prot · GR0951 · 2003-12-17 00:00:00 — Med de nya EU-ländernas fasta Natoanknytning blir den svenska riksdagsmajoritetens Natonoja och föråldrade säkerhetspolitik oerhört tydlig. Sluta hymla om vår alliansfrihet, . Det sade i i går. Hon kunde ha tillagt: Sluta hymla om alliansfriheten, . Så är det uppenbarligen. Socialdemokraterna och är åter överens i försvaret av alliansfriheten och den rådande doktrinen om alliansfrihet, i alla fall om man lyssnar på vad som sägs i och i TV. Det är för Socialdemokraterna och alla partier utom uppenbarligen viktigare att försvara alliansfriheten än att försvara . Hellre ett ineffektivt men alliansfritt försvar än ett effektivt försvar ihop med Natoländer. Det här är ju schizofrent därför att aldrig har samarbetat så nära med Nato som . Nåväl, i fråga om frihandel och ekonomisk integration är läget betydligt enklare. Pengar, priser, marknadsinträde och handel snarare än solidaritet, rättvisa och fred har dessvärre varit den svenska Europapolitikens främsta drivkraft . Frihandel med industrivaror kom tidigt . Migrationen från de nya länderna har tagits upp här av några. Det uppfattas på sina håll som ett hot. Och några länder i EU kommer att ha övergångsregler. hotar med övergångsregler och diskriminerande F-skattsedlar i stället för att genomföra icke-diskriminerande regeländringar på hemmaplan. Det har tagits upp här tidigare, och har skrivit en interpellation om detta. Hur många är det som kommer? Blir det en massinvandring från öst? Det har gjorts studier om detta. I en studie som jag har tittat på och som förefaller att vara av god kvalitet pekar man på att av alla migranter antagligen kommer till och . I prognosen, som har gjorts av några ekonomer på kontinenten, kommer man fram till att det blir en ganska måttlig inflyttning. Under efter det att man har infört fri rörlighet blir det kanske knappt fyra miljoner människor och maximalt drygt 300 000 under de år då det kommer flest människor, då inflyttningen från öst till väst är som störst. Jag har gjort några egna kompletterande beräkningar utifrån den grundmodell som de kontinentala ekonomerna har gjort. Om man gör några försiktiga antaganden kommer man fram till att det för del rör sig om maximalt 4 000 personer under de år som det kommer som mest människor. 4 000 som kommer till , är det mycket eller lite? Som en jämförelse kan jag nämna att fick ungefär 11 000 personer temporära arbetstillstånd och drygt 7 000 personer asyl i . Det handlar alltså om betydligt lägre tal än båda dessa tal. Kommer EU att brytas upp i en ekonomisk inflexibel integration på grund av de nya länderna därför att de skulle vara så annorlunda ekonomiskt eller därför att deras BNP per person är så mycket lägre? Det kan man ju tro eftersom EU redan har en förtrupp i form av . Kommer det fler förtrupper eller regionala uppdelningar inom EU på det ekonomiska området? Jag tror faktiskt inte det. Jag tror inte på flexibel integration på det ekonomiska området om man inte med det menar en successiv infasning, till exempel i euron under låt oss säga , men inte långsiktigt beträffande handel, investeringar och arbetskraft. Ekonomiskt samarbete är lönsamt. Ekonomisk uppdelning i olika hänseenden är olönsamt. Det är en mycket grundläggande drivkraft till att det inte kommer att delas upp genom flexibel integration på det ekonomiska området. Däremot tror jag att det mycket väl kan ske på miljöområdet. Man kan vilja acceptera strängare miljökrav i de gamla och rikare länderna eller mer tätbefolkade regioner med hänvisning till subsidiariteten. Låt mig avsluta med ett kort citat som är men som jag tycker passar som den här och som fortfarande väl beskriver EU-samarbetets idé och som de nya länderna naturligtvis redan har tagit del av. Texten är av , en fransk politiker och en av Europaintegrationens grundare. Han skrev följande: byggs inte , eller efter någon överordnad modell. kommer att byggas genom praktiska resultat, som kan skapa känslan av en gemensam uppgift. Vårt beslut är ytterligare en sten i bygget av , och kanske kan vi med dagens byggsten också skapa en starkare känsla av en gemensam uppgift. Låt oss hoppas det, för det är viktigare än det har varit på mycket . Jag yrkar bifall till förslaget om anslutningsfördraget. 