prot · GR0936 · 2003-11-26 00:00:00 — Det gör vi i ett långt perspektiv, men innan vi når dit är det banne mig så att män får räkna med att avstå makt, avstå inflytande och avstå resurser. Det ska vi prata i klartext om. Är man inte beredd att ta denna konflikt, är man inte heller beredd att ta upp kampen för verklig jämställdhet. 154 () replik: Jag kan hålla med om mycket av det som för fram. På det sättet är det en konflikt svar: ja. Skillnaden är kanske att jag som man är beredd att göra den uppoffringen därför att jag tror att samhället totalt sett tjänar på det i det långa loppet. Det är kanske det som faller tillbaka på mig när jag uttrycker att jag personligen är beredd att ge ifrån mig makt så att det blir mer rättvist i samhället. Det är kanske där skiljelinjen mellan mig och går. Visst är jag beredd att ta den konflikten också här i . Det gäller till exempel förslaget som vi drev igenom att företag ska redovisa könsfördelningen i styrelser. Det var de tre samarbetspartierna som förde fram den frågan. Men det gäller också på det personliga planet. Vid de senaste budgetförhandlingarna mellan , och hade vi två kvinnor med småbarn som förhandlade. Det var inte helt lätt att få förhandlingarna att sluta i rimlig tid därför att våra förhandlare ville hem och ta hand om sina barn. Redan på det lilla planet där det borde vara självklart att sluta jobba fick man ta strid för detta. Det känns väldigt onödigt att även en sådan sak ska förstoras upp i det politiska livet och att det ska behöva bli konflikt kring den. Det borde vara självklart i det svenska samhället att man slutar på normala tider. En kvinna ska inte behöva ta en konflikt om en så självklar sak som att ta hand om sina barn. 155 Statsrådet (): Jämställdhetspolitik är mycket mer än avsaknad av diskriminering. Det är lite farligt och kan till och med vara mycket farligt. Det handlar om ett överordnat förhållningssätt för att synliggöra den könsmaktsordning som finns. Det handlar om att avslöja de fördomar som vi alla mer eller mindre bär på. Och det handlar om att ändra könsrollerna, eller kanske att befria både män och kvinnor från strukturella könsroller. Det här är ett ansvar som vi alla delar. Om varje människa ska ha rätt att vara unik vi säger ofta att varje människa är unik måste vi erkänna att det finns strukturer som ligger över individen och som tvingar in oss i roller. Det är dessa vi måste se och försöka att bryta upp för att helt enkelt komma bortom . Jämställdhetspolitiken har utvecklats och mognat väldigt mycket . Från att ha varit en ganska sidoordnad aktivitet som det delvis var när jag var jämställdhetsminister förra gången finns det nu mitt i politiken. Jämställdhetsintegrering talar vi om , att jämställdhetsaspekter måste komma in överallt där människor berörs, på alla politikområden, , jämt och ständigt. Det är viktigt att vi skaffar oss kunskap om hur politiska förändringar påverkar kvinnor och män, om politiska förändringar faktiskt förändrar eller konserverar skillnader. En del människor har uppfattat det här som att jämställdhetspolitiken har förlorat fokus, att den har blivit otydlig eller förlorat sig i detaljer. Så tycker jag inte att det är tvärtom. Jämställdhetspolitiken har både riktning och bredd, och det tycker jag att debatten på många sätt har visat. Det är också dess styrka. Det är endast så som människors vardag i grunden kan förändras, och det är endast så som könsmaktsordning och ojämställdhet verkligen kan bekämpas. Det här synsättet påverkar självklart också min roll som minister med ansvar för samordningen av jämställdhetsfrågorna. Alla ministrar i regeringen ska vara jämställdhetsministrar inom sina områden. Det är min uppgift att se till att mina kolleger och deras departement verkligen lever upp till detta ansvar. Den skrivelse om jämställdhetspolitiken som regeringen har lämnat till och som vi nu diskuterar