prot · GR0914 · 2003-10-16 00:00:00 — Vem som har hamnat snett är det som egentligen är intressant. Jag undrar om har räknat ut vad konsekvenserna blir, till exempel vad det betyder för kommun om man får en avgift i stället för fastighetsskatten. Hur blir det för den enskilda människan där ute? Det kan se ut som att det går bra. Men hur blir det med skatteutjämningsförslaget? Kommer kommun att få betala mer till skatteutjämningen, eller kommer någon annan kommun att tjäna på det här? Vi i tycker att det ska vara lika villkor det är väldigt viktigt för oss. Vi ska ha ett rättvist skattesystem. Det ska varken gynna eller missgynna någon annan. 186 () replik: Om man försvarar dagens system kan man naturligtvis säga att ingen ändring ska ske. Och om man inte tycker att dagens system är bra måste man föreslå ett annat system. Vi har föreslagit att den statliga fastighetsskatten ska avskaffas. I stället ges kommunerna möjlighet att införa en avgift som motsvarar de självkostnader som kommunerna har, dock maximalt för ett småhus och för en lägenhet. Det här växlas mellan staten och kommunerna. För kommunernas del är detta något som välkomnas eftersom man får en mer stabil skattebas. Om vill fortsätta sin politik har hon naturligtvis rätt och möjlighet att göra det. Vi har ett förslag som jag tror med lite eftertanke skulle kunna få en större uppslutning, eftersom det innebär att det stora och besvärliga system för fastighetsskatterna som vi har och som är en plåga för många människor kan avskaffas och vi får ett system som fungerar väl i praktiken. 187 (): Bostadsbeståndet är en stor del av vår nationella förmögenhet. Tyvärr är det så att den förmögenheten har krympt . Skattereformen, den borgerliga regeringens systemskifte av bostadspolitiken och den socialdemokratiska regeringens passivitet har lett till den här utvecklingen. när tillväxtdebatten är i full gång hörs det fortfarande inget om att bostadsbyggandet har betydelse för utvecklingen, trots att bostadsbristen i våra tillväxtregioner bevisligen hämmar tillväxten. Det saknas bostäder, vilket leder till arbetskraftsbrist, sämre förutsättningar för studier och sämre möjligheter för expansiva företag att växa. Bostäder är en del av infrastrukturen och bör planeras på samma sätt som övrig infrastruktur. Varför är det helt naturligt för att upprätta långsiktiga tolvårsplaner för byggandet av vägar och järnvägar i storleksordningen men inte ens att våga planera för ett bostadsbyggande under pågående mandatperiod? Dessutom används kortsiktiga tillfälliga lösningar när det gäller de ekonomiska förutsättningarna. Håller statsrådet med om att bostadsbyggandet är en del av samhällets infrastruktur och att de kräver en långsiktigt hållbar planering och finansiering? Det är i alla fall ståndpunkt, och jag menar att det är hög tid att skapa de grundläggande förutsättningarna för en långsiktigt hållbar bostadspolitik. Först måste ett tydligt mål sättas upp för det här. Den ska vara mätbart och prioriterat i regeringens arbete. menar därför att ska fatta beslut om ett mätbart mål för bostadsbyggandet. ska det byggas 30 00040 000 bostäder , varav hälften hyresrätter. 60 000 större ombyggnationer bör också genomföras för att upprätthålla bostadsstandarden, inte minst i våra miljonprogramsområden. Är statsrådet med på ett sådant krav? Det gick att fatta beslut om att bygga en miljon bostäder . Ett sådant mål måste naturligtvis följas av en rad åtgärder där staten och kommunerna tar ett gemensamt ansvar. Staten måste ge bättre ekonomiska förutsättningar och kommunerna ta sitt bostadsförsörjningsansvar fullt ut. menar att det ska finnas ett permanent investeringsbidrag för nyproduktion av hyresrätter, som kan variera i takt med konjunktursvängningarna, och ett permanent investeringsbidrag för ombyggnation, som antingen kan vara generellt eller riktat till områden utanför tillväxtregionerna. Är regeringen för sådana åtgärder, och när kommer i så fall ministern med sådana förslag? På skattesidan