prot · GQ0966 · 2003-03-05 00:00:00 — Jag vill bemöta medatt säga att jag inte tror att 6 000 nya platser i försko-lan var det avgörande för att vi skulle göra ett lycko-samt val. Det var naturligtvis en mängd komponentersom avgjorde det.Men det är ingen tvekan om att löftet om 6 000nya förskollärare till förskolan är en viktig fråga. Detvisas väl inte minst av att vi också har en överens-kommelse med våra samarbetspartier om det. Jag serdet som ett primärt ansvar att uppfylla det löftet undermandatperioden. Inom regeringen jobbar man ocksåmed att kunna genomföra det och lyfta fram frågan ivårpropositionen.Sedan rår vi naturligtvis inte över det ekonomiskaläge som finns. Jag hoppas att det inte blir krig i Irakoch att vi får en stabil konjunktur så att vi har rådmed reformen. Vi tänker självklart inte låna till re-former. Där har andra gått före och visat att det inte ärnågon lyckosam väg.Anf. 65 () replik:Herr talman! Det handlar som alltid om priorite-ringar. Regeringen har ansett sig ha råd att sänkapriset och öppna för att få in ännu fler barn i försko-lan, men man har inte råd att höja kvaliteten.Vi har sagt att man i stället borde gå andra vägen.Massor av föräldrar, för att inte säga alla, håller medom det. Kvaliteten, att känna att det är en trygg litengrupp där de vuxna hinner se barnen, är det viktigas-te. Där har ingenting hänt. Det går åt andra hållet.Agneta verkar nöjd med att ha en över-enskommelse med och Vänsterpartiet.Men vad innebär den överenskommelsen för oroligaföräldrar, när ni inte visar på några konkreta förslag?Ni lade inga pengar i budgeten för att till exempel fåfler förskollärare, och framför allt inskränker ni devalmöjligheter som skulle kunna leda till högre kva-litet. Om föräldrarna också ekonomiskt fick en mång-fald av valmöjligheter skulle det i sig minska barn-grupperna. Men där gör ni ingenting.Anf. 66 () replik:Herr talman! Med att understryka att vi var enigamed våra samarbetspartier avsåg jag att vi hade majo-ritet i , ingenting annat.Vi lägger fram en budget och avise-rar inriktningen i vårpropositionen. Vi har sagt att viska göra satsningar . Vi har inte sagt att de skulleha gjorts tidigare. Därför finns inga svikna vallöftenän, och jag hoppas att det inte heller blir det eftersomdetta är en prioriterad fråga för oss.Anf. 67 () replik:Herr talman! Jag fattar inte riktigt hur Socialde-mokraterna kan fortsätta att ha den dubbla inställ-ningen och det dubbla budskap som de förfram. Socialdemokraterna är ungefär som Gollum iSagan om ringen som i ena stunden säger en sak ochnär det gått har han en annan uppfatt-ning.För det första: När pratar omförskolan säger hon att ja, det är jätteviktigt, det är ettcentralt område. Å andra sidan vet vi hur verklighetenser ut. Man vill från regeringens och Socialdemokra-ternas sida inte ge de förutsättningar och resurser somverkligen behövs ute i kommunerna och på landetsförskolor.För det andra: När det gäller de specialdestineradebidragen, som vi vet inte fungerar, säger att kommunerna ska vara ansvariga. Åandra sidan säger man att regeringen vet bättre hurdet ser ut och var pengarna ska användas.För det tredje: Man säger från Socialdemokrater-nas sida att vi inte ska sänka kunskapsribban i skolan.Men det man i verkligheten gör är precis detta. Mansäger: Låt alla gå vidare, vi struntar i hur mycket ellerom eleven kan läsa, räkna och skriva. Låt det barafortsätta. Det håller inte att i efterhand lappa och lagaett redan krackelerat system.När ska vi få höra en röst från Socialdemokrater-na?Anf. 68 () replik:Herr talman! Vi har alltid med en röst sagt att ele-ver ska ha stöd utifrån behov och att man ska börjatidigt. Vi har aldrig haft någon annan ståndpunkt.Jag ledde en arbetsgrupp där vi tittade på elever ibehov av särskilt stöd. Vi fann att man ute i kommu-nerna var väldigt medveten om att man måste börjatidigt för att tidigt upptäcka behoven och kunna sättain åtgärder. Vi kunde också se att man var väldigtduktig på att upptäcka åtgärderna, men i en