återspeglar precis det här breda synsättet, men det måste nu både utvecklas och fullföljas. Vem är det som påstår att vi lever i den bästa av världar, som det sades här tidigare? Ja, inte jag och inte regeringen. Vi har påbörjat på ett på många sätt unikt och mycket ambitiöst arbete för att integrera jämställdheten överallt, men det är långt ifrån färdigt. Redovisningen av genomförda insatser i handlingsplanen visar på många vis den bredd som jämställdhetspolitiken har , att den på många sätt lever, bråkar och växer inom väldigt många politikområden, men det är mycket som återstår. Vi har tagit viktiga steg framåt, men det är väldigt mycket kvar. Hur verkligheten ser ut kan beskrivas på många sätt. Bara några nedslag i verkligheten: Medelåldern för förstföderskor har ökat och är . En majoritet av unga kvinnor har, precis som sade, otrygga anställningar. Gymnasister på de tekniska linjerna är till män och kvinnor. På vård- och omsorgslinjerna är det män och kvinnor. Det obetalda arbetet för dem som är föräldrar till barn är för kvinnor och för män. Föräldraförsäkringens uttag är fortfarande väldigt ojämlikt. tar kvinnorna ut och männen. Det är precis så som formulerade så bra: Hur gör vi pappor till att bli med barn? Löneskillnaderna om de kvarstår. Misshandel är ett stort problem för kvinnor, våld av män mot kvinnor. är på många vis jämställd i matematiken, men precis som någon talare sade: är vi bara tvåa i världen. Det kan ju vara glädjande på många sätt att andra länder nu träder fram, och det är överraskande nog som är världens mest jämställda riksdag. I statliga styrelser och bolag är det någorlunda lika fördelat mellan kvinnor och män, i privata bolag absolut inte. Den här listan kan göras lång. Handlingsplanen ska, vilket också framgår av skrivelsen, uppfattas som ett mycket levande dokument. Nya uppgifter kommer att föras till, och flera uppgifter som ingår i planen måste utvecklas och konkretiseras. Det är det som jämställdhetsarbetet handlar om . Handlingsplanen har, precis som har nämnts, tagits fram i samarbete med och de gröna. Det har varit ett bra och konstruktivt samarbete. Det gläder mig mycket att kunna jobba vidare med det när vi nu ska genomföra och utveckla planen. Jag skulle vilja att jämställdhetspolitiken framöver bedrevs med en ännu mer feministisk inriktning, att man verkligen vågade ta ut svängarna i politiken runt att det råder en könsmaktsordning i samhället, att män är överordnade, att kvinnor är underordnade och att det är denna struktur som måste bekämpas varhelst och närhelst vi möter den. Det här är ju både för kvinnors och för mäns skull, för båda blir vi inordnade i roller. Därför är arbetet med att synliggöra normerna, tycker jag, av strategisk betydelse. Men det är inte bara, som har sagts i debatten, det här breda anslaget som är viktigt utan också att fokusera på några särskilda frågor där det är strategiskt viktigt att komma längre. I skrivelsen finns just fem sådana områden utpekade som jag bara kort vill nämna. Det första handlar om representationen, om jämn fördelning av makt och inflytande varhelst den inte är jämn. Det handlar om att våga sätta upp mål, att våga utvärdera, att redovisa och också ställa krav. Det är ett spännande arbete, milt uttryckt, som pågår i diskussionen om kvotering när det gäller bolagsstyrelserna. Den andra punkten handlar om den väldigt svåra men oerhört viktiga frågan om lika lön för lika och likvärdigt arbete. Där har lagen skärpts, men frågan har mycket riktigt ställts om det räcker, om vi har kommit tillräckligt långt med hur vi kan använda lagar och jämställdhetsplaner. Regeringen ska lämna en handlingsplan om hur vi ska komma åt de orättvisa, ojämlika och ojämställda lönerna. Vad jag vill betona, som också har nämnts i debatten, är att det är oerhört viktigt att stat, kommun, landsting och parterna på arbetsmarknaden formulerar denna