prot · GQ0971 · 2003-03-13 00:00:00 — Det sociala ansvaret har brustit ochde fackliga organisationerna har inte förmått att axlasitt ansvar för en sund utveckling i arbetslivet. Samti-digt har politiska beslut och avregleringar inneburitminskade möjligheter till arbetsmiljöutbildning, ned-dragning av företagshälsovården och färre regionalaskyddsombud.Denna situation gäller för hela arbetsmarknaden,men anställda i kommuner och landsting har drabbatssärskilt då en stor grupp av de anställda har som upp-gift att möta andra människors omsorgsbehov. Detgör man oftast med sin egen kropp som verktyg - ochsitt eget psyke också för den delen. Det är därför inteförvånande att just kommuner och landsting har denhögsta sjukfrånvaron. Det är där kvinnorna arbetar.Det är där de stora nedskärningarna har skett.Det är inte bara arbetslivet som genomgått storaförändringar, utan även samhället i stort har föränd-rats drastiskt. Alltfler upplever allt oftare att tiden interäcker till. Detta har uttryckts som att "vi springer ochspringer utan att veta vart vi ska och med ambitionenatt sätta rekord på sträckan".Nedskärningarna i offentlig sektor drabbar intebara dem som arbetar där, utan de påverkar ocksådem som är beroende av dagis eller äldrevård. Mångahar upplevt, och upplever, en stark oro för om derasbarn har det bra eller om deras äldre anhöriga kom-mer att få hjälp. I hög grad drabbar denna oro ochstress kvinnor, som fortfarande tar det största ansvaretför hemmet, barnen och de äldre.Sammantaget har vi en bild där människorpå grund av nedskärningar tvingas arbeta ibland dub-belt så mycket som kraven i samhället ökar.Och i detta läge begär en debatt omfusk. skriver att en Temoundersökningvisar att sex av tio anser att det är acceptabelt attsjukskriva sig även om man inte är så sjuk att maninte kan arbeta. Att människor anser att någonting äracceptabelt kan knappast kallas för fusk, och det ärinte heller något som kan bli föremål för vare sigkontroll eller straff. Det som inte sägs i denna begä-ran är att samma Temoundersökning visar att endast5 % svarar att de själva under det senasteåret varit sjukskrivna utan att egentligen vara så sjukaatt de inte kunde arbeta.Det är egentligen det här som är intressant. I stäl-let för att förhindra att människor blir sjuka, genomatt till exempel driva bättre arbetsmiljöarbete och setill att förskola, vård och omsorg får mer resurser,föreslår att vi ska sänka ersättningsnivå-er och skatter. I stället för att se till att vi har en fun-gerande gemensam välfärd lägger helaskulden på individen. Det är individens fel att haneller hon blir sjuk. Det låter nästan som en som cirkulerade . Dublir sjuk för att du inte tror tillräckligt mycket! Intetror på vad? Jo, på sänkta ersättningsnivåer, fler ka-rensdagar och lägre skatter.Anf. 6 ():Herr talman! Från anser vi att treprinciper måste vara vägledande när vi debatterarframtidens trygghetssystem.För det första måste arbetslinjen gälla. Målet attmänniskor ska komma tillbaka till arbete bör varajämställt med inkomsttryggheten. Det innebär att vimåste förstärka karaktären av omställningsförsäkringi a-kassan och rehabilitering i sjukförsäkringen.För det andra ska trygghetssystemen omfatta alla.Därför måste en reform också se till tryggheten fördem som delvis står utanför. Det gäller egenfö-retagare, en del nya svenskar, studenter och ungdo-mar som inte kommit in på arbetsmarknaden.För det tredje måste trygghetssystemen vara eko-nomiskt hållbara. Man måste därför se över skenandekostnader och hur den bördan ska fördelas mellan deförsäkrade, företagen och det offentliga.Vi i anser att socialförsäkringarnainte är anpassade efter dagens anställnings- och sys-selsättningsformer. har bara drygt hälften avalla i arbetsför ålder fast anställning. Närmare enfemtedel av arbetskraften har tillfälliga eller osäkraanställningsförhållanden eller är egenföretagare.Resten - en fjärdedel - befinner sig helt eller långva-rigt utanför arbetslivet. Andelen livslånga och