prot · GQ0968 · 2003-03-07 00:00:00 — Och jag villgärna fråga : På vilket sätt har jag förbrutitmig?Jag är fullt medveten om vilka utomordentligtsvåra avvägningar som man måste göra. Men jag harsagt till människor i , i , i , iTimrå och på andra håll som är förtvivlade över vadde har råkat ut för: Bara för att ni är upprörda över dethär är ni inte främlingsfientliga. Men om ni säger somLars att de stjäl som korpar, då är det ra-sism, och det har jag brännmärkt. Där måste vi drarågången.Men när det är vanliga, enkla svenska människorsom drabbas vill jag att de ska veta att det åtminstonefinns en flyktingminister som säger: Ni är inte främ-lingsfientliga för att ni är upprörda. Vi måste se till attdet skapas ett system som gör att ni inte drabbas. Mende som drabbas hårdast är faktiskt andra asylsökande.Anf. 40 ():Herr talman! Flyktingbarnen är förvisso ett viktigtämne att diskutera, men handlar det inte främst omdem . Men jag tar gärna en debatt om flykting-barnen vid lämpligt tillfälle. För övrigt har jag möj-lighet att belysa det ämnet i Studio Ett för någonvecka sedan. Jag beklagar att varken statsrådet eller någon enda från det socialdemokratis-ka partiet hade möjlighet att vara med vid det tillfäl-let. Det tycker jag var trist eftersom det var en oerhörtviktig debatt. Låt oss fortsätta den.I dag handlar det om attitydfrågor beträffandeasylsökande. Statsrådet svarade att det inte finnsnågra länder dit avvisning kan ske, att asylansökning-ar prövas individuellt och att inte har någonlista över säkra länder. Det är bra att det är på detsättet.Det är också viktigt att den länderinformation sombesluten grundas på vilar på en bred och allsidiggrund. Här är det oerhört angeläget att man lyssnarnoga, inte bara på officiella kanaler utan också påbeskrivningar av den verklighet som förmedlas ge-nom kunskaper och erfarenheter som olika organisa-tioner har. Det finns en imponerande och myckettrovärdig kunskaps- och erfarenhetsbas att ösa ur pådet här området.Det finns en koncentration av asylsökande frånvissa länder. Här återfinns bland annat de forna Sov-jetrepublikerna som vi specielltfokuserar på. Förvisso strömmar det kriminella inöver gränserna. Jag sade i mitt förra inlägg att jagnaturligtvis delar ambitionen att täppa till dessa ka-naler och att vi ska se till att vi inte släpper in männi-skor med dessa dunkla motiv. Men det finns en riskom vi driver detta för hårt i debatten.Jag vill inte anklaga statsrådet föratt ha förbrutit sig mot något slags humanistisk män-niskosyn eller någonting annat. Ändå kan jag intefrigöra mig ifrån att det finns en fokusering i debat-ten, och jag är inte den enda som har noterat dessasignaler. Skickar vi sådana signaler alltför tydligt ochfrekvent finns det en risk för att vi också betraktarmänniskor från olika länder som grupper.Under den senaste tiden har jag fått mig ett antalbilden till del. Ett trettiotal kvinnor från den fornaSovjetrepubliken av judisk börd har enligt vårt sätt attse inte skyddsskäl därför att myndigheterna i dessarepubliker säger: Nej, här finns ingen antisemitismutan här behandlar vi alla människor lika. Men dessa30 kvinnors verklighet och vittnesbörd är en heltannan. De har varit med om fruktansvärda övergreppoch traumatiska händelser.Ett annat exempel är de tjetjener som söker asyloch som registreras som ryssar. Det finns ett otalrapporter om hur människor behandlas i . Bland annat har be-rättat om gruppvåldtäkter, tortyr, misshandel ochförsvinnanden. Trots detta är den svenska hållningenatt är en demokrati och har ett fungeranderättsväsende. Enligt vårt sätt att se har de tjetjenskaflyktingarna därför inte skyddsskäl.När det gäller judiska kvinnor från Sovjetrepubli-kerna, tjetjener och andra finns det en verklighet somtalar ett annat språk än vad våra officiella länderun-derlag beskriver. Jag undrar då: Finns det inte skäl attlyssna noga på den verklighet som beskrivs vid sidanav de officiella kanalerna? Det finns ett antal NGO:ersom har oerhört mycket kunskaper att