prot · GQ0974 · 2003-03-19 00:00:00 — I stället hänvisarMartin till marknadslösningaroch pekar på sjuksystrarna där det har varit arbets-kraftsbrist och att det är därigenom som de har höjtlönerna eftersom de har gått till privata bolag.Det handlar om ett stort kollektiv som vi gemen-samt ska ta ansvar för, och det kommer marknads-krafterna aldrig att kunna göra själva.Jag förstår inte heller resonemanget. Varför sägerman nej till att utreda frågan om icke vinstutdelandeföretag? Om det finns en enhet inom en kommun somvill bilda ett sådant bolag där vi vet att vinsten kan gåtillbaka till företaget, men som icke är vinstutdelande,varför skulle eller kategoriskt emot det? Varför skulle man intekunna ge den möjligheten? Det förstår inte jag.Anf. 183 () re-plik:Herr talman! Jag ska svara på fråga. Det är just det som redan är möjligt. Detär just det som aktiebolagslagen redan ger utrymmeför. Det finns inget hinder för den som vill bilda ettaktiebolag att själv bestämma att detta bolags eventu-ella överskott ska gå tillbaka till verksamheten helteller delvis. Det finns inget behov av en utredningsåvitt man inte vill använda den som ett politisktinstrument för att inom delar av offentligt finansieradverksamhet göra det svårare för privata aktörer attkomma in helt enkelt därför att de är privata företagsom kan ha ett vinstintresse.Jag kommer tillbaka till frågan: Vad är viktigast,är det kvaliteten på det som blir utfört eller är det atthindra någon att ha möjlighet att ta ut vinst från enverksamhet?Anf. 184 () replik:Herr talman! när vi vill utreda denna mellan-form eller nya form förstår jag fortfarande inte varförMartin kategoriskt skulle säga nej till det.Han säger att det redan finns en aktiebolagslag. Menom man vill kombinera dessa saker och tycker att detär en bra och effektiv styrform men vill garantera attavsättningen går tillbaka till verksamheten,låt oss då låta denna möjlighet finnas. Vi kan ge den-na möjlighet från riksdagen.Naturligtvis är det kvaliteten som är viktig. Menvarför är det så viktigt för marknadsliberalerna att låtastora börsnoterade företag med avsevärda vinstkravkomma in och låta delar av skattepengarna gå ned iaktieägarnas fickor? Låt oss vara överens om att detär kvaliteten som är viktig. Och för att kunna klaradetta vill vi skapa eller åtminstone utreda en ny asso-ciationsform. Det säger ni nej till. Det är oförståeligt.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )20 § Förvärv av stöldgods i god troFöredrogslagutskottets betänkande 2002/03:LU11Förvärv av stöldgods i god tro (prop. 2002/03:17).Förste vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut skulle fattas . )21 § betänkande 2002/03:SoU10Familjehemsvård (förs. 2002/03:RR8 delvis).Anf. 185 ():Herr talman! Varje barn som kommer till världenhar rätt till en god start i livet med rätt till en trygguppväxt.De flesta av oss har kanske en tydlig och klar synpå familjens roll och betydelse i samhällslivet - fa-miljen som navet i livet för vuxna och barn, den fastapunkten i tillvaron, en grupp med starka band somlever tillsammans i vått och torrt, äter tillsammans,reser tillsammans, ser på TV tillsammans, familjensom klarar konflikter och hjälps åt med praktiskasysslor, familjen som barnets trygghet i livet.Men för många barn i vårt land är verkligheten enannan, där mängder av problem tillhör vardagen. Mankan räkna med att knappt 20 000 barn i växerupp och får vård och omsorg i samhällets regi pågrund av att otryggheten och rentav fysiska och psy-kiska hot mot barnet har tvingat oss alla, i form avsamhällets socialtjänst, att ta över ansvaret för barnetfrån de biologiska föräldrarna.