prot · GQ0980 · 2003-03-27 00:00:00 — Snarare är det väl så att ur ett striktägarperspektiv skulle det vara väldigtfördelaktigt att låta de kommunala bolagen gå i kon-kurs, så att man slapp de skulder man hade och såvidare.Kommuner kan mycket sällan agera på det sättet,dels därför att den verksamhet som ligger i bolagen ärväsentlig för kommuninvånarna, dels därför att det avallmänna goodwillskäl är mycket svårt för en kom-mun att agera på detta sätt. Man kan inte ägna sig åtpizzakonkurser när man är kommunfullmäktigeleda-mot.Jag anser att kommunerna ska ta ett ansvar för si-na kommunala bolag och inte låta dem gå i konkursför att på det sättet komma undan en tillfällig ekono-misk svacka, utan man ska ta sitt ekonomiska ansvar.Anf. 159 () re-plik:Herr talman! Så var man då hatisk mot barnom-sorgen, reaktionär och konservativ i allmänhet. Rik-tigt så förhåller det sig kanske inte.Jag vet inte om på lokal nivå harsamarbetat med några miljöpartister, men de brukarvara väldigt ihärdiga att ge pengar till barnomsorgen.När vi sitter och samtalar om statsbudgeten brukar vitillsammans med er jobba väldigt mycket för att föraöver mer pengar till kommuner och landsting sombland annat ska fördelas till barnomsorgen. Det är imitt tycke ett ganska konstigt sätt att vara hatisk motbarnomsorgen.Däremot är vi, just tillsammans medKristdemokraterna, vänner med de vallöften vi hargett. Vi gick till val med en devis somhandlade om mer tid för barnen, sänkt arbetstid, friår,förlängd föräldraförsäkring, höjda golv i föräldraför-säkringen och just möjligheten för föräldrar att varakommunala dagbarnvårdare. Vi gick till val på skulle respektera den lokala demokratin ochrespektera lokala folkomröstningar som har sagt attde i en kommun vill fördela de ekonomiska resurser-na till barnomsorgen på ett lite annat sätt. Om mangår till val på det tycker jag att man ska följa det.I min fråga till efter hans inlägg vill jagsäga: Mer tid för barnen och att respektera lokal de-mokrati, är det uttryck du sammanfattar som konser-vativa och reaktionära?Anf. 160 () replik:Herr talman! Att har utställt vissavallöften är självfallet ett argument för att försvara denna politik i denna kammare. Det ärdock icke ett argument för mig att instämma i det-samma, just därför att miljöpartister generellt sett haren ganska progressiv syn på barnomsorg och mycketriktigt har slagits tillsammans med oss för mer pengartill kommunerna och i kommunerna har verkat för enbra barnomsorg och allt detta. Det är detta som gör attdet är så förvånande att i just denna frågaställer sig på en annan sida av barrikaderna, om manså säger.Jag menar att det är ett skenargument att hänvisatill det kommunala självstyret. Barnomsorgspolitikenär en bärande del i vår generella välfärdspolitik i dethar landet. Här finns en skiljelinje mellan höger ochvänster, om man så vill, hur man ser på detta. Idénom vårdnadsbidrag hör helt klart hemma på den hög-ra sidan.Jag menar att det är vårt ansvar här i attbesluta om grunderna, principerna, för bland annatbarnomsorgen. Därför ska också besluten om eventu-ella vårdnadsbidrag fattas i den här kammaren. Jagtycker att det ska fortsätta att vara på det sättet, ochjag kommer i den här kammaren alltid att rösta emotden typen av förslag.Anf. 161 () re-plik:Herr talman! När lägger sig kanske det börjar gå upp för honom att det kanfinnas en tredje väg i svensk politik. Det finns partiertill vänster som slåss tillsammans med oss för att manska ha mycket pengar till barnomsorgen, men då skaden också vara offentlig helt och hållet. Det finnsockså partier till höger som slåss emot oss där, för attde inte ska ha så mycket pengar. Men de har en annansak som vi har tagit till oss, nämligen att det ocksåska finnas valfrihet.Jag ser ingen motsättning mellan valmöjligheternai barnomsorgen å ena sidan och pengar till barnom-sorgen å andra sidan, en stark offentlig barnomsorg,som dessutom erbjuder många möjligheter. Det är detden här reservationen handlar om. Det är möjlighetenför