dela med sigav. Låt oss ta till oss dem och väga in dem i bedöm-ningsunderlaget och i den debatt som vi för.Anf. 41 Statsrådet ():Herr talman! Att jag tog upp flyktingbarnen be-rodde på att jag fick ett intryck av att den attitydbild-ning som jag deltar i skulle ha funnits en sådan oba-lans när det gäller ämnesval i flyktingpolitiken. Jagtog därför tillfället i akt att erinra om vilka två ämnensom jag har ägnat mig åt mer än någonting annatunder mina 13 månader som flyktingminister.Jag vill gärna ha klarlagt om det är olämpligt attgöra så som jag har försökt att göra, nämligen bejakavåndan hos de människors som har råkat ut för före-givna asylsökandes övergrepp.Jag kan fortsätta med att ta upp exempel från Ki-runa. En del av de asylsökande som har flyttat dit fårinte handla i butikerna därför att de blir trakasseradeav folk som själva har blivit trakasserade. På detsättet blir det en spridningseffekt. Om vi inte får sy-stemet att fungera - bland annat med förvarstagande,något som vi har utökat - är det de asylsökande somär sköra och känsliga människor som kommer att råkamest illa ut.Jag lärde mig detta av diskussioner med asylsö-kande på flyktingförläggningen i . De tog uppdet här och talade om för mig vad det handlade om.Jag lärde mig inte detta via polisen utan det gjorde jaggenom samtal med asylsökande.Jag är oerhört känslig för det här, och det är möj-ligt att jag tar till övertoner i mitt svar, men det är justdärför att jag vet hur fruktansvärt farligt detta är. Vihåller på att rädda asylrätten från det som har hänt iDanmark, i , i och det som hållerpå att hända i . Då måste vi visa att det helafungerar. Det är därför som jag också understrykerdetta med den demokratiska fronten mot främlingsfi-entlighet. Vi måste gemensamt se till att systemetfungerar.När det gäller den typen av attityder där manglömmer att det handlar om individer utan i ställetbetraktar människor som grupp - vilket är förstasteget till rasism - är jag helt överens med inte detta funkar kommer vi att få se sådanaströmningar. Då kommer attsätta i gång med sin dörrknackning, som de har gjort iLandskrona. Det är därför som jag åker till de områ-den där det har förekommit upplopp och oroligheteroch resonerar.Jag beklagar att jag inte kunde vara med i den de-batt som talade om. Jag gjorde fyra ellerfem uttalanden i medierna om flyktingbarn underförra veckan, och det blir ungefär lika många den härveckan. Men jag kunde inte vara med på just dendiskussionen - det förs alltid diskussioner som jaginte hinner vara med på.När det sedan gäller ryska asylsökande, organisa-tioner, kunskapsinhämtning och säkra länder tar jagstrid i mot och andra ländersförsök att skapa en lista över säkra länder, och jagtänker då använda mig av vårt veto. Det har jag sagt iEU-nämnden och gjort alldeles klart. Vi har till ochmed den folkrättsliga säkerhetsventilen att inte ensmedlemsstaterna i mening ärundantagna, utan varje person som kommer hit harrätt till individuell prövning. Det kan vara en baskereller en irländare.Det är precis likadant med människor från föredetta och från . Här har vi flera pro-blem. Fastställandet av medborgarskap är ett av dem.När det gäller de judiska flyktingarna är det självklartatt de inte betraktas som människor som uppenbartsaknar asylskäl. Det är uppenbart att det är risk för attde är förföljda.I myndigheternas arbete ingår ett mycket närasamarbete med internationella organisationer förmigration, UNHCR och massor av duktiga NGO:er.Det är i själva verket en mycket viktig del i vårt kun-skapsskapande.Anf. 42 ():Herr talman! Som jag sade inledningsvis tyckerjag att det här är en väldigt viktig debatt. Vi hamnarju i den flyktingpolitiska debatten ofta i teknikaliteter.Vi diskuterar lagparagrafer, regelverk och dess till-lämpningar, och det måste vi naturligtvis göra. Menjag tror att vi behöver föra mer av en grundläggandeidédebatt, där vi talar om värderingar och de signalersom är så oerhört betydelsefulla på det här känsligaområdet.