prot · GQ0988 · 2003-04-10 00:00:00 — Deregler som genomförs ska dock vara minimiregler,och förslaget till EU-direktiv har diskuterats länge.Det borde vara enkelt att med utgångspunkt i denutredning som lagt fram ävenbeakta eventuella avvikande förslag i EU-förslaget.Utlänningslagen kan ju också kompletteras vid ettsenare tillfälle.Herr talman! Hur länge till ska min goda vän be-höva vänta på sin pappa medan regeringen förhalarytterligare ett förslag som skulle kunna underlättaintegrationen för många invandrare? När man intekan släppa tanken på hur de anhöriga mår har mansvårare att koncentrera sig på att tillgodogöra sigspråkundervisning och helhjärtat satsat på en ny till-varo i sitt nya land.Herr talman! Det tredje exemplet jag vill berättaom är en familj från Bosnien. Familjen är tillbaka iBosnien . Men de kunde ha varit kvar i imin hemtrakter, med , om inte haft ett så stelbent systemnär det gäller arbetskraftsinvandring. Familjen komhit som asylsökande och fick arbete under asylvänte-tiden, han som mattvävare och hon som undersköter-ska. När de fick avslag på sin asylansökan hade deredan etablerat sig väl på sina respektive arbetsplat-ser. Båda hade fått fast jobb. Han hade blivit oum-bärlig för företaget, och hon behövdes inom åldrings-vården, som ju saknar arbetskraft och kommer attsakna det ännu mer i framtiden.Efter det att familjen har åkt hem har mattföreta-get inte hittat någon som kunnat ersätta mannen. Mananser att man förlorat stora pengar för att man intefick behålla honom. Mannen har också sökt arbetstill-stånd från Bosnien. sade ja,men sade nej trots att mannen be-hövdes och hade ett arbete att komma till.Det är min och uppfattning att detinte är som ska bestämma övernäringspolitiken i landet eller enskilda företags fram-tid. har många småföretagare. Förbygdens överlevnad är det viktigt att har ettbra företagsklimat som stimulerar tillväxt. Det behövsnaturligtvis många olika åtgärder för att uppnå det.En förutsättning är att företagen kan få tillgång tillden arbetskraft de behöver. Då är det oacceptabelt attSocialdemokraterna motsätter sig en förändring avlagen. En person skulle kunna få arbetstillstånd efterdet att han eller hon har kommit till , antingensom asylsökande och fått avslag eller på turistvisum.Herr talman! Jag kan inte känna mig nöjd ochstolt över vår flyktingpolitik, som Socialdemokrater-na, så länge barn mår illa och vi inte följer barnkon-ventionen och så länge bra förslag och förbättringar iflykting- och migrationspolitik förhalas. Visst ska viha en harmonisering med EU även när det gällermigrations- och flyktingpolitik, men det får inte varaorsak till att bra förslag inte genomförs.Jag yrkar bifall till reservation 41.Anf. 108 ():Herr talman! när bomberna föll överdet hade en kvinna, tillsammansmed många andra, varit tvungen att lämna sitt hem.De fick ta sig över bergen. Det var kallt och det snöa-de. födde hon ett barn. När de väl komfram till fredat område hade det nyfödda barnet dött.De bilderna satt jag och tittade på på min TVhemma. Jag satt i min soffa, varmt och tryggt medmitt nyfödda barn.Min är . Jag pratade med ho-nom i telefon och han kunde berätta vad han har gjorti träslöjden i dag.Kvinnan jag nämnde vet jag inte var hon finns , men många av hennes kamrater är på flykt . Många av dem kom vidare till andra europeiskaländer och återvände sedan hem när freden var åter idet . Men de var inte välkomna.Både de vuxna och barnen har förföljts och harinte haft möjlighet att etablera sig i sitt hemland.Många av dem är nu på flykt för , ochmånga av dem har sökt sig till Sverige.Samtidigt som jag kan prata med min i tele-fonen sitter den här kvinnan eller hennes kamrateroch är oroliga för framtiden.I har vi haft fred . Det är nå-got som vi ska vara djupt tacksamma för. Förutomtacksamhet ska vi inse att det innebär ett stort ansvaroch en skyldighet mot dem som inte är lika lyckligtlottadeVi har hört att man här i talarstolen har pratat omen humanitär flyktingpolitik. Man