prot · GQ09116 · 2003-06-04 00:00:00 — Det större problemet i svensk politik äremellertid det envisa fasthållandet vid blockpolitiken.Det är ett mer grundläggande och allvarligt problemför svensk parlamentarism och svenskt parlamenta-riskt arbete.Det är alldeles givet att har, såvittjag förstår, samma sammansättning som utskotten,och majoriteterna kan formas på lite olika sätt. Ommajoriteterna är alldeles förutsebara blirpolitiken till slut ganska spänningslös. Men det kanväl inte vara det väsentliga problemet.Det som bekymrar mig, och som jag funderat på,är hur partier med så olika uppfattning i sakfrågan harkunnat komma till en gemensam uppfattning. Detgäller inte bara i samrådsfrågan med EU-nämndenutan också i själva sakfrågan. Men om jag funderar pådet ytterligare kanske jag kommer fram till vad detegentligen beror på.Anf. 39 SKÅNBERG (kd) replik:Fru talman! Det skulle vara mig främmande attrecensera ett tidigare replikskifte och en kollega iriksdagen som . Men möjligen drogtanken genom huvudet att hade enliten poäng när han tyckte att detta närmade sig grän-sen för en politisering.Det är exakt vad gör nu när hansäger att saken i själva verket är så viktig att vi somhar lite andra bevekelsegrunder borde inse hur väll-ovlig minoritetsregeringens sak är. Han talar som enminoritetsregeringens företrädare när han förordar attblockpolitiken ska upphöra just för att man ska kunnaregera genom söndra och härska; det som en gång varromarrikets slogan.Jag har fortfarande inte fått något svar på fråganom anser att ochutskotten bör återspegla majoritetsförhål-landen. En sak kan jag dock konstatera och det är attom så hade varit fallet hade vi sluppit den här debat-ten.Anf. 40 () replik:Fru talman! Eftersom inte är någonminiriksdag och inte heller ställföreträdare för riksda-gen behöver den inte nödvändigtvis ha precis sammamajoritet som . Däremot har EU-nämndensamma majoritet som utskotten - eller i varje fallmerparten av utskotten. Och såvitt jag förstår funge-rar det parlamentariska arbetet alldeles utomordent-ligt väl i riksdag.Anf. 41 ():Fru talman! Det är alltså sex av partier,från vänster till höger, som förenat sig i en gemensamkritisk formulering vad gäller regeringens hanterandeav den här frågan.Värderade kollegan använde dettafaktum för att lite grann insinuera att något annat änen saklig bedömning skulle ligga bakom denna enig-het. Han undrade hur vi som tycker så olika kunnatenas kring detta, underförstått att den verkliga avsik-ten, den verkliga drivkraften, varit att vi vill kommaåt regeringen.Jag tror inte att det är på det sättet. Just på dennapunkt håller jag med ordföranden i utskottet, nämli-gen att det finns anledning för regeringen att funderaöver vad det innebär att partier med så fundamentaltolika hållning i EU-frågor och dylikt här förenaskring en ganska skarp kritik av regeringen. Det finnsanledning att fundera på det.Man kan nu försöka att dissekera de motargumentsom finns, framför allt från statsministern i den ut-frågning som vi har haft, och som finns upptecknade ihandlingarna. De finns också i viss utsträckning i denargumentation som här för fram.Om man försöker dissekera vad som egentligen sägsär det egentligen tre saker som man kan få fram, meden viss tillspetsning.Det första argumentet är ungefär: Det är ett braoch dessutom väldigt mellanstatligt förslag med ord-förande och så vidare som vi i regeringen har förtfram. Det argumentet är fullständigt irrelevant i dethär sammanhanget. Jag blir lite bekymrad över attstatsministern verkar uppfatta det som ett relevantargument att föra fram.Det andra argumentet är ungefär: Det blir nog såhär i alla fall. Då blir det pinsamt - jag tror att stats-ministern använde detta uttryck två gånger - att vifrån har kunnat stå bakom det . Detkanske blir en gemensam nordisk position, säger hanvid något tillfälle, och då är det pinsamt om inte Sve-rige kan vara med på den nordiska positionen.Om det är pinsamt att företräda uppfattningar somhar stöd av en majoritet i