prot · GQ0975 · 2003-03-20 00:00:00 — Det handlar också om sättet dedricker på, vilken attityd till alkohol som finns i stu-dentvärlden. I det traditionellt studentikosa umgäng-eslivet intar alkoholen en central position som mycketav det sociala utbytet faktiskt kretsar kring. Många avde insatser med upplysning och utbildning som görsinom högskolan för att minska alkoholkonsumtionengår ut på att förändra sådana attityder och beteendenhos studenterna.Försöken till attitydförändringar är dock inte till-räckliga. Som vänsterpartister ser vi alkohol som enfolkhälsofråga, inte som en näringsfråga. Därför stårvi för en restriktiv och solidarisk syn på alkoholpoli-tiken. Den svenska alkoholpolitik som förespråkas avoss bygger på låg tillgänglighet, höga priser och för-bud mot reklam för alkohol.Vid de nöjesetablissemang som är tillgängliga förstudenter råder för det mesta helt motsatta förhållan-den. Generösa öppettider i kombination med studen-ternas ibland obundna liv gör alkoholen lättillgänglig.Genom bland annat låga personalkostnader kan pri-serna hållas på en ganska låg nivå. Producenter ochdistributörer av alkoholhaltiga drycker ser studenter-na som en viktig målgrupp för att sälja in ett varu-märke och satsar mycket på marknadsföring i stu-dentsammanhang.Tyvärr är också det ekonomiska beroendet av al-koholförsäljning mycket stort. Så länge det är enviktig inkomstkälla och en förutsättning för verksam-heten vid studentnationer och liknande organisationerfinns det inget incitament för dem att aktivt minskaalkoholkonsumtionen genom insatser som begränsarutskänkningen. De här organisationerna kanske intekan lösa problemen på egen hand. Därför menar vi atthögskolan ska vidta konkreta åtgärder tillsammansmed studentorganisationerna för att minska alkohol-konsumtionen bland studenterna.Herr talman! Den andra punkten jag tänkte ta uppoch lyfta in i debatten är frågan om ohälsa. Ett välfungerande arbetsliv är ju en förutsättning för lång-siktig hållbarhet när det gäller hälsa och ekonomiskutveckling. vet vi alla att ohälsotalen stiger.Samhällskostnaderna för sjukskrivningar, rehabilite-ring och förtidspensionering är höga. Den negativautvecklingen hotar ju folkhälsan. Den hotar också enändamålsenlig offentlig verksamhet och företagenskonkurrenskraft. Det behövs kunniga, friska ochmotiverade människor för ett effektivt arbetsliv. Detfaktum att vi har en allt större andel äldre arbetskraftgör inte problemen lättare att hantera.Det finns flera orsaker till den ökade ohälsan, ochdet krävs olika slags insatser och åtgärder. Men nå-gonting som jag tycker har försummats och ganskakraftigt underskattats är de högre tekniska utbildning-arnas betydelse för arbetsmiljön och för sambandet iarbetslivet mellan människan, tekniken och organisa-tionen. Arbete, teknik och tekniska system måsteutformas efter människans förutsättningar att utförauppgifterna, och då krävs både kunskap och kompe-tens.Teknisk utveckling och förändring av tekniskasystem har betydelse för den fysiska miljön och förarbetslivets stresspåverkan, direkt genom tekniskaprodukter och system och indirekt genom att teknikenhar betydelse för hur arbetet organiseras och förde möjligheter till förändringar som finns.Olika tekniska yrkeskategorier är nyckelgrupper idet här sammanhanget. Därför menar jag att det ärnödvändigt att det utvecklas en strategi från samhäl-lets sida som leder fram till att blivande civilingenjö-rer får goda kunskaper om människans förmåga ochbegränsningar, kunskaper om hur man skapar männi-ska-teknik-system. Organisationer som tar hänsyn tilldetta är mycket viktigare än enbart punktinsat-ser, som lite grann lappar och lagar, och rehabilite-ringsåtgärder för det ökade antal människor somdrabbas av en dålig arbetsmiljö. I denna strategi böringå att forskningssatsningar görs så att den godakopplingen mellan högre utbildning och forskningsom finns inom andra teknikområden uppnås.Vi i skulle vilja se att får i uppdrag att förändra en del av utbildning-en