prot · GR0948 · 2003-12-12 00:00:00 — Låt mig först säga något om detta med ny ansökan. kritiserar mig för att jag vill ta bort möjligheten till ny ansökan, som ju är kopplat till rättssäkerheten. Ny ansökan, som det institutet ser ut , är inte ett överklagandeinstitut. Ny ansökan är tänkt att vara ett väldigt extraordinärt rättsmedel om det skulle uppstå nya omständigheter. Anledningen till att jag vill ta bort möjligheten till ny ansökan är att det har kommit att uppfattas som en del av hela processen. Man ser inte längre slutliga beslut som någonting som är slutligt utan bara som ett led i en längre process där man har möjlighet att lämna in hur många nya ansökningar som helst. Detta slukar resurser på , och det innebär också att människor far oerhört illa i den här processen. Människor vistas i . När man får ett beslut om uppehållstillstånd får man det oftast av humanitära skäl, och det är humanitära skäl som har uppstått i . Att jag säger det beror på att man får uppehållstillstånd av skäl som inte har förekommit i grundprocessen, det vill säga att det inte var skäl som man angav när man kom till . Det är anledningen till att jag vill ta bort möjligheten till ny ansökan. Jag vill göra processen tydligare, få en tydlig början och ett tydligt slut. Men man måste ändå ha den här säkerhetsventilen, och den säkerhetsventilen vill jag lägga i verkställighetsstadiet. Jag tror också att det är oerhört viktigt att göra den här förändringen för att göra det möjligt att genomföra en reformering av asylprocessen. Vi måste få ordning på asylprocessen. Vi måste få en möjlighet att arbeta ned de groteska balanser som finns. har burit med sig dessa balanser 1992 när den tillsattes. Då fick man en massa ärenden med sig i bagaget. Vi vill ha en reform som är hållbar på lång sikt. frågar hur det går med den proposition som utlovades av . Det är precis den som vi pratar om. Det pågår en beredning inom för att förbereda en ny instans- och processordning. Det är i den beredningen vi ser att det finns en del problem. Ett av de problem som vi nu har stött på och det är problem som man inte bara kan bortse ifrån är att kostnaderna är betydligt högre än de kostnader som redovisades av NIPU. Att det är olika siffror som förekommer, som sade, beror naturligtvis på vilka faktorer man räknar med, hur många asylsökande man ser och hur balanserna ser ut. Det finns väldigt många osäkerhetsfaktorer här. Det gör att man kommer fram till olika siffror beroende på vilka grundantaganden man gör. Det sade jag också inledningsvis i mitt svar. Men det är helt klart att vi talar om en reform på ½1 miljard kronor när vi talar om genomförandet av NIPU:s förslag. 99 (): Jag kritiserar inte att diskuterar reglerna för ny ansökan. Det jag kritiserar är att det sker vid sidan av diskussionen och utredningen om utlänningslagens helhet. Det jag kritiserar är att det är regeringens ständiga svar på allt inom migrationspolitiken, och det jag kritiserar är att resonemanget är ofullständigt. Jag säger inte att det är oviktigt. Även verkställighetshinder av humanitära skäl, som ju regering tidigare testat i Lagrådet, kan innehålla nya skäl och nya omständigheter som inte prövats i den första omgången. Därför kan jag inte heller fullt ut hålla med om den beskrivning som här gjorde. Det är alldeles riktigt att dessa balanser finns, och de är ett problem. Det är skälet till att vill lägga mer än regeringen på den samlade asylprövningen för att bland annat kunna bli av med väntetider och börja jobba av balanser. Regeringen gör tvärtom. Den minskar anslagen och hänvisar sedan till att det skulle vara nödvändigt att vidta ganska drastiska åtgärder vad gäller till exempel nya ansökningar, så att säga . Jag vill gärna säga att jag har stor respekt för sakkunskap. Det som jag är kritisk till är hanteringen av den här frågan. Jag ser det närmast som att regeringen mellan två ministrar försökt sig på ett skrämskott för att testa hur hållbara de andra partiernas