handlingsplan gemensamt, för jag tycker att parterna skulle kunna ta ett större ansvar än vad man har gjort . Den tredje punkten handlar om mäns våld mot kvinnor, om prostitution, om handel med kvinnor för sexuellt ändamål, om trafficking, om vårt nationella och internationella arbete för att synliggöra detta yttersta exempel på könsmaktsordning. Jag vill på denna punkt också föra in arbetet mot hedersvåldet och också att våga försvara aborträtten. Den debatten har varit lite slumrande i . Jag tror att vi skulle tjäna på att lyfta upp frågeställningen om rätten till den fria aborten, för den hotas och diskuteras på många håll i världen , också mitt i . Den fjärde punkten handlar om män och jämställdhet, som verkligen betonar att jämställdhet inte är en kvinnofråga utan handlar både om förhållandet mellan kvinnor och män och om ansvaret av männen, som inte minst tog upp. Den sista men mest intressanta frågan på många vis tycker jag är sexualiseringen av det offentliga rummet, som har gått väldigt långt, som beskrev. Det är svårt att värja sig för det som trycker in i varenda por i vårt medvetande , i reklamen, i kommersialismen, i dataspel, i TV-spel, i videor, i musikvideor, i tidningar, i TV, i dokusåpor överallt klistras könsrollerna på. Det är inte bara unga flickor utan också unga pojkar som får sina könsroller definierade ur den här sexualiserade kommersialismen. Jag tror att det är ett väldigt viktigt och mycket strategiskt område att jobba vidare med. Handlingsplanen ska nu utvecklas och genomföras. Det blir ett hårt och spännande jobb, och det ser jag fram emot. Bland annat ska vi inom alla politikområden nu genomföra en jämställdhetsanalys, där både mål och indikatorer för jämställdhetsarbetet ska fastställas. Det är väl på många vis nästa stora steg att faktiskt mäta med indikatorer där ojämställdheten finns inom varje politikområde. , fru talman, är det min avsikt att innan mandatperioden är avslutad också redovisa detta arbete för . Föredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande 2003/04:AU2 Jämställdhetspolitik (skr. 2002/03:140) (forts. 13 §) Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 12 § Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde KU1 Utgiftsområde 1 Punkt 6 (Framtida presstödet) 1. utskottet 2. res. 2 (m) 3. res. 3 (fp) 4. res. 4 (kd) Förberedande votering 1: 40 för res. 3 27 för res. 4 240 avstod 42 frånvarande Kammaren biträdde res. Förberedande votering 2: 47 för res. 2 40 för res. 3 219 avstod 43 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 166 för utskottet 48 för res. 2 93 avstod 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 130 s, 1 v, 20 c, 15 mp För res. 2: 48 m Avstod: 1 m, 40 fp, 27 kd, 25 v Frånvarande: 14 s, 6 m, 8 fp, 6 kd, 4 v, 2 c, 2 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. KU4 Fortsatt giltighet av lagen om brevröstning i vissa fall Punkt 1 Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 2 (Permanentad brevröstning) 1. utskottet 2. res. 1 (m) Votering: 257 för utskottet 49 för res. 43 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 130 s, 40 fp, 27 kd, 26 v, 19 c, 15 mp För res. : 49 m Frånvarande: 14 s, 6 m, 8 fp, 6 kd, 4 v, 3 c, 2 mp SkU1 Anslagen till , kronofogdemyndigheterna och , m.m. Punkt 2 (framtida organisation) 1. utskottet 2. res. 1 (c) Votering: 280 för utskottet 22 för res. 1 5 avstod 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 128 s, 48 m, 39 fp, 25 kd, 25 v, 15 mp För res. 1: 1 s, 1 fp, 20 c Avstod: 1 s, 1 m, 2 kd, 1 v Frånvarande: 14 s, 6 m, 8 fp, 6 kd, 4 v, 2 c, 2 mp Per () anmälde att han avsett att rösta ja men markerats ha avstått från att rösta. Punkt 3 (Vissa gränskontrollfrågor) 1. utskottet 2. res. 2 (kd) Votering: 278 för utskottet 27 för res. 2 1 avstod 43 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 130 s, 49 m, 39 fp, 26 v, 19 c, 15 mp För res. 2: 27 kd Avstod: 