för skyddsingenjörer till en civilingenjörsutbild-ning med koppling till annan högre teknisk utbildningoch forskning. Vi menar också att man skulle kunnatillsätta en utredning med uppdrag att utarbeta enstrategi för hur kompetens avseende just människa-teknik kan bli en viktig komponent i all högre tekniskutbildning. Med tanke på den debatt vi har om ohälsakan detta vara ett litet bidrag i den debatten.Anf. 59 () replik:Herr talman! Även tycker att det ärviktigt att arbeta mot alkoholmissbruk. motion är lite märklig eftersom han därräknar upp en massa problem, men sedan mynnarmotionen ut i att högskolorna ska vidta konkretaåtgärder. Merparten av problemen ligger på student-nationerna - frikopplade från högskolorna och medmyndiga studenter. Jag kan inte riktigt förstå. Det ärlite tråkigt att behandla motioner där be-slut egentligen inte leder till någonting. Vad kanhögskolorna göra med myndiga studenter som ärmedlemmar i studentnationer? Jag vill gärna höravilka åtgärder tänker sig.Jag vill fråga om en annan sak som över huvud taget inte tog upp i sitt anförande.I valrörelsen hörde jag företrädaresäga att fakultetsanslagen måste öka. Det har visserli-gen med forskning att göra, men det har också i allrahögsta grad med undervisning att göra. Lärarna måstevälja mellan att antingen släppa forskningen ellerminska undervisningstimmarna eftersom antalet stu-denter har ökat men fakultetsanslagen har legat iprincip på samma nivå under tio år.Nu har en femte gång varit med omatt förbereda en budget tillsammans med regeringen,men vi har inte sett någonting av att anslagen som gårdirekt till högskolor och universitet har ökat. Hur blevdet med det vallöftet, ?Anf. 60 () re-plik:Herr talman! Jag börjar med frågan om alkoholen.Jag försökte i mitt anförande problematisera frågan.Just situationen bland studenterna gör att försäljning-en av alkohol ger hyfsade intäkter. Det är lite grannett moment 22. Det är därför vi säger att det bordevara ett ansvar för högskolan som helhet att tänkaigenom situationen. Jag har inte några konkreta, ex-akta lösningar på problemet. Det här är kanske inte ettproblem som diskuteras så öppet och ofta, men därförska det lyftas fram. Ett sätt kan vara att ge i uppdrag att i sin tur uppdra åt högskolorna atttillsammans med studenterna se över problemet. Omredovisningarna från Studenthälsan är korrekta ärdetta ett problem.Den andra frågan rörde resurser och fakultetsan-slag. Jag tror mig veta, utan att vara djupare involve-rad i budgetförhandlingarna, de är inte avslutade, attdet finns en gemensam ambition att öka fakultetsan-slagen. Hur vi sedan klarar det i en samlad budget ärför tidigt att svara på.Det är inget att hymla med att vi sitter i en situa-tion där budgeten ska gå ihop. Alla vi tre samverkan-de partierna skulle gärna se att vi hade ett läge där detgår att höja fakultetsanslagen.Anf. 61 () replik:Herr talman! Jag får konstatera att jag fortsätteratt tycka samma sak som i mitt förra inlägg, nämligenatt tyvärr finns det inget konkret i alkoholmotionen.Det hade varit intressant att höra ett exempel på vadett beslut i skulle leda till för att förbättrasituationen och minska riskerna för många studenteratt drabbas av alkoholmissbruk. Då hade det gått attdiskutera och eventuellt instämma i motionen, mennu är det bara en redovisning av ett problem meninget förslag till åtgärder.Lennart håller med mig om att detkom inget förslag om ökade anslag till universitet ochhögskolor , som hade gett ut-tryck för i valrörelsen. Jag vet inte om ni som partisärskilt driver denna fråga i budgetförhandlingarna ivår. Jag blev inte lugnare. Att undervisningstiden blirmindre och mindre som går är ett problemsom verkligen borde engagera . 