prot · GQ0998 · 2003-05-07 00:00:00 — Struntsamma att svenskar och invandrare inte möts i deenklaver som har skapats i städer som vi inte kan enas om att bryta upp de strukturersom leder till segregationen, inte minst i skolan, ärallt annat arbete med att skapa bättre förutsättningarförgäves. Skolan bidrar till och är ett resultat av bo-endesegregationen i . Segregationen är obön-hörligen förknippad med dagens problem i grund-skolan. Den kopieras och förstärks in i landets skolor.Därför är valfriheten så betydelsefull. Därför är dencentral i den moderata skolpolitiken och i arbetet medatt skapa en välfungerande grundskola där kunska-perna står i centrum.Anf. 85 AXEL DARVIK (fp):Herr talman! Jag skulle vilja börja med att yrkabifall till reservationerna nr 7 och nr 33.Vi liberaler har kämpat för att alla in-divider ska ha lika möjligheter från start i livet. Oav-sett vilka föräldrar man har, vilken social bakgrundman har, vilken hudfärg eller livsåskådning man har,har alla människor lika värde och ska därför ha likagoda möjligheter från start. Detta är en rättighet.På rättigheternas teaterscen gör skolan entré somden vita riddaren. Målet är tydligt, att ge alla elevergoda kunskaper av hög kvalitet. Den onda trollkarlensom härskar över kungariket har fört en politik somhar gått i motsatt riktning. lämnar grund-skolan utan att ha godkänt i kärnämnena. Så mångasom en fjärdedel når inte upp till skolans mål förgodkänt i alla ämnen. Särskilt hårt slår detta mot demsom kommer från familjer utan tydlig studiebak-grund. För att försvara skolans mål sätter vi upp treviktiga principer.Den första principen gäller tydlig utvärdering. Därvill vi införa betyg med fler steg och betydligt tidiga-re än . Vi vill också ha nationella prov från dettredje året i , för att tidigt kunna se bristeroch starka sidor. Då ska eventuella luckor kunnakompletteras och fyllas igen. Detta ska ses som ettkomplement till den övriga utvärdering som görs iskolan med utvecklingssamtal och skriftliga omdö-men.Den andra viktiga principen gäller arbetsro. Därtror vi att lärare och rektorer behöver mer befogen-heter för att kunna hävda en bra arbetsmiljö i skolan.Vi behöver en lagstiftning som ger en god arbetsmiljöbåde för elever och lärare. Vi behöver utbilda flerlärare till läraryrket. Då kan klasserna göras mindre,och en bra, harmonisk atmosfär i klasserna kan ska-pas.Den tredje viktiga principen handlar om individu-alisering och att göra skolan mer anpassad efter denenskilde individen. Vi är alla olika. Vi tänker på olikasätt, och vi lär oss naturligtvis på olika sätt. Därförmåste också undervisningen vara mer anpassad efterden enskilde individen.Vi vet också att vi tar olika tid på oss för att läraoss saker. Därför tycker vi att det är naturligt att av-skaffa den timplan som finns fastslagen ochsom alltför klumpigt reglerar tiden för de olika ämne-na.Vi säger att bör vara ett riktmärke för dentid som det ska ta att gå igenom . Mendetta är alls ingenting som man bör slå vakt om somen helig ko, utan det viktiga måste alltid vara att ele-verna når upp till mål och krav. Om detsedan tar nio eller är egentligen egalt. Detviktiga är alltid att man når upp till de mål som vi harsatt upp.Pedagogiken i våra kommunala skolor bör ocksåanpassas mer till individen. Man bör fortsätta i densträvan som man har slagit in på. Förutsättningar fören bättre och större mångfald av inriktningar av pe-dagogiken bör också skapas.Det är den enskilde individen, eleven, som till-sammans med sina föräldrar bäst vet vilken inriktningoch vilken typ av skolgång som passar. Här harfriskolorna varit ett mycket välkommet inslag. Det ärviktigt att vi slår vakt om den reformen. En del avprinciperna bakom etablerandet av fler friskolor börockså kunna överföras till de kommunala skolorna idag.Vi liberaler tror att experterna i skolan, lärarnaoch rektorerna, tillsammans med elever och föräldrarär de som ska ha inflytandet över skolan och som skafatta de viktiga besluten om hur verksamheten