riksdag tror jag attGöran , vår statsminister, ska fundera litegrann på inställningen till sitt uppdrag. Det kan na-turligtvis inte vara pinsamt att företräda en sådanuppfattning som har stöd i riksdagen.Det tredje argumentet är förhandlingsargumentet:Ni bör inte binda våra händer. Det här med EUhandlar om förhandlingar, och då måste man kunnakompromissa. Jag förstår det argumentet fullständigt.I den situationen är det naturligtvis en ideal positionatt ha så fria händer som möjligt i förhandlingarna.Men när man förhandlar och kompromissar - vil-ket man ska, bör och måste göra i EU-sammanhang -måste man göra det utifrån en ståndpunkt. Man måsteha någonstans att börja om man nu ska kompromissa.Vad har sagt och uttalat sig om på lite olikasätt är vad som bör vara den svenska ståndpunkten.Jag tror att det i synnerhet i menäven i i övrigt finns en mycket utbreddförståelse för vad EU-systemet kräver i form av för-handling, kompromiss, etcetera. Det är inte där pro-blemet ligger. Problemet ligger i att regeringen varlite för snabb med att slå fast vad som är den svenskaståndpunkten.Om man tittar på de två texter som föreligger -dels majoritetens förslag, dels reservationen frånSocialdemokraterna - är texterna till största delenöverensstämmande vad gäller beskrivning av bak-grund och sådant. har också under-strukit att det finns en kritik även i den socialdemo-kratiska reservationen.Det är sant. Men vi ska titta på vad det är som So-cialdemokraterna anser att det finns anledning attkritisera regeringen för. Man skriver så här: "Medtanke på vad som i många sammanhang understrukitsom betydelsen av en tidig förankring i avsvenska ståndpunkter i EU-samarbetet får det därförändå anses olyckligt att papperet kom att spridas iEU-kretsen utan att ha diskuterats i nämnden och inteheller i utskott. "Detta kan mycket väl tolkas om att det i och försig är helt i sin ordning att regeringen driver stånd-punkter som inte har majoritet bakom sigbara de har diskuterats och delgetts, till exempel iEU-nämnden. Det är någonting helt annat än det somvi majoriteten säger.Jag ska citera den centrala meningen. Det är inteden meningen där den lilla frasen om att inte undgåkritik finns med. Det är inte den meningen som är denviktigaste, utan den här: "Man måste kunna förutsät-ta, både från och från mottagarkretsenssida, att de uppfattningar som den svenska regering-ens företrädare för fram i diskussioner med de övrigamedlemsstaternas företrädare inte bara är personligauppfattningar utan faktiskt uttrycker de ståndpunktersom som medlemsstat intar. "Jag skulle vilja ställa en fråga till . Har Socialdemokraterna en annan uppfattning änden som uttrycks i just denna mening?Anf. 42 () replik:Fru talman! När jag ändå ska ha replik ska jaggöra någon liten reflexion om vad som ligger bakom.Vad som ligger bakom mitt tänkande är att jag harvarit med i sedan den tillkom och ocksåvar med i diskussioner om vilken roll den skulle ha.Vänsterpartiet och har velat ha som ett bindande organ för regeringen, ettslags miniriksdag, medan andra partier, och framförallt , , inte har velat se på det sätt som voch mp har velat eller önskat utan som ett samrådsor-gan med den reglering som finns.Jag ska svara på den allra sista frågan. Vi har intefrån Socialdemokraternas sida någon annan uppfatt-ning än den som har gällt och som gäller beträffandeEU-nämnden och regeringens agerande. Detta medpersonliga åsikter är något kuriöst och dubiöst i majo-ritetstexten. Till den formuleringen finns ingen rele-vans i utredningsmaterialet. Det är en formuleringoch ett resonemang som inte ens har dykt upp i KUutan i KUU. Det gjorde sedan att Socialdemokraternahade svårigheter med texten.Sedan för ett intressant resone-mang om att det är viktigt med den svenska stånd-punkten och att det nu har beslutat i sakfrå-gan är den svenska ståndpunkten utifrån vilken re-geringen i förhandlingsarbetet i EU tydligen kankompromissa. Har jag förstått rätt påden punkten? Det finns alltså ett kompromissutrym-me