62 () re-plik:Herr talman! Jag ska kort säga något om att UlfNilsson säger att det inte finns något konkret förslag ifråga om den problembild jag har målat upp kringstudenters alkoholkonsumtion. I andra sammanhangnämner man att man uppdrar åt någon att utformahandlingsplaner, att genomföra redovisningar och såvidare. Det skulle jag naturligtvis kunna kalla kon-kreta åtgärder. Men först måste man identifiera omdet här problemet finns. Stämmer det jag har försöktatt visa? Det är inte ett uppdrag bara för studenterna.Det är något som hela högskolevärlden måste ta tag i.Vi diskuterade resurser, och vi diskuterade egent-ligen budgeten. vet likaväl som jag attbudgeten är en helhet. Det handlar ibland om att geoch ta. Det är dessutom tre partier som ska kommaöverens. Jag tror att det råder en samstämmighetmellan partierna om betydelsen av kvalitetsarbeteinom universitets- och högskolevärlden. Där harnaturligtvis resurser en avgörande betydelse.Anf. 63 () replik:Herr talman! Jag tycker att vi ska spinna vidare påfrågan om alkohol. En gång i världen var det säkert såatt när man lämnade föräldrahemmet och kom tillakademien var det första gången man kom i kontaktmed alkohol. är det helt annorlunda. När stu-denterna kommer till har de vid fleratillfällen smakat på alkohol i en eller annan form. Detär angeläget att betona.Vänsterpartiet är uppenbarligen inne på att läggaett ansvar på högskolorna. Det måste preciseras. Självupplevde jag vid min första dag vid Lunds universitethur dåvarande rektorn hälsade väl-kommen och i det sammanhanget talade om att alko-hol ska drickas lagom mycket, men inte för mycket,och så vidare. Det var på ett ganska sympatiskt sätt.Det är min personliga erfarenhet. Men den är viktig.Det är inte uppgift att fastslå på vilketsätt informationsåtgärderna ska läggas upp vid lan-dets lärosäten, även om man tycker att detta är enviktig fråga. Därför tycker jag att precisera detta. Har man väckt en motion anserman att detta är en viktig fråga.Sedan är det reservation 34. Den handlar om ut-bildning av imamer. har här en idé omatt ge möjlighet för de muslimer som finns i Sverigeatt utbilda blivande präster. Det är en lovvärd idé.Men varför måste det ske inom det offentliga utbild-ningsväsendet? Varför stöder inte vårreservation nr 3 Fristående högskolor, som går ut påatt ge möjlighet för landets universitet och högskoloratt antingen avknoppa sig eller bygga upp separatprivat utbildning? Det är en utmärkt idé. Det är attgöra saken svårare än det behöver vara att somVänsterpartiet skriver i sin reservation, att eftersomdet saknas ekonomisk och organisatorisk kapacitetmåste detta behov tillgodoses inom det offentligautbildningsväsendet.Anf. 64 () re-plik:Herr talman! Det är intressant att det jag sade idebatten om alkoholkonsumtionen väcker vissa fun-deringar. Sedan får jag ta till mig av frågorna om varde konkreta förslagen och idéerna finns. Jag försöktei mitt anförande och i motionen peka på frågan omdetta är ett problem. Är detta någonting vi ska ta påallvar?Om det är ett problem är det ett problem isoleratför studentgruppen, eller kan man se det som ett pro-blem som finns inom högskolans värld? Är det ettproblem som finns inom högskolans värld och berorpå en del speciella situationer som finns i högskolan?I så fall tycker jag att det är ett ansvar för högskolor-na att se över det. Du har helt rätt när du säger attalkoholdebuten har förskjutits. Det finns också en heltannan studerandekategori nu på universitet och hög-skolor än tidigare.När det gäller utbildningen av imamer tycker viatt det är en motion som leder en tanke vidare. Är detsjälvklart i ett land som , där vi har ganskamånga muslimer, att det inte också via det offentligasystemet ska kunna erbjudas en utbildning somimam? Det kan inte vara helt obekant att i fråga omoffentligt och privat har vi olika uppfattningar mellanVänsterpartiet och Moderaterna.Anf. 65 () replik:Fru talman! Alkoholen är alltid en intressant frågaatt diskutera. Den sätter fokus på vilken syn man harpå individen och vilket ansvar man vill ge till indivi-den. välkomnar informationsåtgärder.Det gör vi alltid i detta avseende. Det är självklart atthögskolorna ska ta sitt ansvar. Det tycker vi att de görredan i dag. Men poängen är att när Vänsterpartietefterlyser konkreta