prot · GQ09120 · 2003-06-11 00:00:00 — och med sammanlagt ca 3miljoner innevånare svarade för av lands-tingssektorns sammanlagda underskott. Intressant attnotera är att gemensamt för dessa landsting är att debåda leddes av en borgerlig majoritet under föregåen-de mandatperiod. har ju en tendens attskylla allt på utjämningssystemet. Men vad skyllerSkånes landsting på?Hur ser det då ut på kommunsidan? Mellan 1996och ökade antalet kommuner med positivt re-sultat från 80 till drygt 200. Denna positiva utveck-ling bröts 2002, då antalet kommuner med negativtresultat började öka något. En tredjedel av kommu-nerna och tre fjärdedelar av landstingen redovisadeobalans i sin ekonomi 2002. Det samlade underskottetuppgick till 7 miljarder. Det kan jämföras med över-skotten på ca 1,5 miljard för vardera åren 2000 och2001. Försämringarna beror främst på att sämre sys-selsättningsutveckling ger mindre skatteintäkter.Samtidigt fortsatte verksamheterna i kommuner ochlandsting att växa. I regeringens prognos beräknaskommunsektorns sammanlagda underskott till 4 mil-jarder 2006. En förutsättning för denna siffra är attden kommunala konsumtionen beräknas till en halvprocent per år.Herr talman! Hur ser kommunsektorns ekonomiut ? Det här året ökar skattein-täkterna med i genomsnitt per skattekrona,vilket är den kraftigaste ökningen . Detberor främst på skattehöjningar i två av de störstalandstingen och i den största kommunen. Skattehöj-ningarna har tillfört kommunsektorn sammantaget 8miljarder, och det är framför allt kommuner ochlandsting som har haft de lägsta skattesatserna somhar höjt dem. Skillnaden mellan den högsta och lägstaskattesatsen ligger på . 1995låg skillnaden på 7,5 procentenheter.Det är bra att landsbygds- och glesbygdkommu-nerna visar ett sammantaget posi-tivt resultat.Den kommungruppen var den enda som 2001sammantaget visade ett negativt resultat. Kommun-delegationen har haft betydelse i arbetet med att sane-ra kommunernas ekonomi. Vi är inte odelat positivatill detta. Runtom i landet vittnas det om svåra ochhårda nedskärningar. Det är för övrigt en alltför van-lig verklighet som många kommun- och landstings-politiker tvingas att fortsätta kämpa med.När det gäller stöd till särskilt utsatta kommuneroch landsting får de med kraftig befolkningsminsk-ning dela på för varderaåren 2003 och 2004. Till detta tillkommer stimulans-pengar för att öka samverkan mellan kommuner ochmellan landsting på sammanlagt 250 miljoner kronorför dessa år.I detta sammanhang vill jag också framhålla ut-jämningssystemets fördelar med att utjämna bådeskattekraften och de strukturella ej påverkbara kost-nadsskillnaderna. Om detta system inte hade funnitshade den kommunala ekonomiska kartan sett mycketannorlunda ut. De regionala klyftorna mellan kom-munerna hade varit mycket större än de är i dag.Ofta framhåller kommuner ochlandsting att utjämningen driver mot eko-nomisk kris. Grundorsaken till att inkomstutjämning-en ökar ligger ju i att inkomstskillnaderna mellaninvånarna i och övriga landet ökar. Bästasättet att minska volymen i inkomstutjämningssyste-met är att minska klass- och inkomstklyftorna i helalandet.Herr talman! I statsbudgeten får kommunsektorn8 och nästan 7 miljarder respektive 2004.Då frågar sig vän av ordning om det är gamla ellernya tillskott. Sysselsättningsstödet och 200-kronanförlängs, så de kan ju sägas vara tillskott som funnitsredan tidigare. Förutom skolsatsningen som fortsätterända till 2006 finns det nya tillskott. Det handlar omvårdsatsningen på 2 miljarder och ytterligare1 miljard 2004. Allmänna förskolan erhåller 1,2 mil-jarder . Sysselsättningsstödet förstärks 2003med . Det är ett välbehövligttillskott när kommunsektorn ska finansiera de extrakostnader som kommer när den tredje sjuklöneveckaninförs. Finansiering finns åtminstone . Hur blir det2004? Det får vi återkomma till när nästa budgetpro-position ska utformas.Herr talman! Jag har tagit del av de båda kom-munförbundens synpunkter och prognoser för dennärmaste framtiden. Det