har hyresrätten varit trippelbeskattad sedan skattereformens införande. tycker att denna trippelbeskattning är orättvis och måste avskaffas. För att det ska kunna ske måste fastighetsskatten i grunden förändras så att vi inte beskattar hustyp utan boendeform. Först då kan vi avskaffa den orättvisa trippelbeskattningen av hyresrätten genom att helt enkelt avskaffa fastighetsskatten på just hyresrätt. Det här förslaget har funnits länge, men regeringen drar frågan i långbänk och kommer inte till skott. Är ministern beredd att genomföra förslag om att beskatta boendeform och inte hustyp och att avskaffa fastighetskatten på hyresrätt? Trots att vi har infört en lagstiftning som gäller för de allmännyttiga bostadsföretagen och som mycket tydligt gör klart för kommunerna vilken rätt de har att ta ut avkastning för sina bostadsföretag, pågår många försök ute i landet att kringgå reglerna. Eftersom de kommunala bostadsbolagens inkomster till största del består av hyresgästernas hyresinbetalningar betyder det att hyresgästerna, förutom hyran, också ska betala för andra kommunala angelägenheter som simhallar, kulturhus med mera. Det här tror jag är vanligt förekommande, och då måste vi naturligtvis se över allmännyttighetslagstiftningen och förtydliga den så att kommunerna får klart för sig vilka spelregler som gäller. Är ministern beredd att se över den frågan? En åtgärd som underlättar det här skulle vara att införa skattefria underhållsfonder. De ska låsas i bostadsföretagen och användas för ombyggnationer eller nyproduktion i samråd med hyresgästerna. Är detta en åtgärd som ministern kan tänka sig att genomföra? Ska vi leva upp till bostadspolitikens portalparagraf om allas rätt till en god bostad till en rimlig kostnad är det hög tid att långsiktigt åtgärda problemen. Bostadsbrist i kanske 130140 kommuner, som sade alldeles , är ett stort problem och skapar problem för hemlösa med sociala problem men även för andra grupper som ungdomar och barnfamiljer som står utan egen bostad. Gör något innan det är , ministern! Gör något som skapar framtidstro för de bostadslösa. Marknaden varken kan eller vill lösa problemet. En bostad är ingen marknadsvara vilken som helst utan en social rättighet inskriven i svensk grundlag. 188 () replik: pläderade för ett högre mål när det gäller lägenheter. Han pläderade för ett permanent investeringsbidrag för nybyggnation och ombyggnation. Han pläderade för skattefria underhållsfonder och utropade sedan: Gör något innan det är . Den uppmaningen kan möjligen bollas tillbaka till som ingår i den koalition som har lagt fram den här budgeten, som vi har att ta ställning till . Han står bakom den bostadspolitik som har presenterats för och som är ofullgången, för att uttrycka det försiktigt. har i förhandlingarna prioriterat ned de här frågorna för att uppnå mål på andra områden. Så har det varit i debatt efter debatt: presenterar en galant önskelista över sådant som behöver göras, men verkligheten visar att tillsammans med sina kolleger har prioriterat ned de här frågorna. Därför händer det ingenting. Gör något, ! 189 () replik: Jag kommer med en massa förslag och vill göra någonting i stället för att som stå här och bara gnälla och beklaga sig. Naturligtvis har vi ett samarbete med Socialdemokraterna och som sträcker sig över mandatperioden. Om hade varit uppmärksam hade han hört att jag faktiskt nämnde . Jag tror att man behöver på sig för att förbereda detta på ett bra sätt. Jag tycker att signalerna ändå ska komma nu att vi faktiskt framöver ska ha en mer långsiktigt stabil bostadspolitik som ger de bostadslösa hopp om framtiden på ett helt annat sätt än vad vi gör . Jag är villig att erkänna att vi inte har lyckats komma ända fram med de här frågorna, men jag tycker att vi har tagit en del steg på vägen, till exempel momsåterföringsstödet för bostäder. Vi får se hur det kommer att fungera. Jag tror inte att det är tillräckligt, och det är inte tillräckligt långsiktigt heller. Vi ska naturligtvis skapa stabila spelregler framöver. 