prot · GR0927 · 2003-11-13 00:00:00 — Den aggressiva marknadsföring som det skulle leda till vill jag inte vara med om, och därför bör vi fortsätta att driva Vin & Sprit i samhällets regi och se till att de som fått ansvaret för att göra det också gör det efter de principer som vi dragit upp i denna kammare. 62 (): Statsministern beskrev i den intervju som sändes i någon av kanalerna i lördagens television två politiska misslyckanden . Dels var det EMU-valet, vilket alla vi som stod på ja-sidan utan omsvep kan skriva under på, dels var det ett betydligt mer allvarligt erkännande som jag skulle vilja be statsministern utveckla. Statsministern sade nämligen följande: Den växande regionala spänningen är vår tids stora, stora helvete. Sedan fortsatte han: Det som ses som ett hot i en del av upplevs som en möjlighet i en annan del. Det är en koncentrerad sammanfattning av det som jag och vi alla, inte minst på glesbygdsbänkarna i kammaren, sett . Vill statsministern utveckla tankarna bakom detta och, framför allt, något spegla framtiden för denna mycket svåra fråga? 63 Statsminister (): Det gör jag gärna. Det här är något som engagerar mig djupt. Det är inte bara här vi har glesbygdsbänkar utan de finns både här och där. är ett stort land, och det är glesbefolkat. Att likvärdigt och rättvist hålla ihop ett så stort land med goda kommunikationer kostar mycket pengar och kommer att kosta ännu mer , särskilt om man byter teknik i sättet att transportera. Vår ambition är att hålla ihop och göra det rättvist. Det är ingenting som någon av oss vill vika från, men vi måste inse att det kommer att kräva mer av politiskt engagemang. Det andra är att vår samhällsservice ligger på lokal nivå. Vården av de äldre och av barnen och skolgången ligger hos kommunerna. Skulle kommuner var för sig få klara de arbetsuppgifterna skulle landet redan nu falla sönder. skulle ha två och en halv gång så hög kommunalskatt som . För att hålla ihop och ha en regionalpolitik värd namnet krävs det utjämning mellan landets kommuner. Annars går det inte att ha kvar ett kommunalt självstyre. Annars får staten sköta allt. Det tredje är att vi för att satsa måste ha tillgång till två saker, dels bra kommunikationer i form av bredband och den typen av teknik, dels bra utbildning och forskning spridd över landet på ett sådant sätt att kvaliteten bibehålls. Därför blir de tre hörnstenarna: Kommunikationer, en utjämning och bra utbildning och inte minst satsning på högskolan över hela landet. 64 PER (): eller aldrig har det väl talats så mycket om Systembolaget i denna kammare som . Jag har en fråga som är relaterad till det. Vi har tidigare här i kammaren hört att Systembolaget har interna problem. Jag tänkte ta upp Systembolagets kanske största externa problem. Det är att alltmer av försäljningen sker utomlands och förs in i . Alltfler jobb på bryggerier försvinner. Allt mindre, kanske nu , av försäljningen sker faktiskt på Systembolaget. Det är ett problem som kommer att öka när vi får fler länder i EU och när sänker sina alkoholskatter. Min fråga är: När kommer vi att få konkurrensneutrala alkoholskatter i som gör att svenskar köper sin sprit, sitt öl och sitt vin i och inte på resa för att sedan ta hem det? 65 Statsminister (): Det är en avvägning mellan två olika mål. Det ena målet är att se till att så mycket av försäljningen som möjligt av dessa varor sker via Systembolaget där vi kan kontrollera exempelvis åldersgränsen. Det är det första målet. Det är oerhört viktigt. Kom ihåg vad talade om här förut, och titta på vad som händer i ungdomsgruppen. Det andra målet är att se till att vi klarar att hålla tillbaka konsumtionen så att vi dricker så lite som möjligt. Ju längre ned du pressar priset genom att sänka skatterna desto mer dricker människor. Pris och konsumtion hänger ihop. Vi vill inte att människor ska dricka mer. Det är inte en folkhälsoutveckling som är god. vill vi att man ska handla där Systembolaget finns. Det är en målkonflikt, och den är inbyggd. Vi får pröva oss fram och gå så långt vi kan. Vi har inga planer från regeringens sida på att sänka några alkoholskatter. 