är en mörk bild som de teck-nar. Trots de nämnda skattehöjningarna under det häråret bedömer de att underskottet 2003 kommer atthamna på sammanlagt 7 miljarder för sektorn. De görockså en försiktig kalkyl över ekonomin till 2006.Underskottet beräknas då uppgå till sammanlagt18 miljarder som skulle motsvara igenomsnittlig skattehöjning. Orsaken till skillnadenmot regeringens lägre prognostiserade underskott till2006 är att förbunden räknar med en större kommunalkonsumtionsökning för de kommande åren.Orsakerna till underskottet är den höga kostnads-utvecklingen som bland annat är beroende av dendemografiska utvecklingen, löneutvecklingen och denmedicintekniska utvecklingen. Från förbundens sidahänvisas det ofta till att reformer som be-slutat om inte varit fullt finansierade, såsom maxtax-or, LSS, tandvårdsreformen och läkemedelsuppgörel-sen. En annan ofta förekommande synpunkt är attstatsbidragen är nominella och inte tar hänsyn tilllöne- och prisutvecklingen.En reflexion som jag gör är att de inte räknat meddet tillskott till kommunsektorn som förlängningen avsysselsättningsstödet och 200-kronan ger 2004. Ävenom de har en teknisk konstruktion som förbunden ärkritiska till handlar det om 4,3 miljarder som ändåmåste förbättra den sammantagna ekonomiska ställ-ningen.Herr talman! gick till val på attstärka kommunsektorn medminst 13 miljarder. Det är en högt prioriterad uppgiftför . I detta sammanhang vill jag på-minna om konsekvenserna av ett eventuellt EMU-medlemskap.Så länge vi har en självständig valuta och ensjälvständig räntepolitik har vi viktiga verktyg för attmöta en ekonomisk kris. Om vi går med i för-svinner de verktygen, något som kommunministerLars-Erik också erkänner i en artikel i senasteKommun-Aktuellt. Om tar fulla klivet in iEMU försvinner ju den egna räntepolitiken som re-gleringsinstrument för konjunkturvingel, står det iartikeln. Därför har både han och finansministerngjort utspel om buffertfondssystem där kommunernasskatteinkomster ska utjämnas. Staten håller innekommunalskattepengarna vid så kallade goda år ochlämnar tillbaka dem vid dåliga år.Är kommunernas och landstingens pris för EMU-medlemskap att det kommunala självstyret urholkas?Eftersom Socialdemokraterna förstod att de saknademajoritet för att höja överskottsmålet med ytterligareen halv procent kommer buffertfondssystemet i nykommunal tappning.Att dessa förslag diskuteras talar ju för att vi somär EMU-motståndare har rätt, det vill säga att EMU ärett ekonomiskt riskprojekt. Båda buffertsystemeninnebär mindre pengar till välfärden i kommunernaoch landstingen. Om vi tappar de främsta verktygenför att dämpa ekonomiska kriser har kommunerna allanledning att bli oroliga. Den välfärdsmodell somSverige har byggt upp förutsätter full sysselsättning.Den klarar inte av långa perioder med hög arbetslös-het. Om vi fortsätter att stå utanför EMU kan vi meden självständig ränta och valuta på ett mer verknings-fullt sätt föra en offensiv politik för full sysselsättningi stället för att förvärra krisen ytterligare genom ned-skärningar.Om varken ränta eller växelkurs är anpassad efterden ekonomiska situationen i och om videssutom som EMU-medlemmar har ålagt oss hårda-re budgetdisciplin, hur ska vi då svara på krisen?Redan i dag sticker de nordiska ländernas gemen-samma sektor och arbetslöshetsförsäkringar i ögonenpå makthavare. Kraven på att Sverigeska reformeras och anpassas till de andra EMU-länderna har blivit allt hårdare. Ett ja till EMU i folk-omröstningen innebär att de kraven blir norm för hurSveriges ekonomiska politik ska bedrivas. Det är igrunden odemokratiskt att föra över dessa verktyg tilloberoende bankdirektörer, och det går också på tvärsmot hela arbetarrörelsens grundtankar.EMU-projektet är byggt efter teorin att det finnsen naturlig arbetslöshet som det inte går att göra nå-got åt. Vi motsätter oss den verklighetsbilden. Sveri-ge har en lång historia av framgångsrik sysselsätt-ningspolitik. Det är ett bevis på att det går att välja enannan väg än