Även om det är ett stort ingrepp i familjens egetliv har ett omhändertagande av barn som far illa ettstöd i barnens egen globala lagbok: barnkonventio-nen. Utifrån barnets bästa pekar konventionens arti-kel 20 på att barn i vissa situationer faktiskt inte kantillåtas stanna kvar i en miljö som inte är bra för dem.När samhället tvingas ingripa och ta till en sådrastisk åtgärd som att flytta ett barn från det egnahemmet är det viktigt att en så familjeliknande vårdsom möjligt kan erbjudas. Därför bör familjehem varadet vanligaste vid en placering.Det är ett stort ansvar och det kräver en väl ut-vecklad organisation att ge varje barn den bästa star-ten i livet, även om man måste växa upp i familjehemeller på institution. Därför är det mycket angeläget attta alla signaler om brister i vårt omhändertagande avbarn och ungdomar på mycket stort allvar.Trots höga mål och ambitioner att skapa det bästaför barnen finns det, tyvärr, brister. revi-sorer lyfter fram några sådana punkter. Det handlarom· familjebarns skolgång,· om att andelen placerade tonåringar som brytersamman är hög,· om att alltfler placeras på institution i stället för ifamiljehem,· om att inte lever upp till lagens kravpå hur barnavårdsutredningar ska vara utformadeoch· om att man sällan är strukturerad i sina metoderatt följa hur ett placerat barn utvecklas.Herr talman! I den ersättning för barnets eget hemsom familjehemmet utgör finns det enligt såväl revi-sorernas som socialutskottets mening skäl för statenatt ta ett ökat ansvar för en positiv utveckling avverksamheten.I det här sammanhanget vill socialutskottet betonaatt uppdraget bör vara heltäckande. Det krävs en merlångsiktig strategi för att kunna utveckla vården ochför att kunna komma till rätta med de allvarliga bris-ter som lyfts fram av revisorer. Det ärangeläget att utredningsarbetet bedrivs skyndsamt.Herr talman! revisorer och flera re-missinstanser pekar på ett stort problem: bristen påfamiljehem. För att göra det möjligt för unga sombehöver vård och uppväxt i ett familjehem är det,menar socialutskottet, angeläget att öka insatserna närdet gäller att rekrytera bra familjehem.Jag ser positivt på att det görs en satsning för attunderlätta för kommunerna att rekrytera fler familje-hem. En sådan satsning handlar bland annat om attöka allmänhetens kunskaper om vad det innebär att taemot ett barn i sin familj. Det är också viktigt attdenna satsning ska genomföras i nära samarbete medkommunerna och genom ett utvecklat regionalt sam-arbete mellan kommuner för rekrytering av familje-hem då den lokala kompetensen är viktig.Utöver detta pekar socialutskottet bland annat påatt dokumentations- och uppföljningsinstrumentenbehöver förbättras och på att de metoder som användsför att utreda och utbilda blivande familjehem behö-ver utvärderas. En satsning på forskning om familje-hemsvårdens effekter vore enligt utskottets meningockså önskvärd.För mig som socialdemokrat handlar detta viktigabetänkande i grunden om hur vi skapar bästa möjligauppväxt för alla de barn och ungdomar som tvingatsflytta från sitt hem och i stället leva i en annan familj.Därför är beslut i ärendet viktigt.Herr talman! Det är glädjande att ett enigt soci-alutskott ställer sig bakom revisorersförslag. Utskottet påpekar att regeringen nyligentillkännagivit sin avsikt att tillkalla en utredning föratt genomföra en samlad syn av den sociala barn- ochungdomsvården samt presentera en nationell hand-lingsplan på området. Med delvis bifall till revisorer-nas förslag och till fyra motionsyrkanden föreslårutskottet ett tillkännagivande till regeringen om denkommande utredningens uppdrag.Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till soci-alutskottets förslag i betänkande nr 10.Anf. 186 ():Herr talman! Enligt finns det i dag14 000 barn och ungdomar som har sitt boende, sinvård och sitt stöd någon annanstans än i sin egenfamilj.Varenda placering av ett sådant här barn som intefungerar eller som inte slår väl ut är ett misslyckande- ett misslyckande för många inblandade parter menframför allt för det barn eller den ungdom som dethandlar om. Den familjehemsvård som vi talarom berör av de 14 000 placerade barnen.I början av 90-talet granskades familjehemsvårdenav revisorer. Då konstaterade man attinsatserna från samhället vad gäller tillsyn, utbild-ning, stöd och