fastaanställningar minskar till förmån för projektanställ-ningar och konsultverksamhet.Trygghetssystemen måste därför förändras. Denuvarande transfereringssystemen är inte anpassadeför personer som startar eget, som självvalt eller ibrist på alternativ har lösare anställnings- eller an-knytningsformer, eller som har varierande inkomsteröver livet. Regelverket är snårigt, och försäkringarnaför egenföretagare är inte harmoniserade med regel-verket för traditionella anställningar.Herr talman! Det är dags att tillsätta en parla-mentarisk utredning som förutsättningslöst ser överde ekonomiska trygghetssystemen. Socialförsäkring-arna måste vara anpassade efter dagens anställnings-och sysselsättningsformer. För att framtida ekono-miska trygghetssystem ska vara långsiktigt hållbara ärdet viktigt att de stöds av en bred politisk majoritet ilikhet med den överenskommelse som ingicks i sam-band med reformeringen av pensionssystemet. Jagställer därför en rak fråga till statsrådet du beredd att här och ställa upp på en parla-mentarisk utredning, eller tänker du fortsätta att lappaoch laga i trygghetssystemen?Som statsrådet känner till har vidmånga tillfällen lyft fram frågan om bristerna i trygg-hetssystemen för småföretagare. Varför kommer interegeringens förslag? För är lika villkoren självklarhet.När det gäller trygghetssystemen för egenföreta-gare är det särskilt angeläget att översynen sker om-gående. Det är mycket viktigt att egenföretagare fåren inkomsttrygghet som är likvärdig med den somgäller för löntagare.Det är inte rimligt att en företagare har sämre vill-kor än anställda när hon eller han är sjukskriven,arbetslös, tar hand om sjuka barn eller är föräldrale-dig. Det är rimligt att egenföretagare får rätt till er-sättning vid tillfällig föräldraledighet på samma vill-kor som anställda.Herr talman! Det finns ytterligare en grupp i vårtsamhälle där osäkerheten är stor. Det gäller alla depersoner som arbetspendlar över nationsgränserna.Centerpartiet vill att regeringen redovisar vilka åtgär-der man tänker vidta för att även dessa personer skainrymmas i trygghetssystemen. Det gäller rättighetervid arbetslöshet, utbildning och beskattning, samtsociala rättigheter. Alltfler personer rör sig mellanvåra nordiska länder, inom EU, och i hela världen.Därför är det angeläget att regeringen ger dessa frågorhög prioritet.Anf. 7 ():Herr talman! Trygghet är något som vi alla önskaross och behöver, antingen det gäller generellt i liveteller när vi behöver extra ekonomiskt stöd under enviss period i livet.När man nämner ordet "trygghet" tänker man påolika saker utifrån vilka erfarenheter man har i livet.En del tänker på ekonomisk trygghet när man blirsjuk, arbetslös, får barn eller blir pensionär. Andratänker på trygghet i form av att ha människor i när-heten som bryr sig.Vilka är trygghetssystemen till för? Jo, för demsom på ett eller annat sätt behöver ekonomiskt stödunder i livet. Det är en försäkran om attinte behöva bli utslagen om man till exempel blir sjukeller arbetslös.Jag är glad över att vi har ett system där vi inte ärberoende av hur mycket pengar vi tjänar för att fåtillgång till vård eller för oss i andra självkla-ra saker.Riksförsäkringsverket har gjort en studie, Psyko-social arbetsmiljö och långvarig sjukskrivning, sombland annat handlar om olika riskfaktorer för sjuk-skrivning. Många av de sjukskrivna uppgav att deupplevde höga krav, låg kontroll och dåligt socialtstöd på sina arbetsplatser. Som ytterligare en risk-faktor nämndes ekonomiska problem. De kan sombekant uppkomma om man inte får rätt till ersättning.Det finns också forskare som slår fast att sjukför-säkringssystemen inte överutnyttjas eftersom demänniskor som är långtidssjukskrivna verkligen ärsjuka. Det beror på att de faktiskt har varit på sinajobb när de kanske inte skulle vara det, till exempelnär de är sjuka.Ofta i debatten hörs frågeställningen om en personverkligen har rätt till sjukpenning eller inte. En per-son kanske i stället skulle ha arbetslöshetsersättningeller