1 c Frånvarande: 14 s, 6 m, 9 fp, 6 kd, 4 v, 2 c, 2 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. SoU2 Uppföljning av den nationella handlingsplanen för handikappolitiken Punkt 1 (Målen för handikappolitiken) 1. utskottet 2. res. 1 (m, c) Votering: 236 för utskottet 70 för res. 1 1 avstod 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 130 s, 38 fp, 27 kd, 26 v, 15 mp För res. 1: 49 m, 1 fp, 20 c Avstod: 1 fp Frånvarande: 14 s, 6 m, 8 fp, 6 kd, 4 v, 2 c, 2 mp Punkt 2 (Barn med funktionshinder) 1. utskottet 2. res. 2 (v, mp) Votering: 267 för utskottet 40 för res. 2 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 130 s, 49 m, 40 fp, 27 kd, 1 v, 20 c För res. 2: 25 v, 15 mp Frånvarande: 14 s, 6 m, 8 fp, 6 kd, 4 v, 2 c, 2 mp Punkt 6 (Mätbara mål och kommande uppföljningar) 1. utskottet 2. res. 7 (kd) Votering: 238 för utskottet 27 för res. 7 42 avstod 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 130 s, 48 m, 25 v, 20 c, 15 mp För res. 7: 27 kd Avstod: 1 m, 40 fp, 1 v Frånvarande: 14 s, 6 m, 8 fp, 6 kd, 4 v, 2 c, 2 mp Punkt 8 (Våld och övergrepp mot funktionshindrade) 1. utskottet 2. res. 9 (v, c, mp) Votering: 180 för utskottet 61 för res. 9 66 avstod 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 130 s, 49 m, 1 fp För res. 9: 26 v, 20 c, 15 mp Avstod: 39 fp, 27 kd Frånvarande: 14 s, 6 m, 8 fp, 6 kd, 4 v, 2 c, 2 mp () anmälde att han avsett att avstå från att rösta men markerats ha röstat ja. Punkt 10 (Tillgänglighetsreform) 1. utskottet 2. res. 10 (fp) Votering: 264 för utskottet 41 för res. 10 2 avstod 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 130 s, 49 m, 27 kd, 26 v, 20 c, 12 mp För res. 10: 38 fp, 3 mp Avstod: 2 fp Frånvarande: 14 s, 6 m, 8 fp, 6 kd, 4 v, 2 c, 2 mp och (båda fp) anmälde att de avsett att rösta nej men markerats ha avstått från att rösta. Punkt 12 (Hela resan m.m.) 1. utskottet 2. res. 11 (mp) Votering: 292 för utskottet 15 för res. 11 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 130 s, 49 m, 40 fp, 27 kd, 26 v, 20 c För res. 11: 15 mp Frånvarande: 14 s, 6 m, 8 fp, 6 kd, 4 v, 2 c, 2 mp Punkt 36 (Assistansreformen) 1. utskottet 2. res. 36 (kd, m, fp, c) Votering: 171 för utskottet 136 för res. 36 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 130 s, 26 v, 15 mp För res. 36: 49 m, 40 fp, 27 kd, 20 c Frånvarande: 14 s, 6 m, 8 fp, 6 kd, 4 v, 2 c, 2 mp Punkt 38 () 1. utskottet 2. res. 38 (v, m, kd, mp) Votering: 189 för utskottet 118 för res. 38 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 130 s, 39 fp, 20 c För res. 38: 49 m, 1 fp, 27 kd, 26 v, 15 mp Frånvarande: 14 s, 6 m, 8 fp, 6 kd, 4 v, 2 c, 2 mp () anmälde att hon avsett att rösta ja men markerats ha röstat nej. Punkt 43 (Elöverkänslighet m.m.) 1. utskottet 2. res. 46 (mp) Votering: 287 för utskottet 18 för res. 46 1 avstod 43 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 130 s, 48 m, 40 fp, 23 kd, 26 v, 20 c För res. 46: 3 kd, 15 mp Avstod: 1 kd Frånvarande: 14 s, 7 m, 8 fp, 6 kd, 4 v, 2 c, 2 mp Tredje vice talman () anmälde att hon avsett att rösta ja men markerats ha röstat nej. Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. SoU3 Allmänna arvsfonden och Arvsfondsdelegationens organisation m.m. Punkt 1 (Organisatoriska frågor) 1. utskottet 2. res. 1 (m) 3. res 2 (kd) Förberedande votering: Kammaren biträdde res. 1 genom uppresning. Huvudvotering: 225 för utskottet 49 för res. 1 33 avstod 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 128 s, 38 fp, 25 v, 20 c, 14 mp För res. 1: 49 m Avstod: 2 s, 2 fp, 27 kd, 1 v, 1 mp Frånvarande: 14 s, 6 m, 8 fp, 6 kd, 4 v, 2 c, 2 mp Punkterna 24 Kammaren biföll utskottets förslag. 