna redan där att konkurrenskompletterakommer att minska ute i kommunerna.Men det handlar också om våra regler för antag-ning till högskolan. Just nu arbetar en utredning medfrågan om hur vi ska se till att öka ungdomars möj-ligheter att gå direkt från gymnasieskolan till hög-skolan, så att vi ser till att de inte missgynnas i antag-ningsreglerna, och hur vi ska se till att värdet av kon-kurrenskompletteringen därmed ska minska. Utred-ningen har ytterligare ett uppdrag, nämligen att seöver hur vi ska se till att antagningsreglerna belönaratt man också läser de svåra ämnena i gymnasiesko-lan. Det är en viktig utredning, och jag räknar med attden kommer att komma med bra förslag för att se tillatt vi ska få en bättre genomströmning i vårt utbild-ningssystem.Jag tycker att exemplet med konkurrenskomplet-tering visar hur viktigt det är att verkligenfunderar över fler konsekvenser än dem som manförst ser av reformer eftersom det är klart att de kanändra beteenden hos ungdomar på ett väldigt olyck-ligt sätt.Under tiden har vi decentraliserat antagningen tillhögskolorna genom att de för en tiondel av nybörjar-platserna själva får välja urvalsgrunderna. Det är ettbra sätt att pröva ett system där högskolorna faktisktfår större eget inflytande. måste vi se till attha en rättssäkerhet för ungdomar som gör att de servad som krävs för att komma in på en högskoleut-bildning. Det måste vara möjligt att planera sina stu-dier. Det måste vara möjligt att ha ett system somman kan genomskåda. I den meningen tror jag att jagoch ligger ganska nära varandra. Sedanfinns det andra frågor där vi skiljer oss åt mycket ivår syn på utbildningen. Men det får vi väl återkom-ma till i fler debatter.Anf. 11 ():Fru talman! Jag kan verkligen hålla med ThomasÖstros om att borde tänka väldigt mycketpå konsekvenserna av sina beslut. Jag vill då lägga tillatt jag tycker att även regeringen bör tänka mycket påkonsekvenserna av sina förslag till . En delav de problem som vi diskuterar , där utbild-ningsministern delvis håller med mig, beror nämligenpå beslut som är fattade på förslag av regeringen.Men vi är tydligen överens om att konkurrens-kompletteringen och det fjärde gymnasieåret i kom-vux som har blivit så vanligt är ett problem och enonödig försening, även om vi delvis har olika upp-fattningar om hur detta ska lösas.Även inom högskolesystemet tar man väldigt långtid på sig. Jag nämnde i min interpellation att varfjärde student fått en examen först och attbara av studenterna har tagit 120 poäng efternormalstudietiden . Då invänder utbild-ningsministern att man måste tänka på att mångakanske inte har tänkt läsa mer än 20-40 poäng ellerkanske på högskolan, och det är naturligtvissant. Men även om man räknar med det kan ju intehela högskolesystemet vara uppbyggt på att bara enliten minoritet av de studerande ska klara av en färdigutbildning. Det blir också missvisande om man somutbildningsministern säger att nästan hälften av be-folkningen läser på högskolan om det handlar om attden stora merparten av dem som läser på högskolanläser bara några enstaka kurser.Det är naturligtvis viktigt att se vilka som kommerut från högskolan med bra kunskaper och inte barahela tiden tala om hur många som börjar på högsko-lan.Fru talman! Jag tycker att det finns en svaghet iSocialdemokraternas vision för skolan som visar sigäven i den här debatten. De talar väldigt mycket omhur många som börjar en utbildning, men de talarväldigt lite om hur många som har lyckats fullfölja enutbildning.I gymnasieskolan har vi hört det . Nästanalla går i gymnasieskolan, får slutbetyg,och så vidare. I verkligheten är det bara mindre än60 % som når upp till gymnasieskolans mål. gäll-er det högskolan. går hälften i högskolan, sägerregeringen. Hur många som lämnar högskolan medkvalificerad utbildning är nästa fråga.Utbildningsministern har i sina inlägg tonat nedproblemen, med undantag av konkurrenskomplette-ringen, och sagt att han inte tänker vidta några åtgär-der med undantag av en utredning som finns. Hanberättar om utredningen som ska se över reglerna förtillträde till högre utbildning.Det är bra att det blir en utredning om detta. Folk-partiet har länge föreslagit bland annat viktade betygjust för att motivera eleverna på gymnasiet att läsasvåra kurser som de har glädje av