del kom-muner sattes inte alltid de riktiga åtgärderna in, utanman använde en och samma typ, eller så tog man inteupp detta.Självklart är det viktigaste att man börjar tidigt.Det är därför vi också pratar om kvalitet i förskolan,alltså för att kunna göra den insatsen. Att påstå inte ska ha kunskaperna med sig har vi inte sagt.Samma sak gäller för . Självklart skagrundskolan anstränga sig och klara sitt uppdrag.Men, säger vi, om elever inte når alla mål måste de fåstöd och hjälp när de sedan går in i gymnasieskolan.Det vore väl förfärligt om vi sade att de får gå kvar igrundskolan.I stället måste vi utveckla gymnasieskolan så attden bättre tar hand om de elever som kommer dit ochinte är riktigt färdiga. Jag tror på en kombination.Man ska inte fortsätta och gå in på ett nationellt pro-gram utan stöd. Självklart ska eleverna få stöd, och endel elever kommer att klara det. Jag har varit ute påmånga PRIV-utbildningar där eleverna klarar dessaparallella studier, men man måste också få mer tid påsig.Anf. 69 () replik:Herr talman! När man till exempel i grundskolanser att eleven inte har klarat kunskapsmålen och inteär redo för att gå vidare kan man fixa till det på gym-nasieskolan. Hur blir det sedan? Ska vi på universi-teten och högskolorna fixa till de problem som kom-mer i gymnasieskolan?Vi måste vända på kuttingen och se till att de ele-ver som börjar i förskolan och i redanfrån start får det stöd och den hjälp de behöver ochinte när de går vidare och det nästan är . Detär en stor ideologisk skillnad i hur man väljer att sesystemet och om man vill demokratisera skolan. Jagoch många andra vill det, och vi ser olikheterna hoseleverna. Det krävs olika förutsättningar, stöd ochhjälp. De åtgärderna måste sättas in och inte efterdet att eleverna redan ha genomgått systemet.Anf. 70 () replik:Herr talman! Jag upplever att det är en medvetenvantolkning av vad jag säger. Jag säger att man ska tatag i barnen redan i förskolan. Det är därför det ärviktigt att utveckla förskolan. Barnen ska få det stödoch den hjälp de behöver i förskolan så att de kanbörja i förskoleklass och i grundskolan.Det är så - tack , höll jag på att säga -att vi är olika. Det är klart att det fungerar för vissaelever, och man följer upp det. Det får inte vara så attskolan först när man ska sätta betyg ser om en elevhar klarat sig eller inte. Det är inte så i verkligheten,och det vet också . Självklart förs det endialog.Det är vad vi vill utveckla ytterligare med indivi-duella utvecklingsplaner. Dialogen ska föras tidigtmed föräldrarna. Skolan ska fånga upp barnen tidigtoch vidta de åtgärder som krävs redan från början ochinte i slutet.Anf. 71 () replik:Herr talman! inlägg handladeväldigt mycket om de högt uppsatta mål som reger-ingen har men väldigt lite om konkreta förslag, trotsatt vi ser att skolan år inte når målen. Riksda-gens revisorer har inför det betänkande vi nu be-handlar tagit upp bristande likvärdighet. Vi konstate-rar att vissa kommuner satsar dubbelt så mycket somandra kommuner på skolan. Vi konstaterar att det kanvara tur eller otur om en elev som behöver stöd blirfödd i en kommun som har en bra skola eller inte.Vi i har presenterat en del förslag omökat statligt ansvar, och så vidare. Det ägnar AgnetaLundberg tid åt att kritisera. Man kan naturligtvis haolika uppfattningar, men jag efterlyser förslag frånSocialdemokraterna. Vad har förkonkreta förslag för att öka likvärdigheten i densvenska skolan? Vi föreslog i utskottet att man åtmin-stone skulle följa revisorernas förslag att analyseraförutsättningarna för likvärdighet.Den andra frågan gäller de elever som slås ut pågymnasieskolan. Även här angriper annat och talar om att det finnspartier som vill ha en utsorteringsskola. Verklighetenär att av våra 20-åringar inte lyckas nå upp tillgymnasieskolans mål. Vi tycker att en del av demskulle ha rätt till en bra yrkesutbildning. De ska intebehöva känna sig misslyckade för att de är intressera-de av praktisk utbildning. Vad har konkreta förslag för