prot · GR0926 · 2003-11-12 00:00:00 — Trots att antalet uppklarade brott är så litet är situationen inom både kriminalvården och domstolsväsendet, som vi talar om , ganska alarmerande. Domstolsväsendet är ålagt tunga besparingar. Skulle polisen vilket vi alla hoppas och arbetar för öka sin uppklaring, vilket är nödvändigt, kommer domstolsväsendet att få en nästintill övermäktig uppgift. I betänkandet på s. 10 refereras den enmansutredning som gjorts över redan gjorda sammanslagningar. En del positiva effekter konstateras, som utredaren påpekar att en hel del av de mål som satts upp inte har nåtts. Det gäller möjligheten att stärka beredningsorganisationen där har man inte nått fram. Det gäller möjligheten att rekrytera personal, som nämndes tidigare här där har man inte nått fram. Det gäller möjligheten till kompetensutveckling och specialisering. Det är bara några exempel. Trots detta, herr talman, anser utskottsmajoriteten att arbetet med att skapa större och mindre sårbara tingsrätter ska fortsätta. I vanlig ordning sväljer utskottsmajoriteten samtliga förslag till nedläggningar av tingsrätter som regeringen vill driva igenom. Jag hävdar inte att domstolsorganisationen inte behöver reformeras. Men vid reformeringen måste hänsyn tas till en helhetsbild av både rättsväsendet och övriga samhället. Det regeringen håller på med är att de mindre tingsrätterna en efter en läggs ned. Den dömande verksamheten koncentreras till större tingsrätter med länsvisa domkretsar. Ordet reform håller på att få en ny betydelse. Reform betyder enligt förändring och då, herr talman, i betydelsen till det bättre. Jag har en, tycker jag, berättigad fråga: För vem är den fortsatta reformeringen av tingsrätterna en reform, en förbättring för eller eller för, vilket jag tycker att det borde vara, enskilda människor som av olika anledningar är beroende av att få sin sak prövad inför domstol? Jag efterlyser också en något bättre analys då det gäller kostnader för nyinvesteringar i det som kallas för Fortsatt reformering av tingsrättsorganisationen. Den pågående reformeringen av domstolsväsendet får inte göras till ett kostnadsbesparingsprojekt utan bör baseras på en långsiktig vision av rättssäkerhet och tillgänglighet för domstolsväsendet. Stor hänsyn måste tas till medborgarnas närhet till tingsrätterna. Domstolarna har inte möjlighet att själva styra sin måltillströmning. Trots att antalet uppklarade brott minskat måste brottsoffer och misstänkta brottslingar i många fall vänta på att få sin sak prövad. Detta är inte rimligt och rättssäkert. I ett PM daterat skriver generaldirektören för : Domstolsväsendet står nu i likhet med den statliga förvaltningen inför besvärliga tider. Det statliga rambudgetsystemets teknik för lönekompensation innebär fortlöpande krav på rationaliseringar som tar sig uttryck i underkompensation. Fortsätter den hittillsvarande utvecklingen kommer domstolsväsendet att ha mindre resurser . Situationen förvärras av statens allmänt sett dåliga finanser. Tar utskottsmajoriteten generaldirektörens ord på allvar? I så fall bör detta resultera i en helt annan syn på domstolsväsendets budget än den som har presenterats i regeringens budgetförslag. Den debatten, herr talman, finns det all anledning att återkomma till, och det kommer vi också att göra. Vi moderater anser att domstolarna måste förses med de resurser som krävs för att rättssäkert och inom rimlig tid lösa sin uppgift: att skipa rättvisa i samhället. Domstolarna får aldrig betraktas som vilket statligt verk som helst som i ekonomiskt kärva tider åläggs besparingar enligt devisen att alla måste spara. Alla bör ha ett rimligt avstånd till närmaste tingsrätt. Vårt land ser mycket olika ut och kräver olika lösningar. Vad som upplevs vara långt avstånd i en del av landet kan upplevas som kort i en annan del av landet. Att landet ser olika ut kräver alltså olika lösningar men alla måste ha ett rimligt avstånd. är det svårt att få vittnen att ställa upp. Om avståndet till