kommuner att göra det här som reservationenhandlar om.Jag vill tacka för möjligheten attbegära replik på hans inlägg. Jag får därigenom förttill protokollet att jag inte kommer att kunna närvaravid nästa debatt. Det beror inte på ointresse, utan påhändelser som inträffar i en annan del av världen än idet här huset.Anf. 162 () replik:Herr talman! Kanske också någongång vid sänggåendet kommer fram till att det intefinns någon tredje väg, utan att detta bara är en miljö-partistisk illusion, som illustrerar att man vacklarmellan höger och vänster. Så skulle det också kunnavara. Vi får väl se. Verkligheten har en tendens attklara ut sådana här frågor med tiden.Anf. 163 () re-plik:Herr talman! Det var naturligtvis spännande atthöra . Vi är vana vid att det finns entydlighet när det gäller viljan att centralstyra på olikaområden.När jag lyssnade till inlägg, omän hypotetiskt när det gäller kommuninvånarnas in-tresse av att driva bolag, landade han ändå den frågani en självklar slutsats: Har kommuninvånarna ettintresse i den delen ska de få göra det.Låt oss lika hypotetiskt tänka att medborgarnafinner det vara i sitt intresse att använda de egnaskattemedlen till någon form av barnomsorg somligger vid sidan av den som har varitmed om att besluta här i . Är det då rimligtatt bejaka detta? Nej, säger , det skade inte ha möjlighet till. Vi från vill gemedborgare den möjligheten. Vi tycker att det ärrimligt och viktigt att kommunerna - medborgarna -lokalt ska kunna bedöma hur man vill använda sinaegna skattemedel och sina egna bolag.Det är intressant när talar om bo-lag i andra sammanhang, att de ska vara ickevinstdrivande. Men här vill han att kommunerna skavara förhindrade att sälja bolag för att kunna satsa påtill exempel barnomsorg. Även där vill han således hacentralstyre.Anf. 164 ():Herr talman! Det där var ett inte helt ointelligentuttänkt argument. Men det håller inte hela vägenfram. handlar inte om centralstyr-ning eller decentralisering. Det är alltid en fråga omlämplighet. Vissa beslut lämpar sig för att fattas cent-ralt, andra lämpar sig för att delegeras till lägre nivå-er. Därför är det inte konstigt att olika partier kommertill olika ståndpunkter när det gäller var någonstans isystemet som olika beslut ska fattas.Jag menar att det finns en skillnad mellan de tvåfrågor som vi nu diskuterar, dels frågan om kommu-nala bolag, dels frågan om barnomsorgspolitiken.Angående kommunala bolag diskuterar vi ett regel-verk, om det ska gälla några särregler för kommunalabolag eller om de också ska kunna verka på en mark-nad för att tillvarata kommuninvånarnas intressen.Själva regelverket ska beslutas här. Det är rimligt utifrån lokala förutsättningar lokalt avgör hurman ska utnyttja sina möjligheter inom detta regel-verk.Beträffande barnomsorgspolitiken hävdar jag fort-farande principen att den inte kan vara en kommunalfråga. Den måste vara en nationell fråga. Genom attinföra kommunala vårdnadsbidrag uppluckrar manden nationellt sammanhållna barnomsorgspolitiken.Visst, det är det som är syftet. Man kan ju ha denåsikten, men jag tycker inte att det är bra. Jag tyckeratt vi i den här kammaren ska ta det ansvaret.Anf. 165 ():Herr talman! Ja, om det vore så att kammarenockså tog det fulla ansvaret för finansieringen av denpolitiken, men är det ju inte så.Jag konstaterar bara att vi från anseratt det är medborgarnas intressen som står i fokus.Det är medborgarna som ska ha möjlighet att utkrävaansvar och formera olika lösningar utifrån sina över-väganden. Det är att bygga samhället underifrån.Mats väljer att bygga samhället från ovan.Det är två olika synsätt, det kan jag hålla med om.Anf. 166 ():Herr talman! Jag vill inte på något sätt verka oar-tig i mitt sätt att uttrycka mig, men detta med att vissavill bygga uppifrån och andra vill bygga nedifrån ärmer klyschor än argument. Som jag sade tidigare ärdet ganska naturligt att olika partier har olika uppfatt-ningar om var i systemet som besluten ska fattas. Detär inte så att alltid