prot · GR0934 · 2003-11-24 00:00:00 — Jag är inte lugn när finansministern ihärdigt hävdar att han agerar, att han visst gör saker, att inte ser. Det är ju utvärderingen som ska ge svar på mina frågor. Därför vore det intressant att få veta om finansministern vidtagit några åtgärder för att försäkra sig om att detta som han säger bara är löst prat. Tyvärr har våra farhågor bekräftats av både personal och kunder, och därför är jag intresserad av att få veta om man tagit reda på att det är på det sättet. Det är också därför jag lyfter fram frågan i . Vi måste kunna diskutera den. När det gäller felaktig representation med gratisdrinkar kanske man där måste dra paralleller till nuvarande mutskandaler i Systembolaget. Jag hoppas att det inte är så, men tanken ligger onekligen nära. Och är det viktigt att påpeka att man måste få fason på statens dotterbolag. 45 Finansminister (): Om kammaren tillåter skulle jag vilja hävda att ställer överjordiska krav. Hon begär nämligen att få se utvärderingen innan utvärderingen har gjorts, vilket är ganska orimligt. Och när jag säger att en utvärdering ska göras ifrågasätter hon dessutom om det kommer att ske. Om man inte har så mycket respekt för det besked man får i en fråga, nämligen att det ska göras en utvärdering som dessutom tidigare annonserats för då är debatten egentligen ganska meningslös. Och jag vill fortfarande hävda att inte bara kan stå och rätt ut i luften påstå att det förekommer olagligheter när hon inte har några som helst belägg för det hon säger. Det är fortfarande bara tomt prat struntprat till och med, . Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2003/04:42 om sponsring till damfotboll 46 Finansminister (): har frågat mig om jag avser att verka för att det tas fram riktlinjer, policyer med mera så att det blir en mer jämn fördelning av sponsring mellan dam- och herridrotten från AB Svenska Spels sida. AB har ett långsiktigt avtal med som förnyades . Inom ramen för avtalet diskuterar parterna kontinuerligt hur pengarna används. Jag har från AB erfarit att bolaget, efter den svenska damfotbollens stora framgångar i , kommit överens med att satsa ytterligare sponsormedel inför som är destinerade för svensk damfotboll. AB är en egen juridisk person. Det statliga ägandet i AB förvaltas av , och det är AB ledning som handhar den löpande förvaltningen av bolagets angelägenheter, däribland beslut om sponsring. Jag har fullt förtroende för styrelse och ledning samt bolagets ambitioner att satsa mer på damfotbollen. Jag finner ingen anledning att vidta några särskilda åtgärder i ärendet. 47 (): Jag ber att få tacka för svaret. Där fanns en liten öppning som var ganska trevlig, nämligen att man vill öka stödet till tjejernas fotbollsverksamhet inför . Det är ett steg åt rätt håll. Jag tycker emellertid att sponsringen är ett instrument som vi borde använda lite mer för att uppnå de värderingar och mål som vi har sagt att vi vill ha. En fråga som jag tycker känns väldigt angelägen är den om jämställdheten. Vi har en stor idrottsverksamhet som väldigt länge varit helt dominerad av den manliga delen av utövare. Tjejerna har varit tvungna att med mindre stöd och mindre hjälp från samhället jobba på idrotter som varit typiskt kvinnliga. har tjejerna trängt in på det manliga området, de spelar fotboll och ishockey, och de har nått framgångar. Då kommer också pengarna. har också sagt att tjejidrotten tidigare varit en kostnad, men när tjejerna nu börjar bli uppmärksammade kan man tänka sig att gå in och vattna de spirande plantorna. Jag har i min jordbruksverksamhet lärt mig att man även måste vattna fröna. Det stöd som vi gett till tjejerna tycker jag har varit för dåligt. Det gäller inte enbart på statlig nivå utan framför allt på nivå. Här skulle vissa intentioner från riksplanet kunna betyda en hel del. Man skulle kunna ge signaler om att tjejfotbollen är viktig. Att man sedan från olika idrottsföreningars sida tänker på lönsamheten är en sak för sig, men det är inte