skabedrivas. Därför är kommunaliseringen ännu en av deonda besvärjelser som vår socialdemokratiska troll-karl har kastat över skolan.Vi vill decentralisera besluten så att mer sådantkommer ned till varje enskild skola och varje enskildenhet. Kommunerna har varit skickliga påatt ta hand om sociala frågor och sådant som rör om-sorgen. Däremot har man inte alltid visat att man haftsamma kompetens på utbildningens område.För oss liberaler är det också väldigt viktigt attalla individer får lika bra start i livet. Därför är detoacceptabelt att ha de stora skillnader som finnsmellan landets skolor.För att utjämna den finansiella biten och erbjudaett rättvist system vill vi införa en nationell skolpeng.När det gäller denna nationella skolpeng ska hänsynnaturligtvis också tas till elever som är i behov avextra stöd eller till områden som socialt är extra ut-satta. Därför säger vi att en fjärdedel av de resursersom läggs på skolan ska reserveras för sådanaspecialområden.Herr talman! Den grymmaste farsoten som drab-bat rikets skolor är nog ändå sveket mot de eleversom behöver skolan allra mest. har antaletspeciallärare minskat från 9 000 till 5 000. Man harslutat att utbilda nya speciallärare. Bristen på utvärde-ring och på tidiga stödinsatser får som konse-kvens att problem som till en början kan ha varitganska små för en individ, en elev i skolan, tillåtsväxa tills det blir väldigt svårt att hantera dem. Dettaskapar så att säga stora revor i den kunskapsmängdsom vi bör kräva att eleverna har när de lämnargrundskolan.Dessutom tar regeringen ytterligare ett steg i denhär riktningen och avskaffar de förkunskapskrav somtidigare fanns för att komma till gymnasiet. Detta slårnaturligtvis hårt. Det hjälper inte att försöka blundaför de problem som finns och som detta är ett uttryckför. Jag kan lova regeringen att problemen inte för-svinner även om man kniper ihop ögonen så hårt manbara orkar.Det är nödvändigt att tidigt ingripa för att motver-ka bekymmer . De problem, för att fortsätta imetaforernas värld, som till en början nästan kan tesig som en charmig liten krabat kan växa upp till ettfruktansvärt monster som den vite riddare som jagtidigare talat om - skolan - på rättigheternas teater-scen inte klarar av att besegra, i alla fall inte så längevi har den styrelse som vi har i vårt konungarike.Anf. 86 ():Fru talman! I läggs, som namnet an-tyder, grunden till det som eleverna ska bygga vidarepå när de kommer till gymnasiet och, ,till högskolan.Om det finns sprickor i grunden blir bygget osta-digt. Därför kommer resten av skolväsendet inte attfungera om inte gör det. Det är i grund-skolan som de stora resurserna måste sättas in så attvarje elev kan fångas upp och erbjudas det stöd sombehövs för att hon eller han ska klara att nå uppsattamål.Det här är egentligen en självklarhet men verklig-heten ser inte ut så. I stället förekommer det att elevergår igenom alla i och fortfarandeinte kan läsa tillräckligt bra för att förstå texten i envanlig dagstidning. Det förekommer också att eleverlämnar utan att kunna använda sig av defyra vanligaste räknesätten. De här eleverna ökardessutom i antal. Hur kan det komma sig?Är det eleverna som det är fel på - är de inte till-räckligt intelligenta - eller är det lärarna som det ärfel på? Nej, ingetdera, anser jag. Det är politiken somdet är fel på.I många år har Socialdemokraterna, uppbackadeframför allt av , fört en skolpolitik somhar bidragit till den utveckling som vi ser.Grundtanken i den politiken är att alla barn är likaoch har samma förutsättningar att lära sig lika mycketpå lika lång tid.Att gruppera eleverna efter förkunskaper eller ef-ter andra kriterier har varit tabu. Bara nämnandet avordet "nivågruppering" har förpassat en till stenål-dersstadiet. Detsamma har gällt synen på nationellaprov och betyg. De har inte ansetts behövas - barainlärningssituationen är tillräckligt motivationsska-pande fungerar lärandet som det ska utan några somhelst avstämningar eller kontroller. Men åtminstonevarenda