13 § (forts. från 11 §) Jämställdhetspolitik (forts. AU2) 156 () replik: På många punkter finns det anledning att fundera över vad regeringen egentligen menar. Vi har hört statsrådet lägga ut texten här. Det skulle alltså väldigt mycket handla om att synliggöra frågor. Men jag tycker att man kan se att regeringen haft en väldigt grumlig syn på jämställdheten mellan man och kvinna. Det framgår till exempel när man tar del av kommittédirektiven för kvinnofridspropositionens myndighetsuppdrag ur ett könsmaktsperspektiv som kom . På s. 10 skriver regeringen: En i kvinnofridsreformen är således att se våldet som ett uttryck för mäns överordning. Att endast se till individen innebär att göra våldet mot kvinnofrid till en isolerad företeelse och en privat fråga för enskilda kvinnor och män. Därmed undanrycks grunden för det politiska arbete som krävs för att bekämpa våldet och uppnå jämställdhet. Detta är naturligtvis absurt. Våld är alltid en fråga om att se den enskilde gärningsmannen som brottsling och offret som offer. Ingen ska kunna gömma sig bakom undanflykter, och ingen ska kunna påstå sig inte veta vad som gällde. Framför allt ska ingen kunna säga inför domstolen: Jag slog min fru därför att jag som man är ett offer för den rådande könsmaktsordningen. Detta är precis vad man implicerar genom den här texten. När man tacklar problemen kan man alltså inte göra det som ett uttryck för att det finns män som slår kvinnor av någon annan anledning än att de i grunden har en avskyvärd syn på kvinnor. Jag upprepar vad jag sagt: Varje människa är personligt och individuellt ansvarig för sina handlingar. Den principen kan man under inga omständigheter få lov att rucka på men det tycker jag att man gör när man skriver på det här viset. 157 Statsrådet () replik: Snacka om att ha en grumlig syn på jämställdheten! Jag säger detta apropå att tyckte att regeringen har en oklar och grumlig syn. Mäns våld mot kvinnor är den yttersta formen av den könsmaktsordning som råder i samhället. Om man ska angripa mäns våld mot kvinnor måste man se strukturer. Det handlar inte om att befria någon individ från ansvar, utan det handlar om att se var strukturerna ligger, hur de ser ut och hur man angriper dem. Ser man inte det gör man hela jämställdhetsarbetet till en fråga om individer som springer runt och fattar egna beslut, rätt eller fel. Då bortser man från att vara feminist, och då bortser man från att se vilka strukturer det är som vi talar om. Regeringen har en annan syn än , och det är jag väldigt glad över. Det gäller då inte bara jämställdhetsbrott. 158 () replik: Jag tror att vi är flera i denna kammare som är väldigt glada över att inte har samma uppfattning som regeringen. I alla fall är jag glad över det. Om jag hade haft samma uppfattning som regeringen skulle jag ha varit väldigt långt ute när det gäller synen på rättsordningen. Det är inte så att män slår kvinnor av någon annan orsak än att de har en dålig syn på kvinnor. Det är klart att vi kan stå här och tala om att det finns strukturer när det gäller lönediskriminering eller något annat i samhället. Men i den här frågan får man inte lov att befria män, enskilda individer, från det ansvar som de har. Det gör man om man helt plötsligt börjar tala om att det finns strukturer som tvingar män att slå kvinnor. Det antyder man ju när man, som det står i kommittédirektiven, säger att detta inte ska vara en privat fråga för enskilda kvinnor och män. Det är klart att vi som individer har ett ansvar för våra handlingar, och det är klart att ingen någonsin kan ta ifrån oss det ansvaret. Men det är precis vad jag tycker att regeringen gör när man skriver som man gör. 159 Statsrådet () replik: Jag tror inte att talartiden räcker för att reda ut för vad strukturer, könsmaktsordning och vad mäns överordning och kvinnors underordning faktiskt handlar om. Det handlar inte om att befria någon individ från ansvar, utan det handlar om att förklara och om att kunna angripa och förändra de strukturer som i alla delar av samhället delar in män och kvinnor i en över- och underordning. När regeringen uttrycker att det inte är en