vår uppgift. Vi tycker att det finns andra skäl att stötta idrotten. Det finns många olika orsaker till att vi går in och gör det. En orsak är att vi vill ge ungdomarna en meningsfull och hälsofrämjande verksamhet att ägna sig åt, och i dagens läge när överviktsproblematiken ökar finns det skäl att göra insatser på det här området eftersom det är folkhälsofrämjande. Vi vet också att rökning bland flickor är mycket mer vanligt än bland pojkar, vilket är ett ytterligare skäl till att gå in och stötta flickorna och på så sätt ge dem nya ideal och nya föreställningsvärldar. I stället för att ha en föreställningsvärld med den tuffa bruden i lyxförpackning kan de ha en med den sportiga rökfria flickan på idrottsplanen. Det skulle gynna samhället mera. Jag nämnde jämställdheten. När det gäller representationen av tjejer i de olika idrottsstyrelserna har man från sida sagt att man har ett jämställdhetsmål på . Man har dock inte kommit längre än till . Därför tycker jag att det finns skäl att göra mera. Ett exempel på det vore att gå till och be dem använda lite mer av sina miljoner för att på så sätt från vår sida ge en signal om att vi vill rikta stödet på tjejidrotten. 48 (): I likhet med finansministern är jag idrottsledare dock inte i utan i en annan klubb. Därför sysslar jag också med damfotboll. Jag har väl på den sidan haft lika stora framgångar som när jag själv spelade i . I den här frågan tror jag att det är viktigt att man följer det förslag som kom från en mig närstående tidning, . När man tittar på vilka spel har ser man att de som man får spela på är manlig fotboll, manlig ishockey, manlig bandy, manlig handboll och till och med manlig speedway. Detta är ingen fråga för , utan måste naturligtvis självt avgöra vilka spelobjekt de har. Jag tror emellertid att det finns få saker som skulle vara effektivare än att till exempel damfotboll kom in som spelobjekt. Vid det tillfället frågade jag både nuvarande och dåtida verkställande direktören i detta bolag, , varför man inte använde till exempel damfotboll som spelobjekt. Hon menade att oddsen skulle bli för stora. Det skulle vara för lätt att spela. Men när oddsen nu är nere på 1,01, 1,02 och 1,07 undrar man om detta argument verkligen håller. Jag för min del tror att det finns mycket slentrian i detta. Om ägaren till framförde synpunkten att de borde överväga att även ta med damidrotten som spelobjekt tror jag att det skulle vara mycket effektivt och ett bättre sätt att nå ut publikt framför allt medialt än genom olika former av sponsring. Den tanken vill jag gärna skicka med till en framstående idrottsledare i . 49 Finansminister (): Det är naturligtvis en viktig fråga som har tagit upp, inte minst mot bakgrund av de fantastiska framgångar som inte bara svensk damfotboll utan svenska idrottstjejer har haft på en rad olika områden. Jag håller med om att det inte bara handlar om vad vi gör på den nationella nivån, vad gör, utan det handlar också om vad man gör ute i kommunerna. Glädjande nog finns det kommuner, bland annat , som har avsatt särskilda pengar för att just främja tjejidrott på olika områden och sett till att vi har fått en annan balans exempelvis mellan ridning och gymnastik, som är två stora tjejsporter, och andra idrotter som har varit mer traditionellt manligt orienterade. Jag ser av verksamhet att de har satsat på damfotbollen, vilket är en mycket stor del av de resurser som de har till sitt förfogande. Man har haft ett särskilt projekt, Damprojektilen, som har pågått och som har varit inriktad just på att få unga tjejer att spela mer fotboll och att också vara kvar längre. Det är naturligtvis väl värt all form av stöd och uppskattning. Jag tror att det är viktigt att det här sker i ett samarbete mellan staten, , det som kan göras i kommunerna och idrottsrörelsen själv. Jag vet att idrottsrörelsen, inte minst , är väldigt angelägen och alert på det området. Jag vill gärna säga till min vän att det är roligt att vi båda har ambitioner, i det tidsutrymme