i högskolan. Jagvill inte döma ut någon utredning i förväg. Menkommer utredningen fram till liknande resultat somandra utredningar och regeringens skolutredningartidigare har gjort blir jag bekymrad. Det vi behövernu är inte lägre förkunskapskrav och fler gymnasie-kurser på högskolan. Det kommer inte att göra stu-dievägarna kortare för våra studenter.Utbildningsministern talar väldigt mycket om atthögskolan ska vara öppen, att utbildningarna ska varapåbyggnadsbara och att det inte ska finnas någraåtervändsgränder. Det ligger naturligtvis en poäng iatt lyfta fram de aspekterna på utbildningssystemet.Det är jag också beredd att diskutera. Men det para-doxala är att fast regeringen på papperet underlättarför människor att komma in, bland annat genom attsänka olika förkunskapskrav, blir det i verkligen alltsvårare att komma in och allt svårare att bli färdig.Man får inte bli så fixerad vid att tänka påhur man ska få in människor i olika utbildningar struntar i om de lyckas med och avslutar enutbildning.Sammanfattningsvis anser utbildningsministernatt det inte behövs något större antal åtgärder. Jag villdärför ställa en avslutande fråga. Anser utbildnings-ministern att det som helhet är ett stort problem församhället och individen att utbildningarna tar så härlång tid?Anf. 12 Utbildningsminister ():Fru talman! Gör inte högskolan till en gymnasie-skola, . Det som kännetecknar högre ut-bildning är ett stort mått av möjligheter att själv på-verka sin utbildning, att själv bygga sin egen utbild-ning.Ta ett universitet som sommycket präglas av att vara ett storstadsuniversitet. Detfinns studenter som läser på program, väl definieratoch följer kurser precis enligt plan. Men det finnsockså en mycket stor grupp människor som kanskeyrkesarbetar på deltid och läser på deltid eller yrkes-arbetar heltid och läser på kvällarna.De hittar olika sätt att skaffa sig de kunskaper somde behöver. Det kommer i din statistik att visa sigvara ett misslyckande för dem. De betedde sig inte såsom vill, att de kommer till en programoch är på högskolan och går hem på kväl-len. Men så fungerar ett modernt universitet, och såfungerar moderna universitet i hela världen.Vi har den här skillnaden mellan olika typer avgrupper i högskolan. När du väljer att titta på statisti-ken glömmer du bort att här finns en stor grupp män-niskor, inte minst i , som läser på ett annatsätt och därför tar det lite . Det är självklartom man läser en specialpedagogutbildning på kväl-larna på kvartsfart. Det går inte att jämföra det medatt läsa heltid på ett program med någon särskilt in-riktning.Det är samma i övriga delar av landet. Vi ser enexpansion av distansutbildning där människor läserpå deltid på avstånd till högskolan för att skaffa sig dekunskaper de behöver. På så sätt får vi till exempelväldigt många nya lärare i glesbygden med inriktningmot matematik och naturvetenskap. Det har tagit litelängre tid än om de studerat heltid på orten. Men dethar för dem och för samhället varit en viktig inve-stering. De har klarat sin studieekonomigenom att de kunnat arbeta vid sidan av. Den hetero-genitet som vi nu ser bland högskolestuderande ska vivara rädda om. Den är viktig. Gör inte en gymnasie-skola av högskolan.Det är väldigt viktigt att vi också erbjuder kortareyrkesinriktade utbildningar inom högskolan. Vi harföreslagit , och fått stöd för detta, att inrättaen yrkeshögskoleexamen i för att kunna ha enyrkeshögskola som växer med kortare utbildningar på80 poäng, , tydligt definierade mot en arbets-marknad. Det gör att vi också kan få en effektivarestudiegång för stora grupper av studenter som i daginte vill ge sig in i de längsta utbildningarna.Det tycker jag är väldigt bra. Det vi har sett de se-naste åren är en kraftig ökning av antalet examinatio-ner och också en kraftig ökning av antalet studenter.Men antalet som examineras har ökat mycket kraftigti svensk högskola. Det har blivit en stor skillnad.Tidigare tog man mycket korta examina, har delånga ökat. Det är bra. För akademiskt djup behövsviss längd. Men det finns fortfarande ett behov avkortare yrkesinriktade högskoleutbildningar som inte blir tillgodosett. Den nya yrkeshögskoleexa-men kommer att spela en stor roll.Vi har också ett decentraliserat system. Vi vill atthögskolorna själva ska fatta besluten