prot · GR0941 · 2003-12-03 00:00:00 — Problematiken är att de som är satta att representera tappar kontakten med de intressen som de är satta att representera. Hur löser man det problemet när vi diskuterar arbetsformer? Vad ska man göra, om det nu är så fel att sänka riksdagsarvodena? Inte ens det parti som brukar slå sig på bröstet för sina rättviseideal verkar tycka att man kan sänka arvodena, som ligger på 45 000, och motarbeta löneutvecklingen som innebär en höjning med . Om inte ens ni tycker det måste ni åtminstone ha ett alternativ. Snälla , presentera det för oss! 176 () replik: Jag har aldrig påstått att det skulle vara fel att sänka riksdagsarvodet. fattar ett sådant beslut kommer jag inte att grymta ett endaste dugg. Men som jag sade tidigare tycker jag att det är rimligt att man har en modell där beslutet fattas i . Vad är skälet till att en majoritet i den här kammaren förmodligen vad vet jag kommer att rösta ja till den framförhandlade nya och säga nej till våra respektive partiers krav på folkomröstning? Kan det vara att riksdagsledamöterna tjänar 45 000 i stället för 35 000 ? Kanske, men jag tror inte det. Jag tror att det är andra skäl. Som själv säger är en sänkning en gest. Det kan vara bra med gester. Det kan till och med vara nödvändigt med gester, men i det här fallet tror jag inte att det är bra med den typen av gester. Men jag håller med om att det är viktigt med en diskussion, generellt sett, om valda företrädares allmänna arvoden, så kallade privilegier, perspektivförskjutningen och allt annat som vi har debatterat. Det är en viktig debatt, men lösning är egentligen ingen lösning. 177 (): Läst men inte förstått. De orden fanns på en stämpel som min chef ibland använde när han skulle läsa dagens post. Det kunde vara skrivelser eller protokoll från olika myndigheter eller någon lagtext. Min chef var akademiker, och han var utrustad med sunt förnuft. Ändå suckade han över all denna text som skulle ha kunnat utformas på ett mer tillgängligt sätt. Ordet tillgänglighet är ett nyckelord för handikappforum, en tvärpolitisk grupp med medlemmar från alla partier. Min uppgift här är att som gruppens representant lyfta fram några av de tankar som vi för fram i vår tillgänglighetsmotion, En tillgänglig riksdag. Alla utskott producerar många och omfattande betänkanden. När angelägna saker ska beskrivas kan det lätt bli mångordigt och ibland en avancerad meningsbyggnad. Men det är rimligt att åtminstone sammanfattningen utformas så att den person som endast kan läsa lättläst text ändå kan förstå innehållet i betänkandet. Jag hoppas att utskotten tänker på det i fortsättningen. har vi trappdagen i . Flera av oss har gått omkring med stegmätare, och det känns bra att få röra på sig. Men vi vet alla att det inte är långt från normal rörlighet till funktionshinder. Skulle jag bryta benet på en träningsrunda och bli rullstolsbunden skulle jag inte längre kunna fungera i mitt riksdagsarbete. Den som är funktionshindrad och ska besöka maktens korridorer möter olika hinder, vilket vi tar upp i vår motion. Det händer ibland att handikappforum har seminarier i lokalen L4-17, och där saknas handikapptoalett utanför. I denna kammare sägs förhoppningsvis många kloka ord, och ibland är det TV-sändningar härifrån. Det finns 30 000 döva i vårt land och ett antal gravt hörselskadade som är beroende av teckenspråk. Det är rimligt att åtminstone de viktigaste debatterna teckentolkas. handikappforum noterar att utskottet anser att ett aktivt tillgänglighetsarbete är betydelsefullt i och att detta bör intensifieras. Vår grupp ser fram emot en positiv dialog i tillgänglighetsfrågor och förmedlar gärna kontakt med föreningar för människor med olika funktionshinder. Tillgänglighetsarbetet i ska ha hög prioritet, och vi önskar att det ska genomsyra all framtida planering av verksamhet och lokaler. Vi hoppas att vår motion ska få stämpeln Läst, förstådd och bör åtgärdas inom snar framtid. 