190 () replik: Jag noterade mycket väl att pratade om att de här förslagen skulle genomföras . Det beror på att man har förhandlat tillsammans med regeringen och satt ramarna för . Då kan man inte svika den uppgörelse som man har gjort. Då får man sikta på perioden därefter, och det är fullt förståeligt. Men det som är bekymret är att står bakom regeringens politik som den är . Varför ska de bostadslösa ungdomarna vänta till 2007? Varför kommer det inte åtgärder nu? Varför ska de familjer som är trångbodda behöva vänta till 2007 innan de får en ny lägenhet? Varför ska de äldre som bor i villor men som vill flytta till en mer lättskött lägenhet behöva vänta till 2007? Ni är ju ansvariga för den politik som läggs fast. Och frågan är då: Varför har prioriterat ned de bostadspolitiska frågorna i sina överläggningar och överenskommelser med Socialdemokraterna? 191 () replik: vet ju att när man förhandlar om en politik måste man alltid göra kompromisser. Det skulle vara intressant att se hur fastighetsskatteförslag skulle ha hanterats i en fyrpartiregering. Jag tror inte att det hade blivit någon särskilt stor framgång för det förslaget. Jag har inte heller hört om några förslag som skulle lösa de problem som nu tar upp. Jag medger att det finns problem på det här området, och jag tycker att det borde finnas betydligt mer långsiktiga spelregler än vad vi har åstadkommit. Vi förhandlar med regeringen, men vi sitter inte i regeringen och vi har själva inte någon majoritet för att föra en egen politik. På det viset får man acceptera de kompromisser som finns. Jag bara beklagar att vi inte har nått ända fram, framför allt när det gäller byggandet av hyresrätter. 192 () replik: Jag blir också väldigt fundersam över anförande med tanke på det som också har varit inne på, nämligen att står bakom regeringens budget. tog upp frågan om markpolitik i ett tidigare replikskifte. Jag tycker att det vore intressant att få höra och uppfattning om den statliga markpolitiken. Statlig mark förs över till utvecklingsbolag och ligger i träda. Man kan fundera på om det finns andra sätt att använda marken på. En annan fråga är statens roll i konkurrenshänseende. Är det rimligt att liera sig med de stora byggjättarna eller vore det bättre att se till att fler aktörer kom in på marknaden? Detta är en oerhört väsentlig pusselbit bland många. Det vore intressant att höra svar på den frågan. 193 () replik: Jag är naturligtvis för planering. Någon statlig markpolitik existerar väl inte såvitt jag kan förstå. Vi har faktiskt kommunala planmonopol i det här landet. Visst kan regeringen föra en dialog med kommunerna om hur statlig mark ska användas. Det tycker jag att man ska göra. Men man ska bygga där det är lämpligt att göra det. Man måste också fundera över hur det ska kopplas till den befintliga infrastrukturen och de miljöproblem som finns. När det gäller studentbostäder är vi aktivt för att Akademiska hus ska få ett uppdrag att bygga sådana på Campusområden. Sätt i gång och bygg! Kapitalet finns där. Då kan det bli jättemånga studentlägenheter med statliga medel genom ett statligt initiativ. 194 () replik: Jag konstaterar att väljer att passa i den här frågan. Det är en oerhört väsentlig fråga. Den handlar ju inte om vad och hur det ska byggas, för det avgör det kommunala planmonopolet. Men hur man använder den statliga marken är i högsta grad en fråga även för riksdag. Det är synd att inte vill gå närmare in på den. Min andra fråga var inne på i sitt anförande, och den handlar om fastighetsskatten. Anser att det är rimligt att människor med begränsade inkomster måste lämna hus och hem eller sälja sitt fritidshus därför att de inte har råd med de skatter som belastar boendet? Anser att detta är rimligt? 