uppfattningar egentligen är. Det var fel väg att gå. Man skulle ha valt att lägga fram sakskäl och att resonera för att få djup på diskussionen. De skillnader i siffror som refererar till förklaras inte av ett varierat antal asylsökande. Det har vi tittat på särskilt. Jag tror att vi har bara en chans att göra detta bra den här gången. Frågan om instansordningen har varit en riktig surdeg i politiken långt innan jag kom in i frågorna. Jag lämnar dem nu och tar över utbildningsfrågor, men frågan om instansordningen kommer att finnas kvar . Så kan vi inte ha det. Jag tror att ambivalensen är skadlig för allmänhetens förtroende såväl för den nuvarande som för den kommande instansordningen. Det får inte vara så att vare sig regeringen eller någon annan aktör ger intrycket att inte längre vilja prioritera rättssäkerheten i systemet. Jag menar därför att regeringen tydligare måste redovisa vad den egentligen vill med instansordningen för asylärenden. 100 Statsrådet (): Jag tänker fortsätta det inlägg som jag tidigare gjorde. Jag talade om den beredning som faktiskt pågår, och vi kan där se att kostnaderna är ett problem. Ett annat problem som vi kan se är antalet domare. För att kunna genomföra NIPU behövs det 100 nya domare, och dessa finns inte. Det är naturligtvis också ett problem som man måste hantera. Ett ytterligare problem, som togs upp av , är antalet rättstolkar. Det är ett problem som vi har , precis som säger. Vi har asylsökande från jordens alla hörn, och det är ett faktum att vi inte har riktigt tillräckligt med tolkar. Vad gäller rättstolkar kan nämnas att vi i har en rysktalande rättstolk. Det pågår alltså ett arbete inom , och jag är i färd med att träffa företrädare för alla partier, också parti. Förmodligen hinner jag inte göra det utan det kommer att bli . Jag tar där upp en rad olika frågor, bland annat den här frågan. Vi kan tillsammans titta igenom de problem som vi står inför. Det här är ju ett problem som vi delar. Jag tycker att det är oerhört viktigt att vi hittar en hållbar reform. Jag instämmer också helt i att vi måste komma fram till en reform som inte blir ett hastverk och som vi alla kan vara överens om. Det är fråga om ett slags konstitutionell reform inom asylrättens område, och därför tror jag att det är oerhört viktigt att vi hittar en lösning som vi alla gemensamt kan gå fram med. Då kan vi få en hållbarhet . Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2003/04:133 om vård av tortyrskadade asylsökande 101 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förbättra de asylsökandes hälsa och därmed underlätta introduktionen i det svenska samhället. Vårt sjukvårdssystem är uppbyggt enligt principen att det är sjukvårdshuvudmännen som ansvarar för organisationen av hälso- och sjukvården. Hälso- och sjukvården för asylsökande med flera regleras i en särskild överenskommelse mellan staten och . Enligt överenskommelsen erbjuds vuxna asylsökande omedelbar hälso- och sjukvård samt hälso- och sjukvård som inte kan anstå. I denna vård kan även psykologisk och psykiatrisk vård ingå. Asylsökande barn erbjuds vård på lika villkor som barn bosatta i . I den omfattning landstingen ger vård enligt överenskommelsen lämnas statlig ersättning för vården. Hälsoundersökningar och hälsosamtal innefattas i överenskommelsen. Hälsoundersökningarna är en viktig del i arbetet med att på ett tidigt stadium uppmärksamma eventuella problem, och det är därför angeläget att hälsoundersökningar genomförs. redovisade landstingen att drygt 12 000 hälsoundersökningar genomförts, vilket motsvarar av alla nyanlända asylsökande. Det är inte tillfredsställande. Goda rutiner i utbytet av information mellan och landstingen är en nödvändig förutsättning för att hälsoundersökningar ska kunna genomföras. Jag har erfarit att informationsutbytet mellan och landstingen har förbättrats. Erfarenheter från krig eller andra oroshärdar påverkar asylsökandes psykiska och fysiska hälsotillstånd. Jag tror också att väntetiden på