tingsrätten ökar kommer viljan att vittna definitivt inte att bli större. Dessutom kommer det att bli svårare att rekrytera nämndemän, och risken finns för samma utveckling som den som gäller i alla fall vid Hovrätten över och som jag lite bättre känner till där i stort sett alla nämndemän rekryteras från . handlar det om 65-plus. Det är inget fel på dem. Men att rekrytera nämndemän från avlägsna delar i eller från kostar för mycket, så det har upphört. Så får det inte vara, och så är det inte tänkt. Den tilltalade kan visserligen hämtas med polis men detta är inte gratis. är inställda rättegångar ett stort problem. Det finns, herr talman, en övertro på stora domstolar att ju större en domstol är, desto effektivare är den. generaldirektör skriver också i nämnda PM: Från ekonomisk synpunkt innebär en koncentration till färre domstolar att resurserna används på ett effektivare sätt. Som det nu är är styckkostnaderna per mål för de små domstolarna större än för de stora. Det här är definitivt inte helt sant. Bland de 15 tingsrätter som har högsta styckkostnaden finns och tingsrätter. ligger på tredje plats på topplistan och denna stora tingsrätt på trettonde plats. På listan med de 15 som har lägsta styckkostnaden finns det flera ganska små tingsrätter: , , , , , , , , Södra Roslags tingsrätt, , , , , och . Det är de 15 tingsrätter som har lägsta styckkostnaden. Dessa tingsrätter är inga mastodontdomstolar. En del av dem är tvärtom riktigt små, så det här stämmer inte. Det är heller inte rimligt att se de enskilda tingsrätterna bara utifrån vad det kostar. Hur snabbt och rättssäkert ett mål avgörs är viktigare. Vi måste också se vad kostnaderna blir för det övriga rättsväsendet långa resor för vittnen, nämndemän, poliser, målsägare och advokater. Och vi måste se vad kostnaderna blir för övriga delar av samhället. Vi kan inte se domstolarna isolerat. Det handlar om rättssäkerhet och om den totala samhällskostnaden. Vi anser att innan ytterligare förändringar av tingsrättsorganisationen genomförs måste ett samlat grepp tas. Givetvis står vi bakom samtliga reservationer och bakom det särskilda yttrandet där vi moderater finns med. Men för att något minska kammarens ansträngda voteringstid yrkar vi bifall enbart till reservation nr 4. 25 (): Hela rättsväsendet förändras i rask takt. Reformer kallar regeringen och majoriteten det för men centralisering är ett ord som jag tycker ligger närmare sanningen. Domstolsväsendet, polisen och tullen är bra exempel på där närheten håller på att försvinna och på att tanken om att stort alltid är bäst har satts i högsätet. Vi är övertygade om att ett fungerande rättssamhälle har nära till medborgarna och nära till andra delar i rättsväsendet. Det är därför helt nödvändigt att bättre samordna de olika delarna i rättsväsendet. Att förändra de olika delarna var för sig leder till att myndigheterna får lägga oerhört mycket tid på transporter. Detta är dyrt. Transporter mellan polis och kriminalvård och mellan kriminalvård och domstolar fram och tillbaka kostar en massa pengar tid och pengar som vi faktiskt inte har. Innan tingsrättsorganisationen i vårt land ytterligare förändras krävs det att det tas ett helhetsgrepp. Förändringarna inom domstolsväsendet får inte göras till ett besparingsprojekt. Medborgarperspektivet måste alltid värderas mycket högt, mycket högre än . Alla ska ha ett rimligt avstånd till sin domstol. är det stora svårigheter att få människor att vittna. Att öka avstånden till tingsrätterna kommer att innebära ännu större svårigheter att få människor att vittna i domstol. Därför måste det tas ett samlat grepp om domstolsorganisationen i . I det samlade greppet ingår som en självklar del en belysning av konsekvenserna för medborgarna om sammanslagningarna fortsätter med oförminskad styrka. Också vad konsekvenserna blir för de orter och ibland hela landsändar som drabbas av de här sammanläggningarna och nedläggningarna måste belysas. Innan detta helhetsgrepp har tagits är vi inte beredda att fortsätta att slå samman eller lägga ned tingsrätter. Vi står bakom alla våra reservationer men jag yrkar bifall endast till reservation 4 under punkt 3. 