195 () replik: När det gäller den samlade beskattningen av boendet finns det problem i vissa delar av . Därför har vi lagt fram ett förslag om förmögenhetsskatten. Vi anser att halva förmögenhetsvärdet till en viss nivå ska tas upp vid taxeringen för att underlätta en lösning på den här problematiken. Men då handlar det framför allt om permanentboende. Beträffande markpolitiken är det klart att staten ska bidra till att man får fart på bostadsbyggandet, om staten nu har mark till förfogande i lämpliga områden. Man bör i dialog med berörda kommuner se till att de kan ta över den marken naturligtvis till ett rimligt pris för att få fart på bostadsbyggandet. Jag har ingenting emot det. Men jag vill ställa frågan tillbaka: Vad gör vi med alla de tusentals byggrätter som de fyra byggjättarna sitter på och som det inte händer någonting med därför att luften har gått ur marknaden? 196 () replik: Jag vill fråga om han inte tycker att det är genant att det i årets budgetproposition som är framförhandlad med inte står någonting om de 120 000 lägenheterna som man skrev om i förra årets budet. Varför är detta borta? Är det inte ganska genant? Sedan inledde sitt anförande med att säga att bostadsbristen hämmar tillväxten, och där är vi helt överens. Det pratade jag också om. Då är min fråga som jag inte fick svar på tidigare: Är beredd att se till att det blir större infrastruktursatsningar i så att de bostäder som det finns planer för i alla kommuner runt kan byggas? 197 () replik: de har missuppfattat målet för bostadsbyggandet. Det är faktiskt regeringens mål. Vi kan ta motion som grund för att fastställa att ska ange ett mål för bostadspolitiken. Denna motion kommer att hanteras i samband med att budgeten ska antas. Då kan de ställa sig bakom den motionen om hon vill. Det går jättebra. Det kan vi ta senare i utskottet. Sedan tappade jag bort den andra frågan, så de får ta om den. 198 () replik: Jag tycker att det var ett väldigt märkligt svar som jag fick av . Vad jag vet sitter ni tillsammans med Socialdemokraterna i budgetförhandlingar och står därför bakom budgeten. Sedan säger att det är regeringens budget och att inte är med på den. Men det är ni ju. Därför ställer jag frågan igen: Är det inte genant att de 120 000 nya lägenheter som fanns med i förra årets budget inte finns med i årets? Min andra fråga gällde infrastruktursatsningar i där det finns en ständig bostadsbrist. Det behövs sådana satsningar för att vi ska kunna bygga bostäder. Jag fick inget svar på frågan om var beredd att se till att det kom pengar till för att man ska kunna bygga vägar och i nästa steg bostäder. 199 () replik: Till att börja med vill jag vända på diskussionen om bostadsbyggandet. I första hand ska bostadsbyggandet i ske där det redan finns tillgänglig infrastruktur. Då måste sådana kommuner som också ta sitt ansvar och bygga till exempel hyresrätter. Det är ett gemensamt ansvar för . Man kan inte bara kräva nya infrastruktursatsningar. Sedan finns det viktiga infrastruktursatsningar som måste göras i , framför allt när det gäller järnvägssidan. 200 () replik: har lagt fram lite olika förslag till hur man ska få i gång byggandet, det får jag erkänna. Det finns två frågor där jag undrar om är villigt att backa. Det gäller det krav som man har på kommunerna om att det ska införas en bostadsförsörjningslag jag kallar det för modell V. Det handlar också om att man ska stifta lagar om att kommunerna ska planera och inrätta bostadsförmedlingar. Vi har fått en väldokumenterad redovisning om att båda dessa lagar inte har någon som helst betydelse för att få i gång byggandet. Jag undrar därför: Är berett att ta bort dessa lagar? 201 () replik: Det egentligen säger är ju att kommunerna inte behöver planera någonting för det byggs ändå. Det är ett mycket märkligt påstående. Vi vet att det tar fyra från idé till färdig produkt. Ju bättre kommunerna är förberedda, desto snabbare går dessa processer. Det är ett mycket märkligt ställningstagande. Jag blir skrämd när jag läser den här rapporten vi har ju fått den föredragen. En del kommunalråd säger: Nej, vi struntar i lagstiftningen för den är ideologiskt felaktig. Det är ju lagtrots och ett fruktansvärt sätt att se på svensk lagstiftning. Jag hoppas att inte delar uppfattningen att det ska vara på det viset. 