från regeringens sida. Något sådant har jag intekunnat avlyssna från de tidigare debattörernas inlägg.Anf. 43 () replik:Fru talman! Till det sista vill jag säga att jag trordet vore den här fullständigt främmande atthävda att vi först ska fastslå en ståndpunkt i varjedetalj, och sedan finns det inget som helst utrymmeför kompromisser i det fortsatta förhandlandet inomEU-systemet. Jag vill påstå att en sådan rigid uppfatt-ning inte finns i den här . Däremot är detviktigt att regeringen under processens gång kommertillbaka och förankrar sig för vilka vägar man kan gåframåt. Där har vi framför allt som detorgan vari man ska göra denna förankring.Sedan ska jag bara rätta vad gäller vårståndpunkt vad beträffar formella roll.Det är riktigt att vi en gång har haft den kanske för-hastade ståndpunkten att man skulle låta i formell mening binda regeringen på riks-dagens uppdrag. står vi intefast vid den ståndpunkten av det formella skälet att ettutskott eller en nämnd inte på det sättet kan företrädahela och fatta bindande beslut på riksda-gens vägnar. Det är inte längre korrekt vad gäller vårståndpunkt. får i det avseendet tala försig självt.Anf. 44 ():Fru talman! berör vi ett av de gransknings-ärenden som gäller relationen mellan riksdag ochregering. I ärendet gör majoriteten i utskottet ett vik-tigt och vägledande uttalande just för framtiden, för-utom den kritik som riktas mot utrikesministern ochstatsministern.Jag kan konstatera att vi är ense i frågan om borde ha haft ett samråd i innanman presenterade detta tankepapper.Vi är ense också om att frågan om president i inte är ett allmänt inlägg i den of-fentliga debatten, utan den har en helt annan karaktärän detta.Det här är historien, men om framtiden är vi oen-se, det vill säga om de vägledande uttalandena införframtiden.Den position ska naturligtvisha sin bas från . Det är meningen med heladet mellanstatliga argumentation som vi över allapartigränser för i delar av EU-debatten. Basen i riks-dagen ska komma när regeringen ska läggafram skrivelsen till följd av konventets resultat för attfå vägledning inför de kommande förhandlingarna iregeringskonferensen. Men här har regeringen underresans gång placerat ett icke-papper, ett tankepapper,i EU-systemet som den position- och inte bara det, utan som position. Närdetta sedan landade i var det klart attdet inte hade stöd av nämnden.Det är naturligtvis mycket allvarligt att man dåväljer att införa ännu en sak som syns i det härgranskningsärendet, men också i ett annat. Vi fårnämligen en "dubbelhattning" i regeringen. Man tarpå sig en hatt som är statsrådets, och när det intepassar så tar man av sig den hatten och tar på sig denprivata hatten. Regeringens agerande före har vi an-ledning att kritisera. Det kan vi vara ense om när detgäller att man brast i samråd. Men efteråt borde viockså kunnat ha varit överens om att kritisera reger-ingen.Här har man valt att som privatperson agera elleratt inte agera alls som minister. Det framgår av vårutfrågning. Statsministern säger: Jag har inte, såvidajag inte på någon middagsdiskussion haruttryckt sympati för den här tanken, deltagit i någondebatt i det här avseendet. Jag sympatiserar själv medden linjen. Det har jag gjort väldigt tydligt. Så sägerhan när det handlar om den europeiska presidenten.Utrikesminister konstaterar att maninte har vidtagit någon åtgärd efter det att man har fåttklart för sig hur den politiska majoriteten ser ut iriksdagen. Man har inte dragit tillbaka något icke-papper, och man har över huvud taget inte lyft uppfrågan och tydliggjort från regeringens sida att det härvar ett papper som inte byggde på svensk uppfattning.Det tycker jag också är värt att kritisera. Men social-demokraterna väljer att se detta som någon form avtråkig inrikespolitisk träta. Man väljer att blunda fördet faktum att det finns en annan politisk majoritet.Måhända hänger det samman med ovanan vid att intesjälva ha problemformuleringsmonopolet och ovananvid att det finns majoritet som faktiskt