har jämfört sigmed internationella mått, europeiska mått och hurman gör här och där.För mig innebär en humanitär flyktingpolitik tänker i termen: Hur skulle jag själv vilja blibemött?Det har inte varit något lätt beslut för dem somkommer hit att ge sig av från det som är hemma ochdet som är tryggt, det som är närt och det som är kärt.När de kommer hit är deras första möta den svenskahumanitära flyktingpolitiken. Då måste vi fråga oss:Hur skulle jag vilja bli bemött om det hade varit jagsom kommit.Att sitta passivt och vänta skulle nog inte någonvilja. Utifrån hur jag mår och vad jag kan och klararav skulle jag vilja få vård, språkundervisning ochmöjlighet att komma ut i praktik och kanske till ochmed i arbete.Om det vore så illa att jag fick ett avvisningsbe-slut skulle jag önska att man väntade tills hela famil-jen var enad. Den förälder som sitter på ett sjukhusmed en dotter eller son som kanske varken äter,dricker eller pratar längre skulle behöva vara i betyd-ligt bättre skick innan man visar ut dem; om man ensska visa ut dem.Det finns många människor som är ute på sin and-ra eller kanske tredje flykt. Någonstans måste detfinnas någon som tar ansvar för dem. Vi kan inte baraskicka runt dem och säga att det är någon annansansvar. Se till att de får stanna här hos oss.Svensk humanitär flyktingpolitik - ja, hur skullejag vilja bli bemött om det var jag som var hemifrån.Hur skulle jag vilja att mina barn blev bemötta om detvar de som var tvungna att ge sig av utan mig eller sinpappa eller sin mormor eller någon annan nära anhö-rig?Många av de barn som kommer till i dagär betraktade som bagage. Man frågar inte efter derasskäl eller deras historia eller deras behov.Förra året kom 9 402 asylsökande barn hit. Avdem kom 550 ensamma. Det handlar om både de barnsom har vårdnadshavare med sig och de som kommerhit själva. Vi måste se varje barn för deras historiaoch vad de har med sig, och se till att göra något häroch . Det är vad jag skulle önska om det var minabarn.Jag skulle önska att de kommer till en familj ochatt det är någon som tar hand om dem, att de får nå-gonstans att bo och att de får det stöd de behöver,både i processen och med de problem som de kanskehar varit med om. Jag skulle önska att de får en braskolgång och tillgång till vård.Av de anledningarna yrkar jag bifall till vår reser-vation nr 73.De här barnen är ett samhällsansvar. Det är ettmedmänskligt ansvar som vi inte får blunda för. Vimåste göra någonting åt det.Jan O sade att det förslag som ligger inteär genomförbart utan stora kostnader. Något annatmåste fram, och det fort.Frivilligorganisationerna gör ett otroligt stort ochviktigt samhällsarbete, men det är inte deras ansvar.Det är inte på dem det ska ligga, utan det är samhälletsom måste se till att det finns boende och omsorg förde här barnen, precis som för alla andra barn här ilandet.Kvinnan som jag såg på TV och som förlorade sittnyfödda barn - jag har så tänkt att detkunde varit jag eller mina barn.Vi ska vara djupt tacksamma. Men det innebärockså ett stort ansvar. Vi har en skyldighet mot demsom inte är lika lyckligt lottade.Anf. 109 ():Herr talman! ser som en av sina vikti-gaste uppgifter att ta strid för en ny och human flyk-tingpolitik.Jag har lyssnat på den långa debatten. Väldigtmycket har ju redan sagts. När man hör på är det är lätt att tänka att allting fungerarväldigt väl. Då känner jag tilltro till mina egna erfa-renheter och den verklighet jag har sett i dag.Mitt anförande bygger på exempel ur verklighe-ten.För det första är det en svensk som är gift med enkvinna från . Den här kvinnan har en 24-årigdotter som kom till och som sökteuppehållstillstånd. Hon är sjuksköterska och har påkort tid lärt sig väldigt bra svenska. Hon har ingenanknytning till . Hon har ingenting att åter-vända till. Den fasta punkten är mamman i Sverige.Rigida och inhumana regelverk gör att hon intekan skapa en framtid hos oss. Rigida regelverk gör attvi inte kan ta till vara hennes