202 () replik: Jag delar definitivt inte åsikt att vi ska stifta lagar som inte har någon effekt på det som vi vill åstadkomma med lagarna, i det här fallet att försöka se till att få i gång byggandet. säger man uttryckligen att det inte har någon effekt. Varför ska vi ha sådana lagar? Vi från vill inte heller komma uppifrån och diktera hur det ska se ut ute i kommunerna, utan det är kommunerna själva som ska se till hur man har det med sin bostadssituation. Jag vet själv, eftersom jag har varit ganska aktiv kommunalpolitiker, att den här frågan tar man på allvar ute i kommunerna utan att kommer uppifrån och säger: Gör si och gör så! 203 () replik: är ju frågan om man ska rätta sig efter vad kommunalråden i kommunerna tycker eller om man ska rätta sig efter medborgarnas behov av bostäder. Det är faktiskt det som vi måste utgå från. Och alla vet att bostadsbyggande kräver planering. Det är bland annat det som är ett problem i , där man har struntat i planeringen. Där är det liksom: Köp och sälj! Köp en markbit, och sedan får vi se om det blir någonting. Och har man en massa mark som över huvud taget inte kommer att bebyggas , därför att man har spekulerat kortsiktigt i möjligheten att göra stora pengar. Därför behöver vi mer av sådan planering, inte mindre, . 204 () replik: Jag är inne på samma ämne som . Jag tycker att det är lite skrämmande med lagstiftningen kring bostadsförsörjningsplanen, som säger inte fungerar. Kommunerna påstår inte att man struntar i den, utan man säger: Vi tar vårt ansvar, fast på de lokala förutsättningarnas villkor. Jag tror också som gammal kommunpolitiker att det faktiskt inte behövs en statlig pekpinne för att kommunerna ska ta sitt ansvar och planera. Är det någonstans man vet hur man planerar så är det ute i kommunerna, så jag tycker att är inne på fel linje i det här fallet. 205 () replik: handlar det inte om en pekpinne. Det handlar om att man uppdrar till kommunerna att planera, och det uppdraget finns ju i andra lagstiftningar. Det finns i socialtjänstlagstiftningen. Det finns i . Det finns på flera håll. Det finns till och med i grundlagen. Där står det att alla och envar har rätt till en bostad. Då menar att vi inte ska komma med några synpunkter på att vi vill ha insyn, medverkan och inflytande när det gäller bostadspolitiken. Det är mycket märkvärdigt. Nyss, sade hans kollega här, , att staten ska föra en aktiv markpolitik. Och jag vet inte om de till och med skulle tala om för kommunerna vad de ska göra och hur de ska bygga. Ni måste bestämma hur ni ska det! 206 () replik: blandar bort korten lite grann. Det som pratade om var faktiskt den mark som staten äger. Som markägare kan man naturligtvis ha en markpolitik. Det är ju väsensskilt mot kommunernas planmonopol, så jag tycker inte att vi ska blanda ihop det. Jag ska ställa en fråga till om något som jag reagerade lite grann på i inlägg. Har fullt belägg för att kommunala bostadsbolag används för att finansiera simhallar, kulturhus och så vidare? Som gammal kommunpolitiker känner jag inte igen den bilden, men du kanske kan berätta om en annan sida av detta som inte jag känner till. 207 () replik: När det gäller den första frågan bygger inte staten bostäder. Man vill inte ens, som vi vill i vårt förslag, bygga studentbostäder via Akademiska hus, utan det är kommunerna som har hand om planeringen. Därför vore det konstigt om staten skulle diktera villkoren för hur marken ska användas. Det måste ni hålla med om. När det gäller den andra frågan finns det en rapport från Hyresgäströrelsen den är väl inte riktigt offentlig än som visar på stora problem med hur kommuner på olika sätt försöker kringgå allmännyttighetslagstiftningen. Där står det tydligt och klart att som ägare, kommun, har man rätt att ta ut av kontant insatt kapital i bostadsbolagen. Det finns en uppsjö av sätt att kringgå de här reglerna. Det betyder att man dränerar bostadsbolagen på pengar som egentligen skulle gå till ombyggnation och till eventuell nyproduktion. Hyresgästerna upplever det som att det inverkar på hyresförhandlingarna. 