har en annanuppfattning än den som är regeringens.Avslutningsvis kan jag konstatera, för att undvikaden fråga som jag har hört upprepavid ett antal tillfällen, att fördraget inte sluts nu isommar. Fördraget kommer att komma tillbaka tilldenna riksdag i lite olika skeden. Det blir dels i formav ett underlag från regeringen , där vi kommeratt få ta ställning till den här frågan precis som andrafrågor för att diskutera vilket direktiv regeringen skaha. Sedan får vi pröva hur regeringen följer de direk-tiven och hur man klarar förhandlingarna innan vislutligen har att ta ställning till ett nytt fördrag förEU. Då kommer vi att pröva frågan vid åtminstonetvå tillfällen framöver.Anf. 45 () replik:Fru talman! Det här blir nästan inte ens en replik,utan bara ett litet uttryck av glädje inför den bered-villighet som nu visar att prövafrågan under den process som förestår. Jag delaruppfattningen om att det inte bestäms , och inte ikonventet, utan det bestäms först i IGC. Egentligenbestäms det inte där heller, för sedan ska IGC-överenskommelsen ratificeras i de olika parlamenten.Det blir ganska många nu - jag tror att det kommeratt handla om 25 parlament som ska ratificera detta!Jag tycker att det är glädjande att nu pekar på att vi får tillfälle att pröva och dis-kutera frågan om president i det vidsenare tillfällen.Anf. 46 () replik:Fru talman! Tack för möjligheten att tydliggöra,! Efter det att vi har haft gransk-ningen har vi tillsammans med en majoritet av riks-dagens partier tagit tydlig ställning i frågan. Det ligg-er utanför granskningen, men vi har tagit ställning föratt inte ha en europeisk president. Med den utgångs-punkten kommer vi naturligtvis att komma tillbaka ihöst, när vi diskuterar hur regeringens mandat frånriksdagen ska se ut. Jag tror att det är viktigt för Gö-ran , för statsministern, för utrikesminis-tern och för hela det socialdemokratiska partiet attfundera på vad uttalande på den punkteninnebär. Men det ligger utanför granskningsbetän-kandet. Det har klargjorts i det andra betänkandet,från det sammansatta utskottet.Se inte detta som en fråga om tillfälliga nycker,utan se det som en faktisk politisk vilja från den härkammaren!Anf. 47 ():Fru talman! Mycket har sagts, och lite återstår välfortfarande att säga. Låt mig bara berömma flera avdem som har varit uppe här tidigare för att de harlyckats påpeka och så tydligt visa vad frågan handlarom.Herr ordföranden tydliggjorde vikten av kritikenav frågan och det oacceptabla i att det kommer framindikationer på att regeringen fortsätter att driva enpolitik som klart och tydligt har tagit ställ-ning emot.Tobias klargjorde vidare vad frågan ochdebatten måste handla om. Han sade att det här är endebatt om de konstitutionella aspekterna och omvikten av att lämnar direktiv till regeringen.Det handlar inte om själva sakfrågan. Det intressantaär att den första repliken han fick från handlade om huruvida var federalisteller inte, vilket väl knappast är någonting somgranskas konstitutionellt.Kerstin underströk att regeringen intehar gjort något vidare agerande för att tydliggöra densvenska positionen efter det att den fastslagits i riks-dagen, vilket också är intressant att diskutera utifrånkonstitutionella synpunkter. Det känns lite trist attsitta i ett parlament som regeringen försöker gömmaundan i diskussionerna i EU-kretsen.Mats var inne och dissekerade, som hansjälv uttryckte det, flera av de argument som kommitupp från reservanterna. Han pratade bland annat omkompromissandet och om vikten av att kompromissai sådana här sammanhang. Där delar jag och Einars-son åsikt. Men som också var inne på så ärdet lite spännande när regeringens syn på frågan gör,åtminstone vad jag förstår, att om EU i slutändanskulle hamna på den svenska positionen såsom denhar fastslagits av den svenska så kommerdet att vara en kompromiss. Om man däremot hamnarpå motsatt ståndpunkt så kommer det säkerligen attframställas som en seger. Det är en mycket märkligsyn på kompromissandet.Fru talman! Ärendet