14 i (m) replik: Det verkar vara populärt att diskutera olika moderata ställningstaganden . Det tycker jag är roligt, därför att om det är något parti som har drivit Europafrågorna och kämpat för att fler ska vara med i Europeiska unionen efter det att vi i själva kom med så är det vi moderater som har stått i spetsen för det hårda arbetet. Men här kom diskussionen om den svenska säkerhetspolitiken upp. Det kanske är naturligt att vi, när vi diskuterar EU:s framtid och den enorma möjlighet som ges med tio nya medlemsstater, också diskuterar hur EU kommer att se ut framöver. Då vill jag från denna talarstol bara klarlägga att avser att fortsätta att ta ansvar för den säkerhetspolitiska doktrin som vi har arbetat fram tillsammans med flera andra partier i den svenska och som bygger på att säkerhet skapar vi i samverkan med andra. Det är ju det som den europeiska unionen också just nu håller på med. Vi har ingen ny allians av militärt slag som vi går in i. Vi är redan medlemmar av den europeiska unionen, och den europeiska unionen använder nu hela sin förmåga till fredsarbete, till kris- och konflikthantering, genom att spela på mycket mer än bara militära strukturer. Det är en fråga om den svenska alliansfriheten, och den tycker jag att vi ska ta. Den debatten är väldigt viktig. Jag tror att mycket av det som EU bygger upp handlar om att väldigt många länder är medlemmar i . Jag tycker att det skulle vara en fördel om också var det. Men gör inte EU:s nya fredskapacitet till enbart en Natofråga, för då försummar vi hela den breda diskussion som vi måste ha! tycker jag att det är oerhört viktigt att säga att nu bekräftar vi att det är en för alla, alla för en. Det är så vi bygger den europeiska unionen. blir vi fler. Då blir också unionen bättre. 15 () replik: Jag lyssnade väldigt noga på vad sade. Men jag tycker att det finns en grundläggande oklarhet i hållning just . Jag hoppas att det frågetecknet rätas ut. diskuterades den nya säkerhetspolitiska doktrinen. fick lämna de förhandlingarna därför att både och de deltagande partierna på andra sidan var överens om att , eftersom strävade efter ett svenskt Natomedlemskap, inte kunde delta i det här doktrinarbetet. Då måste logiken vara att fortfarande står fast vid alliansfriheten som doktrin. Det är vad jag förstår. Men jag förstår inte att ni på er stämma fattar beslut om att gå med i Nato. Det finns en grundläggande motsägelse här. Man kan liksom inte vara gravid till , ! Det är ju den hållningen ni har. Det går inte! 16 i (m) replik: är till militärt alliansfritt. Till är vi med i den europeiska unionen, förutom att vi har gjort misstaget att ställa oss utanför euron. Men är med i den europeiska unionen. Det är där som vi nu tillsammans bygger säkerhetsstrukturer utifrån ett mycket bredare spektrum än det som tjatar om, det vill säga ett Natomedlemskap. Det är väl ingen hemlighet att tror att det är bättre för vår egen säkerhet att vi tillhör Natoalliansen, som med sin förmåga att bygga både säkerhetsstrukturer och militär kraft är en tillgång. Jag är helt övertygad om att denna förändring i den svenska alliansfriheten ska diskuteras separat och med så bred enighet som möjligt i denna kammare och också i vårt land. Jag är nämligen helt övertygad om att det när människor tittar på det nya Nato, på vad Nato åstadkommer, inte längre handlar om krig och kanoner, utan det handlar om säkerhetspolitik i en väldigt bred kontext. Gör inte denna debatt en otjänst genom att blanda in den i EU-samarbetet just nu! 17 () replik: Jag fattar inte vad säger. Jag fattar inte om ni faktiskt vill gå med i Nato eller inte gå med i Nato. Det är helt oklart. Jag kan bara citera i går i : Sluta hymla om vår