sjuksköterskekompe-tens. Det absurda är att som hon vill jobbasom sjuksköterska hos oss söker personali öststaterna.Jag har samma exempel som det för i sitt anförande. Det gällde en irakiskläkare i . Vi har en i sominte får stanna utan uppmanas att återvända för attsöka arbetstillstånd därifrån i stället.Det tredje exemplet är en mycket aktuell familjfrån Bosnien. Det är en mamma, pappa och två barn -. De har varit på flykt i tio år.Först befann de sig i men blev utvisadedärifrån. De återvände därefter till Bosnien för attförsöka starta på nytt. Det försöket misslyckadeseftersom pappan inte deltagit i kriget och betraktadessom desertör.Barnen hade nu tyska som modersmål. De hadedet svårt med anpassningen och mobbades. De flyddesenare till och hamnade i , där jag bor.Som en överlevnadsstrategi bestämde de sig föratt leva ett så aktivt liv som möjligt, för att snabbtkomma in i samhället. Pappan fick arbete som chauf-för men fick besked om att han inte fickarbeta. Han trodde inte att det var sant, och därför badhan att skriva ett papper där detskulle stå: Du får inte arbeta.Hustrun praktiserade på dagis, och barnen fannsig väldigt väl till rätta i skolan och . Helafamiljen har lyckats skapa ett socialt nätverk, en platt-form för ett bra liv, och mannen har erbjudits fastanställning.Men , , fick familjenbesked om att den skulle utvisas . Det varen vecka mellan beslut och verkställighet.Av de aktuella bosniska familjerna i varden här den första familj som fick det här beslutet,enligt uppgift därför att de bedömdes vara friska ochstarka. Jag kan intyga att familjen var fullständigtnedbruten. Den signal som den och de andra bosniskafamiljerna fick är att det gäller att inte arbeta för attsnabbt komma in i samhället. väntar de på beslut,och jag hoppas att de ska få stanna.Västernorrland har liksom andra delar av Sverigeproblem med utflyttning och en åldrande befolkning.Länsarbetsnämnden, och det regionalakompetensrådet i länet har tagit fram en rap-port som visar att länet är på väg in i växande arbets-kraftsbrist i de flesta branscher. Åtgärder krävs såvälför att få fler i arbete som för en ökad nettoinflytt-ning. Totalt kommer 44 000 sysselsatta i länet att gå ipension . Hade ministern varit härskulle jag ha bett honom ta del av den här rapporten,som visar att frågan om övre överlevnad ärakut.I skenet av det här är det helt oförståeligt att Soci-aldemokraterna inte har varit positiva till arbets-kraftsinvandring. Jag är lite mindre tveksam efter denhär debatten, för om vi öppnade för arbetskraftsin-vandring skulle det innebära att de människor sominte har tillräckligt starka humanitära skäl enligt da-gens snäva praxis skulle kunna bygga en framtid iSverige. Vi skulle å andra sidan få den arbetskraftsom vi så väl behöver för att klara den framtida väl-färden. De som sökt skydd hos oss behöver oss, menvi behöver också dem. Det här ömsesidiga behovet avmänniskor som behöver varandra tilltalar mig.Folkpartiet anser att det är dags att tillsätta en ut-redning som klarlägger vilka förändringar i regelver-ket som krävs för att möjliggöra en mer omfattandearbetskraftsinvandring. Det borde till exempel varasjälvklart att den som har en anställning ska kunna fåuppehållstillstånd utan att först åka tillbaka till hem-landet.Många i - personal som kommer i kon-takt med barn och organisationer som Asylkommitténoch - som möter trasiga flyktingfa-miljer åberopar ofta och barnsbästa. I praktiken är inte ett do-kument som hjälper våra asylbarn. Tyvärr är talet ombarns bästa mest tomt prat.Vi i vill ha en översyn av bestämmel-serna så att uppfylls fullt ut ävenvad gäller asylsökande. Vi anser att barns bästa skaväga tyngre än samhällets intresse av att reglera in-vandringen. Barns integration ska vara ett skäl för attfå stanna. Tyvärr anser regeringen fortfarande attbarns bästa generellt inte får ta över samhällsintressetatt reglera invandringen. Jag tycker att Socialdemo-kraterna bör tala klarspråk om detta eftersom inte ensde egna väljarna, åtminstone