annan ersättning. Diskussionen landar blandannat i om det verkligen är sjukdom som man har närersättning betalas ut.Särskilda försäkringläkare finns anställda på för-säkringskassorna för att speciellt bedöma om en per-son är sjuk. aviseras att vi ska få ännu fler sådanaläkare. Det ska också läggas in mer utbildning just iförsäkringsmedicin man utbildar sig tillläkare.De som drabbas av sjukdom skickas ibland runt isystemet. De upplever inte att någon ser det egentligaproblemet som de har. För den drabbade upplevs detdessutom som enormt kränkande att bli ifrågasatt omman verkligen är sjuk eller inte.Många gånger syns det inte utanpå om man hardrabbats av till exempel en utmattningsdepression.Dessutom kan den närmaste omgivningen vara oför-stående och ifrågasätta varför grannen till exempel ärhemma och inte går till jobbet. Om någon däremothar ett brutet ben kan man se att personen är drabbad.Det finns ett litet problem till. När en långtidssjukäntligen kommer igång och ska till att börja arbetatänker den personen kanske så här: Hur ska jag klaraav det här? Hur ska jag orka att ställa upp? Han ellerhon kan visserligen arbetspröva. Men det är snart nogdags att starta på allvar.Då är det inte individens kapacitet som räknas.Det är systemen som säger: Du kan välja att arbeta25 %, eller . Flera långtidssjukskrivna medutmattningsdiagnoser som jag har träffat har påtalatatt just de valmöjligheterna har gjort att de inte harkommit igång tillräckligt snabbt. De skulle vilja atttill exempel kunna starta i taget för att orkamed.Har vi ett system som är till för den enskilde, ellerär det kanske så att det är personen som är till försystemet? frågor vi oss det. anseratt det är systemet som ska vara till för den enskilde.En människa som behöver hjälp ska inte behöva oroasig för att den inte ska få en hjälp som behövs.Det kanske är dags att man börjar tänka utifrånindividens perspektiv. Kanske skulle man ta sig enfunderare på om det inte är dags att slå ihop arbets-löshetsförsäkring och sjukförsäkring för att spara påmänskligt lidande. Det skulle dessutom kanske sparapå transfereringssystemen, det vill säga när man flyt-tar runt pengar.Ett talande exempel är konstnärer och villkorennär de blir sjuka. De är förlorare i pensionssystmet.De har svårt att uppge rättvisande sjukpenninggrun-dande inkomster. De har låg föräldrapenning pågrund av att de har ojämna inkomster. Är det någonsom har sett en gravid balletdansös ? Manskulle till exempel kunna ha föräldrapenning underlängre tid av graviditeten just för dem.Detta gör att man nog behöver se över systemen.Jag återkommer till det.Anf. 8 Statsrådet ():Herr talman! För oss som värnar våra gemen-samma välfärdssystem är arbetet mot fusket oerhörtviktigt. Det betonade jag också i mitt inledningsanfö-rande. Missbruk tolereras inte. Det genomförs en radolika insatser som tillsammansmed andra myndigheter är ansvarig för.Min fråga mot bakgrund av att denna debatt harbegärts är: Vad är det mer som ska göras? Vad är detför ytterligare insatser som ska vidtas i denna fråga,enligt uppfattning? Problemet, StenTolgfors, är inte Moderata samlingspartiet som parti.Problemet är den politik som står för.Det är en politik som egentligen syftar till att skapahelt andra välfärdssystem som inte är gemensamma,inte är solidariskt finansierade och som i sin förläng-ning leder till orättvisor och ojämlikhet i samhället.Sten Tolgfors påstod att vi genom bidrag driver enpolitik som innebär att vi nekar människor att arbeta.Därefter fortsätter med att säga attsjuka människor är som en gökunge som äter uppbudgeten. Sedan toppar han det hela med att säga attdet är skattesystemet som gör att människor blir sju-ka. Jag tycker att det är mycket intressant, måste jagsäga.Min fråga till efter dessa inlägg är:Hur ska det vara då? Vad är det för insatser som skagöras mot fusket, som enligt min upp-fattning övervärderar något alldeles oerhört? Detfattas 50 miljoner beslut på försäkringskassorna. 