de som utsorteras ellerslås ut ?Mina frågor handlar alltså om likvärdigheten ochdem som slås ut i gymnasieskolan. Jag efterlyserkonkreta förslag.Anf. 72 () replik:Herr talman! Jag sade i mitt anförande att det ärett gemensamt ansvar som staten och kommunernahar för skolan. Självklart är det kommunerna som skaprioritera. Men staten ska tillföra medel till skolan föratt kunna uppnå målen. Vad vi har gjort som vi nukritiseras för är att vi har tillfört ytterligare resurserför personalförstärkningar, det vill säga ytterligareresurser till skolan.När det gäller yrkesutbildning är det ganskamärkligt att menar att elever som går enyrkesinriktad utbildning är utslagna. Det är en gruppelever som är oerhört värdefull i vårt samhälle. Jagsade också i mitt inledningsanförande att det är vik-tigt att den procenten elever som inte går till högsko-lan får ett utbud av yrkesutbildningar efter gymnasie-skolan för att hitta sin väg i livet.Där finns KY-utbildningar men även yrkesutbild-ningar i högskolan. KY-utbildningar har gett väldigtgoda resultat. Men också påbyggnadsutbildningarnaär instrument för att höja kvaliteten och för att se tillatt eleverna kan gå in i yrkeslivet med bra förkunska-per.Anf. 73 () replik:Herr talman! Om av en årskull 20-åringarinte når upp till gymnasieskolans mål om högskole-behörighet har gymnasieskolan naturligtvis misslyck-ats med dem. De har inte en examen och inte ett pap-per på att de har en bra yrkesutbildning. Många av deeleverna lyckas ändå ta sig in på arbetsmarknaden,och det är väldigt bra. Men nog hade det varit bättreför dem om de kunnat säga: Här har jag ett slutbetygfrån en gymnasial yrkesutbildning som jag kan varastolt över.Det bygger på att man ska låtsas att allaska läsa med en viss teoretisk inriktning, och det ärinte alla intresserade av. Därför känner de sig oftamisslyckade. Siffran ökar år . Jag har debatte-rat detta med . Då trorjag att siffran för dem som inte nådde målen var35 %, och är den . Frågan är hur långt det skagå. Ska vi få en gymnasieskola för hälften i stället fören gymnasieskola för alla innan om i den här frågan?Återigen till frågan om likvärdigheten. AgnetaLundberg gav inget svar. Det är väl ändå ett jättepro-blem att vissa kommuner satsar dubbelt så mycketsom andra och att den dubbla rollen med det dubblaansvaret för kommunerna och staten har misslyckats?Mängder av revisionsrapporter och andra utvärde-ringar visar att det är en otydlighet i styrningen avskolan. Även om inte köper vår idéborde det väl ändå vara intressant att höra några för-slag om hur man ska komma till rätta med det i ställetför att bara låta det fortsätta.När det gäller de öronmärkta Wärnerssonpengarnakom det en rapport bara somvisar att de ökar andelen outbildade lärare i skolan.Om man hittar utbildade lärare och säger uppicke-utbildade förlorar man Wärnerssonpengarna.Man binds i en ond cirkel att behålla outbildade lärareäven om man kan få tag på utbildade. Det är storaproblem med de specialdestinerade bidragen.Jag vill gärna få svar och förslag på hur vi ökarlikvärdighet och hur vi hjälper yrkesinriktade elever.Anf. 74 () replik:Herr talman! Ett förslag för att öka möjlighetenför de elever som går yrkesinriktade program, ellersektorer som det kanske ska heta , är att gedem en bra utbildning. Vi menar att alla ska ha engrundläggande behörighet. Det tycker vi är viktigt.Men bara för att de har den behöver de inte användaden för att komma in på högskolan om de inte vill.Den kunskapen är oerhört viktig att ha om deväljer inriktningen med en yrkesutbildning. Det är enmedborgarkunskap. Det krävs väldigt mycket ochockså teoretiska kunskaper för att klara sig bra i ettyrkesliv som har en praktisk inriktning.När det gäller likvärdigheten sade jag i mitt anfö-rande att det är viktigt att man studerar vilken bety-delse variationerna har och vilka konsekvenser de får.Jag har svårt att se att förslag skulleförändra den situationen.Anf. 75 ():Herr talman! har valt att inte väckanågra motioner vare sig när det