26 (): Inledningsvis yrkar jag bifall till reservation 5 under punkt 6 och till reservation 4 under punkt 3. För övrigt står vi bakom alla våra reservationer och det särskilda yttrandet. hade vi en väldigt lång debatt i denna kammare med justitieministern om tingsrättsorganisationen i allmänhet och om tingsrättsorganisationen i mitt hemlän, läns, i synnerhet. Justitieministern kunde inte heller i går ge några klara besked om vad som gäller framöver. Han inväntar ytterligare utvärderingar från . För alla oss som läst promemoria om framtida nedläggningar, det så kallade reformeringsarbetet, är saken ganska uppenbar. Den promemorian och nedläggningsivern går mycket längre än vad jag någonsin hört eller sett i mitt riksdagsarbete. När jag tänker tillbaka på alla debatter som jag hållit i denna fråga först med och sedan med kan jag inte ens hålla räkningen. Det jag med tidens erfarenhet kan känna är en enorm besvikelse över att det så tydligt framgår att man redan från början hade bestämt sig för centraliseringsvågen. skulle centraliseras, och då spelade det egentligen ingen roll vad vi försökt att säga, göra eller hur mycket vi har protesterat. Vi som har följt frågan länge vet att då fick till uppgift att minska antalet tingsrätter i landet, då 97, mötte det enormt motstånd ute i landet. Regeringen drog tillbaka kommitténs direktiv. I stället började regeringen med besparingsaktioner mot tingsrätterna, i synnerhet mot de mindre, vilket ledde till att de mindre blev mer sårbara. Man kunde då hävda att de inte var effektiva. Reformarbetet har påverkat än en del av landet, än en annan än det ena länet, än det andra. Man har tagit lite i taget. Det har gjort att det inte blivit någon samlad protestaktion mot regeringens förfaringssätt. står man inför fullbordat faktum, och då är det . har antalet tingsrätter minskat från 2000 till 2002. Det kan man tycka är, om möjligt, en nödvändig åtgärd. Men ska det bli ännu färre. 72 tingsrätter ska bli 37. Vi motsätter oss en sådan omorganisation, även om vi är medvetna om att det finns en del tingsrätter som måste slås samman. har majoriteten, när jag och andra ledamöter ställt frågan om målet är att det bara ska vara en tingsrätt per län, svarat: Nej, absolut inte. Men det är precis vad vi är på väg in i . Det märkliga är att regeringens argument varierat mellan att vara ekonomiska skäl och att vara kvalitetsmässiga skäl. Det har handlat om specialistkompetens. Det som är helt uppenbart när vi kommit så här långt är att regeringen över huvud taget inte haft något helhetsperspektiv. Det finns ingen som helst konsekvensbeskrivning över vilka konsekvenserna blir ute i landet ekonomiskt, rättssäkert, regionalpolitiskt eller hur det lokala rättslivet påverkas. Att det inte finns några som helst konsekvensbeskrivningar tycker jag tyder på att regeringen antingen har tappat greppet i frågan eller också är man inte medveten om att det här inte är bra. som man har framhärdat att kvaliteten varit skäl för sammanslagning har man inte kunnat påvisa att de mindre domstolarna håller sämre kvalitet i sin verksamhet än de större. Inte heller har man kunnat påvisa vilka ekonomiska fördelar som regeringens nedläggningshysteri medför. Det är dessutom en villfarelse att den marginella ökningen av antalet domare vid en sammanslagning medför att man uppnår en högre grad av specialisering vid tingsrätten i fråga. Vad som däremot står absolut klart enligt min mening är att det lokala rättslivet i stor utsträckning försvinner med dessa nedläggningar. Vi kan ta , som nämndes, som exempel. Den var en av de två domstolar i hela landet som uppfyllde de verksamhetsmål som regeringen har uppställt. Även ligger väl framme då det gäller att uppfylla verksamhetsmålen, och styckkostnaderna för målen är väldigt låga. I siffra efter siffra visar det sig att våra tingsrätter