åtgärder så ligger det i sakensnatur att de vill gå ett steg längre. Då tycker vi att demåste precisera sig. I fråga om att det kanske skullevara en del av högskolekulturen i sig kan man säga attdoktorander och professorer en gång har varit stu-denter de också.Lennart nämner nationerna. Jag hop-pas inte att är inne på att fullständigtförbjuda nationerna att försälja alkohol. Som LennartGustavsson själv sade och också tagit uppså handlar det om myndiga människor. De måsterimligen ha möjlighet att fritt bestämma över vilkasammanslutningar de vill vara med i.När det gäller imamerna tror jag inte att det är nå-gon, i synnerhet inte , som har någrainvändningar mot att man bygger upp den här typenav verksamhet om det är så att universiteten och hög-skolorna själva vill det. Men då är vi tillbaka till denfråga som vi har diskuterat fram och tillbaka under enstund här i kammaren: Är det politiska beslut som skadiktera vilka utbildningar som ska förekomma vidlandets lärosäten, eller ska vi kanske gå den andravägen och ge lärosätena större frihet att själva ut-veckla de utbildningar som de tycker är viktiga? Jagtycker att bor-de överväga att stödja vår reservation om flera ochfristående universitet.Anf. 66 () re-plik:Fru talman! Jag har själv, även om det var längesedan, bedrivit studier på universitet och högskolor.Jag vill på intet sätt förbjuda nationer. Jag vet att degör ett mycket bra jobb i många stycken. Dessutom ärdet absolut inte fel att ha roligt. Det är viktigt attpoängtera.Men jag återkommer till vad jag sade tidigare. Ärdetta ett problem? Varken eller Tobiashar definierat om det är ett problem. Jag antydde attdet är ett problem. Vi måste först bli överens omhuruvida det är ett problem. Om det är ett problem,ska man då ta gemensamma tag? Om det är ett pro-blem tycker jag att det inte enbart är ett problem förstudenterna. Då är det ett problem för högskolan.I debatten om imamerna lyfts det upp en intres-sant fråga. Du frågar, , om det är politiskabeslut eller individens fria val som ska styra utform-ningen av utbildningen, om jag fattar dig rätt. Jagtycker att frågan är intressant. Det är inte helt själv-klart. Ur min ståndpunkt är det så att utbildning i allalägen ska svara mot behov i samhället. I samhälletfinns det behov. Utbildning är ett sätt att tillfredsställabehoven.Anf. 67 () re-plik:Fru talman! Låt mig först hälsa engagemang i alkoholfrågan välkommet. Vi ärfullständigt överens om att alkohol är en folkhälso-fråga och inte en näringsfråga. Den är viktig. Sedanmå vi diskutera metoderna och se hur vi kan lösa detpå ett bra sätt för att minska det allvarliga missbruketsom kan sätta spår för livet hos våra studerande.Fru talman! parti Vänster-partiet är ju hjälpreda och stöd till regeringen. Därförvill jag ställa en fråga till angå-ende de väldigt alarmerande rapporter som har kom-mit om situationen i högskolan. Fler och fler lärareblir utbrända, stressade och dukar under av den allthårdare pressen. Vad tänker göraåt detta problem? Vi har tidigare i debatten hört hurLennart har talat om att eventuellt möjli-gen kunna öka resurserna. Men räcker inte ordlängre. Jag vill ställa frågan till tänker göra för att våra lärare ihögskolan ska få en dräglig arbetsmiljö?Anf. 68 () re-plik:Fru talman! Det var bra att islutändan ändrade frågan till att gälla vad Vänster-partiet kan göra. Från början var det vad LennartGustavsson kan göra. Jag kan väl försöka påverkamitt parti. Men låt mig börja med att säga att det finnsen tendens i denna debatt som fanns i den tidigaredebatt som vi förde här. Det är en slags eländesdebatt.Jag satt och noterade under era anföranden var detfanns något positivt. Jag noterade en positiv kom-mentar från . I övrigt var det en oerhördsvada under debatten över det eländiga tillståndetinom universitet och högskolor.Ja, vi har problem. Ja, det finns problem. Jag ärden första att erkänna dem. visar påett problem, den höga andelen sjukskrivningar blandlärarna inom högskolan. Vi har utbrända och