prot · GQ0998 · 2003-05-07 00:00:00 — För mig är goda exempel någonting somger uppmuntran och tips på hur man kan gå till väga.Av det som vi nu sparar genom alla dessa konsti-ga neddragningar måste vi ha pengar till bättre reha-bilitering och till försäkringskassorna, om det inte ärför sent. De har blivit så illa behandlade att de kanskeinte längre kan rehabilitera. Det har funnits en väldigtduktig rehabiliteringskader på försäkringskassorna,men jag vet inte hur det går med tanke på allt somman har dragit in på.Men då får vi rusta upp på annat sätt och satsa tillexempel på företagshälsovården. Låt inte besparing-arna bara bli en besparing i sig, utan ta en del avdessa och använd dem på ett klokt sätt för att få nedohälsotalen! Det måste bli bättre arbetsmiljö så attden äldre arbetskraften orkar arbeta och så att ungamänniskor törs börja i vårdyrken. Får vi nedohälsotalen kan vi börja investera i det förebyggandearbetet när det gäller till exempel barn.Många säger att det inte går att satsa på förebyg-gande arbete, eftersom man inte vet om det lönar sigekonomiskt. Det går inte att bevisa, men konstigt nogkan man bevisa tvärtom. Det gjordes stora neddrag-ningar av skolhälsovården , och vi vetatt brottsligheten bland ungdomar har ökat. Man kanalltså bevisa motsatsen, men ändå påstås det att detinte går att bevisa att förebyggande vård lönar sig.Får vi ned ohälsotalen får vi in pengar så att vikan avsätta resurser för uppbyggande av komple-mentärmedicin. Det behövs kanske flera sådana cent-rum, precis som många här i kammaren redan harföreslagit, men som vi tyvärr inte har pengar till nu.Om vi får ned antalet sjukskrivningar får vi kan-ske också pengar till - ett krav som jag driver - attännu fler yrkeskategorier får fri etablering. På detviset kan vi fortsätta det goda arbetet.Anf. 19 ()replik:Herr talman! Jag vill ställa en fråga till som handlar om den fria etableringen.Jag instämmer i tankarna om att förebygga för att fåned ohälsotalen. Det finns oerhört mycket att göra pårehabiliteringsområdet.Jag instämmer också i att man i hela landet myck-et mer måste räkna på vinsterna av det förebyggandearbetet. Men en sådan möjlighet finns ju, till exempelgenom att man bejakar och motion som handlar om fri etableringför sjukgymnaster. Det är ju en trång sektor och ettproblem att det inte finns tillräckligt med sjuk-gymnaster.Vi från alla borgerliga partier stöder Miljöpartietsmotion. Jag vill än en gång fråga det inte finns en öppning för att bejaka detsom jag vet att tycker.Anf. 20 ()replik:Herr talman! Det var därför jag skrev den motio-nen. Men ni vet ju alla i utskottet att jag var tvungenatt dra tillbaka den, eftersom landstingen protesteradeoch sade att de inte hade råd med detta just . Jagtänker fortsätta att driva den frågan, därför att det ären bra grej.Anf. 21 ()replik:Herr talman! Ja, det är en bra grej, och jag tror attdet ibland finns skäl att få lite före landstingen.Kerstin-Maria pekar också på en annan saksom är ålderdomlig, och det gäller abortfrågan. Detfinns risk för att man på landstingen ibland är liteålderdomlig och inte vågar sig på att bejaka det ny-tänkande som krävs. Fri etablering är ett sådant ty-piskt exempel, tycker jag.Vi moderater kommer att bevaka abortfråganmycket noga. Jag hoppas och tror att det svar som vifick från departementet i går om att man kommer attlägga fram ett sådant förslag innebär att majoritetensskrivning gäller. Kommer det inget sådant förslagtänker vi självfallet driva frågan vidare tillsammansmed alla andra.Men än en gång hoppas jag och tror att förstår att man ibland måste gå förelandstingen. Detta med fri etablering är ett typisktexempel på en fråga där man är lite ålderdomlig.Anf. 22 ()replik:Herr talman! Jag förstår det mycket väl, men jaghar förklarat varför det blev som det blev. Jag ärtacksam om vi tillsammans kan driva frågan om abortför utländska kvinnor.Anf. 23 ():Herr talman! omfattar detta betänkande omhälso- och sjukvårdsfrågor drygt 170 motioner. Tillstor del är