besked i asylärendet och oron för framtiden ytterligare kan förstärka problemen. I detta sammanhang är det särskilt viktigt att uppmärksamma barnen. För mig är det en prioriterad uppgift att verka för en effektivare asylprocess med minskade väntetider. förlängs väntetiderna av asylutredningar som tar mycket tid bland annat beroende på att flertalet asylsökande saknar identitetshandlingar och inte alltid medverkar till klarläggande av identiteten. Jag avser att lägga fram förslag om åtgärder för att komma till rätta med detta problem. Vistelsen i förlängs också av att de allra flesta avslagsbeslut överklagas. Till detta kommer möjligheten att lämna in ett obegränsat antal nya ansökningar, efter avslagsbeslut från . Jag avser därför att lägga fram förslag till om att avskaffa systemet med upprepade nya ansökningar. Ett förslag härom har remitterats till Lagrådet. Som jag redovisat i mitt svar görs insatser gällande asylsökandes fysiska och psykiska hälsa. Några ytterligare åtgärder är inte aktuellt . Då som framställt interpellationen var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav tredje vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 102 (): Först och främst vill jag å mina och vägnar tacka för svaret. Fysisk och psykisk ohälsa försvårar asylsökandens introduktion i det svenska samhället och medför stort lidande för många människor som har mist sin identitet, blivit berövade sin integritet och kanske mist anhöriga i omtumlande och plötsliga händelser. Lågt räknat en fjärdedel av de asylsökande är förhindrade att delta i den kommunala introduktionen på grund av ohälsa. Detta förlänger vägen in i samhället, skapar olika former av sociala problem och leder till höga mänskliga och ekonomiska kostnader. Undersökningar visar att nästan fyra av tio flyktingar som anlänt till från lider av posttraumatiskt stressyndrom. Hälften av ensamkommande barn var i behov av barnpsykiatrisk vård. Asylsökande ska erbjudas både hälsoundersökning och hälsosamtal så snart efter ankomsten till som möjligt. Granskningar har visat att så inte är fallet. Migrationsministern säger i sitt svar på interpellationen att det har genomförts hälsoundersökningar för av de nyanlända asylsökandena. Ministern säger också att det inte är tillfredsställande, och det är inte svårt för mig att instämma i det konstaterandet. Hälsosamtalen, kontakten öga mot öga mellan den asylsökande och kunnig personal, är särskilt viktiga för att spegla psykisk ohälsa och för att identifiera personer som ska erbjudas en mer individanpassad introduktion. Såren i själen syns ju inte utanpå. Trauman som inte identifieras och behandlas riskerar att förvärras i , och det finns ett samband mellan allmänna problem i psykvården och bristande traumabehandling för behövande flyktingar. Regeringen har uppenbarligen inga idéer om hur man ska förbättra vården av tortyrskadade och andra traumatiserade flyktingar. Svaret kan ju sammanfattas i konstaterandet att antalet hälsoundersökningar av nyanlända flyktingar är för lågt, som ministern säger att några ytterligare åtgärder från regeringens sida inte är aktuella . hälsoundersökningar är beklämmande lågt. Jag vet inte i hur stor utsträckning den psykiska hälsoundersökningen, alltså hälsosamtalet, har ingått i den här undersökningen. Men siffran i sig borde vara ett tydligt tecken på att konkreta åtgärder krävs. Vi moderater har föreslagit ett nationellt uppdrag i samverkan med organisationer som har kompetens på det här området, såsom och Röda Korset, för kunskapsutveckling och stöd på det här området, ett uppdrag som verkligen behövs och som behövs . Med tanke på det svar som vi har fått på interpellationen vill jag upprepa frågan: Vilka konkreta med emfas på konkreta åtgärder avser statsrådet att vidta för att förbättra de asylsökandes hälsa och därigenom underlätta introduktionen i det svenska samhället? 