i vårt län ligger väl till. Ser man dessutom på de regionalpolitiska effekterna och jämför dem med regeringens egna mål, att alla medborgare ska ha ett rimligt avstånd till domstolen, fattar man absolut ingenting. Vad är det som håller på att ske? Ingen tycks kunna stoppa det som pågår! I enlighet med regeringens handlingsplan, som presenterades , var utgångspunkten i regeringens reformarbete att domstolarna bör finnas på sådana platser i landet att de allra flesta medborgare har ett rimligt avstånd till en tingsrätt. har regeringen förtydligat, som man kallar det, detta mål och kallar det bibehållen tillgänglighet. Kan någon förklara för mig vart regionalpolitiken har tagit vägen? Majoriteten i utskottet hänvisar till den enmansutredning som var inne på och som också vi var referenter i, även om jag hoppade av. Man presenterade sitt förslag efter ett par månaders snabbutredning. Den här utredningen utredde hur de sammanslagna tingsrätternas verksamhet av sammanslagning var. Så tog man det till intäkt för att det inte kommer bli några konsekvenser av de framtida sammanläggningarna. Det är fullständigt horribelt att använda detta som ett argument för att tillgängligheten inte har påverkats och att vi därför kan fortsätta att lägga ned. Det går inte ihop. Jag hoppas att majoriteten kan ge mig ett väldigt klart svar på den frågan. Det måste vara en oerhörd skillnad på att ha en tingsrätt i mot att ha tre. Tillgängligheten måste naturligtvis förändras om man minskar från tre till en. Då ska man inte säga att tillgängligheten inte kommer att minska, för den minskade inte när man minskade från fyra till tre. Ni hör själva hur sjukt resonemanget är. Den utvärdering som gjordes kom till alldeles för fort. Det var någon form av ad hoc-utredning. Så säger man att den har visat goda resultat och använder det som en garanti för att det fortsatta arbetet inte ska påverkas. Jag protesterar hej vilt emot det som håller på att ske. Jag har hotat med både det ena och det andra, och det kommer jag att fortsätta att göra. Jag kommer att skapa en folkstorm i mitt hemlän om regeringen verkligen inte tar det här på allvar, tittar på de regionalpolitiska effekterna och tittar på vilka kostnadseffekter det kommer att få om människor ska resa enkel resa. Var ska vi välja nämndemännen? Ska de väljas i eller i , som ligger uppe vid gränsen? Vad är det regeringen tänker? Ingen tycks ha ett helhetsgrepp. Regeringen har förlorat greppet i denna fråga. Jag är oroad. Då säger : Ja, det här ska få vara med och bestämma. Ja, jag vill se att ska få vara med och besluta i den här frågan så att det inte är med skjuts av regeringen som bara avlövar rättssäkerheten i hela vårt land utan att vi som beslutsfattare har haft någonting att säga. 27 (): Mycket har sagts i denna fråga. Jag ska givetvis bygga på kritiken, för det som ni ska besluta om är värt kritik. Det är inte första gången vi debatterar tingsrättsnedläggningar. Tyvärr är det inte heller sista gången. Så sent som i går hade vi en interpellationsdebatt i kammaren med justitieminister . Det svar som jag fick på min interpellation kan man inte påstå var direkt klockrent. Snarare var det en otydlig bortförklaring. Jag fick dock veta att regeringen inte har någon ambition att centralisera rättsväsendet inklusive tingsrättsorganisationen. Men det blir ändå så när de olika myndigheterna som , och ska uppfylla andra mål som regeringen och har satt upp. Min slutsats av detta måste bli att den pågående centraliseringen av rättsväsendet sker utan att det finns någon helhetsanalys eller att någon tar ett helhetsansvar för rättsväsendet. Det känns skrämmande. Regeringen är alltså inte beredd att ta sitt ansvar för rättsväsendets utveckling, och gör inte regeringen det måste vi i ta det ansvaret. Därför förslår bland annat vi i att befogenheten att besluta om tingsrätternas domkretsindelning ska ligga hos och regleras i . Därmed yrkar jag bifall till reservation nr 3 under punkt 2 angående domkretsindelningen. Tilläggas