gäller regeringensutvecklingsplan eller revisorers rapportereftersom motionsbehandlingen inte kommer att ledatill några tillkännagivanden från sida.Vi betraktar utvecklingsplanen som regeringenspolicydokument när det gäller skolfrågor. Det är förstnär regeringen har presenterat en proposition somriksdagen har någonting konkret att ta ställning till.Men det betyder inte att vi inte har någon uppfattningi frågorna. Vi kommer att framföra den bland annat isamarbetet om eventuella propositioner när det in-leds.Jag kommer att här i mitt inlägg bara att taupp ett par problemområden som vi i Vänsterpartietmenar är centrala för skolan och vuxenutbildningen.Det första gäller ett begrepp som är så välkänt föross alla, nämligen en likvärdig utbildning av högkvalitet för alla barn. En likvärdig skola betyder inteatt undervisningen eller fördelningen av resurser iform av lärarstöd och tid ska vara likadan för allabarn. Tvärtom, menar vi - för att möta varje elevsunika behov måste skolan anpassa sitt arbetssätt tillvarje elev och fördela resurserna efter varje elevsbehov. För oss är det viktigt att slå fast att alla eleverhar rätt att få det stöd och även den stimulans somkrävs för att de ska utvecklas optimalt kunskapsmäs-sigt, socialt och emotionellt.Vi menar att detta sker bäst inom ramen för engemensam, sammanhållen skola där eleverna intesorteras tidigt men där en hög grad av individualise-ring av undervisningen är något som är möjligt ochnaturligt. Skolans ambition måste alltid vara att in-kludera eleverna, och inte att exkludera dem. Att somunder förra mandatperioden här i skapaelitklasser och särskilda elitskolor gynnar intenågon i samhället.Ett problem som revisorer belyser i enav sina rapporter är frågan om hur regering och riks-dag ska kunna garantera att alla barn får en likvärdigutbildning när kostnaderna för en plats i grundskolanexempelvis tillåts variera så mycket som de nu görmellan olika kommuner. En elev i får ien kommun kosta nästan dubbelt så mycket som i enannan. Vi tycker att regeringen på ett bättre sätt bordefölja upp vad de här stora variationerna beror på ochhur de påverkar utbildningens kvalitet och därmedlikvärdigheten - kanske nu genom det nya Skolverketvars skärpta gransknings- och tillsynsansvar är ettviktigt steg för att bättre kunna säkra kvaliteten iskolan.Vi tycker också att införandet av de årliga kvali-tetsredovisningar som varje kommun och samtligaskolor ska göra är viktigt. Själv tror jag att skolornasårliga självvärderingar av de egna resultaten kommeratt bidra till ett ökat intresse för utvecklings- ochkvalitetsarbete i skolan. Jag tror också att det kommeratt leda fram till en gemensam kunskapsutvecklingoch en ökad professionalitet.Genom att man håller samtalet i gång kan man iden enskilda skolan bättre förstå verkligheten ochäven fundera och ta reda på vad som är bra och vadsom måste ändras.Utvärdering kan vara så mycket. Det kan vara ettslags kontroll och en makt i ett uppifrån-och-ned-perspektiv. Det kan också vara rutin och slentrian. Jagskulle vilja att man också kunde vända på steken ellerpå kuttingen, som sade här.Jag ska citera utbildningstidskriften , nr 63.Där står att man kanske också kan se på utvärderingså här:"föräldrar kollar om lärarna har kunnat sin sak,och lärarna om skolledningen har sett till att organi-sationen funkat och att det sociala klimatet etc. varitsådant att det underlättat elevernas lärande och ut-veckling, och skolledningen granskat om skolförvalt-ningen och politiker har gjort de optimala avvägning-arna och prioriteringarna så att tillräckliga resurserhar kommit skolan till del. Och att samtliga dessagrupper har utvärderat om riksdag, regering, utbild-ningsdepartement och centralbyråkraterna vet vad detalar och beslutar om. "Det är ett intressant sätt att se på utvärdering, somvi gärna vill ställa oss bakom. Man ska alltså även haett underifrånperspektiv i utvärdering.Skolan ska ju också utvärdera den enskilda ele-ven. Vi tycker att skolan måste bli mycket bättre