tröttalärare. Ett av svaren är naturligtvis att se till att detfinns mer resurser. Vad kan jag göra? Jag vill påpekaatt vi försöker att ha ett samarbete, inte enbart utgöraett stöd. I det samarbete vi har med ochSocialdemokraterna försöker vi från Vänsterpartietdriva fram frågorna. Vi vet om att resurser är en saksom självklart behövs. Men jag står inte här i talar-stolen och lovar ett antal kronor till universitet ochhögskolor. Det gör jag inte.Anf. 69 () re-plik:Fru talman! kunde ha lyssnat.I mitt anförande lyfte jag fram att det var oerhört braatt vi har fått in fler studenter. Vi kristdemokrater serpositivt på det. Vi vill ha in fler studenter. Vi vill nåflera nya grupper. Vi tror att högskolan mår bra avdet och att det är nödvändigt för vårt samhälle.Men det uppenbarar sig en tydlig skiljelinje här.Vi vill ha en utbyggnad med kvalitet där resurser,möjligheter och platser ska gå hand i hand. Det är enväsentlig skiljelinje som dyker upp här. När antaletstudenter ökar och antalet lärare med 13 %är det ganska klart att det blir en obalans. Priset fårbetalas av lärarna som inte mår bra och därmed iförlängningen också av studenterna som inte får denkvalitet på undervisningen och arbetet som de har rättatt förvänta sig. Det behövs ett studentperspektiv. Vibehöver också vara rädda om personalen. Därmed blirskiljelinjen ganska tydlig mellan sompratar i ord men inte levererar i handling och osskristdemokrater.I vårt budgetalternativ vill vi ha mer pengar tillgrundutbildningen. Därtill har vi extra satsningar påkvaliteten i högskolan i vårt budgetförslag. Ord måsteföljas av handling. När företräderVänsterpartiet, som är ett stöd till eller samarbetarmed den socialdemokratiska regeringen, är det klartatt han har ett ansvar för att svara på frågan vadVänsterpartiet gör. Då hoppas jag, fru talman, attdetta görande inte bara förblir ord utan att det ocksåleder fram till handling.Anf. 70 () re-plik:Fru talman! Jag vågar påstå att den utbyggnadsom bejakar har skett som ettresultat av det samarbete vi har haft under förra man-datperioden och som vi har inlett nu också. Men närjag går igenom reservationerna har jag mycket svårtatt hitta en gemensam borgerlig hållning i högskole-frågor. Det finns en sak som jag har hittat och somman är överens om, och det är kårobligatoriet. I öv-rigt spretar det åt en mängd olika håll. Jag undrarverkligen: Hur har man tänkt få ihop en borgerliguniversitets- och högskolepolitik? Det är enkelt ochnaturligt att i opposition prata om de olika profileradeförslagen. Vad vi försöker göra i det samarbete vi harär att faktiskt lägga fram realistiska förslag som viförsöker att ro i land.Min avslutande fråga blir: Var finns det samladeborgerliga alternativet när det gäller universitets- ochhögskolepolitik, och hur ska detta finansieras?Anf. 71 ():Fru talman! Jag yrkar bifall till centerreservatio-nen nr 27 under punkt 23. Jag nöjer mig med att yrkabifall till den och konstaterar bara att vi självfalletstår bakom också de övriga centerreservationerna.Jag ska börja med att säga någonting positivt,. Jag tror att vi har en hög kvalitetpå högskolor och universitet på de flesta håll i det härlandet, men att denna kvalitet är hotad på många sätt.En viktig problematik i det sammanhanget är denväxande bristen på högskolelärare. Under senare århar den högre utbildningen i byggts ut medmer än 100 000 platser, och det är mycket positivt.Fler får del av den högre utbildningen. En rad nyahögskolor och universitet har sett dagens ljus runtomi landet, och det är en utveckling som vi i Centerpar-tiet är stolta över att ha medverkat till.Nyrekryteringen av lärare har emellertid inte allsökat i samma takt som utbyggnaden av antalet studie-platser. Det nämndes tidigare att antalet helårsstu-denter har ökat sedan 1994-1995 samtidigtsom antalet lärare ökat , enligt siffror frånHögskoleverket. Det är klart att det leder till problem.Redan i dag är behovet av kompetenta högskolelä-rare stort, och det kommer att växa kraftigt framöver,inte