Återigen kommer jag gärna tillbaka till en debattom flyktingbarnens situation. Det finns mycket attsäga om den utifrån den debatt som vi förde i StudioEtt och utifrån andra tillfällen då och jag har behandlat flyktingbarnens situa-tion. Låt oss ta den frågan i särskild ordning.I dag handlar det om rättssäkerheten ur det per-spektiv som jag inledde med, nämligen rättssäkerhe-ten i förhållande till de bilder och signaler som vi gerpå olika sätt. Jag tror ändå att det har betydelse att vihittar en balans i detta, och det får vi väl arbeta med.Jag har varit kritisk mot att signalerna om brotts-lingar från öst och så vidare har, som jag har uppfattatdet, kommit att dominera debatten. Jag är medvetenom att också för debatt om andrafrågor. Men just nu riktar sig kritiken till det området.Vi får fortsättningsvis tillsammans anstränga ossför att se till att vi skapar attityder som verkligengaranterar varje individ som kommer till attbli rättvist bedömd och prövad utifrån sin personligaerfarenhet och bakgrund, det som man grundar sinasylansökan på, och inte på att man råkar komma frånett område som gör att vi har anledning att misstänkaatt människor kommer av andra motiv.Anf. 43 Statsrådet ():Herr talman! Som sagt, vi har länder ute i Europasom vill driva detta med säkra länder. är engarant för att detta inte kommer att ingå i EU:s flyk-tingpolitik.Jag vill ta upp en sak som inte är någon polemik.Sven och jag har egentligen ingen som helstgrund för polemik i den här frågan. Men jag vill ändåta upp det eftersom vi har tagit upp detta med attity-der.Vad jag tyckte mig märka när jag började det härjobbet var en glidning undan frånkänsliga saker. Det var vissa företeelser som man intefick tala om. I den politiska diskussionen artikulerarvi inte frågeställningar som människor ute i samhälletstöter på, som att av dem som söker asyl intehar några som helst dokument när de söker asyl, attungefär samma andel faktiskt saknar asylskäl.Jag är medveten om hur otroligt känsligt det härär, men jag har under det här året försökt att artikuleraockså den typen av företeelser, så att vi inte får enliten grupp som står här i kammaren och för diskus-sionen långt borta från människorna ute i samhället.Förr eller senare öppnas då en klyfta som vi inte läng-re kan överbrygga.Den humana flyktingpolitik som vi ska fortsättaatt föra - snart är vi nästan ensamma i om den- måste vara grundad på realiteter och igenkännande.Människor som har valt oss som står här och diskute-rar ska känna igen sig i debatten. Vi får akta oss väl-digt noga att förneka de företeelser som vi faktisktmöter. Det har varit ett av mina motiv för att artikule-ra den här oron, och jag hoppas att jag lyckas attfortsätta göra det på ett nyanserat sätt.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 2002/03:184 om hu-manitärt visumAnf. 44 Statsrådet ():Herr talman! har frågat migom jag kommer att verka för att regeringen tar initia-tiv till hur ett humanitärt visum skulle kunna utformassamt om jag kommer att verka för att går ispetsen och driver frågan inom EU-samarbetet.Jag har tagit del av lektor rapportSafe Avenues to Asylum, där han beskriver en ordningför möjligheten att söka asyl vid en ambassad.Såväl som jag, och andramed oss, är nog eniga om att det bakomliggandesyftet med Nolls rapport är mycket gott. Ett av defrämsta skälen framhåller till stöd försina tankar om asyl i närområdet är att förhindramänniskosmuggling. Jag stöder till fullo arbetet motmänniskosmuggling.Grovt sammanfattat är Nolls förslag till lösning påproblemet med människosmuggling att personer ibehov av skydd kan ansöka om asyl vid ambassader iursprungslandet eller i närområdet. Tanken är att enasylansökan prövas i närområdet eller att en viseringbeviljas för att den asylsökande ska få sin ansökanprövad i mottagarlandet.Inom asylrätten gäller ett antal grundläggandeprinciper. En av dessa, som Noll sätter i ett nytt ljus,är den så kallade första asyllandsprincipen. Dennaprincip bygger på tanken att en asylsökande ska sökaasyl i