66 PER (): Jag blev väldigt förvånad. I svaret till om alkoholpolitiken hade statsministern tre pelare som den svenska alkoholpolitiken vilade på. Det var internationellt samarbete, upplysning och information, och bättre vård. Var det en freudiansk felsägning att du glömde bort Systembolaget? Är det borträknat redan? Det trodde jag var och har hört vara en av de pelare som hela den svenska alkoholpolitiken vilar på. Är det någonting som är borttaget? 67 Statsminister (): Det är bra att Per frågar så att vi får klargöra den saken. Det har kanske framgått av svaret på andra frågor att jag inte har den uppfattningen. Men för att upprepa det en gång till: Det är ett mycket centralt inslag i svensk alkoholpolitik. Jag vill inte ha dessa varor i eller . Jag vet att många har svårt att låta bli att köpa när möjligheten finns där runt hörnet bakom vetemjölspåsen. Denna enkla vardagssolidaritet borde väl också kunna ta till sig i stället för att på detta sätt angripa en av de få institutioner som fortfarande håller tillbaka alkoholkonsumtionen. Så enkelt är det ju men uppenbarligen väldigt svårt för vissa att inse. 68 (): Jag ska glädja statsministern med att inte fråga om spriten. Svenska Kommittén Mot Antisemitism har visat att det förekommer en omfattande antisemitisk propaganda bland muslimer och araber i , även om det givetvis inte betyder att flertalet araber och muslimer hyser antisemitiska fördomar. har vi fått höra i debatten att antisemitism är befogad, eftersom begår övergrepp mot palestinier. Jag vill bara i all enkelhet fråga om statsministern delar min uppfattning att kritik mot staten aldrig kan ursäkta antisemitisk propaganda eller fördomar. 69 Statsminister (): Detta är också min uppfattning, och jag förutsätter att det är hela uppfattning. Antisemitismens fula tryne sticker av och till upp runtomkring i världen på ett vidrigt sätt. Varje gång måste det bemötas klart och tydligt. Det finns orsak av och till att kritisera den israeliska regeringen. Det har vi gjort. Men man ska aldrig någonsin förväxla den kritiken med någonting som skulle kunna uppfattas som antisemitism. Man ska heller aldrig förväxla kritiken av den israeliska regeringen med staten rätt att existera inom säkra och erkända gränser. Det är självklart för mig och jag tror också för hela . 70 (): Jag har också en fråga om antisemitism. Respekten för människans lika och unika värde samt rätten och tryggheten att utöva sin religion är hotad i dagens . Antisemitismen breder ut sig i våra storstäders förorter. Lärarna vittnar om hat och fientlighet mot judarna bland grupper av arabiska och muslimska elever. På Internet finns ett antal svenskspråkiga hemsidor upprättade av muslimska organisationer som sprider grov antisemitisk propaganda. De säkerhetsansvariga i de judiska församlingarna vittnar om en markant ökning av trakasserier mot judar. Många av de svenska judarna har hemliga telefonnummer av säkerhetsskäl. Vad avser regeringen att göra för att se till att denna antisemitism verkligen slutar i det svenska samhället? 71 Statsminister (): Jag känner väl den situation som Enochson beskriver. Det är också min bild av verkligheten, och den smärtar mig djupt. är jag den första att säga att vi får se upp så att vi nu inte drar alla muslimer över en kam. Det finns naturligtvis en och annan i den kretsen som har den uppfattningen. Men den stora gruppen är svenskar som vill leva i samförstånd och i tolerans med andra. Det måste vi komma ihåg. Jag hade i går tillfälle att besöka moskén i . Det var ett upplysande och bra besök. Antisemitism kopplad till olika typer av våldshandlingar, eller antisemitism uttryckt direkt i verbala angrepp, är också en sak som rättsväsendet ska ägna sig åt. Det ska se till att de människor som behöver skydd får det. Sedan ska vi stå upp och tala om dessa saker och se till att vi tar avstånd från det och angriper