det samma motioner som vi behandlarvarje år. Flera av oss skulle kanske kunna hänvisa tilltidigare års debatter. Över tiden märker man attståndpunkterna inte förändras så värst mycket.Liksom tidigare år omfattar spännvidden hos des-sa motioner alltifrån grundläggande frågor om hälso-och sjukvårdens organisation och finansiering tillenskilda sjukdomar.Men det kanske allra viktigaste för sjukvården justnu är sjukvårdens ekonomiska resurser, och där finnsdet en stark positiv utvecklingskraft. Landstingensekonomi är som vi alla vet starkt beroende av skatte-underlagets utveckling. Även för sjukvården är detdärför oerhört viktigt hur den ekonomiska politikensköts och hur konjunkturen utvecklas. Den allrastörsta delen av sjukvårdshuvudmännens intäkter ärju beroende av det egna skatteunderlaget.Några landsting har ett dåligt ekonomiskt ut-gångsläge. Här i lämnade den förra bor-gerliga majoriteten efter sig ett underskott på ca 10miljarder kronor. Det var så pass mycket pengar attden gamla majoriteten ej beviljades ansvarsfrihet.Självfallet har den typen av sjukvårdshuvudmän storasvårigheter att hantera de många utmaningar somhälso- och sjukvården står inför.En av de största utmaningar är kanske, som fleratalare redan har sagt, personalrekrytering, möjlighe-ten att bemanna tjänster och att få tillräckligt mångaungdomar att välja vårdutbildningar. Bilden är positivnär det gäller många av vårdutbildningarna. Läkarut-bildningen, psykologutbildningen, sjukgymnastut-bildningen med flera har ett bra söktryck, men detfinns anledning av vara orolig när det gäller andravårdutbildningar.Utvecklingen av ohälsotalen är oroande. Kontinu-itet bland personalen, inte minst bland läkarna, ärnågonting som är oerhört viktigt för att komma tillrätta med de höga ohälsotalen.Vi vet att kontinuitet bland vårdpersonalen är brabåde för patienterna och för vårdens effektivitet. Självhar jag kunnat bevittna som ordförande i en försäk-ringskassa hur ohälsotalen på de orter där man tving-ats ta till stafettläkare direkt har skjutit i höjden. Detär självfallet inte tillfredsställande. Kontinuitet blandvårdpersonalen är oerhört viktigt.Flera talare har varit inne på att ta vara på denkompetens som invandrare med vårdutbildning förmed sig till det här landet. Vi har, tycker jag, ändå fåtten förbättring när det gäller att slussa in de här män-niskorna till tjänster i vården, men det går att göramer för att utveckla detta ytterligare. För patienternaär det självfallet så att det är kvaliteten i vården ochväntetiderna som är avgörande för intrycket av vår-den.När det gäller kvaliteten i vården fungerar ju detallra mesta utomordentligt bra i . Det skerbeklagliga misstag. De är, som jag sade, självfalletbeklagliga, men vi har ändå en organisation för att tahand om de här misstagen. De utreds, och iblandutdöms påföljder för dem som har varit ansvariga fördem. Vid en internationell jämförelse talar allt för attvi har en hög kvalitet på svensk vård. Det som fram-för allt utmärker svensk vård är att vi har en jämnkvalitet rakt igenom i den svenska vården. Vi har inteA-sjukhus och B-sjukhus i det här landet.När det gäller väntetider ska ingen sticka understol med att det finns en del kvarvarande problem. Vihar ett system på plats som kan mäta väntetider-na. Patienterna blir bättre informerade om väntetider-na. Landstingen har fortlöpande uppföljningar av sinaväntetider. Vårdpersonalens insatser ökar också helatiden. Antalet behandlingar och operationer ökar helatiden inom den svenska sjukvården. kan man imassmedierna få en bild av att det skulle vara enminskande produktion inom svensk sjukvård. Så ärsjälvklart inte fallet. Om man ser på antalet starrope-rationer, höftledsoperationer, kranskärlsoperationer -ta vad ni vill - så ökar prestationerna. Men vi harockså utveckling till följd av demografin där behovenökar . Det handlar om att balansera den härutvecklingen.Det är viktigt att fortsätta jobba med den här frå-gan, att följa utvecklingen av väntetiderna hela tiden.Vi