handledning var bristfälliga. Det gälldebåde på central och på regional och lokal nivå. Då ärdet särskilt trist att behöva konstatera att det fortfa-rande, trots de slutsatser som revisorerna då drog,finns stora problem inom familjehemsvården.Skolgången fungerar dåligt. Placeringar brytersamman - nästan hälften av tonårsplaceringarna fun-gerar inte. Institutionsvården ökar kraftigt, och soci-altjänsten lever inte upp till lagstiftningens krav. Detär sannerligen besk kritik som framförs!Om vi inte tar de här problemen på allvar och för-söker lösa dem står vi inför gigantiskabekymmer med människor som inte har hittat sin rolli livet!Vid sidan av detta kan man konstatera att det till-kommer nya grupper av barn och ungdomar som viinte riktigt klarat ut hur vi ska förhålla oss till. Social-styrelsen talar exempelvis om flickor från patriarkalaförhållanden, om könsstympade barn och om barnsom begår brott mot barn. Det här är annorlunda, ochdet ställer väldigt stora krav på de personer och defamiljer som ska gå in och vara stödjande och fost-rande för dem som har den här sortens, eller liknande,svårigheter att brottas med.Riksdagens revisorer har också granskat självatillsynen av familjehemsvården. Också denna visar påstora brister.De statliga tillsynsmyndigheterna - Socialstyrel-sen och länsstyrelserna - har sedan mitten av 90-taletinte i någon större utsträckning ägnat sig åt att kon-trollera hur sköter familjehemsvården.De tillsynsinsatser som har genomförts gällernästan bara enskilda ärenden. Det är nog ingen över-drift att säga att man troligen har fog att misstänka attdet är så kallade brandkårsutryckningar som det i defallen handlar om.Jag tycker att det är alarmerande att avlandets socialtjänstsenheter, inklusive dem på kom-mundelsnivå, har erfarenhet av att påalldeles eget initiativ har kontrollerat familjehemmenunder 2001.Revisorerna bedömer att man i de flesta kommu-ner inte har gjort någon generell kontroll av hur fa-miljehemsvården hanterats sedan mitten av 90-talet.Herr talman! I det här sammanhanget är det på sinplats att lyfta fram det moderata förslaget om en sär-skild tillsynsverksamhet. Som framgår av handlingar-na har de moderata ledamöterna i socialutskottetavgett ett särskilt yttrande. Där erinrar vi om att vitidigare uttalat att vi anser att länsstyrelsernas ochSocialstyrelsens tillsynsverksamheter bör bilda enstatlig oberoende tillsynsmyndighet. Denna myndig-het ska ta hand om tillsynen inom hela vård- ochsocialtjänstsområdet.Med en sådan lösning skulle vi kunna avhjälpaproblemen både med de dubbla roller som Socialsty-relsen har och med den otydliga gränsdragning-en mellan och länsstyrelsernas verk-samheter.Den tillsynsmyndighet som vi föreslår ska ackre-ditera nya vård- och omsorgsgivare, kvalitetssäkravård och omsorg och genomföra regelbunden medi-cinsk revision och en övergripande tillsyn. Myndig-heten ska också vara den instans som allmänhetenkan vända sig till med klagomål, vilket sannerligenkan behövas.Dessutom: Den tillsyn som utförs ska ske på likavillkor, oavsett om verksamheten bedrivs privat ellerom den bedrivs i offentlig regi.Herr talman! Det är vår förhoppning att en sådanhär särskild tillsynsmyndighet inom en mycket snarframtid ser dagens ljus.I övrigt yrkar jag bifall till utskottets förslag i be-tänkandet.Anf. 187 ():Herr talman! Vi har från inte väcktnågon egen motion i det här ärendet. Vi tycker attrevisorernas förslag och det förslag som utskottet harlagt är bra. Det är bra att det kommer att leda fram analys på ett genomgripande sätt och en nationellhandlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvår-den.Familjehemsvården är väldigt viktig, och familje-hemmen gör en värdefull insats för barn och ungdo-mar som är i behov av den vården. är det ensvår situation, när barn ska skiljas från sina föräldraroch flyttas över till en annan familj. Det är mångapsykologiska moment som är svåra och som kräverhög kompetens.Revisorerna påtalar flera och stora brister i vår-den. Jag tycker att det är viktigt att regeringspartiettar till sig detta. Det här har man påtalat vid tidigarerevision, och man har inte sett att bristerna har rättatstill. Det är i alla fall väldigt lite som har gjorts.Revisorerna vill titta på en långsiktig utvecklingav arbete med den här typen av vård. Man vill ha enuppföljning och utvärdering av familjehemsvården.