prot · GR0919 · 2003-10-24 00:00:00 — 1 § Anmälan om val av ordförande och vice ordförande i svenska delegation vice talmannen meddelade att () valts till ordförande och () till vice ordförande i svenska delegation . 2 § Svar på interpellation 2003/04:18 om situationen i 1 Utrikesminister (): har frågat mig vad jag avser att göra när det gäller vad kallar inblandning i inre angelägenheter, och vilka åtgärder jag avser att vidta för att sätta stopp för den politik som Sánchez de Lozadas regering bedriver gentemot fattiga arbetare och bönder. Sedan frågan ställdes har händelseutvecklingen i varit dramatisk och regeringen de Lozada avgått. Låt mig ändå börja med att besvara den senare av frågor. är ett av de fattigaste länderna i och har därtill en mycket skev inkomst- och förmögenhetsfördelning. De sociala och kulturella klyftorna har marginaliserat stora delar av befolkningen. För att komma till rätta med underskottet i statsfinanserna önskade regeringen utvinna landets stora gasfyndigheter och planerade omfattande export av naturgas. Motståndet mot detta projekt samlade den splittrade oppositionen och ledde till en akut politisk kris i landet med omfattande demonstrationer, strejker samt vägblockader som lamslog transportsystemet och ledde till varubrist i huvudstaden . Polis och militär sattes in mot demonstranter varvid dödsoffer krävdes, flertalet av dessa civila. såg mycket allvarligt på situationen och försökte tillsammans med övriga medlemsstater inom EU att påverka händelseutvecklingen genom en rad politiska uttalanden. deltog i ett möte i där biståndsgivare, i närvaro av representanter för , hade samlats bland annat för att diskutera vad som kunde göras åt landets många problem. Givarsamfundet påtalade samfällt vikten av en bred dialog mellan regeringen och det civila samhället samt behovet av konkreta åtgärder för att komma till rätta med landets mer djupgående strukturella problem. Genom EU:s ordförandeskap gjordes ett uttalande i vilket man avfärdade all form av våldsanvändning och underströk att en lösning av den pågående krisen endast stod att finna inom ramen för demokratiska principer och med full respekt för de mänskliga rättigheterna. Vidare uppmanades institutionerna och folket i att finna en lösning på krisen genom fredlig dialog. diskuterade situationen i vid sitt möte . EU:s stats- och regeringschefer uttryckte oro över utvecklingen och uppmanade samtliga parter att avstå från våldshandlingar samt inleda en dialog inom parlamentet. Dessutom uppmanades den bolivianska regeringen att i den pågående krisen respektera de mänskliga rättigheterna. Vikten av att det bolivianska folket sökte en lösning av landets många problem inom det demokratiska ramverket och med respekt för rättssäkerheten underströks. Situationen i har lugnat ned sig. Vi välkomnar att protesterna har avblåsts och att en ny regering har kunnat utses. En lösning av landets långsiktiga problem förutsätter emellertid en dialog mellan regering, opposition och det civila samhället. Detta är en nödvändig förutsättning för social, politisk och ekonomisk stabilitet och för en fortsatt demokratisk utveckling. Det är avgörande att alla parter kan samarbeta inom ramen för de demokratiska spelreglerna. och EU kommer att fortsätta att följa händelseutvecklingen på nära håll. Slutligen till fråga om stöd till och inriktningen på det amerikanska biståndet. Merparten av det utländska biståndet, inklusive det svenska, stöder de långsiktiga reformerna som landets regering inledde . Hit hör till exempel utbildningsreformen, decentralisering och förvaltningsreformer. Det långsiktiga målet är att bekämpa fattigdomen, stärka demokratin och dess institutioner samt stödja en återhämtning av ekonomin. Jag utgår ifrån att också har detta mål. 2 (): Jag vill tacka utrikesministern så mycket för svaret. Vi kan gemensamt glädjas åt att vi nu har en fredligare situation i än när interpellationen skrevs. Det är dock svårt att säga att detta är en stabil fred och