har en utveckling i primärvården som följs syste-matiskt som en följd av beslut om dennationella handlingsplanen. Där tycker jag också kan se att vi har en positiv utveckling när detgäller prestationerna i primärvården och när det gällerinom vilka tidsramar man faktiskt tar hand om pati-enterna. redovisade en sådanpositiv rapport för sedan.En av sjukvårdens kanske viktigaste uppgifter äratt ta en större och aktivare del i arbetet mot ohälsa.Man kan på många håll, säger jag utifrån en stol iförsäkringskassevärlden då, vara kritisk mot kvalite-ten på många sjukintyg som sjukvården presterar.Alltför många av de sjukintyg man presterar är ofull-ständigt ifyllda. Man bedömer bland annat inte huru-vida patienten har nedsatt arbetsförmåga eller ej. Detgör att det är svårt för socialförsäkringssystemet att taställning till rätten till sjukpenning. Kompetensen ifråga om försäkringsmedicin måste höjas i densvenska läkarkåren. I annat sammanhang får riksda-gen möjlighet att ta ställning till denfrågan, och det gläder mig.Forskningen om och utvecklingen av olika reha-biliteringsmetoder behöver också utvecklas ytterliga-re inom svensk sjukvård. Samordningen mellan me-dicinsk rehabilitering, social rehabilitering och ar-betslivsinriktad rehabilitering måste också utvecklasytterligare.Som flera talare har varit inne på finns det ett stortantal reservationer. En del är sådana där vi hänvisartill tidigare ställningstaganden. Jag som socialdemo-krat kan självfallet inte komma överens med Mode-raterna om synen på sjukvården. envisasmed att se på sjukvården som en marknad, som vilkenmarknad som helst. Det är självklart att det resulterari skilda ståndpunkter.På en del andra områden är det så att i de frågorsom väcks i en hel del av motionerna pågår det arbeteav olika slag. Jag kan inte kommentera alla de härreservationerna, men ett par vill jag ändå försökahinna med.En handlar om rätten till second opinion. De bor-gerliga vill nu gå ett steg vidare och ge rätt till allapatienter i alla sammanhang att få en second opinion.I dag är det ju så att den här rätten omfattar livsho-tande, allvarliga, varaktigt livslånga sjukdomar. Jagnoterar att när det gäller den reservationen finns inte med bland reservanterna. Kanskeär det så att man, när man som personlig erfarenhet av att träffa patienter, servilka konsekvenser ett sådant här system skulle fåbåde för själva vården och för sjukvårdens ekonomi.Jag förstår att inte har velatskriva på den här reservationen.När det sedan gäller den fria etableringsrätten no-terar jag att man här räknar upp några specialitetersom man vill införa fri etableringsrätt på. Men harman frångått sitt tidigare krav, att införa fri etableringrakt av och rätt över? Är det så att det nu är de härfem sex specialiteterna som kravet omfattar? Tidigarehar ju fri etablering rakt av varit den borgerliga linjen.Herr talman! Jag vill yrka bifall till förslaget idetta betänkande och avslag på samtliga reservatio-ner.Anf. 24 ()replik:Herr talman! Jag har tre frågor. Den första fråganhandlar om vilken strategi regeringen och ConnyÖhman har för att landsting och kommuner ska klarabefintliga och kommande behov. sägeratt det är viktigt hur den ekonomiska politiken skötsoch att det ska vara kontinuitet bland vårdpersonalen.Jag håller med om båda delarna, men det är ännuviktigare på vilket sätt vi får fram en ekonomisk poli-tik som ger tillväxt, som ger resurser. Vad är strate-gin?Den andra frågan handlar just om ut-redning Vårda vården, där jag påstår att det finnsväldigt många olika budskap. Det kanske blir så i entid då det förs debatt. Det har jag respekt för. Men närsätter socialdemokratin och regeringen ned foten?Just nu råder det ett spekulationstillstånd. Det är intebra, åtminstone inte för oss som tror på klara ochlångsiktiga spelregler.För det tredje skulle jag vilja upprepa frågan omåldersdiskriminering. Det kommer fortfarande rapp-orter om att hälso- och sjukvårdslagens krav om vårdpå lika villkor efter behov inte följs. Det finns