200-400 ärenden polisanmäls . Vi har ett mycketväl utarbetat system för att motköra system ochkomma till rätta med fusket. Jag är den förste att ståfrämst i det arbetet. Missbruk ska icke tolereras.Det kanske ändå är så, , om man tit-tar på de förslag som lägger fram i den-na riksdag, att det egentligen handlar om det jag för-sökte säga tidigare. Det handlar om att ni vill ha etthelt nytt välfärdssystem. Då är frågan: Hur ska det seut? Är det så att lägre ersättningar och fler karensda-gar gör att man kommer till rätta med de problemsom anser att vi har? Det är mångafrågor att svara på.Det för mig också över till den fråga som BoKönberg, och också tagit upp, nämligen att göra ett gemensamt arbetemed en översyn av socialförsäkringssystemen. Motbakgrund av det inlägg och den politik som Moderatasamlingspartiet för anser jag att de förutsättningarnainte finns. Det är ju kamraten till , Bir-gitta och som genom sinpolitik står för en extrem variant när det gäller väl-färdssystemen.Ohälsan i arbetslivet är den absolut mest priorite-rade uppgiften för oss socialdemokrater. Vi har lagtfram ett elvapunktsprogram här i . Det ärganska många av er som har sagt nej till det. Jagtycker att det är ganska tunnsått med andra goda idéermer än fler karensdagar och sådana saker.Vi förbereder just nu en proposition som kommeratt läggas fram till riksdag. Det innebär att vikommer att göra ytterligare kraftansträngningar föratt stödja och hjälpa de människor som har drabbatsav ohälsa på jobbet. Vi har redan satsat mer pengar påvården, försäkringskassornas rehabilitering och deregionala skyddsombuden.I propositionen tar vi ytterligare steg när det gällerförebyggande arbete. Vi måste se till att arbetsgivarnatar sitt rehabiliteringsansvar, att man delvis erbjuderarbetsoförmögna att vara kvar på sin arbetsplats ochtar vara på den arbetsförmåga som finns och att manockså synliggör kostnaderna för sjukfrånvaron.Det handlar om hela sjukskrivningsprocessen. Detgäller även det förslag som vi återkommer till ochsom vi arbetar vidare med.Men den här debatten skulle ju handla om trygg-hetssystemen! Hur ser det moderata alternativet ut?Vad är det ni egentligen vill, och vad var egentligensyftet med debatten?Anf. 9 ():Herr talman! Angrip oss gärna, !Men det är i ditt som 800 000 människor avhälsoskäl inte kan jobba. Det är i ditt somvårdköer finns. Det är i ditt som 200 miljonerkronor i rehabiliteringspengar skickas tillbaka ochinte används för dem som behöver dem, utan gårtillbaka till statskassan. Det är i ditt proble-men finns.Jag träffade för någon vecka sedan en ung kvinnasom gråtande berättade för mig att hon inte vill bliförtidspensionerad. Hon vill kunna få vara med ochjobba som alla andra.Vi som har jobbat med skolfrågor och funktions-hindrade vet att av varje årskull barn och ung-domar förtidspensioneras i . Ungefär 10 000under har lyfts bort från arbetsmarknaden iförtidspension. För många grupper finns det inte ensgymnasieskola i välfärdsstaten därför att manvägrar att individanpassa.Jag tror att alla andra i kammaren - dock inte Be-rit Andnor - hörde att jag sade att det var ohälsansom var den gökunge som äter ur välfärdsstaten. Dåär problemet inte att personer som verkligen är sjukaoch inte har arbetsförmågan är sjukskrivna, utan attandra är det. Det är därför debatten är begärd. Väl-kommen att kika i protokollet!För att minska ohälsotalen krävs fundamentalaförändringar vad gäller människors makt över sinegen livssituation och inflytande på offentliga arbets-platser. Det är ju på er så kallade mönsterarbetsplats,den offentliga sektorn, som sjukskrivningstalen inteminst för kvinnor har galopperat. Börja med att ta ertansvar där!Vi behöver mer rörlighet på arbetsmarknaden. Vibehöver prata om attitydförändringar, som jag redovi-sade uppgifter för i mitt inledningsanförande. Detgäller också reglerna för sjukförsäkringen och skat-terna. Vi behöver stärka vård och rehabilitering.Grunden för välfärden är egen trygghet. Det är attinte behöva vara beroende av och