att det är en stabil situation i . Det beror bland annat på inblandning och på de krav som ställs från och från på att fortsätta på den väg som har lett till att bolivianerna själva har upplevt att deras land har sålts ut. Den utvecklingen är inte bruten. Därför skulle jag vilja inrikta mig på att ställa en följdfråga som handlar just om hur ser på att länder har rätt att välja väg och att människor har rätt att demokratiskt bestämma sin egen framtid. Det som händer i , liksom på många andra håll i , är att gör anspråk på att kunna diktera politiken. Man använder och för sina egna syften. inblandning i inre angelägenheter är inte något som borde stå inom citattecken i utrikesministerns svar. Den förhoppning som finns från regeringen om att har samma mål som det svenska biståndet med sin inblandning i är väl något fåfäng. Dels är målen formulerade på ett sätt som ibland står i motsats till de folkliga protester som vi har sett, dels ser flera av länderna i , däribland , som strategiskt viktiga för sin egen Sydamerikapolitik. när Sánchez de Lozada har flytt som den skurk han var, precis som andra diktatorer i Somoza, och så vidare med helikopter till står det bolivianska samhället inför en ny utmaning. var Sánchez de Lozadas handgångne man. Det finns ingenting som pekar mot att han står för någon radikalt annorlunda politik, utan privatiseringar, utförsäljningar och avregleringar kommer sannolikt att fortsätta under hans styre liksom under den tidigare presidenten. Och vi ser hur det bolivianska folket reagerar på denna politik. Vi ser hur fattiga människor indianer, bönder och arbetare går ut på gatorna, inte bara mot presidenten, inte bara mot den man som hade stöd av när han valdes till president, utan också mot den politik som han och hans regering har stått för. Och den politiken är i högsta grad utformad i . Därför menar jag att den borde vara tydlig med att en verklig demokrati och en verklig fredlig och stabil samhällsutveckling i förutsätter att människor där har rätten att fatta beslut om sina egna ekonomiska tillgångar och om sin egen politiska framtid. Det förutsätter att den utländska inblandningen i inre angelägenheter upphör och att man i stället stöder fortsatta väg mot en demokrati värd namnet, en demokrati som omfattar alla folkgrupper och som också innebär att människor känner att de har makt inte bara över sin egen vardag utan också över samhällsutvecklingen i stort. Här kommer det att finnas mycket att göra även . Då krävs det nog också att det internationella samfundet är tydligt om att man inte accepterar en amerikansk inblandning som går på tvärs mot folkets intressen. 3 Utrikesminister (): är väldigt tydligt när det gäller att har rätt att fatta sina egna beslut och driva sin egen politik i den riktning som man anser främjar utveckling. Om det kan det inte råda något tvivel. Det är detta som är bakgrunden till agerande i . Vi är där för att stödja utvecklingen i riktning mot en förbättrad demokrati genom bekämpning av fattigdomen. problem är ju just den stora och utbredda fattigdomen. Det biståndsarbete som vi bedriver i syftar till att hjälpa att ta sig ur den fattigdomssituation som man befinner sig i. Det handlar om att stödja det bolivianska samhället i form av utbildningssystem och institutioner som kan fungera och förbättra situationen. Vi tycker också att det är viktigt att tar tag i sina ekonomiska problem. Det finns stora strukturella problem, och där behöver det förändras för att säkerställa en ekonomisk utveckling som gör det möjligt att utveckla landet. Det är politik, och den kommer vi att fortsätta att föra. I den meningen intervenerar vi i inre angelägenheter. Men vi gör det på samma sätt som när vi ger bidrag. Vi vill stödja de demokratiska strukturerna, för det är självklart bolivianerna själva som avgör sin framtid. Vi ger stöd till de demokratiska krafterna när det gäller att nå de målen. 