i , kännertill deras politik.Om man har träffat människor i nöd, om man pånära håll har sett deras förtvivlan och maktlöshet, harman svårt att värja sig. Därför känns det oerhört an-geläget att vi med det snaraste får en human flykting-politik i landet.Jag yrkar bifall till reservationerna 11 och 41.Anf. 110 ():Herr talman! Jag ska i mitt anförande ta upp endel frågor som rör en motion som jag väckt på dettaområde. Den tar i huvudsak upp mottagandet avasylsökande. Jag kommer därför inte att beröra dengenerella asyl- och flyktingpolitiken. Därvidlag villjag i första hand hänvisa till tidigare inlägg från minapartivänner och statsrådet kan beskriva mottagandet av asylsökande påmånga olika sätt. I en DN Debatt-artikel förra måna-den skrev fyra generaldirektörer och Kommunför-bundets ordförande gemensamt att satsningen på attsnabbt försöka knyta nyanlända flyktingar till arbets-marknaden gett tydliga förbättringar. har vartredje flykting jobb , vilket är en avsevärdförbättring jämfört med för bara , då en-dast hade jobb. Introduktionen har alltså blivitbättre.För några år sedan hade drygt två tredjedelar avlandets kommuner organiserat mottagandet undersocialnämnden eller liknande organ. flyttas ansva-ret i fler kommuner till nämnder och förvaltningarinom utbildnings- och arbetsmarknadsområdet. Indi-vidualisering, flexibilitet och ett tydligt fokus påarbetsmarknaden börjar ge resultat, helt i enlighetmed den socialdemokratiska politiken.Visst kan man beskriva verkligheten också medandra siffror. Närmare en fjärdedel av de nyanlända1997 hade inte alls varit inskrivna isvenskundervisningen. Detta är inte alls bra. Detfinns flera förklaringar till det. En orsak som pekade på i sin rapport var ohälsan.Undersökningen visar att flera olika flyktinggrupper,så mycket som en tredjedel, mått så dåligt att de haftsvårt att delta i introduktionen. Det beror på en ohälsasom skapats på grund av de erfarenheter man har avkrig och flyktingskap.Det handlar alltså om människor som ofta har svå-ra livsöden, om människor som måste börja ett nyttliv, om människor som ska förlika sig med sin histo-ria och börja om från början, och det är inte alltidenkelt. Jag kommer alltid att påminna denna kamma-res debattörer om detta, för det finns ibland en ten-dens att ta till de enkla lösningarna och de självklarasvaren, och det räcker inte.Jag vet hur svårt det är när man väl fått uppe-hållstillstånd i det här landet. Jag såg hur mina föräld-rar kämpade med språket och för att kunna starta om idet här landet. Jag såg hur de kämpade för att blidelaktiga i samhället, som de ändå längtadeoch drogs tillbaka till det land som de flyd-de från. Det är inte enkla frågor.Herr talman! Individualisering, flexibilitet och etttydligt arbetsmarknadsfokus börjar alltså ge resultat.Jag vill peka på ett konkret exempel från , somjag berör i min motion, och det är en del av den om-talade Malmömodellen. Jag tror att mycket av detsom görs i skulle kunna bidra till att förbättramottagandet av asylsökande i hela landet.I har vi ett pilotprojekt som heter introduktion och som genom intensiv ochyrkesrelaterad språkundervisning och företagsförlagdpraktik ökat nyanlända invandrares och flyktingarskontakt med den svenska arbetsmarknaden. Samman-hållen introduktion är ett första steg på vägen mot ettarbete. Därför har vidareutbildningar på ett naturligtsätt hakats ihop med varandra. Deltagare som tillexempel är i behov av validering, arbetsmarknadsut-bildningar eller reguljär utbildning kan börja meddetta som de studerar sammanhållen intro-duktion. I har man dessutom träffat ett lokaltavtal mellan berörda myndigheter för att bättre arbetamed asylsökande. kunde de första asylsö-kande börja i projektet introduktion,för att ta till vara de asylsökan-des utbildning och yrkeserfarenheter och ge dem enyrkesintriktad introduktion, detta för att i sin tur på-skynda inträdet på den svenska arbetsmarknaden ochge bättre möjligheter till självförsörjning vid etteventuellt