alliansfrihet, ! Och här måste jag ju lägga till . Det är så tydligt och klart om man säger så här: Vi kan inte delta i alliansfriheten därför att vi vill gå med i Nato. Varför kan ni inte säga det rakt ut? Ni säger att detta beslut måste fattas i enighet. Ja, men det är ju samma sak som att säga: Vi ger Socialdemokraterna vetorätt i dessa frågor. Vi i är inte beredda att ge Socialdemokraterna vetorätt. Vi vill driva opinion för en annan säkerhetspolitik en säkerhetspolitik som bygger på samarbete med andra demokratiska länder i . Våra grannar och och de andra europeiska demokratierna är med i Nato. Detta är eftersträvansvärt. Det är viktigt för att få fullvärdigt inflytande, som överbefälhavaren påpekar i . Ni moderater säger att ni ska följa agerande. Den här följa-John-principen är djupt ovärdig. Man kan inte ha den i säkerhetspolitiken. Man kan inte säga att vi fattar beslut om vår säkerhetspolitik sedan de i har fattat beslut om detta. Följ i , inte i ! Följ ÖB, inte ÖB! Det är mitt råd till Moderata samlingspartiet. Man kan inte ha det så det är principvidrigt att säkerhetspolitik bestäms av göranden och låtanden i ett annat land. Vi ska ta de viktiga besluten utifrån våra meriter, våra förutsättningar och behov. 18 i (m) replik: För ordningens skull: Jag sade att eftersträvar och tror att det vore bra om gick med i Nato. Det är vår politik, och har väldigt länge varit det. Men det är inte som bestämmer om ska gå med i Nato. Det är inte heller som bestämmer om ska gå med i Nato, utan det görs i denna kammare. Jag tänker arbeta för detta . Men diskuterar vi Europeiska unionens framtid. Där bygger vi fred och frihet tillsammans med andra, och det är bra. Den frågan diskuterar vi här . Kring detta finns det en mycket bred enighet, och det är jag glad för. 19 (): Herr talman och ärade kolleger! Också jag är fylld av den historiska betydelsen av den här debatten. Den har också en relief i den diskussion som var och där unionen i det här läget inte nådde ända fram. Men vi får hoppas på att få återkomma till det. Utgångspunkten i utrikespolitik tycker jag alltid ska vara att världen alltid kan bli mycket bättre än den just nu är. ska, tycker jag, genom sitt deltagande i EU vara med och ta ansvar för den utveckling som är möjlig. Vi ska inte, herr talman, glömma att det fortfarande finns mycket allvarliga hot i världen mot utvecklingen. Det finns en mycket betydande fattigdom. Det finns en internationell terrorism som faktiskt spelar roll. Det finns en militarism. Det finns en upprustning i världen. Det finns många konflikter som kan leda till svåra konvulsioner. Det finns etniska och religiösa motsättningar som faktiskt spelar roll. Det finns dåliga, inkompetenta och korrupta regeringar. Det finns miljökatastrofer. Det finns farsoter och smittsamma sjukdomar. Ja, det finns alla möjliga sorters katastrofer. Problemet med många av de saker som jag rabblat upp är att de kan sprida sig från land till land. Det är inte så att de är inskränkta till bara ett område. Man kan inte bara säga att i och med att vi har skapat en union försvinner de. Många av dessa konflikter, problem, hotar att leda till att människor tappar framtidstron. Det är en grund för extremism och terrorism. Detta får vi aldrig glömma. De här hoten finns . Det gäller att hitta metoder för att gå emot sådana här problem. De är inte isolerade till enstaka länder. Vi måste alltid slåss för demokrati, frihet och fred. EU är faktiskt det bästa instrument som vi nu har. Vi ska inte glömma bort att det finns en mycket allvarlig relief till detta. De metoder som vi tillämpar inom EU är att vi förhandlar, talar och samtalar med varandra. Vi går inte till konflikt. Detta har vid det här laget fungerat inom EU-området. Förhoppningsvis fungerar det även fortsatt. Jag tycker att det är viktigt med svenska värderingar. Vi ska slåss för dem i de här sammanhangen. Jag tycker att det är viktigt med en generell välfärdspolitik. Jag tycker att det är viktigt med