103 Statsrådet (): Det här är ju en väldigt viktig fråga. Helt klart är det så att väldigt många av de asylsökande som kommer bär med sig upplevelser i bagaget som naturligtvis påverkar hälsotillståndet på olika sätt. En del har upplevt tortyr och omänsklig behandling på olika sätt och andra har andra typer av tragiska upplevelser med sig i bagaget. Det här är något som det är oerhört viktigt att man väldigt tidigt får ett grepp om, och det är också viktigt att människor som kommer till väldigt tidigt också får hjälp med de problem som de har. Det är ju också tanken med att alla asylsökande erbjuds hälsosamtal. Tanken där är ju att man just ska få en screening av de asylsökande så att man ser vad det är den enskilde individen har problem med och vad det finns för medicinska men också psykiska problem som man sedan kan hänvisa vidare till mera specialiserad vård. Helt klart är det inte tillfredsställande att enbart av de asylsökande får ett sådant erbjudande. Jag ska också säga att det där ser olika ut i olika delar av landet. Jag besökte alldeles , och där var det väl . I andra län är det likaså av de asylsökande som får det här erbjudandet, och där fungerar det också väldigt bra. fungerar det i vissa kommuner inte tillfredsställande på det sättet. Vad det handlar om är ju att informationsutbytet mellan och landstingen inte alltid fungerar. är det också så att den asylsökande flyttar mellan olika landsting. av de asylsökande bor i eget boende och har rätt att flytta precis som alla vi andra, och där är det någonting som inte fungerar i informationsöverföringen. När jag sade att jag inte vidtar några åtgärder så menade jag från regeringens sida. Det här kommer vi inte åt med lagstiftning. Däremot behövs det ju åtgärder från myndigheternas och landstingens sida för att se till att informationsöverföringen fungerar så att man verkligen får erbjudande om hälsosamtal som man faktiskt har rätt till. Där pågår det också ett arbete, och det har också visat sig att det har skett förbättringar på den punkten. 104 (): Precis som migrationsministern sade här är det många människor som kommer till vårt land med ett fruktansvärt bagage av traumatiska upplevelser. De kan inte enbart själva ta ansvaret för bearbetningen av dessa upplevelser. Det ansvaret måste vi också vara med och ta. Det är viktigt att minska väntetiderna för asylsökande. Det har ju tidigare debatterats här i kammaren . De är oacceptabelt långa. Det är också viktigt att ge dessa människor en rimlig möjlighet att återvända till ett värdigt liv. Då räcker det inte med att konstatera att antalet hälsoundersökningar är för få, utan det krävs konkreta åtgärder, och jag tror att det finns en och annan som regeringen också kan bidra med. Ett nationellt uppdrag i samarbete med kompetenta organisationer skulle förbättra möjligheterna till en bra vård i hela landet det är vi moderater övertygade om. Människor kommer till vårt land, går in i asylprocessen, familjer kommunplaceras runtom i landet och barnen går i skolan. Om ett barn mår dåligt kopplas ofta den lokala in i ärendet. saknas det både specialistkompetens och ekonomiska medel för den här typen av åtgärder ute i våra kommuner. Min avslutande fråga till migrationsministern blir: Vilka åtgärder avser migrationsministern att vidta för att säkerställa att det finns kompetens och ekonomiska medel för att på ett bra sätt kunna arbeta med tortyrskadade och traumatiserade flyktingar i hela landet? 105 (): Ansvaret för asylsökande och flyktingmottagning är statens. Vi ser här att just vad gäller tortyrskadade fungerar inte det ansvaret. Jag saknade helt i svar just resonemang om hur det offentliga ska hjälpa människor som har drabbats av tortyr i sina hemländer. Det är en väldigt speciell problematik. För det första handlar det om en kombination av fysisk och psykisk vård eftersom det är en kombination av fysiska och psykiska problem. Slaget träffade kroppen, men skadan uppstod i själen. Vi vet också att många av dem som har drabbats av tortyr i sina hemländer är rädda för myndigheter. Man kan vara rädd för att berätta