lärare vet att detta inte räcker för alla.En gång i tiden när jag utbildade mig till lärarefick vi dessutom veta att läxor var någonting gam-maldags som bara behövde tas till av lärare som inteklarade sin uppgift.Verkligheten har dock börjat komma i kapp Soci-aldemokraterna nu när kurvorna harpekat åt fel håll. Utvecklingssamtalen tillåts nu tillexempel och dokumenteras skriftligt, så att de kanföljas upp från gång till gång. Detta var otänkbart såsent som då vi hade debatter här ikammaren.Men betyg ses fortfarande som något nödvändigtont som ska ges . Att betyg kananvändas för att göra det möjligt att sätta in nödvän-diga stödåtgärder, inte för att stämpla elever, är fort-farande en främmande tanke för vänstern. De som harblivit mest lidande på det är de som bäst behöverstöd, och det erkänner många - även inom soci-aldemokratin - så det finns kanske hopp.Något som också har präglat den socialdemokra-tiska skolpolitiken är den teoretiska inriktningen.Insikten om att det finns många sätt att lära och attalla sinnen måste användas för att eleverna ska få enchans har inte varit särskilt väl utvecklad. Med fast-låsta timplaner har de teoretiska ämnenas styrka mar-kerats.Vi kristdemokrater har länge arbetat för att depraktisk-estetiska ämnena ska få en mer framskjutenplats, men inte därför att vi inte inser vikten av att allafår tillräckliga baskunskaper utan just därför. Rörel-ser, teater, musik och konst öppnar låsta dörrar hosmånga elever, så att även det teoretiska inlärandetunderlättas. Men framför allt bidrar kulturen till attutveckla hela människan.Genom att ge de professionella i skolan, de somhar den pedagogiska kunskapen om hur lärande gårtill, mer att säga till om när det gäller arbetets upp-läggning skulle - det är jag övertygad om - resultatenförbättras.Vi stöder förslag om att rek-tor ska få större befogenheter att styra över verksam-heten. Mycket viktigare än den diskussion som nupågår om statens eller kommunens styrning är det attdiskutera den enskilda kommunala skolans självsty-relse.Huvudfrågan för oss politiker måste vara hur vikan skapa de bästa förutsättningarna för lärare ochrektorer och alla andra som är verksamma i skolan attgöra ett bra jobb. Det är dit makten måste flyttas. Detfinns forskning på området. Den forskningen visar attavgörande faktorer för en skolas framgång är föräld-raengagemang, rektors ledarskap, lärarprofessiona-lism och den laganda som präglar skolan. Det cen-trala för en god laganda på basplanet är upplevelsenav att ha inflytande, att kunna göra något utan detalj-inblandning uppifrån. I system med en massa for-mella regler och direktiv uppifrån, alltså ett sådantsystem som vi har, är försök till pedagogiska refor-mer dömda att misslyckas enligt forskarna. Det är densjälvständighet som den enskilda skolan åtnjuter sombestämmer graden av hälsa i skolans arbetsorganisa-tion. Den är också en viktig förutsättning för föräld-rarnas engagemang och villighet att samarbeta ochgöra insatser. I framgångsrika skolor drar föräldraroch lärare åt samma håll.De här forskningsresultaten har jag hämtat frånTorsten Huséns bok universitet inför 2000-talet: en utbildningsforskares perspektiv. Husénsslutsats är att det är den enskilda skolan och intefrämst den kommunala politisk-administrativa byrå-kratin som måste ges större manöverutrymme. Vikristdemokrater instämmer i den slutsatsen.Slutligen, fru talman! I det betänkande som vi nubehandlar finns några motioner från ochVänsterpartiet som föreslår att hänvisningen till denetik som förvaltats av tradition och väster-ländsk humanism ska strykas i beskrivningen avskolans värdegrund. Motiveringen är bland annat attinget specifikt värdesystem ska gynnas framför någotannat.Jag kan inte låta bli att undra vilken historie- ochreligionsundervisning som de riksdagsledamöter somskrivit motionerna fått i skolan. För det är nämligenett faktum ett hela det svenska samhället byggts på enkristen och humanistisk idétradition. Att inte stå fördet eller hänvisa till