Över huvud taget finns det väldigt lite av den typenav forskning gjord på området.Det har också talats om att det är svårt att rekryte-ra. Man kan fråga sig om det är en statlig fråga: Skavi syssla med det här i ? Jag tror att detbehövs statliga initiativ även om det är en lokal fråga.Det är också en fråga om kompetens och utbild-ning för både personal och föräldrar, som jag var innepå tidigare. Jag tror inte att det kan poängteras nogmycket hur viktigt det är med just den kompetensenoch utbildningen.Jag har jobbat mycket med familjehemsvård i mitttidigare jobb och har sett skräckexempelpå hur placeringar har gjorts där man inte har sattbarnet i centrum. Man har kanske tittat på de vuxnasbehov, och barnet har inte fått den plats som det bor-de få i den familj som det var placerat i. Men foster-familjen har inte heller fått det stöd som den har be-hövt. Det beror på att egentligen intehar haft kunskap om barns behov och att barnet kan-ske inte har fått komma till rätt familjehem.Man måste också välja familjehem som passarfamiljestrukturen och de båda familjer som ska delapå barnet. Barnet ska ju ibland också träffa sin biolo-giska familj. Jag tror att det är viktigt att man är nogamed hur man gör dessa placeringar.Allt detta kräver kunskap, också om barns ut-veckling och barns behov i olika åldrar. Det finnsbrister på många ställen i vårt land. Det påtalar ocksårevisorerna.Det ska också göras en kartläggning av den ut-veckling som pågår på området vad gäller en ökadprofessionalisering. Jag tror att det är viktigt att göraen sådan kartläggning. Vilka professioner är det sombehövs? Ska arbete med familjehemsvård vara somvilket förvärvsarbete som helst för de föräldrar somjobbar med det, eller ska det bara vara ett stöd förbarnet, att barnet bor i familjen? Barnen har förståsolika typer av behov.En sak som revisorerna tar upp, som de också hartagit upp tidigare, är kontrolleranderoll. Det behövs en uppstyrning av deras sätt att ageramot familjehemmen, så att det inte bara gäller anmä-lan utan att de verkligen har en kontrollerande funk-tion. Väldigt lite har hänt.Forskning och kunskaper om familjehemsvårdenseffekter är fortfarande väldigt dåliga. Man gör place-ringar som kostar väldigt stora summor, men man vetegentligen inte hur mycket det hjälper barnet och vadsom är positivt för barnet.Vi hoppas att regeringen startar en förbättring avfamiljehemsvården med konkreta förslag till förbätt-ring så att det inte bara blir vackra ord, som det väl-digt ofta blir, och att detta sker skyndsamt.Jag yrkar bifall till utskottets förslag.Anf. 188 ():Herr talman! av socialdemokratisktstyre av riket kan vi notera att alkoholkonsumtionenhar ökat och fortsatt att öka på det nyamillenniet. har ökningen varit dra-matisk. Narkotika och övriga droger visar också uppen kraftig ökning.Utöver detta har rapporterna duggat tätt de senasteåren om den ökade stress vi utsätter våra barn för ochatt barn i mår allt sämre. Det visar sig blandannat i allt längre köer till barn- och ungdomspsykiat-riska mottagningar och alltfler tvångsplacerade barnoch ungdomar.Riksdagens revisorer har valt att granska familje-hemsvården, som är en del av den socialtjänst som ärhelt nödvändig för att kunna bjuda motstånd mot dennegativa utvecklingen och belastningen för barn ochungdomar i Sverige.Kristdemokraterna anser att det är en välbehövligoch välkommen genomgång som revisorerna gör ochatt det är ett viktigt bidrag till hur vi ska utveckla ettkraftfullt stöd för barn och unga och deras föräldrar.Revisorerna pekar på och tycker att det är angelä-get- att regeringen tar initiativ till att en