sociala och fackliga rättigheter. Det är oerhört viktigt att vi arbetar mot olika former av diskriminering, diskriminering utifrån kön, ras, religion, sexuell läggning och funktionshinder. Jag vill att vi arbetar för arbete åt alla. Jag vill att vi arbetar för fungerande välfärdsinstitutioner. Jag vill att vi arbetar för jämställdhet. Jag vill att vi arbetar för en hållbar utveckling. Alla de här värderingarna bör vi slåss för. EU är det instrument som vi kan slåss med. står vi inför ett stort beslut om att vi ska ratificera anslutningen av tio nya medlemmar i , vilket innebär att familjen så att säga nu kommer att omfatta 450 miljoner människor. Det är en helt fantastisk utveckling. Jag är precis som många andra talare i debatten uppväxt under det . Det fanns ingen människa som jag minns som på någon realistisk grund kunde säga att skulle se ut så som det gör . Det skulle ha framstått som helt verklighetsfrämmande. Jag tycker att en av de slutsatser som man bör dra av att föll är att vi ingenting vet om framtiden. Det kan gå bra, det kan gå dåligt, men vi vet inte. Vad vi vet är att vi tar de beslut som vi kan, och kan vi påverka att tio nya stater ska få komma med i EU. Vi kan påverka att en stor del av den uppdelning av i öst och väst som har varit förhärskande sedan nu försvinner, det vill säga att konsekvenserna av försvinner. Vi kan se framför oss förhoppningsvis en kraftfull ekonomisk tillväxt inom dessa 25 stater eftersom den inre marknaden öppnar sig för allihop. Vi kan positivt se fram emot ett arbete i ett större ekonomiskt område, som inte bara omfattar de 25 staterna utan som också omfattar de stater i som inte finns med, som kommer att innefatta kandidatländerna , , , som kommer att omfatta , , och som kommer att omfatta länderna i västra . Vi kan också i riktningen framåt se hur EU kommer att aktivt arbeta för ett frihandelsområde runt . Vi kommer att kunna se framåt hur vi utvecklar en politisk dialog med . Vi kommer att kunna se hur vi på olika sätt utvecklar våra relationer till . Allt detta är väldigt bra, och det är det här som vi ska sträva efter, bort från den uppdelning och det slutna som fanns förr, in i ett som kan spela en positiv roll, vara en stark internationell aktör och stå för positiva värden. Vi kan knappast förvänta oss att den internationella aktören kommer att vara stark om den präglas av inre konvulsioner. Det är det vi ska försöka arbeta emot. Vi ska arbeta med kompromisser, med förhandlingar och med samtal. Låt den nya gräns som skapas inte bli en gräns mot framtiden, låt den inte bli en gräns mellan människors kontakter, mellan kulturellt utbyte och handelsutbyte. Men låt den gärna bli en gräns mot smuggling, mot människohandel, mot internationell brottslighet. Låt oss utvidga den gränsen så att större delar av världen slipper sådana farsoter. Avslutningsvis, herr talman, skulle jag vilja säga att jag tycker att det är bra att finns i den europeiska båten. Vi ska inte bara delta; vi ska också slåss för att påverka kursen för seglatsen. 20 () replik: Med tanke på de åhörare vi har på läktaren skulle jag vilja ha något längre historiskt perspektiv än att detta är slutet på . I själva verket är det slutet på . slutade med den westfaliska freden, som innebar att delades upp. Maktbalanstänkandet föddes i westfaliska freden. Det var två makter som skulle garantera splittring och impotens i militärt hänseende. De två makterna var och . Detta maktbalanstänkande levde sedan vidare under Metternich då det fick sin höjdpunkt och gick i graven under, kan man säga, 1989. Det återupplivades i . Vad jag vill säga är att var en stormakt som härjade inte minst i . Vi kanske ändå ska säga att vi inte försöker göra ogjort det som vi gjorde i sådana fantasier har jag inte för mig, och en så romantisk syn på historien har jag inte heller. Men när vi säger att detta är ett historiskt ögonblick är det inte bara som är slut, utan det är slut på hela tänkandet ett där olika makter balanserar mot varandra och där man förhoppningsvis skapar fred och stabilitet. Men det var falska förhoppningar genom att man balanserade mot varandra. har vi i stället en annan modell för att skapa fred och stabilitet i , nämligen integration, sammanbindning och samarbete så hårt och stabilt som möjligt och med stabila institutioner. Det är den stora framgången. 