uppehållstillstånd i Sverige.Herr talman! Malmömodellen har visat sig varamycket framgångsrik. Att tavara på de asylsökandes utbildnings- och yrkeserfa-renheter har kortat vägen in i . Jag är överty-gad om att fler kommuner skulle kunna ta intryck ochlära av detta sätt att arbeta, och jag vet att flera redangör det.Det har handlat om att ta tag i en del av de pro-blem som finns än , problem som skapades ge-nom den gamla invandrarpolitiken. Det har handlatom att komma till rätta med den otydliga övergångenmellan det statliga och det kommunala ansvaret ge-nom att öka samverkan. Det har handlat om att lämnaden gamla invandrarpolitikens omhändertagande-perspektiv och se varje enskild individs resurser ochyrkesbakgrund, och att så tidigt och så tydligt sommöjligt fokusera på arbete.Allt detta som jag beskriver är helt i linje med densocialdemokratiska mottagnings- och introduktions-politiken, en politik som vi i delvis kunnatförverkliga tack vare storstadssatsningen. Storstads-satsningen är en satsning som kritiserats och motar-betats från det borgerliga hållet.Numera gäller samma läroplan för den svenskasom ges för asylsökande som för sfi-undervisningen,detta för att förbättra samordningen och underlättaövergången. Regeringen har också avsatt resurser tillAMS med syfte att tillsammans med Migrationsver-ket och kommunerna tidigarelägga inträdet på ar-betsmarknaden. Jag är övertygad om att den utred-ning som görs av mottagandet och introduktionen förflyktingar kommer att beakta alla de positiva erfaren-heter som finns runtom i landet.Herr talman! var tonläget oerhört upp-skruvat i asyl- och integrationsfrågorna. Jag minns särskilt hur de socialdemo-kratiska kommunalråden och anklagades för att gå främlingsfientlighe-tens ärenden. Jag hade hoppats på att vi framöverskulle kunna samtala om både de möjligheter och deproblem som finns på detta så viktiga område, mentyvärr har tonläget varit på tok för hårt igen, inteminst vad gäller arbetskraftsinvandring.Men det finns andra svåra frågor, och det var ensådan som och togupp, det vill säga den så kallade Ebo-lagstiftningenskonsekvenser. i en av sina senaste rappor-ter, som offentliggjordes så sent som ,följande: De som har sin första bostad i en regionmed hög arbetslöshet klarar sig sämre, åtminstoneunder sina första i , jämfört med demsom kommer till mer gynnsamma förutsättningar.Det är egentligen inte märkvärdigare än så. Re-sultatet av den Ebo-lagstiftning vi har är enokontrollerad inflyttning till bostadsområden somredan har stora problem: trångboddhet, sviktandekommunal service och omöjliga förutsättningar för attklara integrationen. Så kan det inte fortsätta. Det ärgivetvis viktigt och glädjande att ,som den heter, tittar på detta också.Jag vill säga några ord om arbetskraftsinvandring-en. En utredning ska tillsättas. Det signalerade ar-betsmarknadsminister redan för en tidsedan. Det är bra. Vi måste studera framtida arbets-kraftsbehov.Men varför är miljöpartisterna så stingsliga? Var-för markera distans på detta så viktiga område? Mil-jöpartiet har i sin rapport anklagat oss för att ha enelitistisk syn på arbetskraftsinvandring. Jag har läst errapport. En läkarutbildad flykting från som fårjobb ska få stanna, men inte enlågutbildad flykting som inte är attraktiv för densvenska arbetsmarknaden. Snacka om att vilja införaen både elitistisk och egoistisk politik! Ser inte hellerMiljöpartiet konsekvenserna av detta, hur detta riske-rar att urholka flykting- och asylpolitiken? Jag hadehoppats på att kunde ha anslutit sig tillregeringens utredningsförslag för att på så sätt slåvakt om ordningen på den svenska arbetsmarknaden.Herr talman! Jag ska göra en sammanfattning. Fördet första: Individualisering, flexibilitet och ett tydligtarbetsmarknadsfokus kan ge och börjar ge resultat,och det är helt i linje med vår socialdemokratiskamottagande- och introduktionspolitik.För det andra: Det finns kommuner, däriblandMalmö, som visar hur nytänkande, snabba åtgärderoch en positiv