den så kallade enda vägen som central-bankens direktörer pekar ut.Den fulla sysselsättningspolitiken är den bästa ga-rantin för den kommunala välfärdens överlevnad. Föratt vara säkra på att vi kan föra en sådan politik krävsockså ett tydligt nej till EMU i folkomröstningen den14 september.Anf. 64 () replik:Herr talman! Det var mycket dåtid och nutid i SivHolmas anförande. Men det var mycket lite framtid.Hon hänvisade däremot till , numera hopslagna verksamhe-ter, och de prognoser som där redovisades och somockså visar det jag har försökt framhålla i dagensdebatt. Framtiden ser än värre ut än den bekym-mersamma situation som vi nu är i.Jag tycker att och ärskyldiga kammaren och medborgarna en redovisningav vilka förändringar som de är beredda att delta i närdet handlar om kommunernas situation, deras arbets-uppgifter, innehållet, finansieringsformerna, lednings-formerna och strukturerna. Vilka förändringar är deberedda att delta i? Att döma av anföran-de är det inga.Anf. 65 () replik:Herr talman! Till skillnad från tyckerjag att kommunsektorn fungerar bra, men inte så braatt man inte kan göra förändringar inom det systemsom finns. Vi är väldigt tydliga och klara med att viinte kan acceptera de förändringar som Moderaternavill ha. De vill öka privatiseringarna, ge mindre resur-ser till kommunsektorn och förespråkar gigantiskaskattesänkningar för framför allt höginkomsttagarna.Det är inte de genomgripande reformer som behövsför att säkerställa den kommunala välfärden. Tvärtomkommer det att urholka den välfärd som finns.De gigantiska skattesänkningar som förespråkasav ska betalas med sämre ersättningar isocialförsäkringssystemet, lägre a-kasseersättningaroch så vidare. Det innebär att kommunerna indirektkommer att få högre kostnader.Anf. 66 () replik:Herr talman! konstaterar här att hon ärnöjd med systemet. Det fungerar ganska bra. Vi be-höver inte göra några förändringar. hänvi-sar hon till de rapporter från som visar att framtiden blir än värre.Jag tycker att det är ett mycket märkligt resonemang.Det visar att Vänstern och inte tar detta påallvar därför att deras politik och deras politiska in-ställning de facto är kortsiktig. Enligt min meningmåste politik vara långsiktig. De problem som vi ser iframtiden, och det i en inte alltför avlägsen framtid,måste vi börja hantera , i dag.Sedan är det ju ingenting märkvärdigt med att vihar olika uppfattningar. Vi representerar olika partier,och det ska vi självklart fortsätta att göra. Jag kanlugna med att jag nog inte kommer attansluta mig till den verklighetsbeskrivning somVänstern gör, och jag förväntar mig kanske inte helleratt hon är beredd att ansluta sig till min.Det som jag ställer mig väldigt undrande inför ärdock varför man från Vänsterns sida inte är beredd attge de människor som vill utveckla verksamheterinom vård, skola och omsorg möjligheter utan tvärt-om upplever detta som ett hot. Det upplevs som etthot att människor som vill någonting med verksam-heterna ska få starta alternativa driftsformer och kun-na bli aktörer inom vård, skola och omsorg - till nyttaför medborgarna, till nytta för samhället och till nyttaför kommuner, stat och landsting.Siv Holma upplever detta som ett hot. Det är judetsamma som att säga att hotet utgörs av medbor-garnas initiativkraft. Därmed har man i så fall ocksådiskvalificerat sig själv.Anf. 67 () replik:Herr talman! Jag tycker att kommunsektorn somden är uppbyggd är en bra struktur, som dock säkertkan förbättras. Jag ser också sådana möjligheter. Tillskillnad från tror jag dock att en väldigtviktig grundförutsättning är att ge kommunsektornbra ekonomiska förutsättningar, det vill säga ökaresurserna. Det vill inte Moderaterna.Det handlar om att förändra till exempel arbetsgi-varrollen. Det handlar om att satsa mer pengar så attlönerna i framför allt de kvinnodominerade verksam-heterna kan höjas. Jag har inte sett några förslag frånModeraterna om att göra något sådant. Tvärtom sägerde nej till det sysselsättningsstöd som i alla fall är