21 () replik: Eftersom detta är inte ett akademiskt seminarium utan en riksdagsdebatt skulle jag vilja säga att jag tycker att mycket av det säger är rimligt. Jag är själv dock en stark anhängare av mellanstatligheten. Jag tycker att den stora poängen med EU till skillnad från är att vi skapar en union där vi faktiskt behåller respekten för de olika ländernas traditioner, kulturer och olika språk. Om jag läste rätt mellan raderna i replik, att vi skulle gå in för en mer federal lösning, tror jag att vi får titta på det. Men det viktiga är att vi gör det med respekt för de olika traditioner och historier vi har. tycker jag att vi ska försöka hitta ett sätt som fungerar i så att vi inte gör om våra misstag. Jag delar absolut den ganska negativa bilden av konsekvenserna av . Däremot tror jag inte att man ska underskatta att den politik som vi har fört har varit väldigt bra för oss. Då tänker jag på politiken efter om vi ska hålla på med historia. 22 () replik: Jag håller med om liknelsen med . Den är väldigt vilseledande. Man säger att man ska skapa . Där är vi överens. Det är en tankefigur som innebär att man bortser från de stora skillnaderna mellan nationalstater och folk i form av olika språk, kultur, politiska institutioner och maträtter inte oviktigt. Uppgiften för oss européer är mycket större än för dem som skapade , nämligen att förena och behålla olikheterna men ändå hindra att detta slår ut i rivalitet, konflikter och krig i sista hand. Den metod som man använde tidigare var, som jag sade, balanstänkandet. EU och Europasamarbetet är ju antitesen till detta; det är det nya sättet. Det som är lite skrämmande just nu är att vi än en gång, med de öst- och centraleuropeiska ländernas inträde i Europeiska unionen, delvis kan se en återgång till ett balanstänkande, inte minst på försvarspolitikens område. Man ska fortfarande balansera mot varandra, och det finns en tanke om att de västeuropeiska länderna ska ha ett starkt inflytande över det gemensamma försvaret, vare sig det är inom Nato eller EU eller en osmos av de två. Jag tycker att vi får bekämpa lösning och inte vila på hanen. Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2003/04:UU4 Europeiska unionens utvidgning (prop. 2003/04:25). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 17 §.) 8 § Internationell samverkan 23 (): Utrikespolitiken inom tangerar snart inrikespolitiken. Vi blir en del av , och vårt närområde utvidgas snabbt. Världen utanför kryper också närmare oss. Teknik och kommunikationer gör att vi alla långt utanför gränser känner samhörighet. Vi är starkt beroende av varandra. Händelser på andra sidan världshaven kan snabbt påverka vår egen hushållsbudget. Men detta innebär också att måste vara närvarande. Var och hur vi är representerade i andra länder påverkar hur vi i vår tur ska kunna påverka och ta intryck av den globala utvecklingen. Jag anser att anslaget till utrikesförvaltningen ska flyttas till detta utgiftsområde. Vi moderater skrev i vår budgetmotion att för att man ska kunna agera kraftfullt och framgångsrikt inom ramen för EU fordras en hög kompetens inom utrikesförvaltningen och svensk diplomatisk närvaro i princip i hela och . Den mycket snabba globaliseringen fordrar dessutom ökad svensk diplomatisk närvaro i de utomeuropeiska industriländerna. Även i de nya dynamiska ekonomierna i och och förhoppningsvis snart i södra ställs stora krav på kontaktytor och kompetens. Vi vill därför förstärka anslaget till utrikesförvaltningen. Det är viktigt att ambassaderna har medel för att främja svenskt näringsliv utomlands och att utlandsmyndigheternas visumhantering fungerar