prot · GQ0973 · 2003-03-18 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2002/03:73Tisdagen den 18 marsKl. 14.00 - 16.3418.00 - 18.45Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 11 och 12 mars.2 § Anmälan om återtagande av plats i riksda-genTalmannen meddelade att ()återtagit sin plats i från och med den16 mars, varigenom uppdraget som ersättare upphörtför § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 2002/03:224Till riksdagenInterpellation 2002/03:224 av () om gemensamma operationer och tolkningen avOttawakonventionenInterpellationen kommer att besvaras tisdagen den25 mars 2003.Skälet till dröjsmålet är utlandsresor.Stockholm den 13 mars 2003UtrikesdepartementetAnna LindhInterpellation 2002/03:228Till riksdagenInterpellation 2002/03:228 om idrottskonto frånGunilla Tjernberg (kd)Interpellationen kommer att besvaras den 8 april2003.Orsaken är utlandsresa samt andra externa enga-gemang.Stockholm den 12 mars 2003FinansdepartementetBosse Ringholm4 § Svar på interpellation 2002/03:178 om kva-liteten på svensk forskningAnf. 1 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag ämnar vidta för att förhindra att kvalite-ten på svensk forskning försämras och om jag kom-mer att utvärdera i vilken grad doktorandreformenkan ha påverkat kvaliteten på svensk forskning.Svensk forskning håller hög kvalitet. I förhållandetill sin storlek är en av världens största pro-ducenter av vetenskaplig kunskap. Svenska artiklarciteras också oftare än världsgenomsnittet, även omandra länder inom vissa områden knappar in påsvensk forsknings försprång.För att utveckla kvaliteten på svensk forskningökar regeringen anslagen tillforskning och forskarutbildning med ca 1,5 miljarderkronor. Härigenom tillförs lärosätena och de statligaforskningsfinansiärerna nya medel för att bedriva ochstödja forskning och forskarutbildning av hög veten-skaplig kvalitet. Bland annat höjs anslaget till detforskarstyrda med ungefär 30 %.Forskningsråden fördelar medel efter en kvalitetsbe-dömning av inkomna ansökningar gjord av aktivaforskare. har dessutom fått ett upp-drag att utarbeta en strategi för hur rådet kan ge tydli-gare stöd till starka forskningsmiljöer, ett uppdragsom redovisats. Genom att råden tillförs yt-terligare medel och ökar stödet till de starkaste forsk-ningsmiljöerna kan kvaliteten på svensk forskninghöjas ytterligare.För att klara det förestående generationsskiftetinom svensk forskning och den ökande efterfrågan påforskarutbildade görs ökade satsningar på forskarut-bildning. fördubblades det årligaantalet forskarexaminerade i , och regeringensambition är att fördubbla examinationen även underde kommande tio åren. Utbyggnaden av forskarut-bildningen har bland annat inneburit att andelenkvinnor ökat. Det är viktigt att denna positiva ut-veckling fortsätter och också avspeglar sig på fors-karkarriärens alla nivåer.Kvaliteten på den svenska forskarutbildningen ärgod, och regeringen arbetar för att höja den ytterliga-re. Bland annat ges ett stöd om sammanlagt 214 mil-joner kronor till 16 forskarskolor. Som en uppföljningav det ökade antalet examinerade doktorer görs äveninsatser för rekrytering av unga forskare till fortsattforskning inom högskolan om sammanlagt 110 mil-joner kronor. I uppdrag att regel-bundet kvalitetsgranska all högre utbildning ingårockså att granska all forskarutbildning.Den 1 april 1998 trädde nya regler i kraft avseen-de forskarutbildningen, vilket innebär att den somantas till forskarutbildning ska ha någon form avtryggad studiefinansiering och få handledning samten individuellt uppställd studieplan så att det är möj-ligt att avsluta utbildningen inom ramen för fyra årsheltidsstudier eller deltidsstudier. En grund-tanke bakom de nya reglerna var att effektiviseraforskarutbildningen och öka rättssäkerheten för dok-toranderna. Regeringen menar att forskarutbildningenär en utbildning och ska ses som just en sådan.Den 5 december 2002 tillsatte regeringen en sär-skild