dem som för ut den typen av budskap. Jag tycker att vi ska vara rädda om den institution vi har skapat som heter Forum för levande historia. Den ska just syssla med att förebygga sådant som är folkmord och brott mot olika grupperingar i samhället just med utgångspunkt i det värsta dåd som någonsin har gjorts mot en grupp människor, Förintelsen av sex miljoner judar. Slut upp kring Forum för levande historia och stötta också polis och andra. Men förväxla inte muslimska extremister med hela den muslimska gruppen. Det finns väldigt många svenskar som känner precis på samma sätt som du och jag gör inför detta. 72 (): Två av tre svenska väljare säger att de inte har någon som helst kunskap om EU:s nya framtidskonvent för det som ska bli den nya konstitutionen. Det är väl inte bra, statsministern, att svenska folket inte är involverat i frågan? Tack vare det, eller kanske trots det, säger av svenska väljare att det vore bra med en folkomröstning i frågan. De allra flesta av dem är ungdomar. Jag skulle vilja veta vad statsministern anser om en folkomröstning i frågan. Det är väl ändå det yttersta sättet för svenska folket att få ta del av en så viktig fråga. Säg nu inte att vi har haft en folkomröstning om EMU eller att parlamentsvalet i vår är det som ska lösa det eller ge något utslag i frågan. 73 Statsminister (): Jag förstår inte varför frågar mig när jag inte får svara. Det är en märklig teknik, måste jag säga. Men det finns ett djupare skäl än så: Jag är skeptisk till folkomröstningar. Jag är det därför att jag tror på en samhällsmodell där vi löser konflikter i parlamentet. Jag tror att vi lever i där vi har många målkonflikter att hantera, och jag tror att vi försvagar parlamentet om vi lyfter ut alltför många av dessa frågor till folkomröstningar. Ett försvagat parlament kommer också att leda fram till sjunkande valdeltagande. Det i sin tur kan göra det svårt för oss som har ambitionen att ha en stor gemensam sektor och ett högt skatteuttag att vinna stöd för detta i allmänna val. Så ser sambandet ut, och därför är jag inte anhängare av ytterligare folkomröstningar allra minst i EU-frågan. 74 (): Världens kvinnor har fortfarande inte rätt att bestämma över sin egen kropp och därmed inte över sitt eget liv och sin hälsa. Mer än 100 miljoner kvinnor världen över önskar mellan sina graviditeter. Sexualupplysning, tillgång till preventivmedel och säkra aborter är viktiga verktyg som kvinnor förnekas. Därför är det många kvinnor som får ibland livslånga skador av aborter, och ibland följer också döden. Mest utsatta är fattiga kvinnor, och det är ofta dem vi fokuserar på när vi debatterar här i kammaren. Men vi får inte glömma att detta är ett problem även inom EU, inte minst inom det utvidgade EU. I stället för att betrakta kvinnliga rättigheter på samma sätt som mänskliga rättigheter generellt gör man undantag. Man gör undantag för och för . Man är inte kritisk mot . förs en debatt om tvångssterilisering av slovakiska kvinnor. Detta är frågor som sidobehandlas och som inte får samma tyngd som mänskliga rättigheter generellt. Vilken är regeringens uppfattning? Hur driver man frågan att kvinnors rättigheter ska få den tyngd som krävs för att vi också ska rädda de kvinnoliv som går till spillo till följd av en strumpsticka vid illegal abort i brist på rätt till en säker och trygg abort? 75 Statsminister (): Det är viktiga frågor som tar upp. Delvis finns naturligtvis det perspektiv som gäller för de länder som vi kallar för utvecklingsländer. Där kan vi göra insatser via biståndet och ställa krav i samband med det. Det som beskrivs här om den europeiska unionen är säkert också riktigt; det finns ett och annat land där också som är värt att uppmärksammas och kritiseras. För vår del är det viktigt att säga att jämställdhet mellan män och kvinnor är ett naturligt och nödvändigt inslag i ett samhälle om det ska kallas för demokratiskt. De saker som tar upp är av sådant slag att de inte existerar i ett jämställt samhälle. Därför ska vi i alla sammanhang inom Europaunionen driva jämställdhetsfrågorna. Vi gör det också. Vi kan inte direkt säga att vi har fått så särskilt många nya med i den grupp som driver de här frågorna nu när progressiva regeringar i några länder har försvunnit. Men inför det konvent som vi har sett avslutas och inför den regeringskonferens som pågår är detta ett av de områden som har bevakat och som vi bevakar och driver. Det är vår fråga mer än någon annans. 