178 (): Jag vill be om er uppmärksamhet . Jag vill lyfta fram genusperspektivet när det gäller arbetsformer. Jag har respekt för mina partikamrater i utskottet och har inget eget yrkande. Dessutom tycker jag att de motioner som jag talar för har fått ett bra svar. Jag har också av debatten förstått att motionerna avstyrks därför att utskottet är för dem, och det är fint. Utskottet säger att man delar våra synpunkter när det gäller vikten av åtgärder i syfte att bryta omedvetna och invanda könsmönster som är negativa ur jämställdhetssynpunkt. Utskottet förutsätter också att riksdagsstyrelsen och andra kommer att verka för att arbetet med att bryta könsmönster får genomslag bland annat när det gäller utbildningsinsatser. Vi som står bakom motionerna om genusperspektivet i riksdagsarbetet tror inte att könsdiskrimineringen i är ett resultat av medvetna strategier eller ens av enskilda personers illvilja och maktfullkomlighet. De flesta av våra kolleger i har en ärlig strävan att utjämna könsrelaterade orättvisor. Trots detta är det med sorg i hjärtat som jag inser att de könsdiskriminerande tendenserna även finns i högsta beslutande församling. Frågan är varför. Vi anser att svaret handlar om allas vår oförmåga att utan ständig kamp bryta väl invanda mönster. För att bli trovärdiga måste vi se till att de mötesplatser där de demokratiska besluten fattas blir mönsterarbetsplatser i jämställdhetshänseende. Vi måste göra alla förtroendevalda medvetna om de osynliga strukturer som råder och rannsaka oss själva om våra omedvetna beteenden. Självklart måste arbetet för att förändra och förbättra jämställdheten och arbetet med att göra osynliga strukturer synliga ske på många olika sätt, inte minst inom varje parti. I den socialdemokratiska partigruppen har arbetet pågått och fortsätter att göra det med än större intensitet. Men för att få genomslag för ett positivt genusarbete måste arbetsformer som berör oss alla oavsett parti naturligtvis också granskas och förändras. Det hoppas jag att våra motioner och utskottets behandling av dem ger som resultat. 179 (): Jag vet att KU har ett viktigt möte med rojalistiska inslag . Jag ska därför hålla en snäll ton så att jag inte drar på mig några repliker. Jag vill på den lilla tid som jag har till mitt förfogande deklarera att jag självklart står bakom min motion K204 med förslaget att inget arvode bör utgå till ledamöterna i riksdagsstyrelsen. Redan när förslaget om införande av riksdagsstyrelsen kom hade jag väckt en motion precis med denna innebörd. Då kliade det i fingrarna att begära omröstning och se siffran 1 lysa uppe på ljustavlan, men jag gjorde inte det då, och jag tänker inte göra det i fortsättningen heller. Jag har därför inget yrkande beträffande detta. Jag bara konstaterar att arvodena till ledamöterna i riksdagsstyrelsen kostar . Det är uppgifter som jag har fått från och som jag har tagit med i min motion. Vi skulle alltså genom ett enkelt klubbslag kunna spara 1,2 miljoner åt staten. Riksdagsstyrelsens sammanträden genomförs och oftast möjligen med ett undantag då även vi ledamöter som inte är ledamöter av riksdagsstyrelsen finns här. Jag ser faktiskt inte ett enda skäl och då menar jag att jag inte ser ett enda skäl till att det ska vara ett arvode och så högt som för detta, detta oavsett om ledamöterna befinner sig på styrelsens sammanträden eller inte. Jag tycker att riksdagsstyrelsen har blivit ett sätt att belöna personer i parti- och gruppledningarna. Och jag står för att det är på det sättet som nomineringarna har skett. Det handlar alltså om . Jag tror också att det är ett sätt att öka politikerföraktet när man smyghöjer vissas löner på detta sätt. Det står jag också för. Det har jag följt upp i min motion. Det stod också att läsa i . hade följt upp närvaron för riksdagsstyrelsens ledamöter. Och det fanns en hel del i övrigt att önska i fråga om detta. Jag tycker också att det är bra att radions Eko nu håller på att granska just riksdagsstyrelsens arbete och närvaron vid sammanträdena. Sett med dagens Skandiaglasögon är detta naturligtvis ett litet ärende som handlar om 1,2 miljoner, men jag lovar, eller hotar, KU att jag kommer tillbaka i den här frågan. Jag tycker att det är en viktig fråga, en principfråga, att man ska belöna administrativt arbete i men inte politiskt arbete. Jag lovar, eller hotar KU får ta det som man vill att återkomma när jag får en chans. Jag har inget annat yrkande än det som har framställt i debatten. 