vi har, att vara idrottsledare och aktiva. Jag har haft tillfälle att vara aktiv i en fotbollsklubb , , som har en omfattande damverksamhet. Jag brukar konstatera att det faktiskt är den klubb som har flest licensierade damfotbollsspelare i landet. Även om de inte är på allsvensk nivå utan numera på division 2-nivå har vi väldigt många tjejer som spelar fotboll i , ett fyrtiotal fotbollslag. Vi har också känt ett växande stöd från omvärlden att ge dem möjligheter. Vi har, precis som tar upp, lokalt tillämpat principen att tjejerna ska ha minst lika stora resurser som killarna. De har således haft mer resurser just därför att de har varit underfinansierade och har en del att hämta igen naturligtvis. Jag håller med om att det är bra om vi kan skicka signaler, både via och på annat sätt, om att också understödja en bättre jämställdhetsfördelning av resurser för idrotten till tjejer i fortsättningen. 50 (): Jag tackar finansministern för det. Det är ett uppmuntrande svar. Jag tycker att det känns väldigt bra att vi har den attityden. Som far till fyra flickor har jag alltför länge känt att de har blivit något eftersatta, medan däremot min pojke mycket snabbt fick möjligheter att spela ishockey. När det gäller mina aspekter på stöd till tjejidrotten handlar det faktiskt inte om att man ska göra damidrotten till ett spelobjekt. Jag har andra bevekelsegrunder för att vilja stödja idrotten i samhället, inte för att få den lönsam. Jag tycker tvärtom, finansministern, att det känns ganska otillfredsställande att idrotten ska vara beroende av avkastningen från . Det känns lite obehagligt att de ska vara en grund för stödet till ungdomsidrotten. Jag tycker faktiskt att idrotten har ett betydligt större värde, så att stödet skulle kunna upprätthållas och inte vara så konjunkturkänsligt. Dessutom skulle jag mycket hellre se just de som sitter framför ute på idrottsarenorna där de kan bedriva någon verksamhet. Vi har onekligen ett problem som kommer att kopplas ihop med idrotten, nämligen spelberoende. Idrotten blir spelberoende. Det tycker jag inte känns bra. 51 Finansminister (): Vi har också från regeringens sida, i samråd med , tagit upp frågan hur man kan hitta ett bredare underlag för vinstdelningen till idrottsrörelsen så att man inte är beroende av en enstaka spelform. Det finns också förslag på det området som innebär att man i fortsättningen får mindre konjunkturkänslighet i tilldelningen av resurser till idrottsrörelsen. Sedan kan man också påminna om att det när det gäller speldelen, som och andra aktörer står för, i väldigt stor utsträckning är idrottens egna aktiva utövare som själva genererar de pengarna. Jag tycker att det är ganska rimligt att om man bidrar till att det spelas ska man också få tillbaka en del av vinsterna till idrottsrörelsen. Jag delar uppfattning att det allra viktigaste naturligtvis är att de själva är aktiva utövare och inte bara spelare. 52 (): Jag ska bara mycket kort säga att jag tycker att det värde som idrotten, gymnastiken, ridningen och fotbollen, för med sig är så stort att det är ett ansvar som vi skulle ta på oss direkt från samhällets sida att bära. Det handlar om ungdomars och det växande släktets hälsa. Det tycker jag känns mycket viktigare. Helst skulle jag vilja se att vi slängde ut de där apparaterna och var beredda att betala och ta ansvar för vårt växande släkte. 53 Finansminister (): Jag delar uppfattning att det naturligtvis, oavsett vad som händer på spelområdet, är ett samhällsansvar att se till att det finns resurser för idrottsrörelsen. Jag vill erinra om att vi bara i årets budget har startat den så kallade idrottsmiljarden, som vi delar ut till idrottsrörelsen. Det är ett sätt att markera att idrottsrörelsen har ett oerhört stort arbete i den sociala processen i vårt samhälle när det gäller att skapa meningsfull sysselsättning för många ungdomar. Det är skadeförebyggande när det gäller alkohol, narkotika, tobak och på många andra områden. Det har man helt enkelt gjort som ett slags överenskommelse, ett handslag, mellan idrottsrörelsen och staten, där idrottsrörelsen åtar sig att medverka till alkohol-, narkotika- och tobaksupplysning och staten går in med ett stöd. Jag håller med om att det finns ett väldigt stort värde för samhället i att oavsett bakgrund se till att det finns resurser för idrottsrörelsen. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2003/04:50 om socknen som administrativ enhet 54 Finansminister (): har frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att folkbokföringen ska bygga på den sockenindelning som fanns innan den pågående sammanslagningen av församlingar inom inleddes. Jag tolkar interpellationen så att den avser folkbokföring efter församling, eftersom socken upphörde att fungera som begrepp genom kommunalrättsreformen 1862. Folkbokföring sker , på samma sätt som före statkyrka-reformen, efter församling i och fastighet. Utredningen om folkbokföring i församling föreslog i betänkandet Folkbokföring efter statkyrka-reformen att folkbokföring inte längre skulle ske i församling, utan i stället på den fastighet och i den kommun där den folkbokförde är att anse som bosatt. Med hänsyn till den kritik som riktades mot utredningsförslaget från ett stort antal remissinstanser beslutade regeringen i budgetpropositionen 2001 att inte då lägga fram ett förslag om att byta ut församling mot kommun som enhet för folkbokföringen. Något administrativt behov att indela riket efter ett äldre socken- eller församlingsbegrepp föreligger inte. Jag avser därför inte att vidta några åtgärder för att folkbokföringen ska ske efter indelning i socknar. 55 (): Jag vill tacka finansministern för svaret. Det är i alla fall ett rakt besked. Regeringen ser uppenbarligen inget behov av att överväga att folkbokföringen åter ska utgå från indelningen i socknar. Det tycker jag är synd, och jag hoppas att är öppen för goda argument. Det svenska samhället har faktiskt vuxit fram utifrån sockenområdena. De skapades till största delen . Kring anses sockenindelningen vara genomförd i hela landet. Från tidig medeltid och fram till kommunreformen 1862 var det sockenstämman som styrde den lokala utvecklingen. Men socknarna har sedan levt kvar som församlingar i i väldigt hög utsträckning. Den lokala identiteten bygger i hög grad på socknarna än . Olika seder och bruk, dialekter och byggtraditioner har exempelvis sockenområdena som grund. Vad viktigare är är att arkiv och forskning av skiftande slag bygger på sockenindelningen. Det är därför det finns en stark opinion i landet som önskar att sockenindelningen ska vara grund för folkbokföringen även framöver. Den kampanj som bedrivs av och bygger inte på nostalgi utan på saklig grund. Även många kulturvårdande myndigheter har låtit förstå att man är tilltalad av tanken att återinföra sockenbegreppet. Även när har övertagit folkbokföringen från har folkbokföringen följt församlingarna, som finansministern påpekar. Detta sker eftersom kritiken mot förslaget att folkbokföringen i stället skulle utföras med kommunen som grund var stark. Församlingarna har fram till våra dagar i stort sett helt överensstämt med den gamla sockenindelningen. Tanken med detta var god, men man hade uppenbarligen inte förutsett att kyrkan av ekonomiska och rationella skäl skulle komma att förändra församlingsgränserna och slå samman församlingar. kan vi konstatera att bara , 2002, genomförde kyrkan sammanläggningar som innebär att 300 av landets församlingar rationaliserades bort. Dessutom vet vi att ytterligare församlingssammanläggningar är på gång. Jag ser dessutom ingen anledning till att folkbokföring ska följa kyrkans församlingsgränser när vi inte längre har kvar sambandet kyrkastat som . Det finns goda argument att utgå från socknen som territoriell enhet för folkbokföringen även framöver. Behovet av att använda befolkningsstatistik i långa obrutna serier gäller naturligtvis historisk forskning, men den är också viktig för forskning inom medicin, ekonomi