vill att allting ska beslutasså lokalt som möjligt och ännu mindre så att vi ellerSocialdemokraterna alltid vill att allting ska bestäm-mas uppifrån. Det är ju inte på det sättet. Vi gör liteolika bedömningar i olika frågor.Ska man tolka på det sättet att i alltingdär det finns skäl att ha någon typ av nationellt be-slutad politik - inom den generella välfärden eller påandra områden - ska alltså hela finansieringen ochkanske också förvaltningen förstatligas? Nej, dettycker inte jag. Jag tycker faktiskt att man kan kom-binera en nationellt sammanhållen politik med enlokal förvaltning, en lokal demokrati och en lokalbeslutanderätt över hur man utformar sin verksamhetinom de ramar som vi i har bestämt.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )10 § betänkande 2002/03:KU25Massmediefrågor.Anf. 167 ():Herr talman! Detta betänkande om massmediefrå-gor handlar ytterst om synen på massmedier, om deska vara så fria och öppna som möjligt för enskildamänniskors agerande eller om den politiska makten iolika former ska reglera, styra och ställa.Jag tycker att det är viktigt att sätta fokus på dettadärför att i betänkandet är det många små olika frågorsom var för sig verkar små men som tillsammansbildar ett mönster. Skiljelinjen går mellan dem somvill reglera och dem som vill öppna upp för mångfaldoch skapande och som ser en rikedom i att det finnsett stort utrymme för kreativitet inom samhällslivetsalla olika områden.I varje samhälle där man har haft största möjligafrihet för medier i olika former - det må gälla littera-tur, tidningar och alla andra uttrycksformer - har intebara den bästa civilisationen och kulturen uppnåttsutan också den högsta välfärden. Det är ingen tillfäl-lighet att det är i länder med en fri press som man mest vitala demokratin, det rikaste kulturlivet ochden bästa ekonomiska utvecklingen. Det är ingentillfällighet därför att med frihet för medierna skapasockså en frihet för tanken, för skapandet, för mång-falden och det skapas också en möjlighet för männi-skor att ta till sig en mångfald av idéer.Jag säger detta därför att ibland framstår det somnästan självklart att vi ska ha den mediesituation somvi har i med ett antal olika friståendeTV-kanaler, fristående lokala radiostationer och en fripress. Det var rätt länge som våra viktigaste mediervar helt och hållet undantagna från pressfrihetensidéer. Det var rätt länge som man ansåg att monopoletoch regleringarna var att föredra framför att öppnaupp för fria medier också när det gäller radio och TV.Fram till 1990 försvarade bland annat Socialde-mokraterna monopol på radio och på TV. Man taladetill och med också om att förbjuda olika former avsändningar via satellit. Det är viktigt att komma ihågatt det inte är som man varemot det som är , , , , Z-TVoch . Man var emot att öppna möjligheten att tadel av BBC, CNN och en lång rad andra nyhetskana-ler av olika slag.Den socialdemokratiska mediepolitiken var somen enda motbok. Man var emot frihet i radio, reklam iradio och TV och möjligheten att på det viset skapaförutsättningar för en mångfald.Nu har man klarat av dessa steg därför att Social-demokraterna har tvingat att ge sig både inför detpolitiska trycket och inför den tekniska utvecklingen.Men enligt betänkandet finns det oerhört mycket kvaratt göra. är det ett faktum att vi har engigantisk maktkoncentration inom medierna i form avett fåtal företag som mer eller mindre direkt styrs avpublic service, av den statliga verksamheten som pådet viset minskar utrymmet för mångfald och för denvitalitet som kan komma om man öppnar upp ytterli-gare.Det är av den grunden som vi moderater tillsam-mans med andra går emot EU-direktivet som innebäratt man ska ha en kvotering av program beroende påvilken nationalitet de har. Det strider fullständigt motden fria kulturen, den fria synen på människors egenmöjlighet att välja och forma, och också friheten attlåta olika kulturyttringar leva av den kraft som de fåri mötet med publiken.Det är av det skälet som vi har en