180 (): Vi diskuterar bland annat arvodena för riksdagsledamöter. Som alla vet fastställs de , till skillnad från tidigare, i . har arvodet höjts från till . Det betyder att arvodet har höjts med nästan eller annorlunda uttryckt . Säg mig den vanliga arbetare som får ett sådant lönepåslag. Ett annat sätt att hantera den här frågan än att låta hantera den vore att man i stället fastställer arvodet till en procentsats av prisbasbeloppet. Det skulle ha den uppenbara fördelen att arvodet inte är föremål för ständig diskussion som här i kammaren och nya årliga beslut. Jag har därför tillsammans med mina partikamrater inlämnat en motion med bland annat den innebörden. Vi vet förstås att nivån på arvodet för de 349 riksdagsledamöterna alltid kan och alltid kommer att diskuteras, inte minst i medierna och bland allmänheten. Och det finns också argument, och de är redan framförda härifrån talarstolen, om att arvodet ska vara förhållandevis högt. Men det handlar faktiskt också om trovärdighet. Ledamöterna ska vara representativa för sina partier och deras ståndpunkter och inte minst representativa för folket. Jämfört med de flesta inom väljarkåren har ledamöterna höga månatliga ersättningar, vilket riskerar att skapa en förtroendeklyfta mellan de folkvalda ledamöterna och det folk de är satta att representera. Den som går från ett låglöneyrke in i kan få stora problem att anpassa sig tillbaka till den vanliga tillvaron, om jag uttrycker det så, när riksdagsperioden är över. Risken är att förtroendeuppdraget förväxlas med vanligt lönearbete i stället för det förtroendeuppdrag som det faktiskt är. Vi menar därför att arvodet är för högt satt för att underlätta ett gott förtroende mellan folk och folkvalda. Vi anser därför att nivån på arvodet till bör knytas till ett prisbasbelopp. När jag senast kontrollerade det var det . Utöver arvodet erhåller varje riksdagsledamot en så kallad kostnadsersättning. Enligt regler ska den användas för att täcka vissa kostnader som inte står för. Men i allt väsentligt är det kostnader som man har möjlighet att göra vanliga avdrag för i sin självdeklaration. Därför måste man betrakta kostnadsersättningen som en del av lönen, och vi anser att kostnadsersättningen därför bör räknas in i de som en ledamot ska få. Det finns också ett antal uppdrag, vilket inte minst den senaste talaren var inne på, knutna direkt till riksdagsarbetet för vilka det utbetalas extra ersättningar. Det handlar bland annat om ledamot i riksdagsstyrelsen som får ett årligt påslag utöver riksdagsarvodet på , när jag senast kontrollerade det, vice talmän som får , utskottsordförande som får , vice utskottsordförande som får , ledamöter i fullmäktige i som får och ledamöter i stiftelsen för får extra . Vi menar att det enda rimliga vore att man inom partierna fördelade arbetet så att de ledamöter som innehar dessa viktigt uppdrag i motsvarande mån avlastas när det gäller andra delar av riksdagsledamotskapet. Därför anser vi att dessa extra ersättningar för uppdrag knutna till riksdagsarbetet ska avskaffas. Jag yrkar bifall till motion K308. Föredrogs betänkande 2003/04:KU5 arbetsformer. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till för middagsuppehåll. 