om hur pro-grammen ska se ut och hur de ska läggas upp. Ocksådet tror jag är klokt. Att återcentralisera och därmedgymnasiefiera högskolan vore väldigt olyckligt förden utveckling vi ser. Det är starka högskolorsom själva söker utbildningsinriktningar, reformeraroch förändrar i god kontakt med både arbetsmarknadoch studenter. Den utvecklingen vill jag stärka ochinte stjälpa.Anf. 13 ():Fru talman! Utbildningsministern säger att vi inteska göra högskolan till gymnasium. Det är en uppma-ning jag brukar rikta till regeringen när vi ser allagymnasiekurser och repetitionskurser av gymnasietsom anordnas på högskolan. Den uppmaningen trorjag finns all anledning att spegelvända i den här de-batten. Det är en av de tråkiga saker som håller på atthända med högskolan. Man måste i all större ut-sträckning ta hand om de problem som gymnasie-skolan inte klarar.Det finns många orsaker till att studenter tar långtid på sig genom systemet. I tidigare inlägg förnekadeThomas att utbyggnaden av högskolan intevarit fullt finansierad, till exempel. Men olika utred-ningar, och bland annat regeringens egna, talar sitttydliga språk. Pengarna till grundutbildningen harurholkats , och fakultetsanslaget tillforskning har i stort sett legat stilla medan studentan-talet fördubblats. Vi har sett att tiderna för handled-ning och undervisning har minskat. Det är en del avdetta komplex av olika orsaker som gör att mångastudenter tar på sig. De får inte den handled-ning och den hjälp de behöver.Sverige ligger dåligt till i statistiken internatio-nellt. Vi tar ovanligt på oss. När utbildnings-ministern säger att det beror på att människor kombi-nerar arbete och studier, läser med avbrott, och såvidare, är det en del av sanningen. Men det är bara enliten del av sanningen.Glöm inte den viktiga delen av statistiken, utbild-ningsministern. Glöm inte dem som inte kommer inpå högskolan fast de vill komma in direkt från gym-nasiet. Glöm inte dem som misslyckas på grund av attde inte får tillräcklig handledning och undervisning.Glöm inte dem som misslyckas på grund av att deinte har kunskaper med sig från gymnasieskolan.Glöm inte dem som kommer fel i det väldigt centrali-serade antagningssystem vi har som gör att vissahögskolor har tomma platser och andra har köer.Anf. 14 Utbildningsminister ():Fru talman! Varenda plats som vi har byggt uthögskolan med har varit fullt finansierad. Det harmedfört att de studenterna har fått samma resursersom de studenter har som redan finns på högskolan.Det är väldigt viktigt. Det har kostat över 6 miljarderkronor. Det har ställt upp på. Det är enviktig reform som har gjort att vi också har fått flerchanser för inte minst unga människor att komma inpå högskolan.Jag vill fortsätta att stärka ungas möjligheter attkomma in genom att se över antagningsreglerna. Visitter nu och arbetar med att se över hur det konkretska gå till. Hur ska vi se till att minska konkurrens-kompletteringarna som har florerat sedan riksdagen1997 införde den möjligheten? Då får vi också korta-re utbildningsvägar. Det är centralt och viktigt inteminst med tanke på det stora behov vi har på arbets-marknaden av unga människor som kommer välutbil-dade redo att ta de nya jobben.Kvaliteten i högskolan måste stärkas. Detta år görvi en särskild satsning på humaniora och samhälls-vetenskap för att få fler seminarier, fler föreläsningaroch bättre kontakt med forskande lärare. Också därskiljer vi oss väldigt kraftigt mot vår omvärld där detsnarare är så att man drar ned på insatserna.Vi har en ersättning per student i högskolansom ligger bland de högsta i OECD-området. Ändåhar vi högre ambitioner än så, för vi vill att våra stu-denter ska klara sig. Den europeiska traditionen iövrigt i den högre utbildningen är att man antarmånga på grundnivån och slår ut stora mängder avdem för att sedan satsa på dem som har sorterats frami processen när man fördjupar sig. Det är inte en mo-dell som jag tycker att vi ska använda oss av. Därförgör vi kvalitetssatsningen på humaniora och sam-hällsvetenskap.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 2002/03:320 om ve-tenskaplig information till läkareAnf. 