reservation somheter Grundläggande principer och former för pro-gramföretags verksamhet, som just talar om att statenska ha en begränsad roll för att skapa största möjligafrihet för olika aktörer och för de enskilda männi-skorna i samhället. Och det är av det skälet som vi haren reservation som heter Rikstäckande kommersiellradio, som handlar om att vi nu vill gå steget vidareoch på samma sätt som man har gjort inom televisio-nens område öppna upp för en valfrihet och en mång-fald när det gäller nationell radio.Jag vill yrka bifall till reservation 1 och stödersjälvfallet alla andra reservationer med moderaterbakom, men inskränker mig till att yrka bifall till justden.Jag tänker uppehålla mig vid detta med den friaradion. Jag skulle vilja ställa en fråga till majoritetensföreträdare när det gäller nationell radio. Ni var emotfrihet i etern när det gällde TV. Ni var emot reklam iradio och TV. Ni försvarade monopolet med motivetatt det var bättre att andra fick välja och att statenhade kontroll över programutbudet. Och ni är i dagemot en nationell mångfald när det gäller fria radio-sändningar.Ni tillåter det som vi drev igenom , nämligen privata lokalradiostationer, men sägeratt det inte är så bra därför att det inte är bra programoch att de inte blivit som ni skulle vilja ha dem ävenom publiken lyssnar på dem. Men ni är emot att pub-liken får en möjlighet att ta ställning till flera olikaradiostationer som därigenom skulle kunna erbjudabredare utbud när det gäller nyheter. Jag tycker att detär rätt rimligt att man i ett fritt och öppet samhälle sertill att man har en så bred och mångfaldig nyhetsför-medling som möjligt.Ni är emot att man har en nationell konkurrensoch mångfald när det gäller radiokanaler, när detgäller kulturutbud och allting annat som radion kange. Ni säger ofta att det är av omsorg om radion somni vill ha detta faktiska monopol, för det är ett mono-pol, herr talman, som vi har för nationell radio. Det ärden sista resten i det socialdemokratiska monopoltän-kandet.Jag skulle vilja ställa frågan: Varför är ni emotfrihet i etern när det gäller nationell rikstäckanderadio? Varför ska inte människor få välja mellan olikaradiokanaler? Varför ska vi inte kunna ha den mång-fald inom radion som vi delvis har kunnat få inomtelevisionen?Var det så hemskt att vi fick ? Är det såhemskt att vi har ? Är det så fel att det finnsTV 5? Är det illa att förnyade debattprogram-men inom sitt område? Är det så fel att vi har andranyhetskällor inom de här kanalerna än det som engång var det gamla monopolet?Herr talman! I ett fritt och öppet samhälle måsteman alltid se till att de grundläggande idéerna omfrihet utvecklas i takt med den nya tekniken och denya möjligheter som finns. har vi en gigantiskmaktkoncentration inom etermedierna. Och harvi en möjlighet att öppna upp detta område och där-med också få mer av mångfald och mer av möjlighe-ter.Jag vill yrka bifall till de grundläggande principeroch former för programföretags verksamhet sompräglas av frihet och av respekt för publiken, somkommer till uttryck i reservation 1.Jag vill ställa frågan till majoritetens företrädare:Varför bekämpar ni fortfarande friheten i etern? Vardet så fel att ni gav er ? Vore detinte lika bra att ni gav upp försvaret av det sista mo-nopolet genom att öppna upp för en fri radio?Anf. 168 ():Herr talman! Fria medier är en hörnsten i ett libe-ralt samhälle. Medierna ska vara självständiga i för-hållande till den politiska makten. Medielandskapetska präglas av mångfald. En mängd fria aktörer skages möjlighet att höras och ges utrymme att verka.Tyvärr finns det åtskilliga exempel på hur dessagrundläggande principer inte respekteras av den nu-varande mediepolitiken.Vi har ett omodernt presstöd som snarare än attstå för nytänkande och utveckling bidrar till att beva-ra föråldrade strukturer. Nya medier som exempelvisanvänder sig av Internet får inte tillgång till det somen exklusiv skara tidningar genom goda politiskakontakter har lyckats tillskansa sig.Vi