tristaexempel på det. Socialministern har tidigare som svarsagt att det här ska vi ta upp i överläggningar medLandstingsförbundet etcetera. Är det inte ganskaenkelt att ändå markera att det måste vara lagen somgäller?Anf. 25 () replik:Herr talman! Som svar på den sista frågan vill jagsäga att det är självklart att lagen gäller. Jag tror inteatt någon ansvarig landstingspolitiker skulle säganågot annat heller, något annat än att inom derasansvarsområde får ingen åldersdiskriminering före-komma. Det är självklart. Varje gång vi har anledningatt säga detta så ska det sägas. Jag håller med Ken-neth om det.När det gäller de framtida, kommande behovenavgörs ju väldigt mycket av att vi kan föra en ekono-misk politik som ger en bra tillväxt i det här landet.Chatrine försökte förut låta påskina att ensänkt resurstilldelning till landstingen skulle ha varitresultatet av de senaste årens politik. I så fall kan manfråga sig hur landstingen har kunnat anställa mångafler sjuksköterskor och läkare. Sanningen är självfal-let att vi har haft en bättre ekonomisk tillväxt än Eu-ropa i övrigt. Med detta följer en tillväxt av skatteun-derlaget till de svenska sjukvårdshuvudmännen, somdärmed kan anställa nya befattningshavare. För fram-tiden är en ekonomisk politik som ger ekonomisktillväxt oerhört viktig för kvaliteten i den svenskasjukvården.Anf. 26 ()replik:Herr talman! Det är det som är problemet: att viinte har en politik som ger tillväxt . Vi har i detnärmaste en tillväxtfientlig politik. Ökad sysselsätt-ning ger ökad tillväxt. Det är viktigt att minska ohäl-san. Finansieringsprincipen måste gälla. Vi måste gemöjligheter till frihet under ansvar för att effektivise-ra verksamheten. Bort med statliga pekpinnar. Gemöjligheter till lokalt förankrad politik. Det är vadCenterpartiet vill medverka till. Och vi vill ocksåmedverka till ett företagsamt samhälle som ger resur-ser.När det gäller åldersdiskrimineringen är då för-hoppningen att protokollet från den här debattenläses, så att det tas ett ordentligt tag så attvi får bort denna diskriminering.Sedan fick jag ingen kommentar beträffandeSahlbergs utredning. Jag menar, och Centerpartietmenar, att det inte behövs några ytterligare reglering-ar. Vi har en hälso- och sjukvårdslag. Vi har enkommunallag. Det räcker fullt ut. Från vårt partis sidahar vi fullt förtroende för att man lokalt ute i lands-ting och regioner, med ansvar inför folket, kan fattabesluten. Vi värnar den kommunala självstyrelsen.Jag är mycket tydlig om att vi måste få klara,långsiktiga spelregler för både beslutsfattare ochverksamhetsansvariga, för fackliga organisationer ochför entreprenörer. Därför tycker jag att arbetet börskyndas på, så att vi får möjlighet att ta ställning tilldet.Anf. 27 () replik:Herr talman! Frågan om vilken ekonomisk politiksom förs i landet är kanske inte huvudämnet för da-gens debatt. Talmannen nickar instämmande. Vi fårsäkert anledning att återkomma till den debatten. Mendet behöver inte råda någon tvekan om att vi har entillväxt i den svenska ekonomin för att långsiktigtklara sjukvården.Det är lättare att ställa tre frågor än att ge tre svarpå två minuter.Jag ska säga några korta ord om utred-ning. Den är ute på remiss . Remisstiden är ännuinte utgången. Alla landsting kommer säkert attkomma in med sina synpunkter på den. Så småning-om måste det självfallet ske en sammanvägning avallt detta. Jag har i en tidningsintervju gett uttryck fören personlig uppfattning i frågan. Längre än jag utta-lade i den artikeln anser jag inte att man kan gå i denhär frågan.Jag har också personligen en del annan kritik motSahlbergs utredning, inte minst mot den begreppsap-parat som han använder. "Samordnad vård" är tillexempel ett begrepp som jag tror att alla människortolkar på ett helt annat sätt än det statsvetenskapligasätt som använder ordet på i utredningen.Jag tycker också att han missar några frågeställningar.Exempelvis missar han frågan om utländska patientersom har en arbetsgivarförsäkring med sig. Det