som vi diskuterar handlaralltså om ett så kallat non-paper som den svenskaregeringen ämnade presentera för EU:s ministerråd.Detta non-paper innehöll klara förslag på hur inrät-tandet av en EU-president skulle gå till och ocksåargument för varför man skulle göra det. Regeringensförslag passerade först efter det att dethade lämnats in i EU-systemet, till den del av över-läggningarna som kallas för Coreper.Det är sant att regeringen traditionellt inte pre-senterat non-papers för och att man intehar samrådsskyldighet inför möten med Coreper.Men det papper vi nu diskuterar är ett mycket raktoch tydligt förslag i en av de mest uppslitande ochkontroversiella så kallade framtidsfrågorna som dis-kuteras inom den europeiska unionen. Misstankenuppstår därför genast att anledning till att man dröjdemed att presentera detta raka förslag för EU-nämndenvar att man på förhand kunde räkna ut nämndensreaktion. Framför allt utrikesministerns beklagandenoch tämligen uppriktiga ursäkt motsäger dock detta.Men en ursäkt ändrar inte faktum. Nämnden rasadenär man fick syn på papperet.Fru talman! Låt mig orda något om de öppna ut-frågningar vi har haft med statsminister och utrikesminister . Jag menar i dessa utfrågningar visade en stor arrogans införriksdagens och riksdagsmajoritetens inställning ifrågan. uttryckte sig så att om hon bara hadebemödat sig att förklara förslaget lite närmare hadenog övriga partier bytt ståndpunkt. Hon sade: "Jag ärövertygad om att det inte hade gått med den här frå-gan som det gick ifall vi hade haft en diskussion medpartierna i innan. Då hade partierna settfördelarna med förslaget. "Det låter som om alla partier utom So-cialdemokraterna bara säger nej till EU-presidentskapet av princip och inte för att det deval-verar de små staternas makt och som om inte mot-ståndarpartierna från till ,från till baserar sitt mot-stånd mot förslaget på rationella argument. Det ärarrogans.Persson å sin sida sade lite hånfullt att det nog blirsom man föreslagit trots allt. I en slutförhandling,mina vänner, sade han, kommer det här att vara ettförslag som jag är övertygad om ligger på bordet.Göran är lite inne på samma linje dåhan med lite illa dold förtjusning pratar om att dettanog är ett slutförslag som kommer någonstans samti-digt som han menar att det bara var ett tankeutspel.Det blir ju lite konstigt när man pratar om att densvenska linjen kan vinna, som den svenskalinjen är allt annat än den svenska linjen, därför attden svenska linjen just varit den som riksdagtydligt, kanske tydligast av alla europeiska parlament,tagit ställning emot.Det är det här som KU:s granskning syftar mot.KU:s granskning innebär att man tittar på förhörenoch samrådet med . Det är mot bakgrundav bland annat och syn attförslaget kan bli verklighet på regeringens initiativoch det uppenbara i att detta förslag framstått somSveriges officiella linje, som flera partier i utskotts-majoriteten faktiskt väljer att rikta kritik mot Perssonoch Lindh.Fru talman! Frågan lever vidare efter utskottetsgranskning. I utskottsförhöret sade slutligen:Jag förstår fuller väl att vi kommer att följa riksda-gens majoritet.Tur är väl det, eftersom fler efter EU-nämndenuttalat sig om presidentskapet. Vi har hört att detsammansatta konstitutions- och utrikesutskottet klartoch tydligt uttryckt att man ser att nackdelarna över-väger fördelarna. Just mot bakgrund av det blir detlite märkligt att man kan läsa i tidningarna att Perssonöverlagt med det grekiska ordförandeskapet och hurSverige nu fått med sig ett litet land på presidentlin-jen. , som egentligen inte ens tycker om enEU-president, har fått med sig ett annat land på enlinje som man inte för. Det blir lite märkligt.Något måste slås fast i den här debatten, och detär att regeringen är utsedd av och ska rättasig efter vad tycker. har vidflera tillfällen, i och inte minst i kam-maren här, slagit fast att man inte vill ha en EU-president. Då är det inte heller den linjen som skaföras fram av regeringen. Det är inte