tillfredsställande. För att undvika att kontrollmakt undermineras och att pengarna fördelas internt i vill jag att detta anslag återförs till utgiftsområde 5. Vi har haft en folkomröstning om euron. Det har tydligt framkommit att kunskapen om Europeiska unionen och över huvud taget om Europafrågor är mycket låg i landet. Inställningen till EU och gemensamma frågor inom unionen grundas på den ofta felaktiga föreställningen om att EU enbart är en centralstyrd byråkrati utan större möjlighet till inflytande för mig som enskild person. Förståelsen för det viktiga arbetet i är tyvärr inte så stor. Denna inställning måste förändras. Ska vi bli en fullvärdig medlem i Europagemenskapen kräver det en större kunskap och ett bredare engagemang i Europafrågor hos alla svenskar. Det är viktigt att gjorda erfarenheter inom ramen för bland annat det parlamentariskt sammansatta EU 2004 tillvaratas i det fortsatta arbetet för att öka förståelsen och engagemanget i Europafrågor. Kunskapen om EU måste fördjupas bland annat hos unga människor. Informationen i våra skolor måste bli effektivare. Europafrågor måste göras intressantare och bli en naturlig del av vår vardag. Vi moderater vill också bredda det nordiska samarbetet och förbereda för de baltiska länderna , och medlemskap i och andra former för det nordiska samarbetet. Därför ökar vi anslaget under punkterna 5:1 Bidrag till vissa internationella organisationer och 5:3 Nordiskt samarbete. Enligt regeringens proposition är Utrikespolitiska Institutets uppgift bland annat att främja intresset för internationella frågor och öka kunskapen genom forskning och information till allmänheten. spelar således en viktigt roll för att öka kunskapen och främja intresset för utrikespolitiska frågor. Det bidrar också till en öppen debatt i dessa frågor. Vi anser att forskningen vid är en prioriterad verksamhet och vill därför att man ytterligare höjer ambitionsnivån. Därför anslår vi mer än regeringen till denna verksamhet. Konflikter i världen bidrar i allra högsta grad till fattigdomen. Se på där konflikthärdarna är många och fattigdomen utbredd! En förutsättning för att vi ska kunna leva under godtagbara levnadsförhållanden i hela världen är att konflikterna undanröjs och att vi har ett synsätt så att inte nya konflikter uppstår. Därför anser jag att konfliktlösning är en viktig del i vårt biståndsarbete. Vi moderater redovisar således anslaget till konflikthantering under biståndsbudgeten. 24 (): Jag ska vara ganska kortfattad. Jag vill bara motivera vårt särskilda yttrande som gäller . Institutet inrättades under för att bedriva både folkbildning och forskning om utrikespolitik. Institutet hamnade i en akut ekonomisk kris . Man arbetade sig igenom den krisen, genomförde en ekonomisk sanering och kommer att flytta till nya lokaler. Man är nu samlokaliserad med och . Detta har varit mycket smärtsamma åtgärder. Man har också arbetat mycket hårt för att få ytterligare extern finansiering, bland annat genom . När institutet nu äntligen har börjat att komma på fötter utdelar regeringen ett dråpslag mot det genom att helt oväntat dra ned på anslaget. Därmed sätts hela institutets nuvarande funktion och ledning i en väldigt svår situation. Incitamentsstrukturen är ju fullständigt pervers. Institutets ledning och styrelse har gjort allt det som statsmakterna har efterfrågat, nämligen omorganisation, ekonomisk sanering och flyttning till billigare lokaler. Och när man har gjort det, ja, då får man på pälsen. Då får man stryk av regeringen. Vi i tycker att detta är upprörande. Jag kan bara instämma med min värderade släkting som tidigare talade här om samma sak. Det är därför som vi hade velat se i större anslag. Det skulle innebära att anslaget hade varit oförändrat, till skillnad från vad som föreslås i regeringens budget. 25 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation om ett svenskt fredscentrum. anser att det finns ett behov av att internationella fredsarbete effektiviseras.