hen-nes regler, utan att ha ekonomiska marginaler själv.När pratar om välfärd så är det välfärdnär hon får ta hand om pengarna, men inte om männi-skor slipper behöva bidrag. Därför lever vi i ett landdär vi i annonser uppmanas att söka bostadsbidragmen där en fjärdedel av de granskade föräldrarnavisade sig ha lämnat felaktiga uppgifter när försäk-ringskassan i gjorde en granskning.Vi lever i ett samhälle, , där politikenpremierar felaktiga värderingar. Det är inte att stärkamänniskor, att få människor att växa, att utvecklasoch ta eget ansvar som gäller, utan "bliv vid din läst".Arbetsrätten straffar den som byter arbete. Du hänvi-sas till en monopolvårdgivare, och där får du stå i kö.Behöver du rehabilitering så får du vänta , om pengarna inte skickats tillbaka!Dagens välfärdssystem i tappningär ord, men jag känner alldeles för många som ser attde saknar innehåll.Anf. 10 BO ():Herr talman! Många av oss i debatten är bekym-rade över att så många är sjukskrivna och förtidspen-sionerade i vårt land. Ja, inte riktigt alla - jag lyssna-de med intresse på inlägg. Dethandlade mest om att vi tydligen har för lite sjuk-skrivningar i jämfört med hur det ser ut i denverklighet som hon tillsammans med regeringen ochnågot annat stödparti bär större ansvar för än mångaav oss andra. Men så kan man förstås se det.Vi är från sida bekymrade över att detär så många sjukskrivningar och så många förtidspen-sionärer. Sjukskrivningarna har exploderat under denkorta perioden av ungefär . Detta har pågåttmånad efter månad , och rege-ringen har nästan inte gjort någonting.Men statsrådet verkar rätt nöjd med situationen.Hon berättar att hon är emot fusk. Det tycker vi ärbra. Hon berättar att hon vill agera mot fusk och setill att försäkringskassorna gör det. Det är också bra.Men så mycket mer verkar det tydligen inte behövas,utan om man får tro det rätt så är det bara några fåtalav alla miljonerna i beslutet som det behöver görasnågonting åt. Jag tror att det är en alltför lättsinniginställning till problemet.Det är inte alls så att huvuddelen av sjukskriv-ningarna beror på fusk - självfallet inte. Men det ärförstås med sjukförsäkringarna som med andra för-säkringar, skatter och annat att det finns människorsom fuskar. Bara har vifått mängder av rapporter som rör den problematiken.Riksförsäkringsverket kom med en rapport förnågra veckor sedan som innehåller mycket intressantmaterial, däribland frågan om de stora regionalaskillnader som vi har i vårt land. Det är skillnadersom enligt utredarna inte går att förklara med skillna-der i bakgrund, kön, arbetsuppgifter eller annat utansom förefaller bero på någonting annat.Socialstyrelsen har tagit fram en rapport somhandlar om hur man sjukskriver på olika håll i landetvid så tydliga diagnoser som bröstcancer och hjärtin-farkt. Det visade sig att det finns stora regionala skill-nader.Läkarförbundet, som organiserar nästan alla av deca 30 000 personer i vårt land som har rätt att sjuk-skriva, kom med en rap-port där man ville skapa ekonomiska incitament försjukvårdshuvudmännen, för landstingen, att tala medsina läkare om att sjukskriva mindre.Regeringen har såvitt jag har kunnat se den se-naste månaden kommit med en departementsstencilom finansiell samordning som är, i bästa fall, enkvartsmesyr.Jag ställde några frågor i mitt förra inlägg. Derörde bland annat en socialförsäkringsreform. Fleraandra har också varit inne på det, och svaret frånstatsrådet tycks vara att eftersom finnsmed så finns det ingen anledning att träffas. Jag villdå bara påminna statsrådet om att när vi träffades ipensionsarbetsgruppen var allapartier med. Det hela slutade med en reform sommånga socialdemokrater numera skryter om - enreform som vi faktiskt också fick med Moderaternapå. Det där räcker nog inte som skäl, utan det är barafrågan om att man säger nej precis som man säger nejtill en mängd andra saker.Till sist är det många som skulle vilja höra mer -eller någonting över huvud taget - från statsrådet ifrågan om huruvida