det är detsamma som att huggaav sina egna rötter. Det skapar inte frihet. För att varafri behövs som bekant både rötter och vingar. Attkänna sitt eget samhälles rötter är en förutsättning föratt kunna möta och förstå andra värdesystem. Detligger ingen nedvärdering i det, tvärtom.Jag yrkar bifall till reservationerna 19 och 29 ibetänkandet och står förstås bakom alla övriga reser-vationer som vi kristdemokrater har lagt.Anf. 87 ():Fru talman! För att bredda debatten en aning tän-ker jag uppehålla mig en hel del vid frågor som rörskolbarnomsorg och elevhälsa.Jämfört med övriga barnomsorgsformer är skol-barnomsorgen för 10-12-åringar dåligt utbyggd. Baraca av barnen är inskrivna i fritidshem. Av denföräldraenkät som har genomfört framgåratt andelen som har tillgång till öppen fritidsverk-samhet är ännu lägre. Över hälften av barnen får klarasig själva efter skolan. Det är tydligt att skolbarnom-sorgen för 10-12-åringarna är lågt prioriterad i kom-muner vad gäller både utbyggnad och innehåll.Jag tycker att det är viktigt att kommunerna ärmedvetna om sitt ansvar för också den här ålders-gruppen. Skolbarnomsorgen för 10-12-åringar ingår idet samlade utbildningssystemet. Den ska enligtskollagen komplettera skolan samt erbjuda barnenmeningsfull fritid och stöd i utvecklingen. Skolbarn-omsorgen och skolan ska tillsammans utgöra en hel-het som bidrar till barnets allsidiga utveckling ochlärande.Ur ett likvärdighetsperspektiv är det viktigt attuppmärksamma skillnader i nyttjandet i barnomsor-gen. Det kan röra sig om föräldrars utbildning, föräld-rars födelseland, civilstånd och även bostadsort. Klartär att de största skillnaderna finns inom skolbarnom-sorgen. Det är till exempel barn till högutbildade sombetydligt oftare har skolbarnomsorg än barn varsföräldrar har kortare utbildning. De beslutade refor-mer som handlar om bland annat maxtaxa inom för-skoleverksamhet och skolomsorg betyder att en delav problemen har börjat att åtgärdas. Men det är tyd-ligt att gruppen barn fortfarande saknar densjälvklara rättighet som tillgång till en välfungerandefritidsverksamhet utgör.Den öppna fritidsverksamhet som vi har i avkommunerna kan inte ur mitt perspektiv ersätta denverksamhet som bedrivs inom fritidshemmets ram.Det är ur flera perspektiv olyckligt att barn i åldern10-12 år inte omfattas av rätten till fritidshem. Därförmenar vi från att det i skollagen bordeklart framgå att även elever i den åldersgruppen . Det finns en förhållandevisstor efterfrågan på skolbarnomsorg för barn till ar-betslösa och föräldralediga. Av det här skälet, kombi-nerat med den roll som skolbarnomsorgen spelar förbarnets hela utveckling, borde alla barn i åldern 6-12år på samma sätt som inom förskoleverksamheten gesen möjlighet till en plats även om föräldern är ar-betslös eller föräldraledig. Vi menar att det snarastbör utredas på vilket sätt den rättighet som vi gav tillförskoleverksamhet för barn till arbetslösa och föräld-ralediga även skulle kunna omfatta barn i åldern 6-12år.Fru talman! Under förra mandatperioden presente-rades elevhälsa som ett eget verksamhetsområde därskolhälsovård, elevvård och specialpedagogiska in-satser ingår. Utgångspunkten är skolans ansvar för attskapa goda lärandemiljöer för elevernas kunskapsut-veckling och personlig utveckling samt att lärandeoch hälsa i stor utsträckning påverkas av samma ge-nerella faktorer.Ett av uppnåendemålen fokuserar på hälsan. I ettav målen att uppnå i står bland annat attskolan ansvarar för att varje elev efter genomgångengrundskola har grundläggande kunskaper om förut-sättningar för en god hälsa samt har förståelse för denegna livsstilens betydelse för elevhälsa och miljö. Vimenar att arbetet med elevhälsa i stor utsträckningska vara förebyggande och att arbetet kräver en sam-verkan mellan skolans alla delar och personalgrupper.Det är också en självklarhet att det ska finnas enallsidig kompetens för det här arbetet i skolan. Natur-ligtvis måste organisationen för elevhälsa formasutifrån lokala