76 (): Jag skulle vilja fråga om det europeiska transportnätverket. I EU:s prioriteringslista verkar nu äntligen den nordiska triangeln bli kvar och vara ett prioriterat projekt. var med och drev detta, och det är glädjande. Detta innebär också att de prioriterade projekt som finns på EU:s lista ska vara genomförda 2010. Då blir min fråga till statsministern: detta några nya ställningstaganden i den nationella infrastrukturplaneringen så att det politiska budskap som säljs på EU-nivå överensstämmer med det på nationell nivå? 77 Statsminister (): Jag är ledsen att behöva säga det, , men vi har aldrig varit några särskilt varma anhängare av det transeuropeiska nätverket. Det är mycket av politisk reklam. Det presenteras som någonting som ska lyfta ekonomi. Jag tror inte på det. Det kan vara bra ändå, men att nu driva fram några stora infrastrukturprojekt som egentligen inte innehåller några särskilt stora nya EU-pengar kan komma att kosta mer än det smakar. Jag såg att två svenska tunnlar var med i det här också tunneln i , , och tunneln i . Dem ska vi bygga under alla omständigheter. Kan EU bidra med någonting, så okej men detta kommer inte att lyfta ekonomi. Det finns en del tecken på att detta är ett projekt som kommer tillbaka med jämna mellanrum. Det används av finansministrar eller premiärministrar ute i som vill visa extra kraftfullt sinnelag vid just den tidpunkten. Det är nog nyttigt att ha ett frågetecken i kanten. Vi ska göra vårt ändå, därför att det är i allra högsta grad motiverat utifrån svenska utgångspunkter. Kan EU sedan bidra så desto bättre, men vi bestämmer själva takten. 78 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Därmed var denna frågestund avslutad. Vi tackar statsministern och samtliga frågeställare. 8 § AP-fondernas verksamhet 2002 79 (): I betänkandet behandlar finansutskottet en skrivelse från regeringen. I skrivelsen redovisas AP-fondernas verksamhet . Detta innebär också att det är det andra verksamhetsåret med den nya organisationen och de nya placeringsreglerna. Bland annat innehåller redovisningen en sammanställning av fondernas årsredovisning och en utvärdering av fondernas mål och förvaltning samt en utvärdering av Sjätte förvaltningsresultat den senaste femårsperioden. Vidare redovisas utvärdering av fondernas kostnad för FörstaFjärde AP-fondernas ägarstyrning. Man kan konstatera att AP-fondernas samlade marknadsvärde och resultat uppgick till minus . Skillnaden mellan pensionsavgifterna alltså det som betalades in och det som betalades ut gav ändock ett överskott på . Den samlade totala värdeminskningen av de samlade pensionstillgångarna i AP-fonderna minskade med . Trots detta är den samlade förmögenheten i fondsystemet totalt . Utskottet har behandlat detta och har beslutat att lägga det till handlingarna. Till betänkandet har också fogats sex reservationer. 80 (): Detta är ett återkommande inslag i riksdagsåret, nämligen regeringens skrivelse om AP-fondernas verksamhet. Vi har haft den och vi kommer att ha den. Från Moderata samlingspartiet kommer vi fortsatt att konsekvent driva linjen att ska avvecklas. Vi gör det utifrån uppfattningen att det inte är skattebetalare och pensionssparare som genom staten via ska ta ansvar för riskkapitalförsörjning. Uttryckt på ett annat sätt kan man säga att inte ska agera affärsängel. Pensionsspararna ska inte svara för riskkapitalförsörjningen. Den ska man lösa via skattesystem och sparande och genom att uppmuntra investeringar och risktagande på den marknad som har det som sin uppgift. Det är enskilda aktörer, privata intressen och de finansinstitut som har detta som ett centralt inslag i sin verksamhet som ska svara för detta. Av den anledningen yrkar jag bifall till reservation 6 i detta betänkande. 