10 § Ändrade regler för CFC-beskattning 181 (): Ändrade regler för CFC-beskattning handlar det nu om. Som sade om andra och mycket viktigare frågor: Vad är det? Jo, så här är det. beslutade att skattebefria juridiska personers innehav av näringsbetingade andelar i andra företag. Detta gjordes för att vi inte skulle ha ett system med kedjebeskattning, som principiellt var tveksamt eller kanske till och med helt felaktigt. Som en följd av detta beslut följer vi nu upp frågan för att förhindra eller försvåra skatteplaneringsåtgärder som annars skulle kunna leda till att svenska skattebaser urholkas. Dessa nya regler bör leda till en större förutsebarhet för företagen och också för skattemyndigheterna. Ett syfte är att skattereglerna i sig inte ska bidra till att snedvrida konkurrensen. I denna fråga som i så många andra frågor som skatteutskottet har att bereda är detta ett viktigt inslag i våra förslag. Dessa frågor är det inte helt enkelt att överblicka eller i varje fall att i vissa delar förutse resultatet av. Därför utgår skatteutskottet närmast som vanligt från att regeringen på sedvanligt sätt kommer att följa frågan för att se hur detta utvecklas. , herr talman, vill jag påminna om att vi alla, när ändrade bestämmelserna vad gäller skattefriheten för näringsbetonade andelar, var klara över att detta beslut krävde en uppföljning. Det är det som sker. Med detta, herr talman, överlämnar jag ärendet till kammaren för debatt. 182 (): Processen kring CFC-beskattningens utformning har dragit ut . Resultatet av denna långdragna process har dock blivit att de föreslagna förändringarna nu är mer rimligt utformade än de tidigare presenterade förslagen. Detta är positivt. Emellertid innebär förseningen att den tid som står till buds för företagen för en anpassning till den nya lagstiftningen blir knappt en månad om ikraftträdande fastställs enligt regeringens förslag. För att kunna göra en korrekt beräkning av det skattepliktiga underlaget kommer det att krävas en detaljerad redovisning från det utländska företaget, i många fall utöver det som företagens hemvist kräver. En minoritetsägare har inga möjligheter att tvinga ett företag till en mer noggrann redovisning eller till att lämna speciell information till vissa delägare. Mot denna bakgrund anser och i vår reservation att gränsen för vad som anses utgöra kontroll sätts till ett innehav av av kapitalet eller av rösterna. Först då har en ägare faktisk kontroll. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till reservation 2. 183 (): Hur ska vi få fler företag och fler jobb till ? Det är den övergripande frågan för tillväxtpolitik. Den fråga vi nu behandlar är väldigt tydlig i ett enda avseende: Det här kommer att leda till att fler företag överväger att flytta ut ur landet. Jag säger alltså inte att de kommer att göra det, utan jag säger att de kommer att överväga att göra det. Som det står i propositionen syftar dessa regler till att förhindra eller försvåra skatteplaneringsåtgärder genom sådana transaktioner med lågbeskattade utländska juridiska personer som leder till att den svenska skattebasen urholkas. Det väsentliga är alltså att man tror att den svenska skattebasen urholkas. Det dunkelt skrivna blir stundom det dunkelt tänkta. Regeringens förslag om ändrade regler för beskattningen av på vanlig omodern svenska skulle vi kunna säga att det handlar om utlandsägda dotterföretag men det låter finare med CFC än att tala om utlandsägda dotterföretag är inte tillräckligt underbyggt, vilket inte minst Lagrådet har framhållit. Man kan också ta utskottsmajoritetens egen sammanfattning av synen på föreliggande förslag som grund för tveksamhet. Så här står det i betänkandet: Sammantaget anser utskottet, som strax återkommer med ställningstaganden beträffande vissa regler vars utformning har ifrågasatts i tre av motionerna, att regeringens förslag till nya CFC-regler innehåller sådana förbättringar att propositionen bör läggas till grund för lagstiftning. Men, snälla vänner, hur kan största tveksamhet uttryckas bättre? Det är pliktskyldighetens tunga kappa som gör att man godkänner en lagstiftning med sådana brister. Härtill är jag nödd och tvungen, skrev biskop på lappen under sitt sigill. Det räddade hans liv. Också utskottets majoritet vill vara på den säkra sidan genom