behov och förutsättningar. Men pånågot sätt är den ändå viktigt att ur ett likvärdighets-perspektiv garantera alla elever rättighet till elevhäl-san i alla dess olika kompetenser. Därför menar vi borde utreda möjlighet till att införa nyckeltalinom elevhälsan.Jag tror också att det är viktigt att den framtidaelevhälsan måste hitta nya och utvecklande samar-betsformer med barn- och ungdomspsykiatrin. Mål-sättningen måste vara att utifrån ett elevperspektivkunna samverka och förebygga olika former av ohäl-sa. Det här borde den nya Skolutvecklingsmyndighe-ten ha som ett tydligt uppdrag.Fru talman! Egentligen måste vi bestämma oss förvad vi avser med hälsa och vad vi inkluderar i tillexempel förhållandet fysiskt-psykiskt, förebyggan-de-behandlande, och vi måste också koppla elevhäl-sans arbete till kunskapsmålet om hälsa. Här handlardet om att bryta en trend från att tidigare ha sett hälsanästan enbart i medicinska termer till att nu i storastycken handla om psykosocial hälsa, som mobbningi olika former och på olika grunder. Med tanke på densenaste tidens diskussioner om elevers hälsa, där mandiskuterat risk för övervikt med mera, ohälsosamlivsstil och så vidare hamnar vi att nästan enbart talaom fysisk aktivitet. Som gammal idrottslärare tyckerjag i och för sig att det är positivt. Men vi glömmeren hel del andra aspekter, till exempel livsstilsvanor ifråga om kost.Jag tycker att vi borde se elevhälsa i både förskolaoch skola som en helhet och i relation till folkhälsa.Det skulle främja ett mer långsiktigt tänkande.Avslutningsvis skulle jag vilja säga att jag delarmånga av de idéer och synpunkter som framförs avden nya . Det handlarom att utifrån bland annat kunskapen om att socio-ekonomisk bakgrund, kön och etnisk bakgrund på-verkar hälsan. Det handlar om att utifrån den kunska-pen arbeta med att först och främst ta fasta på attskolans uppdrag är att skapa en god arbetsmiljö föralla elever.Det andra är att hitta former för att genom sam-verkan hitta en miljö för lärande och utveckling.Det tredje är att se sambandet mellan lärande,värdegrund och hälsa. Elever som känner trygghetoch trivsel, upplever sammanhang och helhet, kännerdelaktighet och har inflytande och självkänsla och lärsig mer och bättre. Elevhälsans främjande uppgifterär någonting som behöver förstärkas.Jag står naturligtvis bakom samt-liga motioner, men för tids vinnande yrkar jag bifallbara till reservation nr 4.Anf. 88 () replik:Fru talman! Till att börja med håller jag med Len-nart om att skolbarnsomsorgen behöverförbättras. Många kommuner lyckas inte nå upp tillde mål som vi har fastställt om att barn ska komma iåtnjutande av skolbarnsomsorg.Problemet för måste ändåvara att han sitter med i en regeringskonstellation somdrar undan mattan för kommunerna när det gäller attfinansiera detta. Allting kostar pengar. Den nuvaran-de regeringen, som stöder, följerinte finansieringsprincipen. Den inför regler och lagarsom kommunerna måste följa, men som inte är fulltut finansierade utan som kommunerna sedan måstebidra med pengar till. Jag skulle gärna vilja att Len-nart berättar hur det går ihop.Sedan vill jag ha svar på frågan: På vilket sätt ärdet trångsynt och egocentriskt - som ni skriver i erreservation - att hänvisa till att den svenska idétradi-tionen bygger på etik och västerländsk huma-nism?Anf. 89 ()replik:Fru talman! När det gäller finansieringsprincipenhänvisar till att det behövs pengar föratt bedriva verksamhet ute i kommunerna. Det trorjag att vi båda vet om att det gör.Som vänsterpartist har jag gjort den bedömningen- och där har jag nog hela partiet bakom mig - att pådet sätt som vi bäst i det rådande parlamentarisktläget kan se till att kommunerna får resurser är genomatt vi samverkar med Socialdemokraterna och Miljö-partiet.Jag vet att det behövs betydligt mycket mer resur-ser. är jag ändå ganska stolt och till ochmed ganska nöjd över att vi under den förra mandat-perioden lyckades göra en riktad satsning på skolanoch att vi , även om det ekonomiska