kan liksom var inne på att justitieministern i går sade att ska få ta ställning till kommande eventuella tingsrättsnedläggningar. Det känns bra att veta att justitieministern åtminstone har sagt så. Vi får se hur det blir, men vi får väl lita på hans ord. Det innebär att den här kammaren skall få ta ställning till kommande nedläggningar. De partier som lägger ned tingsrätterna i , , , , , , , , och samt och Södra ska vara medvetna om att det inte bara är tolv tingsätter som ni lägger ned. Med ert beslut försämrar ni tillgängligheten till rättsväsendet för 860 000 personer i 41 kommuner. Jag tog mig tid att räkna ut detta i går därför att jag tycker att ni ska vara medvetna om vilka försämringar det blir genom ert beslut och om hur många personer som får en försämrad tillgänglighet till rättsväsendet. I det interpellationssvar som jag fick av justitieministern i går sade han att regeringen har dragit upp riktlinjer för rättsväsendets utveckling. Den första punkten i dessa riktlinjer var att rättsväsendets myndigheter ska tjäna medborgarnas intressen. Kan någon från utskottsmajoriteten förklara på vilket sätt nedläggningen av dessa tolv tingsrätter tjänar medborgarnas intressen? Många av medborgarna protesterar nu mot denna nedläggning. För sedan fick jag, och säkert också ni andra i justitieutskottet, ett brev från personalen på . I brevet sammanfattar man på ett utmärkt sätt argumenten för att mindre tingsrätter ska behållas som man frågar om vi riksdagsledamöter är medvetna om vad som pågår. Jag är medveten om det, men ibland undrar jag om alla är det. Jag ska snabbt sammanfatta de argument som personalen på för fram. Det är intressant att hävdar att de små tingsrätterna har problem och räknar upp ett antal anledningar till att de inte ska få finnas kvar. Men samma personer som skulle ha problem och de tingsrätter som skulle bli lidande på grund av svårigheter med föräldraledigheter eller sjukfrånvaro anser inte själva att de har dessa problem. De tycker inte att de lider, utan det är någonting som alldeles självt har kommit fram till. Personalen på menar att en större domstol inte blir billigare eller effektivare. har tidigare redovisat vilka tingsrätter som är billiga och vilka som är dyra i drift. Närheten till allmänheten kommer att försämras ja, det är ju alldeles tydligt. Fler personer kommer med säkerhet att utebli från förhandlingar på grund av långa avstånd. Detta leder i sin tur till ökade kostnader för polisen. Dessutom pekar på att man där har väldigt låg sjukfrånvaro. Det är inte något problem om någon blir sjuk för då täcker man upp för varandra. Detta brev är underskrivet av hela personalen. Oavsett vilken personalkategori man tillhör tycker man likadant. Jag har också fått brev från många andra berörda kommuner, , , , och från . Frågan är: Betyder inte detta någonting för majoriteten avfärdar ni det med att det enbart är bypolitik eller lyssnar ni på de människor som är oroliga för utvecklingen? vill jag säga att jag står bakom våra två andra reservationer och vårt särskilda yrkande, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 3 under punkt 2. 28 (): Som tidigare nämnts här debatterar vi nu justitieutskottets betänkande 2003/04:Ju4. Jag yrkar bifall till förslagen i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Det är av stor vikt att vi har ett domstolsväsende som är anpassat efter medborgarnas behov. Medborgarna har rätt att ställa krav på snabbhet och kvalitet hos domstolsväsendet, men jag kan redan nu också säga att även närheten och tillgängligheten naturligtvis har väldigt stor betydelse. Men det är viktigt att vi också har tillräckligt stora domstolar. De måste ha underlag för att kunna bedriva en rättssäker verksamhet. På många håll runtom i vårt land finns det domstolar som helt enkelt är för små för att kunna bedriva en effektiv verksamhet. Sedan måste vi också se till att domstolarna är lokaliserade på ett sådant sätt att man kan ha en samordning med övriga myndigheter inom