nationell stra-tegi utarbetas för familjehemsvårdens långsiktigautveckling- att en ordentlig kartläggning görs av landets fa-miljehem- att initiativ tas för en satsning som underlättarkommunernas arbete med att rekrytera familjehem- att villkoren förbättras för familjehem- att familjehemsföräldrar omfattas av arbetslös-hetsförsäkring- att stöd ges till en metodutveckling av familje-hemsvården- att tillsynen förstärks av familjehemsvården ochsocialtjänstens insatser.Vår förhoppning är att riksdagsrevisorernas rap-port och utskottets betänkande kan bli inledningen utveckling och förstärkning av familjehemsvården.Det är också på sin plats att påpeka att familjehemi de flesta fall är att föredra framför institutionsvård.Det är angeläget att för barnet kompensera förlustenav föräldrar och söka återge nära relationer till vuxna.Trots allt ringaktande av familjen i debatten i Sverigeoch den brist på förtroende som visas familjen i poli-tiska beslut finns det ändå - och det är glädjande - enbred uppslutning i kammaren och i utskottet kring attförsöka ge barnen en familj i form av familjehem, attåterskapa det som har gått sönder.Kristdemokraterna vill framhålla att det inte baraär viktigt med familjehemsvård utan att det är mycketangeläget att vi får en nationell strategi för all barn-och ungdomsvård.Det är ibland tvunget med den drastiska åtgärdenatt rycka upp ett barn från sin miljö och sina föräldrarför en familjehemsplacering, men tiden före placeringmåste användas genomtänkt.En väl genomtänkt strategi måste finnas i varjekommun, med inslag som stödpersoner, kontaktper-soner, nätverksarbete, gruppverksamheter för barn iriskzon med mera för att om möjligt inte behövaplacera ett barn. Strategin måste givetvis även om-fatta uppföljning av hur barnet har det under place-ring och efter, om möjligt, en avslutad placering.Kristdemokraterna tycker att socialutskottet harlandat väl med det tillmötesgående som visats vårmotion om familjehemsvård. Våra krav på en natio-nell strategi för hela den sociala barn- och ungdoms-vården och en landsomfattande kampanj för att in-formera om familjehem och öka rekryteringen avfamiljehem har tillmötesgåtts genom regeringensavsikt att genomföra en utredning med en samladanalys av den sociala barn- och ungdomsvården meden därefter följande handlingsplan.I en situation med mycket begränsade ekonomiskaresurser i kommunerna är det naturligtvis mycketangeläget med en sådan här genomgång för att man,om möjligt, ska kunna utveckla ett så genomtäkt ochsmart socialt arbete som möjligt på lokalplanet. Vitycker också att vi har tillmötesgåtts väl genom ut-skottets uppslutning när det gäller att bifalla förslagom att ge regeringen till känna våra krav på en natio-nell strategi och en kampanj för fler familjehem.Våra krav på metodutveckling rörande stödfamil-jer, kontaktpersoner, nätverksarbete och socialt arbetei vid mening tycker vi också är väl tillgodoseddagenom att utskottet förutsätter att den stora utred-ningen av den sociala barn- och ungdomsvårdenkommer att belysa detta.Kristdemokraterna välkomnar givetvis också attutskottet bejakar förslag om att FN:sbarnkonvention, om att man i alla lägen ska se tillbarnets bästa, ska ligga till grund för utvecklandet avfamiljehemsvården och det sociala barn- och ung-domsarbetet i övrigt.Herr talman! Jag yrkar därmed bifall till förslageti utskottets betänkande nr 10.Anf. 189 ():Herr talman! Andra har före mig redovisat ochtalat om vilket enormt ingrepp det är att omhändertaett barn och vilket ansvar det innebär från samhälletssida att se till att det här fungerar väl. Så är ju intealltid fallet när det gäller dessa omhändertaganden.Det visar revisorernas rapport. Men innan jag går inpå den vill jag säga att det dessbättre också finnsfamiljehemsvård som fungerar, och det finns mångamänniskor som tar emot dessa barn som behöver bådeomsorg och vård och omtanke och som sköter det påett alldeles utmärkt sätt.Revisorerna tittar ju på de fall då det inte funge-rar, och