hand-lar om möjligheten att ta emot dessa patienter isvensk sjukvård och om skillnaden mellan den typenav finansiering och en rent privat försäkring. Därsaknar jag kanske ett halvt kapitel i utred-ning.Nu har jag redovisat några av mina tankegångarom detta.Anf. 28 vice talman () replik:Herr talman! Mycket av det vi diskuterar här ärdet landstingens ansvar att reda upp. Men ibland ärdet bra att vi i - och kanske också reger-ingen - säger ifrån när vi tycker att det inte fungerar.Jag vill anknyta till detta med åldersdiskrimine-ring, som tog upp och som ConnyÖhman också är överens om. Jag skulle också vilja beConny att han talar med sina partikolleger iregeringen och säger att det kanske är dags att talandstingen och lite grann i örat.En annan sak är hur vi ska få personal i vården.Det ligger också i hög grad på landstingen att ha enbra personalpolitik. Jag tycker att det många gångersaknas. Men det handlar också om att personalen skafå det vi brukar kalla livspusslet att gå ihop. Dethandlar om arbetstider, om möjligheten till flexiblaarbetstider. Här har vi i en av våra motioner krävt attvi ska ändra lagstiftningen för att göra det möjligt förmänniskor att variera sin arbetstid. Jag skulle viljafråga hur han ser på att göra dettamöjligt, så att fler människor ska kunna stanna kvar ivården.Anf. 29 () replik:Herr talman! Som jag har sagt har jagingen annan uppfattning när det gäller åldersdiskri-minering. har stiftat lag, och lagen gällersjälvfallet.Personalfrågorna är i första hand arbetsgivarfrå-gor. Vi kommer aldrig ifrån att man i vården måstejobba på obekväm arbetstid. Vården måste fungerakvällar, nätter och , när det är röda dagar i och . Vi måste ha per-sonal i vården som jobbar under dessa tider. Vårdenska fungera om dygnet året runt. Grund-problematiken är kanske att ha bra scheman i vårdenoch att kunna rekrytera personal som faktiskt villjobbar på den här typen av tider, hur tungt det än äratt vara exempelvis nattpersonal i hälso- och sjukvår-den.Jag tror att man löser detta bäst genom att varjeklinik, varje vårdcentral och varje arbetsplats i vårdenfunderar över hur de själva vill ha det och över hur deorganiserar sina uppgifter för att kunna bemanna påde tider verksamheten måste vara öppen.Anf. 30 vice talman () replik:Herr talman! Det finns ju en del kliniker som hargjort på det viset. Men det finns fortfarande laghindermot att man ska kunna ha den här typen av flexiblaarbetstider, och det vill vi komma åt. Självklart finnsdet människor som vill jobba bara natt. Det finnssådana som vill jobba bara dag.Sjukvården ska fungera , dygnet runt.Många gånger tycker jag att man lever kvar i gamlascheman, och man åberopar hinder mot att förändradem. Jag tycker att vi har en uppgift att se till att tabort de hinder som finns. Naturligtvis ska man påvarje klinik titta på hur man kan organisera sitt arbete.Där måste man också försöka vara lyhörd för perso-nalens önskemål. Jag tror att man i många fall kantillgodose dem med lite bättre vilja.Anf. 31 () replik:Herr talman! Både och jag harett förflutet som landstingspolitiker. Vi hade väl påden tiden delvis ansvar för hur det såg ut i våra hem-landsting och hur man gjorde där. I mitt landstingbedrevs mycket sådan här försöksverksamhet, och jagvet att det fortfarande bedrivs. Jag skulle vilja säga attjag nästan ser en utveckling av det antal försöksverk-samheter som faktiskt bedrivs och som handlar omschemaläggning, hur man organiserar arbetet ochliknande saker.Jag vill gärna säga till alla landstingsledningar: Tatill vara de idéuppslag och propåer som kommer frånpersonalen i det här avseendet. Om vi långsiktigt skakunna rekrytera personal till vården måste vården haarbetstider som upplevs som rimliga. Sedan ska viinte blunda för att arbete i vården innebär att iblandjobba natt och att ibland jobba på julafton.Anf. 32 () replik:Herr talman! Jag är medveten om att det ska varabudgetdebatt längre fram, men jag tycker ändå attresursfrågan är en av de grundläggande frågorna i