har en regering som för inte så länge sedan för-sökte driva igenom en lag mot mediekoncentrationsom stod i strid med viktiga yttrandefrihetsrättsligatankar och som först efter mycket hård strid drogstillbaka.Vi har detaljerade krav på mycket av den reklamsom får sändas i radio och TV. Vi har EU-regler somställer krav på en viss sammansättning av TV-bolagens program, exempelvis att de ska utgöras aven viss andel europeiska program. Det är en linje sombackas upp av regering och utskottsmajoritet.Vi har en radio- och TV-politik som antingen gårut på att komma med så många pekpinnar som möj-ligt eller är hopplöst gammaldags.Regeringens framlagda proposition omdigital-TV är en tydlig illustration av hur regeringenvill styra och ställa i sådant som människor borde fåbestämma själva, för regeringens digital-TV-satsningär ingenting annat än ett dunderfiasko. Tyvärr verkardet vara viktigare att rädda kulturministerns prestigeän att rädda skattebetalarnas och medborgarnas peng-ar.Nej, herr talman, det behövs en ny mediepolitikför . Vi behöver tidningar som kan stå för sigsjälva, utan att tvingas ta hjälp av snedvridande statli-ga stöd och allmosor. invånare vet självabäst vilka tidningar de vill eller inte vill läsa. Detbehöver inte staten tala om för dem. Presstödet bördärför kraftigt reduceras. Om staten av något skälskulle vilja förbättra tidningarnas ekonomiska situa-tion, kan det ske genom generella åtgärder, exempel-vis och kanske företrädesvis genom sänkta skatter.Det behövs ett rejält nytänkande inom radio- ochTV-politiken. har varit pionjärer iarbetet med att skapa en fri radio och TV i vårt land.Det har inte minst handlat om synen på en friare eta-bleringsrätt och synen på reklam. Det är landvinning-ar som var omstridda när de genomfördes. Blandannat var Socialdemokraterna mycket kraftiga mot-ståndare. Men det är landvinningar som fram-står som självklara och som få vill riva upp.Nu gäller det att i takt med den snabba tekniskautvecklingen också förnya och utveckla synen påpublic service. slår vakt om public ser-vice. Det behövs offentliga satsningar på "smalareproduktioner inom radio och TV", produktioner sompå kort sikt inte alltid är kommersiellt gångbara. Mendet nuvarande sättet att finansiera public serviceframstår som väldigt gammalmodigt. Att betala för äger en TV-apparat exempelvis är knappastrelevant längre, eftersom det går att se på TV viadator eller via mobiltelefon. Det finns egentligeninget skäl till att behålla den apparatskatt som dagensTV-licens utgör. Dessutom är det inte det mest effek-tiva stödet till public service att samla de kanaler somsatsar både på kvalitetsprogram och på lekprogramsom lika väl hade kunnat bekostas med privata medel.Begreppet "kanal" kommer att urholkas i takt medatt alltfler konsumenter i den digitala miljö som vilever i sätter ihop och komponerar sin egen TV-eller radiotablå. Inte heller är det önskvärt att finansi-era public service-program via skatten eller reklam,eftersom public service måste vara opartisk och där-med oberoende av såväl stat som kommersiella kraf-ter.Därför vill skapa fristående stiftelsersom finansierar public service-program. Vilket slagsbolag som helst ska kunna ansöka om medel frånstiftelserna, också kommersiella aktörer.Stiftelserna ska vara självständiga och kunna fi-nansiera kvalitetsprogram inom olika kategorier.Stiftelserna får sina resurser från fonder som får ettstort eget kapital dels genom att staten gör en en-gångsöverföring, dels genom årliga tillskott. Den härengångsöverföringen skulle exempelvis kunna kom-ma från försäljning av statliga företag.I samband med att digital-TV-propositionenframöver kommer att behandlas kommer Folkpartietän närmare att utveckla tankarna kring en ny medie-politik. I det korta perspektivet väljer vi att reserveraoss till förmån för mindre inskränkande reklamreglerför radio och TV, för ett avskaffande av EG:s TV-direktiv, för mildare och avvecklade koncessionsav-gifter för kommersiell lokalradio och för TV samt