utredare med uppgiften att se över vissa frågorrörande forskarutbildningen och perioden efter dok-torsexamen. Utredaren ska bland annat analysera ochutvärdera handledningens och handledarens roll ochfunktion samt granska effekterna av de förordnings-ändringar för forskarutbildningen som genomfördes1998.I syfte att öka effektiviteten och genomströmning-en i forskarutbildningen ska utredaren bland annatanalysera och föreslå eventuella förändringar av dessstyrning och resurstilldelning och lämna förslag tillhur forskarskolor kan användas och utvecklas. Vidareska utredaren kartlägga perioden efter doktorsexamenoch analysera yngre forskares möjligheter till merite-ring och karriär. Jag är övertygad om att resultaten avdenna utredning kommer att vara av stor betydelse fördet fortsatta arbetet med att utveckla och stärkasvensk forskning.Anf. 2 ():Herr talman! Tack så mycket. Jag håller med ut-bildningsministern om att svensk forskning har högkvalitet. Det är naturligtvis någonting som vi somsvenskar kan känna en viss stolthet över. Men det ärdå också viktigt att inse att det faktum att vi just nuhar hög kvalitet på forskningen inte är en garanti föratt vi för all evighet ska ha det. Det finns flera ten-denser som pekar mot att kvaliteten är på väg attförsämras. Bland annat är det citering av svenskauppsatser. Det får vi veta från olika håll. Jag lästebland annat en utredning från somheter Lika och olika och som är en jämförelse mellanhögre utbildningar i de nordiska länderna. Där serman att just citeringsfrekvens på svensk forskningminskar, medan den faktiskt i stor utsträckning ökarvad gäller och Danmark.Då kan man ställa sig frågan: Varför? Varför servi denna utveckling?Jag tror att jag, efter att av och till habefunnit mig i det svenska högskole- och universi-tetsväsendet, kan peka på ett par klara och tydligatrender.Den ena är det kraftigt ökade beroendet av externfinansiering. Då är det stora problemet egentligen inteatt finansieringen är extern, utan att den är kortsiktig.Det leder till två saker. Bland annat blir trycket på attpublicera väldigt hårt. Det finns ett uttryck inomakademierna: Publicera eller dö. Till viss del är detbra att det ligger ett tryck på att publicera, för icke-publicerad forskning finns egentligen inte. Men omtrycket blir så stort att man väljer forskning som drivsframåt och där man säkert vet att man får resultatetpublicerat i stället för nyfikenhetsbase-rad forskning där man inte är säker på att få fram ettresultat och där det inte tar att få fram detutan kanske , finns det en risk att den riktigtnyskapande forskningen, som är den som blir mestciterad, inte bedrivs.Det ena är alltså trycket på att publicera. Att manhar mycket publikationer gör att man har större chan-ser att få anslag.Det finns en annan tendens. De korta anslagsti-derna gör att två personalkategorier inte ökar i sammatakt som andra personalkategorier inom universiteten.Det är teknisk personal, laboratorieassistenter, och detär seniorforskare. Vi ser en kraftig minskning avantalet teknisk personal, som just kan bedriva denforskning som är lite mer äventyrlig.Jag ser att tiden drar i väg. Jag tänkte senare ställaen fråga om doktorandreformen. Jag tror att dokto-randreformen i sig också har en tendens att göra attjust den äventyrliga forskningen inte bedrivs i denomfattning som krävs.Anf. 3 Utbildningsminister ():Herr talman! Det var ett intressant inlägg av Ma-rie . Jag anar att kanske hållerpå att förändra sin forskningspolitik. För första gång-en på mycket länge hör jag någon tala om just dennyfikenhetsstyrda grundforskningen, som jag verkli-gen har arbetat för att lyfta fram både i debatten ochgenom att ge mer resurser.Det är en sådan skillnad , då MarieWahlgren säkert jobbade på någon högskola och dåFolkpartiet aktivt drev fram stiftelser med uppdrag atttillsammans med näringslivet bedriva forskningspro-jekt som var nyttiga och skulle ge ekonomisk tillväxtpå kort sikt - stiftelser