med en gång. Man kan till och med vara rädd för att uppsöka offentliga myndigheter eller sjukhus. Men då vet vi att ideella organisationer, som har stor trovärdighet redan på plats i hemländerna, kan göra stora insatser och bryta barriärer. Jag kan se tre problem här. Det första är kunskapen i . Det är väldigt få som har kunskap. Det är långt ifrån alla inom landstingen som har det. Det andra är dimensioneringen. Vi ser till exempel en mycket stor platsbrist inom psykvården. Vi ser att det inte ens alltid finns platser i detta specifika avseende. Det tredje är finansieringen. Det är dyrt, och staten tar enligt min uppfattning där inte sitt ansvar, och inte heller gör alla landsting det. Vad skulle man då kunna göra? Ja, till exempel skulle man kunna söka betydligt närmare samarbetsformer vad gäller de ideella organisationer som har kunskap och har utvecklat kunskap och också jobbar konkret med de här frågorna. Röda Korset har till exempel fem sex sjukhus och har experter vad gäller just traumatiserade barn. Då borde det handla om att utveckla kunskap tillsammans med organisationen och att sprida kunskapen i hela och inom hela mottagandesystemet. Men det måste också handla om att vara med och finansiera konkret verksamhet. Vi har hört berättelser från olika ideella organisationer om hur man till exempel under krisåren snabbt blev de som utsattes för besparingar. Man hade väldigt svårt att finansiera verksamheten, alltså en verksamhet som alla inser är nödvändig men som ändå inte kan utföras. Frågan är dock om detta egentligen är en kostnad eller en investering. Jag tror mer på det . Vi ser att ohälsan hindrar kanske en fjärdedel från att delta i introduktion. Man kan inte gå med i till exempel sfi av olika skäl, och det är klart att det skapar ett långsiktigt utanförskap. Vi vet också att den här typen av posttraumatiskt stressyndrom och olika trauman tenderar att förvärras och sätta sig djupare och djupare för var dag som går om man inte hanterar dem. Det blir alltså en långsiktigt mycket större kostnad om vi inte ser till att ställa upp med hjälp med en gång. Jag har hört berättelser från många om att inga relationer är så skadade, inga band så avklippta, som till exempel de band mellan barn och mammor som har blivit utsatta för gruppövergrepp. Där fungerar ofta inga relationer alls. Eftersom vi inte ställer upp med vård och hjälp och inte förmår att kombinera vård som gäller det fysiska och vård som gäller det psykiska och allmän stöttning tillbaka i livet permanentas de här problemen . Resultatet blir inte bara en utan två generationer som har problem med introduktionen i . Vi moderater har på vår partistämma skisserat på ett tänkt nationellt uppdrag för samverkan mellan staten och de ideella organisationerna när det gäller kunskapsframtagning och finansiering. Jag skulle väldig gärna vilja höra några ord om hur ministern ser på en sådan lösning. Jag hoppas också att hon delar min uppfattning att det här är ett problemområde som det offentliga egentligen inte fullt ut tagit sitt ansvar för. 106 Statsrådet (): Jag kan bara hålla med om nästan allt som säger. Vi måste ha specialistkompetens, och den finns bland annat hos ideella organisationer. Röda Korset har, som sagt, ett antal centrum för just tortyrskadade. Det räcker dock inte. Här handlar det ju om människor som kommer till vanliga hälsocentraler och vanliga sjukhus runtom i landet. Därför måste det finnas en kompetens hos alla som arbetar inom framför allt hälso- och sjukvården. Naturligtvis kan det inte finnas kompetens att behandla i hela samhället. Däremot måste de som möter asylsökande och flyktingar runtom i samhället ha den kunskapen och kompetensen. Det gäller barnavårdscentraler, skolor och över huvud taget den samhälleliga service där man i sitt arbete möter asylsökande. Därför tror jag att det är oerhört viktigt att ha en kompetenshöjning i landstingen och inom övriga områden. För pågick ett arbete just för att höja kompetensen. En rad