4 (): Jag vill tacka utrikesministern för det tydliga och klara beskedet. Jag håller med om att fattigdomsbekämpningen är det absolut viktigaste just , och då inte bara i utan också i flera av grannländer i . I den nya utvecklingspropositionen, som kommer att diskuteras här i i en inte alltför avlägsen framtid, har regeringen uttalat två mål för den svenska utvecklingspolitiken. Fattigdomsbekämpning är det ena målet. Det andra målet är det rättighetsperspektiv som man menar måste genomsyra allt utvecklingsarbete och även biståndet. Rättighetsperspektivet borde innebära att man är tydlig med att människor som saknar grundläggande mänskliga rättigheter, som saknar möjligheten att få sin röst hörd och att få representation i politiskt valda församlingar, också måste ges tillträde till dessa församlingar, måste ges makt över sina liv och makt över politiken i stort. Det bolivianska samhället har varit ett samhälle som närmast präglats av en institutionaliserad rasism därför att där har indianbefolkningen och de fattiga i princip varit i avsaknad av politiska ledare. De politiska ledare som kommit fram har motarbetats mycket starkt. Vi vet att har spelat en roll. bistånd har ju inte direkt varit inriktat på rättighetsperspektivet och kanske inte heller alltid på fattigdomsbekämpning, utan bistånd har i stor utsträckning gått till att rusta upp militären, till att ge förre presidenten de medel som behövdes för att undertrycka befolkningen och för att möta de folkliga demonstrationerna med våld. Därför är det mycket viktigt att vara tydlig både med att fattigdomsbekämpningen är det viktigaste och med att människor i måste ha rätten att själva forma sin egen framtid. sker det i strid med intressen, i strid med inblandning, därför att har ett strategiskt intresse inte bara av utan av hela regionen för att kunna föra sin egen politik. Trots den kritik som jag framför menar jag att det senare svaret var väldigt tydligt. I meningen att bidrar till en demokratisk utveckling i har inte heller jag något emot att man blandar sig i inre angelägenheter, nämligen genom att stärka de demokratiska institutionerna och genom att stärka människors möjligheter att aktivt ta del i politikens utformning. Men jag menar att detta är väsensskilt från den amerikanska inblandningen därför att den handlar om att slå vakt om geopolitiska och ekonomiska intressen i en region som behöver självständighet och demokrati. 5 Utrikesminister (): För att illustrera det svenska agerandet när det gäller kan jag nämna hur vårt biståndsarbete ser ut och vad vi inriktar oss på. För det svenska biståndet är en stor uppgift att inrikta sig på en demokratisering av landets strukturer. Öppna demokratiska institutioner är ett mål liksom ett breddat folkligt deltagande, inte minst från ursprungsbefolkningens sida. Det råder ingen tvekan om att det finns grupper i det bolivianska samhället som inte har möjlighet att delta i den demokratiska processen. Inriktningen av svensk biståndspolitik är just att öka de underrepresenterade gruppernas möjligheter att delta i det demokratiska arbetet. En annan målsättning är att öka tillväxten i samhället. De behöver få en annan ekonomisk möjlighet, för det är ändå en av grunderna för att bekämpa fattigdomen. 6 (): I denna fråga är vi helt överens. Möjligtvis skulle jag vilja tillägga att tillväxten inte är en tillräcklig förutsättning. Tillväxten är en nödvändig förutsättning men inte en tillräcklig förutsättning för fattigdomsbekämpning. När tillväxten väl finns på plats måste också fördelningen av rikedomarna i det bolivianska samhället bli oerhört mycket rättvisare än den är. Vi vet ju att det finns människor som lever oerhört gott i ett av världens, och definitivt ett av , fattigaste länder detta som människor, sida vid sida, lever i extrem fattigdom och utan möjlighet att ha makt över sitt eget liv. Den här debatten har visat att det inte finns några stora åsiktsskillnader mellan mig och utrikesministern. I stället finns det en samstämmig uppfattning om rätt att självt välja väg, om det bolivianska folkets rätt att självt välja sin framtid och om att stödet ska gå till fattigdomsbekämpning men också till att stärka de demokratiska institutionerna. Jag tackar för det. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på interpellation 2003/04:23 om 7 Utrikesminister (): har bett mig svara på frågorna om hur jag avser att agera för att FN-styrkor möjligt ersätter koalitionens styrkor i och hur jag avser att agera för att stödja och till bjuda in det irakiska styrande rådet för att föra en dialog om framtid. frågar också hur jag avser att agera för ett snart öppnande av den svenska ambassaden i och etablerandet av ett svenskt konsulat i irakiska . Hon frågar hur jag avser att agera för att stödja det federativa systemet som grund för relationerna mellan irakiska och centralmakten i . Svensk politik i Irakfrågan sådan den drivs i EU och på andra håll vägleds av vår önskan att det irakiska folket ges möjlighet att efterhand och så snart det är möjligt överta styret och ansvaret för sitt eget land. Vi finner det viktigt att irakierna får ett reellt inflytande i en transparent politisk process. Denna är naturligtvis inte okomplicerad. Den handlar om övergång till ett demokratiskt system efter många decennier av auktoritärt styre eller diktatur. välkomnar att säkerhetsrådet enhälligt antagit en ny resolution om . Resolutionen utgör ett viktigt steg i det fortsatta återuppbyggnadsarbetet i landet. Den ger FN en tydligare och mer preciserad roll. Vi har menat att FN måste ges ansvar för att driva den politiska övergångsprocessen. Den nya resolutionen ger också FN ett större inflytande över denna. Detta är av största betydelse för processens legitimitet i det ockuperade . understryker vi att FN inte kan ta över ansvaret för säkerheten i . Detta har inte heller FN eftersträvat. Ockupationsmakten har en folkrättslig skyldighet att upprätthålla säkerheten. Den mycket otillfredsställande säkerhetssituationen utgör ett betydande hinder för den politiska och materiella uppbyggnaden i . Genom den nya resolutionen ges mandat för upprättande av en multinationell styrka med FN-mandat och under amerikanskt befäl. Denna ska tillsammans med koalitionsstyrkorna verka för förbättrad säkerhet i . Det så kallade styrande rådet i har välkomnats av som ett viktigt steg i processen mot irakisk suveränitet. Vid överläggningar i med den irakiske interimsministern för planeringsfrågor framhölls från svensk sida den betydelse som tillmäter det styrande rådet i samband med uppbyggnadsprocessen. Regeringen kommer framöver att ta till vara alla möjligheter till dialog med irakiska företrädare, såväl i som på andra håll. Jag vill tillägga att svenskt stöd lämnats genom insatser för att lindra den humanitära situationen. Tänkbara framtida insatser genom Sida, frivilligorganisationer och näringslivet kan avse områden som demokratifrämjande, rättsstatens principer, mänskliga rättigheter, medier, miljö och utbildning. Den konstitutionella processen i är ännu i sin linda. Som framgår av vad jag redan sagt ser i det sammanhanget en viktig roll för FN. En av de viktigaste frågorna kommer att gälla huruvida det framtida ska bli en federal stat. Som påpekar rör den frågan också relationerna mellan irakiska och centralmakten i . Mitt svar till är att den naturligtvis måste avgöras suveränt av irakierna själva. Jag vill tillägga att känner stark solidaritet med det kurdiska folket, och regeringen har i svaret på interpellation 2002/03:284 uttryckt stöd för kurdernas möjligheter att utveckla sitt självstyre i norra . Jag ser det som naturligt att vårt stöd för den ekonomiska och sociala utvecklingen i norra fortsätter mot bakgrund av de behov som föreligger. gäller det fråga om vår representation i . Svenska ambassaden i har varit obemannad . Tidpunkten för dess återbemanning kommer att bestämmas med ledning av våra bedömningar av säkerhetsläget. Den konsulära representationen i kommer att övervägas i ett senare skede. 