påatt söka sig fram till utvärderingar som bidrar till attbarn och ungdomar lär känna sina starka sidor och fårstöd att ta itu med sina eventuella problem.Vi tar avstånd från den provhysteri som finns påså många håll. Man säger att proven ska bilda under-lag för betyg. Det blir ideliga mätningar av faktakun-skaper, ofta på en mycket låg kognitiv nivå. Vi vill istället se kvalitetsbedömningar som kan stimulerabarns och ungdomars växande kunnande och derasförmåga att klara alltmer krävande uppgifter och attproblematisera.Eftersom jag tycker att regeringens utvecklings-plan är ett policydokument så skulle jag vilja ta upplite grann av det som vi nämner i vårt utbildningspo-litiska program just som åtgärder för att få en likvär-dig utbildning av hög kvalitet.Vi menar att det är nödvändigt med mindre skol-enheter, där den sociala kontrollen fungerar på ett heltannat sätt. Det är nödvändigt att öka lärar- och perso-naltätheten så att vi får mindre undervisningsgrupperoch större möjligheter till den individualisering somjag har pratat om. Allt detta skulle också resultera iminskad stress både hos eleverna och hos lärarna. Vitror att det också blir ett mjukare och mer stödjandeklimat, som gör att sådana tråkiga saker som vi nu seri en del skolor - mobbningen - skulle minska. Dåmenar jag även mobbningen från lärarnas sida moteleverna. Det är den mobbning som vi så sällan dis-kuterar här.Vi vill också ha en bättre fungerande elevvård ochmöjligheter för personalen och för lärarna att fåhandledning av skolpsykologer eller barnpsykologer.Vi vill både ha en förbättrad psykosocial miljö och enfysisk arbetsmiljö. Många skolor är nedslitna ochtråkiga. Jag vill bara nämna skolgårdarna som ettexempel på något som knappast stimulerar fantasinoch kreativiteten.Vi vill även ha en decentraliserad och plattare be-slutsstruktur där arbetslagen har mycket mer att sägatill om och där skolorna kan arbeta för ökad självför-valtning. Vi vill ha ett ökat elev- och föräldrainfly-tande, bland annat genom utbyggnad av de lokalaskolstyrelserna. Vi vill ha skolbibliotek som är värdanamnet. Vi vill ha skapande verksamheter, dans,musik, teater och bild och en mycket flexiblare orga-nisation. Det finns möjlighet till det om man bara sermöjligheterna i stället för hindren.Vi tycker att man ska ha en konsekvent pedago-gisk hållning. Det ska vara få regler, men regler somman efterlever. Man ska ge eleverna möjlighet att taansvar för sitt lärande och för sin skolgång. Man skaockså ge rätt stöd både till elever med svårigheter ochtill de ungdomar och barn som befinner sig i svårig-heter som inte hör ihop med deras personlighet utansom ligger utanför den.För att detta ska vara möjligt krävs det att kom-munernas ekonomi förstärks. Det har varit och är enmycket högt prioriterad politisk fråga för Vänsterpar-tiet. Genom att öka de statliga anslagen kan nu15 000 nya lärare och andra specialister anställas iskolan. Det tycker vi är underbart. Den negativa spi-ralen med de ständiga nedskärningarna på skolområ-det bryts nu.I budgeten satsar samarbetspartierna, Socialde-mokraterna, Vänstern och , 500 miljonerkronor för att utveckla kvaliteten i förskolan,bland annat genom att kompetensutveckla personalen.I det 121-punktsprogram som är våra samarbetsparti-ers gemensamma politiska plattform för den härmandatperioden sägs det helt tydligt att personaltät-heten inom förskolan ska öka och att barngruppernasstorlek ska minska.Vi tycker att det är viktigt, och vi har som huvud-princip, att ha en långsiktig, kontinuerlig förstärkningav den kommunala ekonomin. Jag vill markera att viser lite grann med förskräckelse på att det iblandfinns väldigt många projekt, som ibland kan varanödvändiga. Men det måste finnas en balans, ochhuvudprincipen måste vara mer pengar tillbaka tillkommunerna.Ett annat problem som jag gärna vill ta upp är denokritiska syn som alla övriga politiska partier i riks-dagen har när det gäller elevernas och föräldrarnasrätt att fritt välja skola. Det är en rätt