den linjen somandra länder ska tro är den svenska linjen. Det är inteden linjen som European Voice ska redovisa som densvenska linjen. Så stod det också väldigt tydligt i detrecit som alla partier i utskottet har godkänt, som allapartier har läst igenom vid ett flertal tillfällen, disku-terat och sett till att där bara finns fakta. På s. 32 kanman läsa: I riksdagsstyrelsens förslag inför2000-talet konstateras att praxis har utvecklas så attdet inte anses tillräckligt att regeringen inte gör någotsom står i strid med synpunkter utan istället agerar i enlighet med nämndens råd och stånd-punkter. , i likhet med riksdags-styrelsen senare, ansåg att denna praxis bör bestå.Regeringen ska lyssna på . Regeringenska lyssna på . Här har vi ett fall där såinte har skett. Det finns all anledning att rikta kritikmot och . 48 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja påstå, och inte baratill fast det är vi som har en replik-omgång , att det majoriteten har skrivit i detta ut-skottsbetänkande inte är någon ändring av hittillsva-rande praxis. Socialdemokraterna har egentligen intenågon annan uppfattning i själva praxisfrågan. Sedanär den garnerad med påstått handlande efter det attKU:s granskning har avslutats. Diskussionen försväldigt mycket om vad man förmodar att Perssoneller har sagt, gjort och inte gjort. Där vetvi i KU inte särskilt mycket om saken. Jag har i varjefall inte förstått att tillsammans medden grekiske företrädaren agiterade för det här försla-get. Jag utgår ifrån att han har gjort som han har sagt,nämligen talat om hur det parlamentariska förhållan-det är i Sverige.De andra EU-parlamenten har möjligen inte ensdiskuterat de här frågorna och inte tagit ställning tilldem. Vi får väl se hur den här frågan kommeratt utvecklas. Risken finns ju att vi får en presidenteller ordförande i och inte den cir-kulation av ordförandeföreträdare för de olika länder-na tre i taget som regeringen har fört fram idet här tankepapperet. Det skulle bli en mindre lyck-ad lösning på det här problemet.Sedan säger att har gjort någonting för att klargöra riksdagensståndpunkt. Då har jag en fråga. Har till , som är hans partibroder iTyskland, och fört fram det svenska parlamentetsståndpunkt? När man nu tvivlar på förmågamåste man kanske ta något eget initiativ. Har GustavFridolin talat med ?Anf. 49 () replik:Fru talman! Jag är glad om villutse mig som talesman för riksdag i för-handlingarna med EU och att jag ska vara den somför fram den svenska ståndpunkt till vän-nerna i EU-kretsen. Jag är väldigt glad om GöranMagnusson vill ge mig det förtroendet, men jag tviv-lar på att så är fallet. Det är och re-geringens uppgift att sköta förhandlingarna från Sve-riges sida. Det är nog det vi ska diskutera.Jag konstaterar återigen att huvuddelen av GöranMagnussons replik handlade om det politiska i frå-gan. Han jämför den här lösningen med andra even-tuella lösningar som han menar är mindre lyckade.Den debatten har vi haft, . Vi harklargjort var vi står i de här olika frågorna. Vi kangärna göra det igen, men det är nog inte rätt att göradet med utgångspunkt i en granskningspunkt, ochspeciellt inte i en fråga som handlar om regeringensförhållande till riksdagen.Jag håller egentligen med dig om att det vi förfram inte är en ändring från hittillsvarande praxis. Detär utifrån hittillsvarande praxis som vi menar att detfinns anledning att rikta kritik mot och Pers-son. Och om det nu inte är en ändring från hittillsva-rande praxis, som säger, varförställer ni då inte upp på majoritetens skrivning? Var-för vill Socialdemokraterna ha en reservation? Jagletar här efter det som återkommer i debat-ten som det politiska garnityret. Jag hittar ett parmeningar av substans. Bland annat: "Det är vidareuppenbart att detta förslag utan förankring har kom-mit att framstå som den linje. "Men det kan väl inte Socialdemokraterna och GöranMagnusson förneka. Det har ju stått i alla de europe-iska tidningarna. Det är likadant när man träffar vän-ner från EU-kretsen.