15 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta för att underlätta att veten-skaplig och producentobunden information om nyaläkemedel och nya behandlingsmetoder distribuerastill läkarkåren.Inledningsvis vill jag säga att jag delar uppfattning att det är av största vikt att hälso-och sjukvårdspersonal har kunskap och informationom nya läkemedel och nya behandlingsmetoder.Statens beredning för medicinsk utvärdering() har etablerats av regeringen för att som myn-dighet kritiskt granska den vetenskapliga grunden förmedicinska innovationer och existerande rutiner ochpraxis inom sjukvården och tandvården. SBU bedri-ver ett särskilt program, Alert, för utvärdering av nyamedicinska metoder i ett tidigt stadium av deras ut-veckling och spridning. En viktig uppgift för SBU äratt sprida resultat från utvärderingarna och kunskaperom evidensbaserad sjukvård. SBU har i uppdrag attlägga stor vikt vid att förmedla sina resultat till be-slutsfattare på olika nivåer inom hälso- och sjukvår-den liksom till patienter, anhöriga och allmänhet.Detta sker bland annat via utskick av rapporter ochsammanfattningar, publicering på Internet, konferen-ser i olika delar av landet samt genom ett trettiotalinformatörer inom landstingen som är knutna tillSBU, samarbete med hälso- och sjukvårdens yrkesfö-reningar och olika utbildningsinsatser på lokal, regio-nal och nationell nivå.Det sker ett omfattande samarbete mellan olikamyndigheter och organisationer för att sprida nyakunskaper inom hälso- och sjukvården. Jag kan härnämna det samarbetsavtal som finnsmellan , och som går ut på att förse beslutsfattare och verk-samhetsföreträdare med evidensbaserade kunskaps-sammanställningar och riktlinjer. Genom ett sådantavtal bevakas möjligheter till samarbete samtidigtsom dubbelarbete undviks.Som har tagit upp så har flödetav reklam och annan marknadsföring för läkemedelökat kraftigt och är tillgängligt inteminst via Internet. Dessutom finns en växande efter-frågan på information om läkemedel. Gränsen mellanreklam och annan information om läkemedel är dockofta oskarp. För att uppnå en säker och ändamålsenliganvändning av läkemedel är det då viktigt med sakligoch balanserad läkemedelsinformation, i synnerhettill förskrivarna. Detta är av största vikt för att åstad-komma en motvikt till läkemedelsföretagens pro-duktinformation.Läkemedelsverket har en viktig roll vad gäller attförmedla producentobunden information kring nyaläkemedel, nya terapeutiska rön, indikationsföränd-ringar och biverkningar. arbetarmed detta, bland annat genom att utfärda terapire-kommendationer och produktmonografier som riktarsig direkt till förskrivarna. Monografierna skrivs isamband med att ett nytt läkemedel godkänns och ären sammanfattning grundad på befintlig dokumenta-tion kring läkemedlets egenskaper vid godkännandet.Sjukvårdshuvudmännen har även ett pågående ar-bete med att nå ut med information till förskrivarna. Ivarje landsting finns minst en fungerande läke-medelskommitté. Läkemedelskommittéerna arbetarmed information och rekommendationer till förskri-varna. De ska stödja förskrivaren och underlätta fördenne att göra rätt val av terapi. De flesta läkeme-delskommittéer har nyhetsbrev och publikationer ocharrangerar utbildningar och seminarier kring läkeme-del. De tillhandahåller även ofta arbetsplatsbesökmed hjälp av informationsläkare eller informations-apotekare. Det är dock av vikt att verksamheten orga-niseras så att personalen ges utrymme att få del av nyoch viktig information.Slutligen kan jag informera om att regeringen harför avsikt att se över den framtida läkemedelsrekla-men i samhället.Anf. 16 ():Fru talman! Tack, socialministern! SBU, , informatörer på landstingen - när manräknar upp dem så ser det ut som att behovet av in-formation skulle vara täckt. Men problemet är inte attvi inte har information. Problemet är att det pågår enkapplöpning mellan å ena sidan medierna och rekla-men, å andra sidan den vetenskapliga informationen.Det händer mycket ofta att medier och reklam ärbetydligt snabbare och effektivare och mer organise-rade när de lanserar en produkt än vad den veten-skapliga informationen är.Jag är gift med en husläkarmottagning. Jag kaninte säga att jag är gift med en husläkare eftersomarbetet egentligen pågår dag och natt i den situatio-nen. Jag vet alltså mycket väl hur det ser ut. Det hän-der att vi sitter i soffan och tittar på TV-nyheterna,och husläkarmottagningen blir mycket arg!