8 (): Tack, fru utrikesminister, för svaret. Det är regimen föll, och tyvärr är situationen i väldigt instabil. Det är varken fred eller stabilt i , åtminstone från människornas perspektiv. Det är väldigt viktigt för omvärlden att närvara i . Jag vill först ta upp frågan om den svenska närvaron i . Jag tror i alla fall att det är väldigt viktigt, för att normalisera situationen, med omvärldens närvaro. Omvärldens närvaro kan bidra till en förbättring av säkerhetssituationen. Jag skulle vilja ställa frågan om inte utrikesminister kan ompröva det svenska ställningstagandet och faktiskt ha en närvaro i , till exempel i med en representation men även med ett representationskontor i irakiska . Just i irakiska är det ett mer stabilt läge än i . Det är väldigt många med svensk anknytning i den regionen. Jag tycker att det är väldigt viktigt att omvärlden finns närvarande. Det vore väldigt bra om även skulle kunna delta med en närvaro. Just länder som är väldigt viktiga för att man från det irakiska folkets sida ska förbättra sin syn på omvärlden. Man har inte haft så mycket kontakt med omvärlden under regim. Det har varit ett väldigt isolerat folk. Jag tror att just länder som skulle spela en väldigt viktig roll. Kan utrikesministern ompröva ställningstagandet och se till att kommer att vara mer närvarande i med ett representationskontor helst både i och i flera andra regioner, även i irakiska ? När det gäller omvärlden är jag lite oroad över att biståndet till minskar. Det är fortfarande inte säkert hur det kommer att bli med oljeinkomsterna från . Situationen är inte stabil, och man är i ett väldigt känsligt skede just . Då är det farligt att omvärldens bistånd till regionen faktiskt minskar. Jag förstår att biståndet kommer att ändra karaktär. Det är ganska självklart. Där vet jag att man från Sidas sida har gått ut och frågat, för att bygga upp landsstrategin för , organisationer i som har anknytning till hur man ska göra detta. Det är väldigt bra med den processen, men det är inte bra när mängden på bistånd minskar. En väldigt viktig fråga handlar om vilka styrkor som kommer att finnas i . vill gärna delta i , och det gör de av egenintresse. De har territoriella anspråk i norra och också ett intresse av att kurderna inte får så mycket självständighet. Ur deras perspektiv skulle det kunna påverka kurdernas situation i och relationen med kurderna i det egna landet. Här har ännu inte accepterat att närvarar, men risken finns. Hur agerar och omvärlden för att hindra att skulle närvara med militärer i ? Frågan är också: Vilka andra länder ska accepteras? Här finns en önskan från många olika håll i att man inte ska acceptera militär närvaro från något av grannländerna. Jag delar den önskan och åsikten. Det vore väldigt olämpligt för säkerhetssituationen att grannländerna skulle delta med militär närvaro. 9 (): Jag vill tacka både som väckt interpellationen och utrikesministern. var en mördare. Han var en . Det finns få som begråter hans öde. Vi hoppas att liknande diktatorer aldrig någonsin ska kunna ta makten i något land i världen . Men motståndet mot ockupationen är mycket bredare än att enbart bestå av . Det består av en sannolik majoritet av det irakiska folket. De vill inte leva under ockupation. De vill inte leva i ett kolonialiserat land. har vi en ockupation, en fullskalig ockupation från och , som innebär att ockupationsmakten har ansvar för säkerheten i landet, för människors möjligheter att leva ett tryggt liv, för återuppbyggnaden efter kriget och den långvariga blockaden, för återlämnande av makt till det irakiska folket. Därför vill jag fråga utrikesministern: Hur länge är det rimligt att en sådan här ockupation fortgår? Hur länge är det rimligt att vi från omvärldens sida stillatigande accepterar att världens starkaste militärmakt ockuperar ett av världens sannolikt rikaste länder när man ser till råvarutillgångar? När ska och lämna ifrån sig makten? Det här var en av de viktigaste frågorna i säkerhetsrådets behandling av Irakfrågan senast. och vägrade att ge någon