seminarier ägde rum inom de olika landstingen i landet för att utbilda människor i hur man uppmärksammar signaler hos dem som blivit torterade. Det handlar nämligen om att tortyren inte alltid märks på kroppen utan kanske endast framträder på ett diffust sätt. Man måste alltså lära sig att uppmärksamma de signaler som människor som drabbats av tortyr sänder. Jag håller helt med om att de ideella organisationerna har en oerhört viktig funktion att fylla av de skäl som nämner, nämligen att det finns en rädsla för myndigheter och då är myndigheten inte bara polis utan det gäller alla som över huvud taget representerar samhället. Där kan också hälso- och sjukvårdspersonal ingå. Jag är därför klart intresserad av att på den punkten utveckla samarbetet med frivilligorganisationerna. 107 (): Jag tar verkligen fasta på det statsrådet säger när hon håller med om problembeskrivningen och avser att, som jag tolkar det, ta tag i frågan. Jag skulle egentligen bara vilja veta om hon kan ge något tidsperspektiv på när regeringen har ett program färdigt för hur man ska samverka med de ideella organisationerna både när det gäller kompetensspridning och finansiering av denna oerhört centrala verksamhet. Jag delar helt statsrådets uppfattning att det inte räcker att endast vissa har kompetens. Det finns somliga landsting som har kunnande vad gäller detta. Jag har förstått att till exempel i län hör till dem, kanske beroende på att de inom sitt område också har rätt stora flyktingförläggningar. Alla har det dock inte, även om de borde ha det. Det understryker ytterligare vikten av samverkan med de ideella organisationerna för att utveckla kunskap om hur man upptäcker, behandlar och stöder. Det handlar om att sprida kunskapen till alla berörda parter inom mottagningskedjan, bland annat vården. Men det handlar också om att vara med och finansiera konkret vårdverksamhet för dem som av olika skäl inte kan eller vill ha kontakt med offentliga myndigheter. Om man en gång blivit torterad av myndigheter kan det vara så att man också i det nya landet är rädd för myndigheter och därför avstår från att berätta om sin situation och ta tag i problemen. På basis av att ministern delade min och beskrivning skulle jag vilja avsluta med att fråga när regeringen avser att ta tag i detta och kontakta ideella organisationer för att forma det nationella uppdraget för kompetenshöjning, kompetensspridning och finansiering av vård för tortyrskadade. 108 Statsrådet (): Jag tror att samverkan med frivilligorganisationerna inte i första hand ska ske med regeringen, utan den samverkan måste ske ute i landstingen. Det finns redan en sådan samverkan med frivilligorganisationer, framför allt med Röda Korset. Dessa kontakter finns alltså redan. Men jag tror definitivt att man kan utveckla det samarbetet. Jag kan inte rakt upp och ned säga exakt hur, men jag ska studera frågan och återkomma till framöver. Sammanfattningsvis kan man säga att vi alla är besjälade av ambitionen att asylsökande som kommer till , men också människor som stannar kvar här, naturligtvis ska ha den vård och det stöd som de behöver för att så fort som möjligt kunna bearbeta de trauman som de bär med sig. Den vård och hjälp som de asylsökande får påverkar naturligtvis också deras möjligheter att över huvud taget smälta in i samhället. Det påverkar givetvis också barnens förhållningssätt och möjligheter att integreras i . Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Anmälan om inkommen faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen Tredje vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2003/04:FPM35 En sammanhållen flyg- och rymdindustri reaktioner på 21-rapporten (2003)600 till näringsutskottet 19 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Motioner 2003/04:Ju10 och Ju11 till justitieutskottet 20 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkanden /04:JuU1, JuU8 och JuU9, JuU7 samt JuU10 och JuU11 Anmäldes och bordlades Motioner med anledning av prop.