denhär debatten. Därför vill jag skicka med att om vi hade haft samma tillväxtutvecklingsom så hade vi haft 200 miljarder mer istatskassan. Det hade varit välkommet.När det gäller landstingens och kommunernasnettointäkter vill jag gärna hänvisa till Landstingsför-bundets ekonomer och till dess ordförande , som därtill är partikamrat med . Jag står inte här och hittar på någonting. De hargjort den ena utvärderingen efter den andra av hurmycket regeringen har gett och tagit tillbaka. De harfunnit att det inte finns några nya kronor att bedrivasjukvård för.Jag håller med om vad säger omatt det är bäst att ha en egen, fast anställd doktor. Mendet är väl tur att vi har haft stafettläkarna när det harvarit kris, oavsett vad det beror på? Det är ju enskildamänniskor som har behövt läkarbesök och har fåttdet.Jag kan förstå att det är svårt att ha synpunkter påden utredning som är pappa till närdet hela är i utredningsskedet. Men den25 mars skrev och artikel i . Jag har här tre formule-ringar ur artikeln som jag vill fråga om ställer upp på tillsammans med de två författar-na:1. Grundbulten för rättvis vård är inte driftformenutan en gemensam, solidarisk finansiering.2. Utredningens förslag flyttar stoppskylten frånakutsjukhusen till att endast omfatta den samord-nade vården, som ges vid bland annat universitets-och regionsjukhus.3. För övrig specialistvård vid sjukhus, kliniker och iöppen specialistvård öppnar utredningens förslagstörre rum för landsting som så vill att lämnaverksamhet på entreprenad.Jag ställer upp på detta. Gör det?Anf. 33 () replik:Herr talman! När det gäller resurserna till vårdentycker jag att blandar ihop tidsper-spektiven. Det är väl ingen tvekan om, , att om man tittar bakåt itiden har svensk sjukvård förbrukat ökande resurser.Det är faktiskt så att 2001 och 2002 använde sjukvår-den mer resurser än man gjorde 1995 och 1996. Manhar självfallet fått del av den skatteunderlagstillväxtsom har blivit ett resultat av en framgångsrik ekono-misk politik i det här landet som inte minst regeringoch riksdag svarar för. Det är så det hänger ihop.Sedan hänvisar till bedömningar framåt. Och där sägerLandstingsförbundet självfallet - där har ChatrinePålsson rätt - att när det gäller de bedömningar somman gör om de resursbehov som man ser sig behövaåren framöver är det ett glapp i fråga om hur denekonomiska utvecklingen kommer att bli, såvitt manser . Men man får skilja mellan att titta bakåt ochatt titta framåt.Chatrine har myntat det bevingade ut-trycket: Hellre en vårdkris än en pengakris. Medtanke på vad man har sett där harvarit med och styrt, inte minst här i , för-står jag att det här med underskott i ekonomin inte ärnågot som ser speciellt allvarligt på.Men jag kan försäkra att de som får vara med ochstäda upp i efter ChatrinePålssons partivänner ser utomordentligt allvarligt påden situation som bland annat Kristdemokraternalämnade efter sig i landsting.Anf. 34 () replik:Herr talman! sitter och städarupp i läns landsting efter Socialdemokrater-nas budgetunderskott, och det tar vi på största allvar.När det gäller underskottet i har jagenligt säkra källor fått veta att det ökar med den nyamajoriteten. Är det rätt?Det är helt riktigt att jag har sagt att vårdun-derskott är minst lika allvarligt som budgetun-derskott. Det säger jag utifrån mitt hela liv i sjukvår-den där jag har sett enskilda människor som drabbasoch inte har någon högre önskan än att bli hjälpta. Dåär det inte någon hjälp att säga att staten har så storaskulder att vi inte kan ge den vård och omsorg sombehövs. Där är faktiskt människovärdet högre änpenningvärdet för mig.När det gäller den totala inkomsten för kommuneroch landsting har vi i den här kammaren beslutat omen hel del uppgifter som kommuner och landsting ärskyldiga att göra. Det har vi gjort enligt finansie-ringsprincipen. Trots det vet vi att den inte uppräknasår , utan man får plocka av det totala utrymmetför att uppfylla våra lagar. Och det hoppas jag attockså kan acceptera.Herr talman!