privat fråga avses hela frågeställningen om en kvinna skulle kunna undvika att bli slagen hemma om hon betedde sig annorlunda, alltså om hon inte hade så kort kjol, om hon inte brände vid maten eller om hon inte flirtade med någon annan. Det är en fråga om strukturer och makt. Jag tror att enda sättet att angripa frågeställningarna är att göra också mäns våld mot kvinnor till ett exempel på den könsmaktsordning vi har. 160 () replik: Jag vill ta upp en väldigt konkret fråga med statsrådet . Det gäller då förslag om att man inte ska få ha kön som en av beräkningsgrunderna när det gäller i försäkringsväsendet. 161 Statsrådet () replik: Regeringen ställer sig bakom kommissionens förslag och tycker att det är ett mycket viktigt steg i jämställdhetsarbetet. Vi har också fört diskussioner med andra länders regeringar, framför allt de nordiska, för att försöka finna ett bredare stöd för tanken på att ta bort kön till exempel ur försäkringssystemet. Det är ju det som har varit och som också är den mest kontroversiella delen i kommissionens direktivförslag. Vi arbetar alltså på med att försöka bygga upp en politisk majoritet när detta kommer till ministerrådet. 162 () replik: Tack, statsrådet , för det svaret. Jag tycker att detta är väldigt viktigt. Jag kände mig mycket kränkt när jag fick beskedet i fråga hemma i brevlådan och tyckte att det var mycket trist att det skulle behöva komma. Från att ha haft ett bättre system har man alltså gått över till ett sämre. Jag har också en fråga som mer är en värderingsfråga. diskuterar vi om att kvinnor ska lockas att söka till tekniska utbildningar. Män ska på ett eller annat sätt, men kanske inte riktigt lika aktivt, lockas att jobba inom vad vi kallar för den mjuka sektorn, den sektor som domineras av kvinnor. får jag en känsla av att regeringen värderar kvinnors yrkesval lite negativt. Det är inte riktigt så fint att jobba inom vården, och det är viktigt att kvinnor kommer in på de manligt dominerade områdena. Dock är det inte riktigt samma tryck på att männen ska komma in på de kvinnligt dominerade områdena. Jag skulle vilja ha ett svar på frågan om det finns en sådan värdering. Det kan ju också komma till uttryck i diskussionen om hushållsnära tjänster att kvinnojobben inte riktigt är något som vi ska syssla med. Framför allt ska det inte synas. Jag blir lite bekymrad. blir jag lite ledsen. Jag tycker att allt jobb som görs ska värderas. Även om det mest är kvinnor som sysslar med någonting måste det värderas på ett annat sätt än vad vi gör . 163 Statsrådet () replik: Jag vill ge både rätt och fel i hennes sätt att beskriva diskussionen. Jag tycker absolut att det viktiga handlar om att uppvärdera kvinnors arbete. Det handlar om en reell uppvärdering som gäller löner och ansvar. Det handlar också om att i den allmänna samhällsdebatten inte se ned på vissa typer av yrken och upp på andra. Där kan jag ge rätt så har kanske inte alltid diskussionen om att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden låtit. har det nog varit så i diskussionen att det mer varit fokus på hur man ska få kvinnor att söka till tekniska yrken i stället för hur man ska få män att söka till barnomsorg eller vård och skola. Det som jag tror har gått fel i många projekt och jag försöker i alla fall förändra mitt sätt att se på det är att vi upp till nu väldigt mycket tittat på hur man ska övertyga kvinnor individuellt att söka sig till tekniska yrken i stället för att se vad det är för fel i strukturen i de tekniska utbildningarna som gör att kvinnor väljer bort dem. Jag tror inte att det enda svaret är att locka kvinnor eller män att bryta könsbarriärerna utan se hur strukturerna ser ut inom mycket manligt eller kvinnligt dominerade yrken och utbildningar. Det är där förändringarna måste läggas i stället för hos individerna. 164 () replik: Jag får hälsa den nya jämställdhetsministern välkommen.