det första land till vilket han eller hon anländer,och där han eller hon inte riskerar förföljelse, ellerriskerar att sändas till ett land där han eller hon kom-mer att förföljas. Detta är en internationellt vederta-gen princip.Det är också viktigt att i sammanhanget poängteraatt förutsättningarna för en person att söka skydd inärområdet måste finnas genom att den asylsökande,för det fall mottagarlandet inte gör något slags asyl-procedur tillgänglig, kan vända sig till (). Den ordning som gäller iSverige för vidarebosättning av personer i behov avskydd, och som sker i samarbete med UNHCR, böralltjämt utnyttjas. Från svensk sida välkomnar videssutom det faktum att fler länder nu möjliggörvidarebosättning.Bestämmelserna i utlänningslagen förutsätter, fören effektiv tillämpning av utlänningslagen, att densökande befinner sig i . Det är inte våra ut-landsmyndigheter som ska pröva vem som är i behovav skydd. Denna uppgift åligger våra utlänningsmyn-digheter.I dagsläget är således mitt svar på Kerstin-MariaStalins båda frågor nekande. Jag har för närvarandesvårt att se hur ett system enligt Nolls förslag kanfungera. Det är också svårt att fullt ut över-blicka vilka konsekvenser systemet skulle kunna få.Jag vill dock avsluta med att säga att alla förslagom att stoppa människosmuggling välkomnas och attjag ser positivt på att frågan debatteras. Det är förstefter att vi mer ingående fått möjligheten att diskuterafrågan, såväl på ett nationellt plan som inom EU, somvi kan ta ställning till hur ett system som på bästa sättmotverkar människosmuggling kan se ut.Anf. 45 ():Herr talman! Tack, , för svaret ochsärskilt det sista stycket i svaret. Det ger lite hopp,tycker jag.Jag har ställt den här frågan förr till förra integra-tionsministern, som då var totalt oförstående. Nufinns det i alla fall lite grann förståelse. Jag hänvisaderedan då till forskaren i , men detvar då väldigt svårt att över huvud taget diskutera denhär frågan. Det gick inte heller i utskottet. När jagförsökte göra det fick jag bara höra: Humanitärt vi-sum finns inte, så det kan vi inte prata om. Jag hördeatt ministern sade att vissa företeelser fick man intetala om, och det kändes som att det här fick man intetala om.För knappt ett år sedan var jag på en konferensmed Röda korset som handlade om transportörsan-svar och människosmuggling. Där ställdes en frågatill mig om detta med att jag hade tagit upp frågan omhumanitärt visum.Plötsligt, när alla partier blev tillfrågade om hurde ställde sig, var alla intresserade. Det var ju väldigtroligt. Sedan såg jag nu att disku-terar ett sådant här förslag. Då tänkte jag: Då måstejag ta chansen.Det som är lite synd är att man kallar det för asyl-visum numera. Det är inte det min fråga gäller. Minfråga gäller humanitärt visum, och det är inte riktigtsamma sak. Jag menar med min fråga att man sökerett visum. Sedan får man komma till vårt land och därhar man en fullständig asylprocess.Jag såg i alla fall chansen att stöta på en gång tilloch har fått, tycker jag, ett lite mer positivt svar. Fastfortfarande verkar det ju svårt. Statsrådet säger att detär svårigheter för ambassader att klara av det här. Hurska de göra? Då vill jag påminna igen om att vad jagpratar om alltså är ett visum och inte fullständig asyl.Statsrådet säger också att vi har ju faktisktUNHCR, som kan hjälpa till med de här sakerna. Detär bra att vi har det. UNHCR högaktar jag. Det ärbara det att UNHCR drabbas av mer och mer ned-dragningar beroende på att länderna som ska betalatill dem är för dåliga på att ge pengar. De måste dra inmassor med kontor och hjälpverksamhet. Så vi kaninte bara hänga upp det på dem.Sedan säger också statsrådet att den här uppgiftenåligger våra utlänningsmyndigheter. Ja, det är sant.Men å andra sidan kan jag kontra med att det är andrasaker man ålägger icke-myndigheter. Till exempelålägger man rederier och flygbolag att sortera utmänniskor. Då går det plötsligt. Så det stämmer interiktigt, tycker jag.Anf. 46 Statsrådet ():Herr talman! Jag