81 (): Det råder en stor förtroendekris i det svenska samhället. Det handlar om kommunala bolagsskandaler, kontokortsskandaler, bonus- och optionsskandaler, pensionsskandaler, både i det privata näringslivet och senast i , skattefuskande politiker, reseräkningar som är felaktigt ifyllda när det gäller traktamenten och så vidare. Jag tror att många människor slås av att ibland verkar det som om girigheten är som störst hos dem som redan har det bäst. Detta händer såväl när storbolagshögerns gubbar fuskar med lägenhetskontrakt som när Vänsterns kvinnor skattefuskar. Vi har alla ett stort ansvar att se till att förtroendet kan återupprättas. I många fall, absolut inte alla tvärtom, är det väl så att de som borde ha visat sig vara värdiga det förtroende som människor har gett dem, inte har gjort det. Vi har en annan förtroendekris som gäller själva pensionssystemet. Väldigt många människor, framför allt unga människor som i grunden har allra störst glädje och nytta av det nya pensionssystemet, tror inte att det över huvud taget kommer att finnas några pensionspengar kvar när det blir deras tur. Det här kan man se i olika mätningar. Man kan se unga människors förväntningar. De har ett eget pensionssparande och tror inte alls på det här pensionssystemet. Även om det inte är någon kris i pensionssystemet tvärtom finns det ändå en förtroendekris när det gäller de yngre medborgarnas syn på pensionssystemet. På båda de här områdena har vi som är här och inte bara vi som är här just , utan vi som brukar vara här ett mycket stort delansvar att se till att förtroendet kan återupprättas. Det institutionella ägandet har blivit mycket stort i svenskt näringsliv. Det är ju en större fråga än själva AP-fondsfrågan att vi har fått ett ansiktslöst ägande och ägarlösa företag. Det har delvis sin grund i den förda socialdemokratiska politiken. Bland annat har Socialdemokraternas skattepolitik systematiskt styrt utvecklingen där. Men i hela västvärlden leder pensionssparande och pensionsfonder, privata och offentliga, till att pensionssparandet är en väldigt stor näringslivsägare. Och här gäller det det offentliga pensionssparandet. Det är alldeles uppenbart att de stora institutionella ägarna måste ta ett mycket stort ansvar för att vara med och återupprätta förtroendet för näringslivet eftersom det är de som äger näringslivet. Pensionsspararna kan ju inte rösta med fötterna, som man brukar säga, när det gäller AP-fondernas pengar. Det är i och för sig ganska svårt, för att inte säga omöjligt, när det gäller mycket annat pensionssparande också att rösta med fötterna om man inte litar på eller gillar det sätt som pensionspengarna förvaltas. Men när det gäller AP-fonderna finns den möjligheten över huvud taget inte. Det gör att ansvaret blir ännu större för att ha en sådan policy och ett sådant agerande i förvaltningen av de här pensionspengarna att man kan få människors förtroende trots att de saknar möjligheten att rösta med fötterna. höjs det röster och det har i och för sig alltid skett från alla möjliga håll, och det är lätt att sjunga med änglarna och hålla med, om en detaljstyrning av hur de här pensionspengarna ska förvaltas och att vi här i kanske borde fatta beslut om hur löner och bonusavtal borde se ut i bolagen eller hos fondförvaltarna. Det finns också med att vi ska ta olika typer av näringspolitiska och regionalpolitiska hänsyn här. Vi i anser att statens ägaransvar när det gäller de här pensionspengarna handlar om att ge tydliga direktiv, vilket vi har gjort i riktlinjerna till AP-fonderna, och sedan välja styrelser som man i förväg är övertygad om kan leva upp till förtroendet, och om de inte gör det ska de bytas ut. FörstaFjärde AP-fonden har en bra allmängiltig ägarpolicy som redovisas, åtminstone översiktligt, i