förett kraftigt reducerat presstöd.Jag står självfallet bakom samtliga Folkpartietsreservationer men för att vinna tid nöjer jag mig medatt endast yrka bifall till reservation 14.Anf. 169 ():Herr talman! Den yttre mångfalden innebär ju attmedierna kan spegla den mångfald och de olikhetersom existerar i samhället. Genom den inre mångfal-den kan medierna också ge plats för olika åsiktsrikt-ningar och idéer som finns i samhället inom ramenför det enskilda egna mediet.Den yttre mångfalden inom massmedieområdet ärett mycket viktigt medel för att nå målet att genomden fria åsiktsbildningen bidra till att främja demo-kratin i . Det finns en klar risk för att en mins-kad yttre mångfald också kan medföra en minskningav utbudet av åsikter. Konkurrensen mellan fleramedier bidrar i sig till en fruktbar åsiktsbildning ochförmodligen också till att den så kallade inre mång-falden ökar. Förhoppningsvis borde det i alla fall varaså.Herr talman! Den expansiva medieutvecklingenhar flera fundamentalt positiva sidor som genom sinkraft kan spränga det centralistiska överhets- ochförmyndartänkande som präglat under år-hundraden. Fråga gärna mig: Jag har varit medlem iKristdemokraterna . Vi drabbades under årti-onden av det monolitiska överhetsföretag som kalla-des för och som inte tycktes levaupp till begreppen "allsidighet", "opartiskhet" och"relevans". Där kan man säga att den konkurrenssitu-ation som har inträffat oerhört klart har förbättratmöjligheterna för olika grupper att göra sig hörda.Massmedierna är på samma gång en aktör och enarena. Massmedierna har sina egna regler, beteendenoch effekter. Kampen om uppmärksamheten handlarom närvaro i medierna. Det inser alla politiker somhar ett överlevnadsbehov.I en tidigare debatt om tryckfrihets- och yttrande-frihetsfrågor tog jag upp problematiken med drama-turgin i medievärlden. Jag ska inte här och fördju-pa mig mer i den debatten. Men, herr talman, jag villpåpeka att i arbetet med att hävda den enskildes in-tegritet och värdighet, och för den delen även företagsoch organisationers, borde förradio och TV ha en viktig uppgift att fylla. Den bordei sitt arbete vara ett värn mot mediesamhällets avigsi-dor.Det har ibland riktats befogad kritik mot med hänvisning till att nämnden ru-tinmässigt och utan närmare analys tycks avfärda endel anmälningar och kränkningar. Det är allvarligt omlag och sändningstillstånd uppställer krav på opar-tiskhet, saklighet, allsidighet, granskning och relevansoch nämnden sedan underlåter att ta hänsyn till såda-na kriterier i sina bedömningar av anmälda program.Det är nämligen nämndens uppgift att ta hänsyn justtill sådana kriterier i sin bedömning.Herr talman! Det är viktigt att statliga myndighe-ter seriöst ägnar sig åt det som de är tillsatta för attsköta. Annars har de ingen uppgift. Det finns en riskför att granskningen leder till av-trubbning vid de olika bedömningarna och till scha-bloniseringar. Därför borde det nu vara dags att ge-nomföra en allsidig och relevant utvärdering avGranskningsnämndens verksamhet. Det gläder migatt och nu ställer sig bakomdetta krav på utvärdering.För övrigt skulle jag nog vilja säga att det relevan-skrav som jag nämnde tidigare borde bli ännu tydliga-re för public service-kanalerna i det kommande sänd-ningstillståndet, men det är förmodligen en fråga förden radio- och TV-beredning som är på gång.Herr talman! Presstödet har betytt mycket förmångfald i opinionsbildning och för övrig publicistiskmångfald. Vi tror att det kan komma att bli så påstruktursidan, dels beroende på annonssidan, delsberoende på förändrade krav hos läsarna, att presstö-det fasar ut sig självt genom att sam-verkan och fusioner av olika slag uppstår. Det är våruppfattning att statsmakterna bör stödja sådanastrukturförändringar i syfte att vi ska få en livskraftigdagspress.Det är nu pressituationen utreddes,och eftersom en dramatisk förändring av mediesitua-tionen skett är det nog dags att rege-ringen låter en parlamentarisk utredning granskapresspolitiken.