och samhällsvetenskap. Med socknen som administrativ enhet underlättar vi för framtida forskning. Vi får en bättre kontinuitet. Om vi däremot definitivt utmönstrar sockenområdena ökar risken för historielöshet. Den är redan tillräckligt stor. Jag begär inte att på stående fot ska lova att återupprätta socknen som territoriell enhet för folkbokföring och andra samhällsfunktioner, men nog borde det vara värt att överväga saken. Vore det inte värt, finansministern, att åtminstone utreda förutsättningarna för att låta folkbokföringen följa sockenindelningen även framöver? Vilka är problemen med en sådan ordning? 56 (): Ända sedan medeltiden har varit indelat i områden inom vilka befolkningen hänvisas till att söka kyrka. Det var det som gav området namnet socken. har 300 församlingar försvunnit, och man beräknar att kommer 1 000 av de 2 225 församlingarna också att vara försvunna. Det finns många orsaker till detta, till exempel ekonomiska och rationella orsaker och att domkapitel, stiftsjurister och ekonomer har strävat efter sammanslagningarna. Jag kan beklaga detta utifrån mitt historie- och hembygdsintresse, men även som anställd i och som kyrkopolitiskt aktiv har jag försökt att göra mitt bästa att motverka detta. är det tyvärr så, och det kan jag bara beklaga. När församlingsindelningen ändras och de gamla sockennamnen försvinner i glömska förlorar vi ett ovärderligt kulturarv. När man diskuterade att ta bort församlingsbegreppet ur folkbokföringen hävdade i ett uttalande att om sockenindelningen försvann skulle det innebära att viktiga band till historien klipptes av. En sådan förändring hotar att kraftigt försvåra den vetenskapliga historiska forskningen eftersom flertalet historiska arkiv och register är uppbyggda efter församlingsindelningen. Så skrev i sitt yttrande. Jag kan också från min omgivning i ge ett praktiskt exempel. Tre församlingar, tre socknar, Lyngsjö, och församlingar och socknar, kallas numera . Det är praktiskt kan tyckas, men historielöst. Jag vill ändå vädja till finansministern att ta vara på de argument som jag och har framfört här och överväga om det ändå inte är möjligt att göra något för att bevara socknen också . 57 (): Låt mig först och främst understryka att jag som riksdagsledamot ser ingen som helst anledning för riksdag eller regeringen att ha synpunkter på hur väljer att organisera sig och vilken intern organisation avser att ha. Problemet är att den nuvarande lagstiftningen gör att den svenska folkbokföringen blir en spegel av den församlingsindelning som råder inom . Problemen är två, dels att indelningen i den svenska folkbokföringen styrs av en fristående organisation i stället för av riksdag och regering, dels att indelningssystemets historiska bas håller på att erodera sönder. Jag är enig med finansministern om att något administrativt behov av att indela riket efter ett äldre socken- eller församlingsbegrepp inte föreligger. Men om man ska vara helt frank föreligger inte heller något administrativt behov av att indela riket efter dagens församlingsbegrepp. Det var det som var orsaken till att Utredningen om Folkbokföring 2000 föreslog att församlingsbegreppet helt skulle utmönstras. Man såg det ur rent administrativ synvinkel. Både interpellanten och har framhållit att församlingsbegreppet, sockenbegreppet, visar på en oerhört lång kontinuitet bakåt i historien, vilket är av stort värde inte bara för hembygdsvänner och historieintresserade utan också för forskningen. Regeringen lyssnade på de kritiska synpunkter som kom och valde att inte föreslå att avskaffa församlingsbegreppet inom folkbokföringen. Det här gör att fortsätter att styra indelning. har 300 församlingar försvunnit, och fler är på väg att försvinna. De församlingar som har försvunnit är typiskt sett landsbygdsförsamlingar som ofta har existerat ända sedan medeltiden. Vi har alltså ett system som kombinerar det sämsta av två världar. Dels styrs indelningen inte av staten utan av en fristående organisation, dels