där forskarna inte hade någotinflytande, utan det var skyddat från forskarnas in-flytande. Därför välkomnar jag den här förändringen iattityd.Regeringen har på många sätt lyft fram just fors-karstyret som viktigt för kvaliteten. ,med en 30-procentig ökning av resurserna, är lag-stadgat forskarstyrt. Jo, av det skälet att detbara är forskare som kan avgöra vetenskaplig kvalitet.Den värderingen kan vi inte göra med politiska besluteller med näringslivsbeslut, utan det kan just baraforskare.Marie pekar på att ligger bratill, och det är riktigt. Vi ligger fyra i världen när detgäller citerade artiklar. Vi ligger i topp i världen närdet gäller produktion av vetenskaplig kunskap.Men sedan pekar på en oroandetendens. Det är riktigt att det har funnits en svag ten-dens till minskning i citeringsindexet, men den sked-de framför allt . Till exempel pekar OllePersson i sin rapport, som kom , på just detta.Under den senaste perioden ser vi snarare en svagtendens uppåt när det gäller de mest citerade artiklar-na, om vi tittar bara på de som allra mest tilldrar siguppmärksamhet från vetenskapliga kolleger. Det kanha att göra med de satsningar vi nu gör på grund-forskningen, på den nyfikenhetsstyrda och på deninomvetenskapligt betingade forskningen. Detta är iskarp kontrast kortsiktighet och förtjus-ning i stiftelser bortom forskarnas kontroll.Jag menar att externfinansiering i den meningenatt forskarna själva har kontroll över externfinansie-ringen, det vill säga forskningsråd, är en viktig driv-kraft för att ytterligare stärka kvaliteten. Är det någotsom kännetecknar de fyra främsta länderna i världen,, , och - är påväg upp men ligger fortfarande efter - så ärdet att alla har mycket tunga externa forskarstyrdafinansiärer som bidrar till att lägga en mycket högkvalitetsribba och därmed driver kvaliteten i forsk-ningen. Detta ska naturligtvis balanseras av fakultets-anslag som finns i tillräcklig omfattning för att manska ha en möjlighet att också internt inom högskolanbedriva forskning. Men den kvalitetsgranskning somforskningsråden gör är en viktig del av nyfikenhets-styrd forskning. Det är ett missförstånd att tro attforskarstyrd forskning i form av beslut som fattas iforskningsråden medför kortsiktighet och nyttokrav.Om forskarna själva har den i sin hand stimulerar dettill långsiktig grundforskning med högsta vetenskap-liga kvalitet.Jag kommer att arbeta hårt för att skapa förutsätt-ningar för att ytterligare stärka vår position i världen.Och jag välkomnar om har drabbats av eninsikt om att det är viktigt med en fri grundforskningoch med resurser för den.Anf. 4 ():Herr talman! Utbildningsministern har en förvån-ansvärt god förmåga att se förändringar i politikensom i alla fall inte jag kan se. Jag är i och för sig ny iriksdagen, men jag har av förklarliga skäl följt Folk-partiets forskningspolitik under en ganska lång tidoch också känt mig ganska nöjd med den forsknings-politik vi har bedrivit.När vi valde att göra om löntagarfonderna till justforskningsstiftelser var det tänkt att de skulle varakomplement och inte, som faktiskt hände under Soci-aldemokraternas tid, att de pengar som man lade påstiftelserna sedan skulle försvinna åt andra håll i sy-stemet.Jag tycker att det är bra att det finns en mix avolika finansieringsformer och att det finns ett värde iatt ha en viss grad av externfinansiering. Men jag seratt har vi inte det som ministern pratar om,nämligen en balans mellan fakultetsanslag och externfinansiering. Jag kommer från den del av forsknings-världen som kanske är allra mest utsatt för dessaobalanser, nämligen från den tekniska fakulteten. är av vår forskning finansieradmed externa medel. Det betyder att denna forskning iprincip tar över även fakultetsmedlen. Som vi alla vetär ju forskning sällan fullt ut externt finansierad, utanman måste ofta balansera och plocka in en hel del avinterna fakultetsmedel för att finansiera bland annatforskarhandledning. Ministern är säkert