man har upptäckt att det är en omfattningsom är ganska skrämmande. Någon redovisade nyssdetta med tonårsplaceringar. Det är alltså 40-60 %som måste omplaceras. Det länder till eftertanke.Jag är ganska glad åt att det faktiskt är ett enhäl-ligt socialutskott. Vi har över alla partigränser sagt bör ta till sig den kritik som redovisas i reviso-rernas rapport och att vi bör vidarebefordra den, ochvi har ett tillkännagivande. Det tycker jag är bra. Detbör vara en bra grund för att det också ska kunnaväxa fram åtgärder. Men det lär inte göra det så forthur mycket vi än önskar och hur många beslut vi änfattar i kammaren, om inte så i morgon.Ett problem är just detta med rekryteringen. Hurska vi kunna rekrytera, så att det finns familjer sommöter det enskilda barnets behov. Vi har enetnisk mångfald i landet, och vi har det också blandde omhändertagna barnen. Och pojkar och flickor harolika problematik just för att de är pojkar eller flickor.Ska vi lyckas med de här placeringar-na måste vi kunna matcha barn och familj - det redo-visar också revisorer. Och så vill vi pla-cera i närmiljö, så att den viktiga kontakten bakåt tillde biologiska föräldrarna finns om det är möjligt.Jag tycker att det är ett bra förslag i betänkandetsom kammaren ska fatta beslut om. Jag hoppas att detblir en grund, så att vi kan ta det ansvar i framtidensom det faktiskt innebär att omhänderta barn. Tyvärrlär vi ju behöva göra det även i framtiden.Jag är naturligtvis också glad för det bemötandesom motioner har fått. Vi lyfter inFN:s barnkonvention och barnens perspektiv somgrund när vi sedan ska utveckla en nationell strategiinom det här området. I debatten, i diskussionen och irevisorernas rapport är det ju väldigt mycket vuxen-perspektiv. Jag hoppas att man, när man nu fortsätteratt arbeta med det här, verkligen förmår att läggabarnperspektivet som grund. Det blir också riksda-gens tillkännagivande.Jag vill särskilt påpeka vikten av att familje-hemsvården får fortsätta att utvecklas somfamiljehemsvård. revisorer pekar på ris-ken att alltfler hamnar på institutioner för att vi inteförmår ge familjehemsvården det stöd, den kunskapoch den utbildning som krävs för att den ska fungeraväl.Från sida vill vi gärna lyfta framatt man inte ska placera alltför många barn i sammafamilj, så att vården även i familjersker under institutionsliknande former. Tanken är justatt det ska vara familjehemsvård.Vi har också fått gehör för vår motion om att man,när man tittar på den nationella strategin, ska lyfta injourhemmen. Det tycker vi är viktigt. Det var någontidigare som talade om hela kedjan när man ska om-händerta ett barn. Då tycker vi att också jourhemmenär viktiga. De ska få del av kunskapsutveckling, stödoch så vidare.Herr talman! Andra har redan yrkat bifall till för-slaget i det här betänkandet. Jag kan bara instämma idet yrkandet.Anf. 190 ():Herr talman! Att detta är en fråga som engagerartror jag att vi håller med om, i alla fall vi som finnshär i kammaren just nu.De handlar om barnen som vi har runtomkringoss. En del av oss har små barn kvar hemma. En delhar lite större barn, och alla har vi försökt utifrånbästa förmåga att ge dem trygghet och en bra platt-form att gå vidare från här i livet.Runt alla dessa familjer finns det förhoppningsvisett socialt nätverk som stöttar. Det är kanske inte likastort och utformat på samma sätt som bara förnågra decennier sedan. Samhället går in och backarupp en hel del . Barnavårdscentraler, mödra-vårdscentraler, familjecentraler och öppna förskolorstöttar familjerna i det här viktiga arbetet.För de familjer som behöver lite extra stöd finnsdet en del åtgärder. Familjeförskolor jobbar med helafamiljesituationen, och jag vet att det finns stödför-äldrar på några håll, men ibland räcker inte ens dettill. vill det till helt andra saker för att hjälpade här barnen. Det är då vi måste finnas där medfamiljehem eller andra instanser som kan stötta.Riksdagens revisorer gjorde en granskning i bör-jan av 90-talet.