får inleda med den lilla över-raskning som hade i beredskapåt mig i den här repliken. Det är ju alldeles riktigt attvi inte kan hänga oss fast vid arbetsfördelningen närvi själva står i begrepp att just samordna bötesbelop-pen för transportörsansvaret, något som ju innebär attnågot som kan uppfattas som en myndighetsuppgiftläggs på företag. Så på den punkten får jag säga somjag sade i : Touché! Argu-mentet är taget.Anledningen till mitt svar - jag är fullt på det kla-ra med att frågan specifikt gäller humanitärt visum -är att jag har försökt att sätta detta i samband med densom uppenbart har inspirerat det här, nämligen Gre-gor Noll. Han har alltså gjort den här utredningen åtkommissionen. Den kommer förr eller senare ocksåupp till behandling av medlemsländerna i rådet förinrikesärenden och justitieärenden, det så kalladeRIF-rådet.Men då skulle jag faktiskt vilja envisas med attfortsätta diskutera tankegång isammanhang med hela den diskussion som vi för. Dåhar vi till att börja med UNHCR:s roll. Det är nämli-gen så att i hela tanke ligger att manflyttar ut en del av processen ur ankomstlandet. Urden synpunkten - missförstå mig inte nu - finns detett släktskap mellan den studien och de förslag som vihar fått sett när det gäller så kallade safezones, det vill säga att inte alla människor som sökerskydd ska ta sig till det land det gäller. Vi kan ocksåse det som hela Europa.Om man tänker på vad som hände i Afghanistantill exempel så förstår man ungefär hur den här filoso-fin fungerar. Om fyra miljoner människor flyr frånAfghanistan, två miljoner till och två miljo-ner till , och vi tänker oss att de skulle sökahumanitärt visum till ett europeiskt land för att få sinasyl prövad, då uppstår ett läger av två miljoner män-niskor runt och två miljoner människorrunt medan man väntar på att få komma inoch söka det här visumet. Det är ungefär vad som harhänt. har vi alltså, eftersom vi samtidigtlaborerar med den här principen om första asylland,upprättat de här lägren med UNHCR:s hjälp.I vårt svenska arbete har ju legat att detta ska varaden första flyktingpolitiska försvarslinjen. När vihade en diskussion med anledning av en interpella-tion av om för en tidsedan slog jag upp hur många flyktingar som fanns iBangladesh. Det var flera hundratusen, i huvudsakreligiösa och politiska flyktingar från ochBurma. Det fanns hundratusentals människor somhade flytt från . Det fanns till och medflyktingar från i Bangladesh.Ska vi angripa det här problemet på ett sätt varsyttersta syfte jag ser som att finna ett sätt att undvikaatt de här människorna kastas i käftarna på människo-smugglarna så tror jag att vi måste försöka ta detsamlade greppet. Det samlade greppet innebär bådehur vi ska göra med principen om första asylland,som vill överge, och hur vi ska göra medengelsmännens förslag, där jag tar avstånd från vissaelement, nämligen att man skickar bort alla som sökerasyl i . Det tror jag inte på.Vi måste också studera det som harsatt fingret på, nämligen: Kan vi genom att på någotsätt fånga upp människor i flyktögonblicket ta ifrånsmugglarna en möjlighet att bedriva någonting som sist blir ett slags slavhandel?Anf. 47 ():Herr talman! Touché själv, ministern! Det är braatt jag har varit med och fäktats en gång i världen såjag vet vad touché betyder.Det jag gillade bäst i ministerns andra anförandevar det här sista: Hur ska vi nu hjälpa dem vid grän-sen - redan då? Jag tror inte att vi bara kan säga att viinte kan göra någonting. Det kommer så oerhörtmånga att det här blir alldeles för besvärligt. Vi måstepå alla sätt som går försöka göra något åt smuggling-en och försöka hindra den, precis som ministern sä-ger.Sedan är vi inte alldeles ense om vikten av dettamed första asylland. Jag gillar inte alldeles eftersom det är så väl-digt hårt att man absolut måste sändas tillbaka till detland där man satte sin fot första gången. Man kan jufaktiskt enligt söka asyl i detandra landet. Man får det. Men då finns det ju över-enskommelser, praxis och så. Man