208 Statsrådet (): Jag vet egentligen inte riktigt hur jag ska hantera mina i inledningsanförandet, eftersom rubriken är Bostadspolitik och kommuner. Efter att ha tittat på talarlistan förutsätter jag att det också blir en diskussion om utjämningssystemet, eftersom har anmält sig som talare. Jag ska dock göra ett försök att kommentera bägge ämnena under de . Jag börjar med bostadspolitiken. Vi har en kraftig bostadsbrist i . Det vill jag understryka. Det gäller i tillväxtregionerna och på högskoleorter runtom i landet. Om det sedan är 135 kommuner, som säger, eller om det är ett mindre antal kommuner råder det lite delade meningar. Men det är inte särskilt väsentligt, utan det väsentliga är att vi måste öka bostadsbyggandet ytterligare. Bostadsbyggandet har ökat. prognoser visar på att byggandet ökar i hela landet utom i . I har man haft en lång startsträcka och beräknas komma i gång ordentligt först . Jag tycker kanske att de borgerliga debattörerna här, som har varit ansvariga för den gångna mandatperiodens politik i , borde vara lite försiktiga i sina omdömen. Den politik som bedrevs i under förra valperioden var ju förödande för förutsättningarna att få en mer balanserad situation på bostadsmarknaden. siffror visar också, , att det tillkom 24 000 nya bostäder, 19 900 i nyproduktion och 3 900 via ombyggnad av kontorslokaler och andra lokaler till bostäder. Vi hade alltså ett nytillskott på bostadsmarknaden på 24 000 lägenheter. Jag är inte nöjd med det. Vi behöver öka bostadsbyggandet till 30 000 lägenheter , som jag har sagt . För det krävs det ytterligare åtgärder. Det krävs också ett gemensamt ansvar från alla de parter som är inblandade i bostadspolitiken. Det gäller kommunerna, som har ett bostadsförsörjningsansvar och som har verktygen för att ta det bostadsförsörjningsansvaret. Planmonopolet, marken och allmännyttan är några exempel. Jag tycker att det är något märkligt när jag läser de borgerliga motionerna, och jag har faktiskt gjort det, att man vill upphäva bostadsförsörjningslagstiftningen. Det finns ju utomordentligt goda exempel på hur kommuner tar sitt ansvar. Ta som ett exempel. Där byggde man 900 lägenheter, och det är en kommun med 75 000 invånare. Men sedan finns det exempel på kommuner där man inte tagit sitt ansvar. Låt mig än en gång ta under förra mandatperioden som exempel. Hade vi haft samma produktion i som man hade i , som har bedrivit en offensiv bostadsförsörjningsplanering, då hade vi inte varit i den situation som vi är i . I vart fall hade den inte varit så dramatisk. Kommunerna har en nyckelroll. Marknaden har också en nyckelroll, och jag saknar den debatten här i kammaren. Ni inriktar er på statens uppgift. Men marknadens nyckelroll för att producera lägenheter till rimliga kostnader kan inte nog understrykas. Även om det pågår ett nytänkande, har vi inte en marknad som präglas av konkurrens, omvandlingstryck och nytänkande. Jag ser tecken på att vi är på väg dit, men det har gått förfärligt långsamt. För statens del staten har ju också ett ansvar handlar det om att se till att det finns rättsliga och finansiella instrument och att de finns tillgängliga. Vad gör vi nu då? Jo, vi går in med den nya investeringsstimulansen som innebär en byggmomsreducering från till . För en lägenhet i kan ett stöd utgå med . Det motsvarar mer än hela byggmomsen för en lägenhet . Det är ett kraftfullt stöd som jag tror kommer att ge betydande effekt. Vi har fått ett godkännande av för stödet, och vi utfärdade förordningarna . Jag tror att det kommer att ge en kraftfull effekt. Jag möter också byggherrar som tycker att stödet faktiskt är ganska bra. Det tidigare investeringsbidraget har också haft en påtaglig effekt. Det har beviljats stöd till 15 000 studentlägenheter och 7 000 hyresrätter. Det är det stöd som ni nu vill avskaffa.