håller indelningssystemets historiska koppling på att försvinna till följd av . Det var just den historiska kopplingen som var regeringens argument för att i slutändan välja att inte föreslå utmönstringen av församlingsbegreppet. Därför menar även jag att tiden är mogen att ge indelning i folkbokföringssammanhang en mer långsiktig lösning. måste självklart ges frihet att ha vilken församlingsindelning den vill ha utan att detta ska få konsekvenser för indelning. Vill man av kulturhistoriska skäl behålla en församlingsindelning, eller vilket begrepp man nu vill använda, i den civila indelningen av måste man säkerställa att den tillgodoser de kulturhistoriska intressen som man i så fall säger att man ska beakta. Jag har inte någon åsikt i frågan om man ska kalla detta för socken, församling eller något annat, men jag vill efterlysa att regeringen inleder ett arbete för en indelningsreform som både fullföljer boskillnaden mellan staten och i detta sammanhang och beaktar de kulturhistoriska intressen som finns. 58 Finansminister (): Det fanns naturligtvis starka skäl till att man lämnade sockenbegreppet som underlag för den folkbokföring som därefter har funnits. Det är inte detsamma som att dra slutsatsen att sockenbegreppet som sådant inte existerar eller inte får finnas. Det används fortfarande bland annat i den typ av forskning som har antytts här. Det finns kanske bättre möjligheter med de uppdateringar och den typ av teknik vi har för att utnyttja de källor som finns i det gamla sockenperspektivet. Jag kan inse att det finns ett problem i att man under årtiondenas lopp, och även århundraden, har gjort justeringar i de olika gränserna i församlingarna. Det kommer att bli nödvändigt för framtiden. Det var mot den bakgrunden som idén prövades om att ha kommunbegreppet som ett underlag för folkbokföring för framtiden. Det fanns då andra invändningar och tveksamheter, inte minst i remissomgången, som gjorde att regeringen valde att avstå från att lägga fram någon form av förslag. Det är väl en diskussion som får fortsätta. Jag vill gärna understryka att sockenbegreppet som begrepp naturligtvis fortfarande finns levande. Ur forskningssynpunkt är det snarare så att det finns bättre möjligheter att utnyttja de register vi har för att tillgodogöra sig kunskaper om äldre människors boenden, äldre människors fastighetsförhållanden och olika släktskapssamband. 59 (): Det är bra att finansministern håller med om att sockenbegreppet är värdefullt för forskning och att det ska leva vidare . Men då bör han också ta kritiken som finns ute i vårt land på allvar, där man är väldigt orolig för att de nya indelningar som följer med församlingarnas sammanslagningar i folkbokföringen kommer att göra att sockenbegreppet försvinner i olika statistik och att man inte kan följa med vad gäller forskning och så vidare. Om nu regeringen och finansministern inser problemet på det här området bör man också se till att försöka rätta till det. Jag tycker att man borde kunna enas om att utreda förutsättningarna för att använda det här gamla sockenbegreppet som indelning för folkbokföringen. Är det stora ekonomiska kostnader eller andra problem får vi i så fall veta det. Jag har väldigt svårt att se att det skulle behöva vara det. , som var uppe här tidigare, sade att det är en väldig strukturomvandling som pågår, och kan 1 000 av de 2 200 församlingarna ha slagits samman, gått upp i andra församlingar och försvunnit. Då kan de här problemen snabbt bli väldigt stora, och historielösheten på det här området riskerar att breda ut sig. 60 (): Det är ett bevingat ord inom regeringen att man ska lyssna till rörelsen. Och det är verkligen en rörelse som har yttrat sig i detta ärende: , , den akademiska forskningen, hembygdsrörelsen och släktforskarrörelsen. De står enade i kravet att måste överge församlingsbegreppet till förmån för den trygga och stabila socknen, som måste återskapas och fixeras. har ingen rätt att beröva folk dess gemensamma kulturskatt.