läget nu ärkärvt, orkar fullfölja den.Däremot har jag svårt att se hur man i en borgerligsamverkan med de skattesänkningar som man frånolika håll tävlar om ska kunna åstadkomma mer re-surser till kommunerna. Det förstår jag inte.Sedan tog upp frågan om kristenetik och västerländsk humanism. Hon framförde i sittanförande en lätt anklagelse om historielöshet hos osssom tycker att denna skrivning är rätt omodern.Jag vill avsluta med att säga att vi lever i ett väl-digt mångkulturellt samhälle där vi har att lyfta framen mängd olika företeelser. Därför tycker att denskrivning som finns i förskolans läroplan där dettainte nämns är bättre. Såvitt jag vet har det inte stött pånågot problem att arbeta utifrån dessa riktlinjer inomförskolan.Anf. 90 () replik:Fru talman! Det var intressant att höra att LennartGustavsson var både stolt och nöjd. Socialdemokra-terna erkänner åtminstone att de är stolta, men intenöjda över hur det ser ut i samhället.Även om nu tror att hanmedverkar på bästa sätt genom att ingå i den kon-stellation som han ingår i borde han ha lite svårt attsvara på frågan hur man ser på att Kristdemokraternaanslår betydligt mer pengar till kommunerna än vadden nu sittande regeringen gör. Dessutom för vi entillväxtpolitik som skulle ge kommunerna väldigtmycket mer pengar, och det är kanske det som ärviktigast.Men jag har väldigt svårt att förstå hur man kanvara både stolt och nöjd när det ser ut som det gör . Skolbarnsomsorgen behöver förbättras. drarni i vårbudgeten in mer pengar genom att höja avgif-terna i maxtaxan. låter ni inte kommunernabehålla de pengar som föräldrarna betalar i merkost-nad, utan de ska gå till staten. Då börjar jag undra vadni håller på med, när det finns så många hål sombehöver fyllas.Ja, jag tycker att det är historielöst, , att anse att man inte ska hänvisa till den etiksom har byggt upp det här samhället och som vi harhänvisat till . Om man plötsligt skär av dendelen från vår historia, vad händer då med det upp-växande släktet? Vad man än tycker om innehålletmåste man i så fall föreslå någonting annat i stället,och det har jag aldrig hört att ni har gjort.När dessa skrivningar infördes blev vi i utbild-ningsutskottet uppvaktade av judiska företrädare,muslimska företrädare och många andra religionersföreträdare. De sade att det var viktigt att Sverigemarkerade vilka rötter vi utgår ifrån så att de harnågonting att förhålla sig till. Så kom inte och hänvisatill det mångkulturella och att de som företräder andrareligioner skulle ha någonting emot det här!Anf. 91 ()replik:Fru talman! När jag pratade om att jag var stoltoch nöjd var det en travestering. Jag trodde att detframgick.Jag vet mycket väl att resursbehovet är stort ute ikommunerna. Men jag återkommer till min någotstillsamma fundering om hur man på den borgerligasidan ska få ihop en gemensam politik när man föror-dar stora, gigantiska skattesänkningar somman ska tillföra mer resurser till kommunerna. Detgår inte ihop, och det tror jag att man vet, men man ärmån om att framföra det argumentet.När det gäller diskussionen om historielöshetentycker jag att det är viktigt att vi är överens om attskolan ska vara icke-konfessionell och att vi har reli-gionsfrihet i vårt land. Då anser jag inte att skrivning-ar om etik och västerländsk humanism, somutgörande den stora värdegrunden för det arbete somska bedrivas i skolan, har bäring. Jag tycker alltså bör utvärdera hur värdegrundsarbetet i förskolanbedrivs utan att man där har de skrivningar som manhar i grundskolan.Jag har pratat med ganska många som jobbarinom förskolan, och de har aldrig sett det som ettproblem att arbeta med värdegrundsfrågor utan att haden tydliga angivelse som finns i läro-plan. Jag tror att man i ett mångkulturellt samhällemycket väl - eller kanske till och med bättre - klararatt arbeta med dessa frågor utan att ha denna pekpin-ne.Anf. 92 ():Fru talman! Hur ska jag hinna tala om en sådanhjärtefråga som grundskolepolitik påde få minuter som står till mitt förfogande?