som har gjortstill en övergripande princip under vilken alla andrapedagogiska principer underordnas. Man bortser heltfrån de uppenbart negativa konsekvenser det friaskolvalet för med sig. Man är inte ens villig att dis-kutera konsekvenser som ökad segregation, dräneringpå motiverade elever i vissa skolor i storstädernasförorter, en förstärkt känsla av stigmatisering ochutanförskap hos de elever som inte platsar i de popu-lära skolorna och betydligt ökade kostnader förkommunerna, inte bara i form av skolpliktskostnader.Dessutom nedläggningshot och nedläggningar avskolor i vissa ibland belastade förorter.Allt det här har dokumenterats gång på gång i denena forskningsrapporten efter den andra, bland annatBroadys och Palmes Välfärdsbokslut. Men det är tyst.Man kan faktiskt undra om eleverna verkligenvann så mycket på att ha ca 1 100 alternativ att väljamellan som stod för skolpo-litiken här i , alltså under förra mandatpe-rioden. Det var alternativ som skilde sig mycket litefrån varandra när det gällde det faktiska innehållet.Vår allvarligaste invändning mot betoningen av val-friheten är den förstärkta segregation som har visatsig bli följden. Vi menar att skolan som mötesplatsför elever med olika kön, olika etnisk och social bak-grund har ett stort värde i sig genom att barn frånolika bakgrunder och med olika förutsättningar träffasoch utvecklar förmågan att betrakta världen ävengenom andras ögon: något som i sin tur är en mycketviktig förutsättning för en harmonisk samhällsut-veckling och ett samhällsklimat som präglas av hän-syn och respekt för varandras särarter och olikheter.Jag vill också nämna en annan sak som vi är oro-liga för. Det är den tilltagande lärarbristen. Bristen pålärare i naturvetenskap och teknik har länge varitkänd. Vi har påtalat den gång på gång, likaså bristenpå lärare i de så kallade yrkesämnena på gymnasie-skolan. Men har det också tillkommit en ökandebrist på förskollärare. Det är alltför få lärarstuderandesom väljer den inriktningen på lärarutbildningen. Vimenar att regeringen måste ta den här lärarbristen påallvar och återkomma till med förslag påhur man ska komma till rätta med den. Det är faktisktbråttom.När det gäller gymnasieskolan vill jag markeramin besvikelse över att ämnet naturkunskap somkärnämne i förhållande till samhällskunskap ochhumaniora intar en så pass svag ställning som det göri förslag. hoppas jag attremissvaren kan förändra detta. Trots att kommitténmarkerar att den nödvändiga miljömedvetenhetenförutsätter "en naturvetenskaplig alfabetisering somomfattar hela folket, om besluten ska vara gripbaraför en demokratisk debatt och för ett demokratisktbeslutsfattande" har den inte dragit några som helstkonkreta slutsatser av de insikterna. Ämnet naturkun-skap föreslås fortfarande omfatta endast 50 poäng,vilket motsvarar om man räknar deti studietid, utspritt för väldigt många elever.Sedan vill jag också markera att vi tycker att detär oerhört viktigt att översynen av den eftergymnasi-ala yrkesutbildningen kommer till stånd. Man måsteta större hänsyn till de olika regionernas behov avkvalificerad yrkesutbildning än vad som görs i dag.KY har en mycket stark koncentration till Skåneoch . Vi menar att man i det härarbetet i betydligt högre utsträckning måste ta till varade goda erfarenheter som finns av alla de lärcentrasom har vuxit upp i landet som en följd av satsning-arna på . Vi tror att kom-mer en samordning i regionen att vara nödvändig,inte bara för att klara utbudet inom gymnasieskolanutan också för att kunna tillhandahålla nödvändigvuxenutbildning både på gymnasial och eftergymna-sial nivå.Anf. 76 () replik:Herr talman! Jag lyssnade på en intervju för etttag sedan med den nyvalda vice ordföranden i Väns-terpartiet. Hon uttryckte sig så här: Valfrihet för migär att slippa välja. har vi fått ytterligare ett bevisför att det är politik. Valfrihet är attslippa välja.Vi anser, säger och gör sigtill tolk för alla föräldrar, tror hon tydligen,att det är bäst med en sammanhållen skola.