lika medve-ten som jag om att antalet forskarstuderande ochvanliga studerande i systemet har ökat markantmycket mer än antalet seniorforskare, vilket gör attdet blir en obalans.Jag har läst en del rapporter där det talas om att ca50 % av en professors tid ska gå till egen forskning.Jag har inte i forskarvärldenträffat en professor som ägnar av tiden åt egenforskning. Han eller hon, för jag träffar rätt mångakvinnliga också, ägnar tiden åt forskarhandledningoch att söka pengar. Så är systemet.Det svenska systemet är oerhört beroende av sinadoktorander för att få fram en hög och god kvalitet påsin forskning. Framför allt kravet som har drivitsganska hårt från bland annat Socialdemokraternassida, att man ska bli klar med sin forskning ,gör att en handledare inte kan tillåta doktorandernaatt gå in i projekt där det finns just risk att man intefår säkra pek. Det gör i sin tur att nyfikenheten, att gåut i lite okänd terräng forskningsmässigt, minskar.Sedan säger ministern att det framför allt var un-der 80-talet som citeringsfrekvensen minskade. Menpå den figur som fanns i den rapport som jag citeradeser linjen ut att vara ganska så rakt pekande nedåtkontinuerligt från någonstans till1999. Jag har inte de senaste två årens siffror, så jagfår väl hoppas att ministern har rätt i att det gick upp-åt då.Anf. 5 ():Herr talman! Det är glädjande att det tydligenfinns en god samsyn och att utbildnings- och forsk-ningsminister talar för betydelsen av forskningi samhället och också berättar att det har tillskjutitsmedel. Det tycker jag är en alldeles utomordentligutgångspunkt för fortsatt diskussion.Problemet är att trots denna tillförsel är det för literesurser i svensk forskning i förhållande till behovet.Omvärlden har inte stått stilla, så när vi jämför gör videt gärna med vad som har varit i . Men det ärviktigt att jämföra med hur omvärlden har det.Ser man till exempel på tekniken visar det sig attFinland, som ju är ett betydligt mindre land än Sveri-ge, har i fasta pengar mer resurser för forskning änvad har. Då är det inte så konstigt att vi irelation till har ett avtagande citationsindex.Det gläder mig också väldigt mycket att utbild-ningsministern talar för öppenhet, kvalitet och kon-kurrens. De vetenskapliga kvaliteterna är ju absoluten basfunktion för framtiden.Problemet är också det som be-skriver, nämligen att för öppenhet och för konkur-rensutsatt anslagstilldelning förutsätts motfinansie-ring i nästan samtliga fall, vilket i sin tur förutsätterfria resurser i form av basfinansisering och anslag tillinstitutionerna. Där är det alltså alldeles otillräckligt.Det finns olika sätt att räkna på detta. säger att det går åt 3 miljardertill grundforskning och 3 miljarder till grundutbild-ning för att komma i fatt den relativa nivå som vi harhaft tidigare. Det är naturligtvis en partsinlaga, mendet säger någonting om hur läget är.Man kan också ta del av vad till exempel de re-spekterade rektorerna skriver: Det är en katastrof för oss ochhela teknikområdet.Trots tillskottsresurser är det otillräckligt. Därförhar vi från vårt parti som en markering i alla fall lagtmer pengar än regeringen på forskning och högreutbildning i vårt budgetförslag som tyvärr inte rösta-des igenom här i kammaren.Om vi nu utgår ifrån version av attdet är viktigt med öppen konkurrens kan man inteundgå att dra sig till minnes en artikel som nyligenpublicerades i där Forskningsrådetför arbetsliv och socialvetenskap nagelfars. Det fram-går där med ganska tydlig bevisföring att man tycksha frångått kvalitetskraven och gått på någon sortspolitisk bakgrund i sin anslagstilldelning. Man harnämligen räknat ut att sannolikheten för att i skulle kunna ta allasina tre ansökningar och få dem godkända skulle varamotsvarande 0,0022, det vill säga en gång på 454. Dåhör det till saken att de som står bakom dessa ansök-ningar inte placerar sig högt i just den här konkur-rensutsatta delen i citation index och internationellpublicering. Då