gör därför inte det.Jag tycker att vi ska hålla isär de här sakerna. Detär inte fullständig asylansökan jag menar med det härmed visum utan det är en chans att få komma in ilandet för att söka asyl. Jag tyckte de skrev bra i när jag noterade att EU-kommissionenhåller på att arbeta med det här. De skrev att då kanasylsökande människor få tydlig information omvilka regler som gäller för att få uppehållstillstånd såatt ingen luras att satsa allt de äger och har.Det är alltså mycket i just det där visumet somkan vara väldigt värdefullt och som, som sagt, för-hindrar smuggling.Anf. 48 Statsrådet ():Herr talman! Jag har full förståelse för att mankan diskutera varje princip i det här sammanhangeteftersom det som vi talar om är så oerhört allvarligtoch svårt. Man får betänka att det faktiskt handlarom, , 12 miljoner människor som alldelesfastställt är på flykt. Räknar vi också med dem somsedan länge befinner sig i flyktingläger kommer viupp i 20 miljoner. Räknar vi med dem som inte enskan lämna sitt land men som är på flykt i landet, alltsådisplaced persons, är det 30 miljoner till.Det är klart: Överger man då en sådan princip somden om första asylland kan man, om man inte aktarsig, skapa ett värre problem som kan utnyttjas av dekriminella. Det är ju det som är problemet. Vi måsteså att säga utgå ifrån och angripa de här problemensådana vi faktiskt ser dem. Om det är någonting jagvore tacksam om vi kunde göra i kammaren när vi ifortsättningen diskuterar vår svenska flyktingpolitikså är det att sätta den i samband med vad det är förantal människor som råkar illa ut över huvud taget. Imin flyktingpolitik och i regeringens flyktingpolitikingår alla de människor som är flyende och frågan omhur vi ska sätta in insatser för dem. Det är därför somvi som enda land i världen också har kopplat sammanflyktingfrågorna med biståndet, vilket inte alltid är såpopulärt vare sig hos våra migrationstjänstemän ellervåra biståndstjänstemän. Men politiskt, och även närdet gäller det praktiska handlandet, innehåller detoerhörda fördelar.Jag ska åka till tillsam-mans med utrikesministern. Vi täcker faktiskt samtli-ga republiker i Exjugoslavien utom . Därska vi också gå igenom kopplingarna mellan flyk-tingpolitiken och biståndet i Bosnien. Det är oerhörtviktigt. Låt oss se vilka praktiska konsekvenser detkan få innan vi ger upp förstaasyllandsprincipen.Gregor Noll tar upp dialogen med de flyende. Jaghar personligen talat med honom om det. Det är na-turligtvis oerhört viktigt. Det är just det som vi måsteförbättra därför att den bristande information är na-turligtvis det första som en flyktingsmugglare utnytt-jar. Vi kan ta de här latinamerikanerna som har kom-mit hit på förfalskade uppehållstillstånd som exempeleller salvadoranerna som kommer hit därför att enfalsk resebyrå har lockat hit dem. De offrar samtligasina besparingar. Vi måste bekämpa det vid källan.När de redan har kommit hit är det en fruktansvärdtragedi som redan har skapats. Detta måste vi uppsö-ka.När det gäller hela den här diskussionen slog detmig en sak. Jag var i och talade medDavid Blunkett och om den nya brittiskapolitiken. Den går ut på att försöka gripa sig an attväldigt många människor som inte har några asylskälär på väg till som vi står på randentill ett krig då det kommer hundratusentals flyktingarutöver dessa där asylskälen är givna från början där-för att det pågår ett krig.Det slår mig plötsligt att om hela den konstruktionsom de brittisk initiativen innebär vinner burskap iunionen innebär det en totalt ny situation för flyk-tingkommissarien. var orolig föratt de har för dåliga resurser, och jag delar hennesoro. Plötsligt vänds det på en femöring. Hela det safezone-resonemang som engelsmännen för innebär juen enorm satsning på flyktingkommissariens verk-samhet. Jag har slagits ensam i flyktingministerrådetför att öka anslagen Ruud Lubbers. Då öppnas ju endörr på vid gavel. Men vi ska vara varsamma om deprinciper som vi bygger upp det här arbetet på.Anf. 49 ():Herr talman!