enförstärkning av resurserna på 3 miljarder.Jag tycker att det finns en inneboende kraft i denpersonal som arbetar i kommunen, och den ska vi tatill vara. Jag tycker inte att vi har varit tillräckligtduktiga på det. Lösningen på detta är dock inte attskapa privatiseringar i form av vårdbolag och så vida-re, utan jag tror att man ska satsa mer pengar på ochskapa bättre förutsättningar för att utveckla persona-lens inneboende kompetens och kreativitet. Det finnsmöjligheter att göra det.Tyvärr har inte vad jag vet någonsinsett personalen som en viktig resurs att satsa på. Mantycker att det är viktigare att privatisera.Anf. 68 () replik:Herr talman! Jag delar syn att detfinns mycket kraft hos de kommunalanställda. Detgäller att använda den kraften rätt.Vad gäller frågan om hur kommunerna fungerardelar jag däremot inte synpunkt. I ställetanser jag att den systematiska besparingspolitik somhar förts i kommuner och landsting de senaste årentenderar att mynna i en ren kapitalförstöring. Det ärtrots allt så att det man sparar på sist är vården, skolanoch omsorgen, och då blir det de övriga verksamhe-terna som får stå tillbaka. Och det kan de givetvisgöra under en övergångstid, men inte hur länge somhelst. börjar vi komma fram till den gräns där detbörjar bli kapitalförstöring.Siv Holma tog också upp i somett dåligt exempel. Jag kan visa ett annat exempel,nämligen , där med ett annat parti tog över makten.Detta är ett landsting där ekonomin var i balans, därman hade tagit bort samtliga lån och där man i dagräknar med att det kommer att bli miljardunderskottpå . Det finns alltså båda sidor här. Jagtror att man ska vara lite försiktig.Anledningen till att begärde replik var dockegentligen buffertfonderna, . Hur ser du -jag fick nämligen inte detta klart för mig i ditt inlägg- införande av buffertfonder i den kommunala verk-samheten vara förenligt med kommunala självstyret?Jag försökte att som huvudtema i mitt anförande hållamig till det kommunala självstyret och de kommunalapolitikernas möjlighet att känna sig som ärbara för-troendemän och förtroendekvinnor.Anf. 69 () replik:Herr talman! Jag ska till att börja med rätta JörgenJohansson: Jag har inte haft förmånen att leda Lands-tinget . Jag antar att han menar minapartikamrater där.Jag tycker ändå att jag i mitt anförande försöktege en ganska nyanserad bild. Det fanns också ensärskild anledning till att jag lyfte fram Stockholmoch , nämligen att de hade de största under-skotten. Jag är väl medveten om den kommunaleko-nomiska verklighet som kommun- och landstingspo-litiker lever i. Det har varit mycket besparingar, ochdet är väldigt kämpigt för dem. Därför sade jag ocksåi mitt anförande att det för är en högtprioriterad fråga att satsa mer resurser till kommuner-na.När det gäller buffertfonderna var jag kanskeotydlig. Naturligtvis utgår det från en kritik om urholkar det kommunala självstyret på detta sätt.Jag delar syn på det kommunalasjälvstyret i den meningen, men jag är inte funda-mentalist. Jag ser staten och kommunsektorn som tvåparter som ska hjälpas åt för att klara att ge alla med-borgare, oavsett var de bor, en bra välfärd och en braskola, vård och omsorg. Jag hoppas naturligtvis attJörgen kan hjälpa till att driva frågan omökade resurser till kommunsektorn.Anf. 70 () replik:Herr talman! Givetvis medverkar jag till detta.Centerpartiet har också i sin motion lagt fram förslagom en utredning som ska se över den kommunalaskattebasen för att verkligen ge kommunerna bättremöjligheter att klara de krav som ställs på dem.Sedan blir jag något fundersam över beträffande synen på de utredningar gör. Här ut och säger har en lönebildning som under överskådlig tidligger på 7-7 ½ %, som Edinnormen sägeratt om vi ska kunna bibehålla vår välfärd bör intelönebildningen överstiga 3 ½ %. Givetvis måste manta Kommun- och signaler påallvar. Jag tycker att det är mycket bra skrifter somförbundet presterar i det här sammanhanget, och demska vi ta till oss som varningsklockor.Sedan tycker jag att det är bra