undrar jag vad forsknings- och ut-bildningsministern har för syn på förarbetsliv och socialvetenskap och om det finns anled-ning att fundera på detta ärende eller inte.Anf. 6 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag vet inte om kammaren lämparsig för den typ av visualiseringar som jag nu tänkerge mig på. Om vi har tagit det muntligt först tar jagdet nu i tabellform, vilket är min hemmaplan somnationalekonom. Här kan man se utvecklingen avciteringsindex, som jag kan visa för interpellanten.Fallet är väldigt litet. Men det lilla fall som finns skerunder 80-talet. Sedan sker det en stabilisering - somjag tänker visa för talmannen - . Ochdet finns tecken som tyder på att det vänder nu i bör-jan av . Jag är den första att oroa mig om viskulle få ett fall när det gäller kvaliteten i svenskforskning. Jag har tagit intryck av utvecklingen under80-talet och , som ju framför allt underden regering då fick chansen att ha infly-tande över forskningspolitiken satsade på det somMarie tycker är ett bra komplement. I stäl-let för att stärka fakulteterna och i stället för att stärkaforskningsråden passade man på att skapa stiftelsermed en ganska kortsiktig strategi och utom kontrollför forskarna. Det var vad man gjorde när man fickchansen. Och jag tror inte att det i praktiken är an-norlunda om man får chansen igen.Jag är glad att , som är en brabit bakom oss, är på väg uppåt. Det tycker jag ärroligt för , och det är roligt att de har tagitSverige som ett exempel när det gäller att bedriva enforskningspolitik som gör att de också kommer upp idessa tabeller, och de är mycket välkomna. Men omvi ska ligga kvar bland de fyra fem bästa i världen närdet gäller citeringsindex kommer det att krävas fort-satta satsningar på forskning. Det kommer också attkrävas fortsatta satsningar på ochandra forskningsråd som just genom konkurrensen,där forskarna mäts mot varandra, och där man värde-rar varandras insatser, driver kvaliteten framåt. Detska balanseras med bra fakultetsanslag. Men det äringen tvekan om att de länder som är allra bäst i värl-den har mycket aktiva och starka forskningsråd. USAär ett sådant exempel där externfinansieringen fortfa-rande ligger vida över det som vi är i närheten av iSverige, och där konkurrensen också blir benhård i denationella forskningsråden.Jag skulle vilja att vi kunde sprida det här tanke-sättet som kännetecknar och till övrigaEuropa, så att vi också i kunde ha ett europe-iskt forskningsråd som sätter ribban ytterligare litehögre, så att våra svenska forskare kan mäta sig medde allra bästa europeiska forskarna. Det tror jag är braför vår konkurrenskraft.Vi kanske börjar få en insikt i det borgerliga lägretom grundforskningens roll, den fria sökandens rolloch nyfikenheten som drivkraft. Det skulle vara väl-digt välkommet eftersom vi då kan samlas brett ikammaren kring en strategi för att stärka svenskgrundforskning.Jag ser fram emot att göra ytterligare insatser pådetta område. Just nu är vi inne i ett program medökningar på 1 ½ miljard. Det kommer att behövasännu mer i framtiden.Forskarutbildningen är av mycket sent märke. Detär därför svårt att hävda att nedgången berodde på förändringar i forskarutbildningen1998. Men den måste följas upp noggrant. Jag hoppasatt det ska ha positiva konsekvenser. Och man måsteha ett öppet sinne. Därför har vi en utredning som seröver forskarutbildningen och värderar den reformen.Jag hoppas att den utredningen också kommer medgoda förslag till hur vi ytterligare ska stärka svenskforsknings kvalitet. Hos oss i vår tradition är nämli-gen doktoranden mycket viktig också för produktio-nen av vetenskaplig kunskap med professorn somhandledare.Anf. 7 ():Herr talman! Eftersom vi är inne på grafer kan jagsäga att jag som naturvetare också är glad i grafer ochvan vid overheadapparater och alla möjliga tekniskahjälpmedel. Här har jag en graf, och där pekar detnedåt . Jag lämnar den till talmannen. Hanär docent, så han är