arbetsgivarinträde har någranegativa effekter vad gäller människors möjlighet attfå arbete.Anf. 11 ():Herr talman! Lyssnar man på in-lägg så kan man notera hur villig hon är att få käbblamed och hur ovillig hon är att få tala omsakfrågor. Det är typiskt för - mycket av denpolitiska debatten handlar om att socialdemokrateroch moderater vill puckla på varandra. Då kan denämligen fly undan sakfrågorna.Jag tycker att det finns två viktiga sakfrågor somvi behöver reda ut under debatten.Den ena är frågan om överutnyttjande i sjukför-säkringssystemet. Vi har konstaterat att det finns ettmoment av rent fusk. Men det finns också ett momentav förändrade värderingar och attityder hos mångaaktörer. Vi hörde att problem är atthon går till jobbet för ofta. Svenska folkets problemär kanske att vi går till jobbet för lite. Självfallet skavi inte gå till jobbet när vi är sjuka, men det finnsförändrade attityder här. Ser en sådanvärderingsförändring och ett problem i den utveck-lingen? Eller finns inte det problemet? talar jaginte om det regelrätta fusket när man uppger felaktigainkomstuppgifter och jobbar när man har sjukskrivitsig till exempel. Det är rena fusket. Det är en sak,men jag pratar om det andra, som handlar om attityd-förändringar. Det är där vi inte riktigt ser vårt ansvaratt inte nyttja systemen när vi inte måste det för attvärna systemen för dem som verkligen behöver dem.Den andra frågan är förslaget om att lägga över25 % av sjukförsäkringskostnaden på arbetsgivarna.Jag skulle vilja fråga: Är detta ett förslag som rege-ringen kommer att lägga fram för ellerinte? Hur kommer det att slå mot ett litet företag somstår inför en anställning? Även om de generellt settfår sänkta arbetsgivaravgifter så kommer småföreta-garna - och det gäller även många stora företag - attstå där i ett läge där de måste värdera och fråga sigom de vågar anställa en person. Kommer den härpersonen att riskera att hamna i långtidssjukskriv-ning? Är han eller hon i den riskzonen? Rimligen drarsig arbetsgivaren för det när det kan kosta upp till enårslön i värsta fall. Detta är ett faktum. Vill man byg-ga in den typen av överväganden för en arbetsgivaresom ska anställa eller vill man det inte? Jag vill intedet. Jag vill att alla ska rymmas på arbetsmarknaden.Varför denna privatisering av sjukförsäkringen?Kommer det förslaget, ? Ja eller nej!Anf. 12 ():Herr talman! Till och jag säga att siffran om en sjuknärvaro på 70 %har SCB tagit fram. Jag har tabellen här. Det är baraatt titta på den.Moderaterna gör i sin begäran stort nummer avuppgiften att var fjärde Stockholmsförälder har läm-nat felaktiga uppgifter i samband med vård av sjuktbarn. Man sammanfattar det så att allt färre som ar-betar har att försörja alltfler som inte arbetar. Mansäger att alltfler väljer att utnyttja systemet. Jag tyck-er att de här citaten är ett hån mot alla dem somknäcks av ett uppdrivet tempo i arbetslivet och svå-righeterna att få livet att gå ihop när man kläms mel-lan otillräckligheten i ett omsorgsyrke och barnensbehov i ett hem där mannen jobbar mer övertid ännågonsin. ger en bild av hårt arbetandemammor och pappor som försöker att få livet att gåihop som enligt min uppfattning är kränkande.Hur är det då? Fuskar var fjärde Stockholmsföräl-der, som låter påskina? Vi har tittat påde där siffrorna. Det visar sig att Riksförsäkringsver-ket kontrollerade ett urval ärenden om tillfällig för-äldrapenning . I den första kon-trollen fanns det felaktiga uppgifter i avfallen. För del var andelen fel något hög-re, . Men det är alltså av antaletärenden, inte av alla föräldrar. Det finns det grupp föräldrar som inte har begärt tillfällig för-äldrapenning, och sedan har andra lämnat felaktigauppgifter. Man har till exempel angett fel dag, och dethar funnits missförstånd mellan arbetsgivare ocharbetstagare vad gäller redovisningen. De siffror somRiksförsäkringsverket har tagit fram visar alltså attdet handlar om av antalet ärenden. Detkan jämföras med påstådda avalla Stockholmsföräldrar.