att vi har sammauppfattning vad gäller buffertfondssystemet och i allafall till viss del vad gäller det kommunala självstyret.Anf. 71 () replik:Herr talman! När det gäller lönebildningen och deprocentsiffror som tar upp tycker vifrån att det är hög tid att se till attkommunerna och landstingen har tillräckligt medresurser så att man kan höja de låga löner som finns ide kvinnodominerade verksamheterna inom framförallt omsorgen och vården. Det är dessa tecken jagtalar om: Här måste staten och kommunsektorn sam-arbeta när det gäller resursförstärkningen.Att se över breddade skattebaser och sådant kan juvara intressant att göra. Jag tycker dock att det finnsproblem i sammanhanget, till exempel att den kom-munala skattesatsen är proportionell. Det finns enfördelningspolitiskt negativ konsekvens i detta, detvill säga att det är mer kännbart för dem som har delåga inkomsterna än för dem som har de höga.Det som inte men däremot Kristde-mokraterna tar upp är lokala fastighetsavgifter. När vihar tittat på dem har vi sett att de ger väldigt negativafördelningspolitiska effekter. Därför är det inte såenkelt att ha en breddad skattebas. Man får nogaundersöka konsekvenserna utifrån en fördelningspo-litisk aspekt.Anf. 72 ():Herr talman! Ärade ledamöter och åhörare! Jagtänkte ägna min tid åt ett delvis annat område än somberörts i debatten. Vi ska för ett ögonblicklämna kommunernas dåliga ekonomi, regeringensdåliga uppföljning av finansieringsprincipen ochKommunförbundets nära desperation över det för-hållandet och i stället försöka titta på lite större frågorsom handlar om kommunernas och regionernas kon-stitutionella plats i det svenska systemet och ävenderas roll i EU-systemet.Centerpartiet har lagt fram ett motionsyrkandesom handlar om sammanhållningspolitiken. Sam-manhållningspolitiken inom EU handlar om att hållasamman rika och fattiga regioner, regioner i centrumoch regioner i periferin. På detta lägger EU oerhörtmycket pengar, och politikens verktyg är de beslutsom fattas i de olika strukturfonderna som fördelarpengar till olika utvecklingsprojekt runtom i helaEuropa.I är det många kommuner som har förståttatt använda det här systemet och gjort det på ett brasätt. Man har lagt mycket tid och kraft på att skapapartnerskap i för utvecklings- och tillväxt-projekt, men också funnit en plattform för att skapaeuropeiska partnerskap, att hitta samarbetspartnerinom EU och i ansökarländerna som man kan samar-beta med när det gäller småföretagsutveckling, mins-kande av ungdomsarbetslöshet, miljöfrågor, utbild-ningsutbyte och annat som är viktigt ur tillväxtsyn-punkt, ur social synpunkt och ur sammanbindandesynpunkt.Vi står nu inför en diskussion i EU när man justska hantera frågan om de olika strukturfonderna,deras arbetsmetoder och resultatet av detta. Samtidigtpågår i den oerhört viktiga Maktutredningenom kommunernas roll i sammanhanget. Då tycker vifrån att det skulle vara viktigt att ha endebatt i den svenska runt dessa frågor.Därför har vi lagt fram det här motionsyrkandet.Jag måste säga att jag blir både ilsken och ledsennär jag ser majoritetens ställningstagande i finansut-skottet, där man helt enkelt bara bestämmer sig för attde här frågorna diskuterar vi inte. Man konstaterar pås. 29 i betänkandet "att det pågår ett omfattande ar-bete med att utforma EG:s" - där har man till ochmed skrivit fel i betänkandet, ska vara EU:s -"sammanhållningspolitik inför nästa programperiod. "Sedan säger man: "tidigare tillkännagi-vanden pekar också i stor utsträckning i samma rikt-ning som motionen. anser inte att detfinns någon anledning för att göra ytterliga-re tillkännagivanden i denna fråga. "Nehej, ska vi vänta sex eller tills denna frå-ga kommer upp igen? Jag tycker faktiskt att det härsvaret är oerhört anmärkningsvärt. Man bemödar siginte om att tala om vad som görs. Man bemödar siginte om att fundera över kommunernas situation. Manbemödar sig inte om att diskutera det som faktiskt ärEU:s kärna, nämligen samarbete mellan regioner,företag och