minst genom stora pensionsavgångar. Satsas detinte på genomtänkta åtgärder hotas självfallet kvali-teten i undervisningen på ett allvarligt sätt.Ett tecken som man måste ta fasta på i samman-hanget är att antalet långtidssjukskrivna lärare inomden högre utbildningen ökar. Utbrändhet är inte ettokänt fenomen i dagens högskolesamhälle.Från sida har vi ef-terlyst en samlad strategi från regeringens sida för hurrekryteringen av högskolelärare ska kunna öka. Det ärdags att ta krafttag på det här området . Det bordevi alla vara överens om. Då vill jag gärna fråga Soci-aldemokraternas företrädare här: När kommer rege-ringen och regeringspartiet att agera på det här områ-det? Det räcker inte med att avvakta en utredning omdet framtida behovet. Vi vet redan nu att behovet ärstort.Ett annat område som jag vill lyfta fram i debattenär distansutbildningen. Inrättandet av nätu-niversitet är mycket positivt. En väl fungerande di-stansutbildning kommer att medverka till att flermänniskor runtom i vårt land kan studera på högsko-lenivå och kontinuerligt utbilda sig vidare. Den geo-grafiska och sociala snedrekryteringen kan motver-kas. Den här utbildningsformen är speciellt värdefullför studerande som av familje- och arbetsmark-nadsskäl inte kan flytta till en högskoleort. I detsammanhanget vill jag också understryka att de lär-centrum som byggs upp i kommunerna kan spela enviktig roll.Nätuniversitetet kan medverka till att resursernabättre tas till vara inom högskoleväsendet genom attolika universitet och högskolor kan samverka omkurser på ett bra sätt. Det är emellertid viktigt attfinna pedagogiska former som ger distansutbildning-en en hög kvalitet och en fullgod lärandemiljö. Sam-ma höga krav som ställs på den traditionella högsko-leutbildningen ska ställas på distansutbildningen. Föratt säkra detta vill vi att får i uppdragatt särskilt granska kvalitetsarbetet inom distansut-bildningen. Vi anser att kurser i distanspedagogik ochdistansmetodik bör ingå i såväl grundutbildning som ividareutbildning av högskolelärare. Undervisning pådistans kan inte bedrivas med samma teknik somundervisning i traditionell universitetsmiljö.Distansutbildningen är utan tvekan en utbildnings-form som har framtiden för sig, men för att bli verk-ligt framgångsrik måste den ha resurser. En direktflaskhals som finns är den bristande tillgångenpå snabba uppkopplingar till Internet i stora områdenav vårt land. Därför är det även ur den här synvinkelnviktigt att bredbandsutbyggnaden sätter fart så att viså snart som möjligt får en verklig digital allemansrätti det här landet.Avslutningsvis vill jag understryka att utmaningenför framtiden nu är att gå vidare med att kvalitetssäk-ra utbildningen på våra universitet och högskolor ochatt förbättra de studerandes ekonomiska och socialavillkor. Det är nödvändigt både för att de utbildnings-platser som finns ska fyllas och för att målsättningenatt minst hälften i en årskurs ska kunna studera vidhögskola eller universitet ska upp-fyllas. Inte minst är det naturligtvis viktigt för att viska kunna bygga vidare på och utveckla vårt samhällei framtiden.Anf. 72 ():Fru talman! Jag tror att vi allihop här tycker attdet känns ännu tyngre nu att fortsätta den här debat-ten än innan avbrottet för Irakdebatten. Och jag troratt vi alla känner att tankarna och engagemangetär långt härifrån, som flera har betonat, så jag skabara ganska kort kommentera några av de saker somvi tycker är viktiga inom högskolan.En av de viktigaste utmaningarna är att kommatill rätta med den sociala snedrekryteringen. Allamänniskor har, som vi ser det, en självklar rätt tillkunskap och utveckling. En jämlik tillgång till utbild-ning är en förutsättning för att ha makt över sitt egetliv och ha makt i samhället.Att bredda grupperna som söker sig till högskolanför att nå upp till målet om av en årskull är uppgift. Lyckligtvis verkar det som att det går åträtt håll.Ambitionen med den öppna högskolan är ett brasätt att arbeta med det här viktiga området.