bra på grafer han också.Vi kanske ska gå tillbaka till allvaret, eftersomdetta kanske också trots allt är allvar.Jag håller med om att en nedgång i citeringsindexknappast kan skyllas på doktorandreformen. Oron ifråga om doktorandreformen kommer inifrån. Denkommer från dem som arbetar i universitetsvärldenoch som ser dessa tendenser att man oroligt sneglarpå tidslängder och finansieringslängder.Jag har absolut ingenting emot Vetenskapsrådet.Jag tycker att det i grunden är bra att man har ettvetenskapsråd som är forskarstyrt. Jag tycker dock attdet är problematiskt att man har en tendens från poli-tikerhåll att i alltför stor utsträckning dela in i snävaområden vad man ska satsa på och på så sätt styraforskarrådet. Jag är också orolig över att balansenmellan extern finansiering och fakultetsanslag är fördålig. Det är därför som har drivit ganskahårt att man ska öka fakultetsanslagen.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 2002/03:192 om lä-rarbehörighet och WärnerssonpengarnaAnf. 8 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat mig om jagavser att vidta några åtgärder mot bakgrund av attregeringens personalförstärkningsresurser enligt stati-stiken riskerar att fördelas på ett sätt som bidrar till attandelen obehöriga lärare ökar.Som mycket riktigt påpekar är bådelärarkompetens och antalet lärare viktiga för elever-nas resultat. Det sista gäller särskilt för de elever somhar svårast att nå skolans mål.Under början av 1990-talet minskade resursernatill skolan och antalet lärare och övrig personal mins-kade. Detta ledde till en ökad arbetsbelastning ochsvårigheter att leva upp till de mål som anges i läro-planerna och andra styrdokument. Regeringen före-slog i budgetpropositionen att ett statsbidragtill personalförstärkningar i skola och fritidshemskulle införas. Stödet har tillsammans med andraåtgärder för att förbättra kommunernas ekonomi bi-dragit till att antalet lärare åter ökat i skolan.Målet med bidraget är att öka personaltäthetenoch tillföra skolan 15 000 lärare och andra specialis-ter i syfte att höja andelen elever som når målen. Detär kommunerna och skolorna själva som avgör vilkenpersonal som behövs för att på bästa sätt öka målupp-fyllelsen. Bidraget är frivilligt för kommunerna, menen förutsättning för att få del av det är att det användstill att öka personaltätheten i skolan. Stödet /02 och kommer successivt att ökas till 5miljarder kronor /06.Under det första läsåret tillskapades drygt 2 800heltidstjänster med hjälp av bidraget. Av dessa varden absoluta merparten lärare. Även om stödet ger ettväsentligt tillskott av personal påverkar det bara enmindre del av det årliga rekryteringsbehovet. Totaltutlystes ca 20 000 lärartjänster . Frågan om be-höriga lärare kan därför inte ses isolerat för dettabidrag.Regeringen har reformerat lärar-utbildningen och kraftigt ökat examinationsmålen,framför allt för lärare med inriktning mot senare år.Antalet sökande till lärarutbildningarna är stort. Dethar visat sig inte minst i intresset för den nya lärarut-bildningen. /02 började fler påen lärarutbildning jämfört med läsåret innan. Sedanmitten av 90-talet har inflödet till lärarutbildningarnaökat med . Antalet examinerade lärareökade mellan läsåren 2001/02 och2000/01. Genom de ökande examinationsmålen ochintresset för lärarutbildningen kommer antalet utbil-dade lärare att öka. Jag räknar nu med att effekternaav alla vidtagna åtgärder kommer att bli att andelenbehöriga lärare åter ökar.Självklart är målsättningen att behöriga lärare skaanställas för undervisningen i skolan. Endast ombehöriga lärare inte finns att tillgå får en lärare utanlärarutbildning anställas. Det finns dock anledning atterinra om att många av de icke formellt behörigalärarna ofta har akademiska studier av betydelse förlärararbetet och gör en värdefull insats i skolan.Regeringen har även tagit initiativ till den särskil-da lärarutbildning, , som omfattar 4 000 platserfram till och med .