rättsväsendet. Som jag sade är det viktigt att skapa stora domstolar som har en personal av den omfattningen att den inte är alltför sårbar vid till exempel sjukdomar. Renodlingen av verksamheten gör att det sker en kvalitetshöjning av den dömande verksamheten. En större domstol ges också möjlighet till specialisering och en bättre beredningsorganisation. Och som jag tidigare sade är en större domstol mindre sårbar vid ledigheter och sjukfrånvaro. Det säger sig självt att om en domare vid en domstol med ett fåtal domare blir sjuk måste man inställa en del mål, och så kan vi ju inte ha det. De flesta av oss besöker inte en domstol . Jag vill påstå att det är ytterst sällan som Medelsvensson går till en domstol, och de som ofta besöker domstolarna har i regel transporten ordnad på annat sätt. Men det är ändå viktigt att avståndet till den ort där den dömande verksamheten bedrivs är acceptabelt. I de fall där det inte finns underlag för en domstol ska man enligt förslaget inrätta så kallade tingsställen just för att det ska vara ett rimligt avstånd till verksamheten. I de utvärderingar som har gjorts av både och enmansutredaren har man konstaterat att tillgänglighetskravet är uppfyllt. Men det är också viktigt att domstolarna är moderna och attraktiva arbetsplatser för att kunna locka kvalificerade medarbetare. På vissa orter har man haft det svårt ja, det har till och med varit omöjligt att rekrytera till exempel en . Då har man fått anlita lagmän från övriga delar av landet, och det är naturligtvis inte tillfredsställande. Vi måste skapa arbetsplatser som är så attraktiva att man kan rekrytera personal. och jag var med i den referensgrupp som leddes av . sade nu att det är en del av de saker som påpekades av gruppen som inte är uppfyllda. Man har inte kunnat få en bättre beredningsorganisation. Man har inte kunnat vidareutbilda personal i tillräcklig omfattning när det gäller kompetensutveckling. Men, , i den utredningen var vi väldigt överens om att det var för att domstolarna skulle ha hunnit med att göra någonting åt detta. Det var också överlag för tidigt för att göra en utvärdering. Man har varit tvungen att ställa in rättegångar på grund av att vittnen inte har inställt sig. Detta är ofta ett storstadsproblem, och jag vill påstå att det i väldigt liten omfattning berör det övriga landet. tycker att vi ska ta ett större helhetsgrepp. Vi håller naturligtvis med om det, men man måste också ta hänsyn till att och de berörda ska hinna med. Tar man för stora grepp är det svårt att klara av detta. Jag ser att klockan tickar snabbt, så jag måste försöka att snabba på. sade att hon haft så många debatter här att hon inte kan hålla räkning på dem. Det håller jag med om. Jag kan inte heller hålla räkning på anföranden här i kammaren. sade att det var fråga om en snabbutredning. Om hon hade suttit kvar i referensgruppen är jag helt övertygad om att de synpunkter som hon då hade skulle ha beaktats av . , mina och de övrigas synpunkter har faktiskt beaktats och finns inskrivna i utvärderingen. Men har till och med i en motion skrivit att hon hoppade av därför att hon inte fick sina synpunkter beaktade. Det vill jag bestämt bemöta. Jag håller för god för detta. Sedan vill jag också till säga att när det gäller är det och som berörs . Övriga domstolar är inte föremål för behandling i den här skrivelsen. Det tycker jag inte att vi ska debattera , utan det får vi återkomma till . säger att regeringen inte tar ansvar, utan att det är som ska ta ansvaret. Visst tar både regering och riksdag ansvar för domstolsväsendet. Det bevisas också av att vi debatterar det här. Skulle regeringen ha följt reglerna till punkt och pricka, skulle den ha fattat de här besluten själv. Än en gång yrkar jag bifall till förslaget till beslut i betänkandet och avstyrker motionerna. 29 () replik: Först ska jag ställa ett par korta frågor till . Jag skulle vilja veta var tycker att gränsen går för att en tingsrätt ska anses för liten för att inte vara effektiv.