att tala om sådana förbättringar att propositionen bör läggas till grund för lagstiftning. Detta är inte ett riktigt övertygande resonemang. Så sent som tog vi, som utskottets ärade ordförande framhöll, i grund och botten ställning till en del av de här frågorna. Redan nu tycker man alltså att det behövs ändringar i förslaget. Vi i utskottet har läst de olika förslagen. Även om det inte finns med i det här betänkandet har det beträffande royalty i tidigare handlingar funnits med en formulering som säger att när det gäller frågan om i vilket fall royalty ska utgöra finansiell inkomst bör ledning dock i första hand kunna hämtas från rättstillämpningen. En sådan lagstiftning kan man inte ha! Företaget och skattebetalarna måste veta vad det är som gäller. Man kan inte söka detta i rättstillämpningen, utan det måste finnas sådana förarbeten att man vet vad som ska gälla. Eftersom timmen börjar bli sen inskränker jag mig till att yrka bifall till reservation 1. 184 PER (): debatterar vi ett betänkande från skatteutskottet som har arbetats fram med stor möda. Ärendet har stötts och blötts i utredning, remissomgång, departementspromemoria, remissomgång och proposition. Sedan har det bordlagts i utskottet på grund av oklarheter och, herr talman, jag skulle vilja påstå att många, för att inte säga de flesta, av oklarheterna kvarstår. Socialdemokraternas hantering av ärendet har i sig skapat förvirring. Det vi nu debatterar, en proposition om CFC-reglerna, borde vi givetvis ha beslutat om för när fattade beslut om regeringens proposition 2002/03:96 Skattefri kapitalvinst på näringsbetingade andelar. Att dessa två propositioner borde ha varit en ansåg även Lagrådet. Resultatet blir att en riksdagsmajoritet nästan i blindo fattar beslut utan att behärska lagstiftningsärendet i sin helhet. Socialdemokraterna i och stödpartierna gör det man blir ombedd av regeringen att göra. Hade hört detta hade han nog blivit ilsken. Man ändrar de lagar man blir ombedd att ändra. Man ställer inte kritiska frågor som det faktiskt ankommer på en lagstiftare att ställa till regeringen, som föreslår lagstiftning. Slav på den socialdemokratiska triumfvagnen är stundom , stundom . De viskar kanske inte: Memento mori, minns att du är dödlig, men de ställer en och annan besvärande fråga, har invändningar och till och med villkor. Under alla förhållanden finns en obalans i maktfördelningen mellan regering och riksdag. Det är otillfredsställande. Denna obalans förstärks av samarbetet mellan regering och stödpartier; det blir ett slags samarbete som konstitutionen inte är skriven för. Men lämnar vi detta. Nåväl, oklart är också hur riksdagsmajoritetens lagförslag förhåller sig till EG-rätten. Är det förenligt med EG-rättens etableringsfrihet att straffbeskatta ett svenskt företag som försöker bedriva sin verksamhet i ett annat EU-land? Förmodligen är det inte det, och det verkar ju även utskottsmajoriteten inse då man skriver i betänkandet att till dess gjort ett utlåtande kan det väl vara som regeringen föreslår. Även i denna del anser Lagrådet att det rättsliga läget är oklart. Man skulle kunna säga att Socialdemokraterna regeringen och majoriteten beter sig klumpigt. Av rädsla att skatteintäkter ska minska stiftar man lagar som verkar vitt och brett. Man slår liksom med en lie efter ogräs i rabatten och får dessvärre med sig seriösa företag som växer och blommar i länder som tillhör samma europeiska union som . Det är en misstänksamhetens skörd regeringen vill hösta in. Jag förstår att Socialdemokraterna är så förstå bildspråket paranoida på denna triumfvagn. Vi har hög beskattning i , och det finns anledning att tro att skattebaser försöker lämna landet av den orsaken. Detta verkar vara en grundförutsättning som Socialdemokraterna tyvärr ser som given och är till synes helt ovilliga att förändra. Men sedan kom ju regeringsdeklarationen. Det skulle vara så stimulerande om Socialdemokraterna och stödpartierna för frågade sig: Hur ska vi gå till