människosyn ger goda resultat. Menför att klara detta krävs resurser, och där har stor-stadssatsningen verkligen spelat en roll.För det tredje: Allt det goda arbetet kan vara för-gäves i stadsdelar som utvecklas till rena genom-gångsområden för nyanlända. Flyktingmottagningoch integrationspolitik är en angelägenhet för helaSverige. En låt-gå-politik, likt Ebo-lagstiftningen,riskerar att i praktiken skapa en allt djupare segrega-tion. ska redovisa sitt uppdragsenast . Vi är många som serfram emot detta.Anf. 111 ():Herr talman! Voteringen kan bli verkli-gen historisk. Om den reservation som fem partier harlagt fram går igenom betyder det att vi kan se börjanav slutet av slutenhet, dumhet egentligen ochdiskriminering på den svenska arbetsmarknaden.I slutet av 60-talet tog den här ett av demest ödesdigra beslut som har tagits här, nämligen attstänga gränserna för arbetande, skapande, företagandemänniskor som ville komma hit av just den anled-ningen. Detta gjordes för att fackföreningsrörelsenbeställde från framför allt socialdemokratin att det nuräckte med människor som kom hit. Man ville ha fullkontroll över arbetsmarknaden. Man ville inte få förmycket konkurrens. Och vi tog detta beslut, och detvar förfärligt.Under samma tid tog andra länder detmotsatta beslutet. och andra klassis-ka invandringsländer beslutade då att öppna sig förföretagande, skapande, arbetande människor somville komma dit av just den anledningen.Vi blickar nu tillbaka på de här 35 åren. Då kan vise, utan tvekan, vem som gjorde rätt och vem somgjorde fel. och tyvärr många andra europeis-ka länder valde slutenheten: att utesluta människorsom ville komma hit och arbeta och skapa. De somvalde den andra vägen har fått enorma fördelar avdetta, och det finns det väldigt lite att diskutera om.Den här politiken, som egentligen är dum, att ute-sluta arbetande och skapande människor, är ocksåomoralisk, för vi utesluter inte alla - vi utesluter någ-ra. Från början tillät vi andra nordiska medborgare attkomma hit. Alla de andra diskriminerades. Det kundekanske accepteras, för det fanns vissa speciella över-enskommelser de nordiska länderna emellan. , då vi gick med i Europeiska unionen, fick ocksåvästeuropéer rätt att komma hit och söka jobb ochskapa arbete i . Då började diskrimineringenbli ganska stötande. Varför bara de? Varför inte män-niskor från , eller ? Varförfår inte de komma hit? , när nya länder kommer in,ska nästan alla européer få rätt att komma hit ochsöka jobb.Varför har vi en sådan politik? Varför diskrimine-rar vi på det här viset? Vi har faktiskt en nästan rasis-tisk politik vad gäller arbetskraftsinvandring. Vi villha vita européer, uppenbarligen, men vi vill inte hamänniskor från , eller . Detär en stötande politik - det är inte bara dumt. Det ärdärför beslutet är så viktigt, så historiskt.Det är slutet på dumheten, men också på något omo-raliskt, nämligen diskriminering av dessa människor.Det har talats mycket om att socialdemokratin harändrat ställning och om att man , kanske, är för enutredning om detta. Det är inte sant!Socialdemokratin och Vänstern har inte ändrat in-ställning. De bara säger det för att det är klädsamt attsäga så. De kommer att göra allt vad de kan för attstoppa människor från , och Latinameri-ka från att komma hit. De kommer att försöka mani-pulera utredningen och bara begränsa den till så kal-lade bristyrken. Ja, några stycken här och var. Fram-för allt kommer de att försöka hindra människor somsöker asyl från att stanna ifall de får jobb.Om någon kommer hit, söker asyl och dessutomhittar ett jobb - något som alla gånger inte är lätt -varför ska vi då sparka ut den personen? Var finns dethumanitära, det solidariska? Hur kan Vänstern ochSocialdemokraterna, som pratar så mycket om solida-ritet, göra sådana saker som de gör ?Under de kommande månaderna kommer vi att seen kamp från Vänstern och Socialdemokratin för attpå något sätt stänga dörrarna och vrida utredningen såatt man öppnar upp så lite som möjligt.