tidsplan, vägrade att tala om att man skulle överlämna makt, utan man kompromissade med övriga ledamöter i säkerhetsrådet för att gå igenom en resolution som innebär att och fortfarande behåller makten men att man tar hjälp av andra för att betala notan. Är det rimligt? Det var ett krig som bedrevs i strid med , i strid med säkerhetsrådet, i strid med sannolikt en mycket bred majoritet av folkopinionen i hela världen. Ska vi gå in och betala för ockupation? Den andra frågan gäller det som tar upp, nämligen stödet för det kurdiska folket. Där säger utrikesministern att vi i uttrycker ett starkt stöd för det kurdiska folkets rättigheter. vet vi att har intressen av att förhindra en starkare kurdisk del av , ett starkt intresse av att förhindra att norra blir en del av en federation med ett stort självstyre. har förberett en militär inblandning. talar regelbundet med för att kunna bereda vägen för att man själv ska kunna gå in och därigenom förhindra att det självstyre som har funnits under ska kunna utvecklas till ett självstyre värt namnet i en framtida federation. Här måste vara oerhört tydligt. har ingen som helst rätt att militärt blanda sig i angelägenheter och framför allt inte att gå in i irakiska . Det skulle ses som en återgång till en historia som vi aldrig vill ska upprepas, nämligen den historia då händer var blodigare än någon annan nations i regionen, den historia då folkmord verkligen hade en reell innebörd i regionen. 10 Utrikesminister (): Först vad gäller fråga om närvaron i delar jag uppfattningen att det är viktigt att det finns närvaro från världssamfundet i , så snart det rent faktiskt är möjligt, måste jag tillägga. Det här handlar naturligtvis om hur säkerhetssituationen ser ut. Vi har ett obemannat kansli i , men vi kommer att bemanna det så snart vi bedömer det möjligt utifrån säkerhetssynpunkt. Förhoppningsvis kan det ske , men det går inte att bedöma för dagen. Därefter, när vi har en bemannad ambassad, kommer vi också att ta upp frågan om inrättande av konsulat. är oroad för att biståndet till totalt sett minskar. Ja, det är möjligt att det är på det viset. Men det är ju det som är bakgrunden till uppmaningen att alla världens länder ska delta och hjälpa till i uppbyggnadsskedet. Det handlar naturligtvis om det första stadiet. Det är ingen som tvivlar på att man i är ekonomiskt kapabel att bygga upp sitt land så fort man har fått kontroll över ekonomin och de resurser som man har. Men i ett ingångsskede behövs det resurser för att få i gång den processen. Det är bakgrunden till att inte på något sätt minskar sitt bistånd, utan tvärtom ökar det. Det var det som också var syftet med givarkonferensen i . Jag ser att det finns en skillnad i och uppfattningar om det ekonomiska stödet till . utgångspunkt är att det är ockupationsmakterna som har ansvaret för uppbyggnaden och som ska stå för den ekonomiska delen. Jag har i och för sig respekt för den uppfattningen, men vi i anser att det är viktigt att det i det inledande skedet finns en solidaritet med folket i och att man går in med ekonomiska resurser för att få i gång uppbyggnadsprocessen. I det första skedet gäller det framför allt att upprätthålla det humanitära biståndet till människorna i . har svarat på FN:s uppmaning om att bidra till att upprätta en internationell styrka. Jag kan ha förståelse för oro för och andra grannländers medverkan i det här sammanhanget. Men jag vill ändå lyfta fram att det är viktigt att det finns representanter för muslimska länder i den styrka som ska bildas. Det är viktigt för aktionens trovärdighet och legitimitet hos det turkiska folket. I övrigt anser jag att inte ska lägga sig i de konstitutionella frågorna i , utan det är en uppgift för den irakiska folket att bestämma sin framtid. 11 (): Jag blev lite förundrad över svaret på frågan om grannländers militära medverkan. Stöder utrikesministern tanken på en turkisk militär närvaro? Jag anser att det vore väldigt farligt med en militär närvaro från länder som .