människor för att skapa ekonomisk ut-veckling, säkerhetspolitisk stabilitet och social ut-veckling för medborgarna i . Man finner ingenanledning att göra ytterligare tillkännagivanden idenna fråga.Då skulle jag vilja säga så här: Jag hoppas attriksdagens ledamöter framöver inser vidden av deneuropeiska politiska plattformen och vikten av att vi idenna kammare faktiskt diskuterar de här frågorna,även om begäran kommer som ett litet yrkande frånett parti som inte är störst i kammaren, därför attfrågorna är så viktiga. Vi har massor av företag ochmedborgare runtom i som har ägnat mångatimmar och mycket kraft åt att just skapa detta sam-arbete. Jag, som jobbade för ett ja i kampanjen dåSverige skulle välja om man skulle gå med sommedlem i EU eller inte, är oerhört glad över dennagräsrotsaktivitet. får man säga att det är rättpatetiskt att finansutskottets majoritet inte kan bemö-da sig att göra några vettiga skrivningar på detta om-råde.En kritisk och konstruktiv översyn av EU:sstrukturfonder visar att mycket fungerar bra, allt fun-gerar inte jättebra och något fungerar urdåligt. En delav detta ligger som EU:s ansvar, en del ligger faktisktpå den svenska nivån.Mycket av det som inte fungerar bra handlar omdet demokratiska inflytandet. I andra medlemsstaterbeslutar man själv i regionerna över projekten, överpengarnas fördelning och inriktningen. Staterna harnämligen redan förhandlat programdokument för detsom ska ske. I måste vi ha en byråkratisköverbyggnad som går över länsstyrelser, upp i depar-tement och ned igen innan beslut kan fattas. Jag tyck-er att den byråkratiska omgången borde avskaffas.Vi väljer också att inte alltid medfinansiera pro-jekten, trots att de på det stora taget visar rätt braresultat när det gäller sysselsättning, kontakter ochtillväxtskapande åtgärder.Jag tycker, och det är den andra punkten, att Sve-rige borde anstränga sig för att till fullo medfinansierasådana här projekt. Vi hämtar inte tillbaka från EU-nivån så mycket pengar som vi skulle kunna göra,herr talman. Det tycker jag är ett slöseri, både medkompetens och faktiskt statsfinansiellt.De lokala och regionala nivåerna söker ock-så sin plats i det konstitutionella systemet, både iSverige och i . Det är viktigt att vi för dendiskussionen i den här kammaren innan alla beslut ärfattade inom EU-systemet - som vanligt, höll jag påatt säga - och den svenska nivån upptäcker att detbara ska bli en information om regeringens förhand-lingsposition när hela ärendet är slutbehandlat bearbetning inom EU.Sammanhållningspolitiken är oerhört viktig förden lokala, kommunala och regionala nivån. Denförtjänar en hederlig behandling i den svenska riks-dagen. Jag hoppas att så ska bli fallet under nästariksdagsår, för vi avser att återkomma med en tydligmotion på detta område.Herr talman! Jag står självfallet bakom alla yr-kanden från mitt parti. Men jag vill för tids vinnandeyrka bifall bara till reservation 16 under punkt 10angående sammanhållningspolitiken.Anf. 73 () replik:Herr talman! tar till uttryck som pate-tiskt. har behandlat motionsyrkandet.I det ville och ha ett tillkännagivan-de. Det finansutskottet konstaterade var att näringsut-skottet gjorde ett tillkännagivande angå-ende vikten av regionalpolitiken och dess inriktning.Sedan vann en reservation kammarens bifall så detgjordes ytterligare ett tillkännagivande i precis sam-ma fråga. Och ville ha ett tredje tillkän-nagivande i samma fråga.Finansutskottet tyckte att två tillkännagivandenräckte. Regeringen hade säkert uppfattat synpunkter-na redan vid det första tillkännagivandet, men manfick en påminnelse och sedan har regeringen uppfattatvad som är sagt. Vi tyckte att det var väl omhänderta-get.Sedan skulle jag vilja säga att det pågår diskus-sioner om sammanhållningspolitiken. Det har varitinformation i näringsutskottet. fick information av statsrådet skulle till ett ministermöte om regionalpolitikden . Det var i och för sig ett informellt minis-termöte, och då behöver inte ministrarna komma tillEU-nämnden.