skrivelsen. Det är utifrån detta som vi ska utvärdera dem. Varken vi eller regeringen ska tala om hur deras beslut ska formas. Deras uppdrag är att på ett säkert och bra sätt se till att våra pensionspengar får så god avkastning som möjligt. Det är en mycket viktig pusselbit i det pussel som vi måste lägga för att återupprätta förtroendet för näringslivet, komma till rätta med den förtroendekris som finns mer generellt i samhället mellan allmänheten och överheten och se till att unga människor känner det förtroende som de väl kan känna för vårt pensionssystem. Det finns en främmande fågel i det här pensionssystemet, och det är . Den var från början ett helt främmande inslag, men har fondkapitalet inlemmats i det totala buffertfondskapitalet. Riktlinjerna för den är lite annorlunda än för de andra fonderna. Såvitt vi har kunnat inhämta har man inte utnyttjat de här riktlinjerna till den grad som man skulle kunna göra, utan man har jobbat helt i enlighet med de riktlinjer som gäller för de vanliga fonderna. Vi anser att den här främmande fågeln bör sättas in i den fågelbur som FörstaFjärde AP-fonden utgör. är så pass liten att den, vad vi förstår, skulle kunna bli en liten avdelning av Andra AP-fonden i . Det har vi också föreslagit i reservation nr 5 som jag härmed vill yrka bifall till. 82 (): har två reservationer i betänkandet. Det är dels reservation 1 om överföring av medel från AP-fonderna till statsbudgeten, dels reservation 4 om nya riktlinjer för AP-fondernas placeringar. För tids vinnande yrkar jag bifall till reservation 1. Rent principiellt tycker att den viktigaste metoden för att klara framtidens pensionskostnader är att upprätthålla en hög sysselsättning och låg arbetslöshet i den svenska ekonomin. Det förutsätter bland annat ett starkt svenskt näringsliv. För att nå det målet krävs en aktiv och målmedveten näringspolitik. I motsats till och anser att buffertfonderna i större utsträckning skulle kunna utnyttjas för näringspolitiken. Dagens snäva fokusering på avkastning och de ideologiska blockeringarna i synen på statligt ägande är olyckligt. AP-fondernas placeringsregler bör därför ändras för att möjliggöra och befrämja en hög sysselsättning i . Genom pensionsöverenskommelsen har staten fått ansvaret för en del av AP-fondernas tidigare åtaganden. Det är av den anledningen som överföringar från AP-fonderna skett. Hitintills har överförts bland annat på grund av att kostnaderna för förtidspensioner förts över från AP-fondssystemet till statsbudgeten. I skrivelsen 2002/03:130, Redovisning av AP-fondernas verksamhet 2002 framgår att AP-fondernas samlade kapital minskade med 77,7 miljarder från 565,2 miljarder till . Enligt ett riksdagsbeslut ska ett slutligt överföringsbelopp fastställas vid en kontrollstation . Ytterligare medel kan då komma att föras över till statskassan om analysen det året visar att det är möjligt utan att den så kallade bromsen aktiveras . Bromsen innebär i korthet att man kan sänka pensionerna om de yrkesarbetandes avgifter till pensionssystemet och pengarna i AP-fonderna inte räcker för att täcka pensionsåtagandena. Vi i är kritiska till att konsekvenserna av den så kallade bromsen blir att den utan politisk inblandning kan öka beskattningen av de förvärvsarbetande eller sänka pensionerna. anser att överföringen av pengar från AP-fonderna till statsbudgeten står i strid med de utfästelser som gjordes 1994. Pensionsarbetsgruppen föreslog en överföring av medel, men det berodde på att de då tillgängliga prognoserna visade att det fanns tillräckligt med pengar i fonderna. Därefter har den demografiska och ekonomiska verkligheten inneburit att allt färre yrkesarbetande fått alltfler pensioner att finansiera. Det finns stora frågetecken om pensionssystemets långsiktiga hållbarhet. menar att det inte bör överföras mer medel från AP-fonderna till statsbudgeten. Dessutom har fastställt att ett så kallat indexeringssystem ska skapas så att överskott i pensionssystemet kan fördelas till de försäkrade.