väga för att skattebaser skulle se anledning att förflytta sig till i stället för från ? I motion fanns ett yrkande som kammaren alltjämt kan ansluta sig till, även om jag, även i ett idealistiskt tillstånd, inser att det är föga troligt. Det skulle hindra att svenska företag som har verksamhet utomlands hotas. För det första vill vi att hela EU och länder inom ska innefattas av den så kallade kompletteringsregeln. På så sätt skulle etableringsfriheten och därmed den grundläggande EG-rätten inte bestridas. För det andra anser att bevisbördan för skatteundandragande ska ligga på statsmakten och inte på skattesubjektet, vilket riksdagsmajoriteten vill. Vi tycker att borde skriva en generalklausul som beivrar allt skattefusk. skulle utifrån den kunna kontrollera vem som helst som man på skälig grund misstänker. Socialdemokraterna väljer i stället att misstänkliggöra och fälla alla företag som verkar i länder som har för låg skatt vad det nu är. Inser inte riksdagsmajoriteten att man nu bara ger företag ännu ett skäl att lämna landet? har med anledning av propositionen yrkat att gränsen för CFC-beskattning ska gå vid 50 procents röstinnehav. Där har vi en reservation tillsammans med . Vi anser det naturligt av två orsaker. För det första uppstår kontroll av bolaget vid mer än 50 procents röstinnehav, vilket gör att man kan agera och undandra skatter först därefter. För det andra är det svårt för en liten ägare av ett utländskt bolag att få tag i all erforderlig information som krävs. Även om regeringen inser detta, men finner att 25 procents innehav är en lämplig gräns, ägnar utskottsmajoriteten inte en tanke åt detta utan skriver helt kort att regeringens avvägning förefaller lämplig. Jag för min del tycker att det vore klädsamt om majoritetens företrädare ändå i kvällens debatt utvecklade något vad denna lämplighet består av eftersom det inte finns utvecklat i utskottsbetänkandet. 185 PER (): Det föreliggande betänkandet är som ordföranden i skatteutskottet sade ett resultat av att vi har tagit bort kapitalvinstbeskattningen avseende näringsbetingade aktier. Till grund för det ligger , som lade fram sitt betänkande . Utredaren, som höll på med de här frågorna ganska länge, villkorade i princip också borttagandet av kapitalvinstbeskattningen för näringsbetingade aktier med just att man var tvungen att utvidga CFC-beskattningen. Utan CFC-beskattning skulle det inte bli en särskilt bra beskattning. Alla som har sysslat med det här professionellt anser att det måste till en ändrad CFC-beskattning om det ska fungera i det nya systemet. Varför tog vi bort kapitalvinstbeskattningen i näringsbetingade aktier? Ja, det beror på att det var en förlustaffär för staten bland annat. Genom att sälja företag till ett holdingbolag i till exempel kunde man sedan sälja det vidare och kringgå detta. Då blir det ingen skatt. När underskott däremot uppstod vid den här typen av försäljningar tog man hem dem och drog av dem som underskott i . kunde man ha häcklat och sagt, och gjorde så i storfinansen, att det var omoraliskt. Det är lite svårt att göra det när vi vet att även statliga företag som , med en före detta statsminister som styrelseledamot, går in på samma upplägg. Då inser man kanske att det är fel i systemet. Det har vi nu rättat till, och det tycker jag är väldigt bra. När vi tog bort en del av detta införde vi också en stopplagstiftning. När allting blev tillrättalagt skulle man återkomma med en CFC-beskattning. Jag tycker att det föreliggande förslaget till stora delar, som ni kanske förstår, är bra. Jag har lite svårt att förstå mig på yrkandet om avslag totalt rakt med tanke på den bakgrund som finns. Som ordföranden anförde inledningsvis, när han lämnade över ärendet till kammaren, var det faktiskt enighet när vi antog förslaget om slopad kapitalvinstbeskattning för näringsbetingade aktier om att vi skulle komma med en ändrad CFC-beskattning. Representanter för har också varit lite konfunderade över avslagsyrkandet.