prot · GR0942 · 2003-12-04 00:00:00 — 36 () replik: har ett intressant sätt att debattera. Jag noterar att säger att det har poängterats att statsbidragens värde har urholkats. Jag har bara hört poängtera detta. säger också att Socialdemokraterna talar om av BNP. Jag sade inte ett ord om . Det var som sade att vi är överens om detta. Han har ett sätt att lägga ord i munnen på andra. Däremot delar vi uppfattningen att sjukvården behöver tillföras mer pengar. Socialministern har faktiskt i veckans nummer av talat om att han ser stora kostnadsökningar. Jag vill poängtera att jag inte tror att man ska skylla detta på att så många gamlingar behöver vård. Det är inte den stora kostnadsökningen i sjukvården. Väldigt mycket handlar om att det går att utföra saker väldigt mycket mer avancerat, vilket kostar pengar. Jag tror att det behövs mer pengar, men jag tror också att det går att göra rätt mycket mer inom den organisation som finns. Jag skulle vilja peka på ett exempel där personalen själv har fått vara med om att planera. Det kan verka som ett litet myrsteg, men man brukar ju tala om många bäckar små På hade man väldigt svåra problem med att få tag på nattsjuksköterskor. Man hade många vakanta tjänster, och man hade väldigt mycket dyr övertid. När personalen själv fick organisera arbetet kom man fram till en fantastiskt bra lösning. Man jobbar men har lön. är alla de sju tjänsterna bemannade, och man har ingen kvalificerad övertid. Med sju personer, tjänst och lön har det blivit billigare än med den tidigare organisationen, därför att personalen själv har fått lägga upp arbetet. Jag tror att det är mycket mer sådant här som det går att göra. Personalen kan dels se vad som är bättre för den själv, dels se vad som är bättre för patienterna. Det är ju personalen som träffar patienterna. 37 () replik: När man hör tror man att vi har en riktigt fin idyll här i . Jag upplever oss nästan som tillbakaflyttade till det goda folkhemmet. Och det är inte utan att också jag i och för sig hellre hade sett ett gott folkhem än ett antal sådana icke fungerande folkinstitutioner som vi nu håller på att bygga upp här i landet. Jag måste här lite grann hänvisa till statistik. Med statistik kan man ju egentligen bevisa vad som helst. Jag har i min hand ett litet urklipp som bygger på om sjukvårdssystemen i världen. ligger på 23:e plats vad gäller sjukvårdens resultat rent allmänt. Jag vet inte om detta är speciellt bra, men man kan nu gå in och justera i den här undersökningen och lyfta upp lite grann. Resultatet blir framför allt bättre när till exempel dödligheten på grund av kranskärlssjukdomar inte räknas med, och då hamnar på första plats. Men det är väl märkligt om vi inte ska räkna med detta i statistiken. Man måste nog ta statistik med en stor nypa salt och inte dra för stora slutsatser av den. Jag menar att det räcker med att se hur det fungerar i verkligheten, . I kan vi läsa följande: Lång väntan på vård på . Trycket på akuten på är hårt. Patienterna får vänta i på behandling. Är det ett bra uttryck för välfärd att när man söker akut behöva vänta på en behandling? Nej, jag tycker nog, , att det välfärdssamhälle som du beskriver har kommit alltmer på marginalen. Visst visar den förda sjukvårdspolitiken att det mer och mer kommer att byggas upp ett försäkringssystem vid sidan om, som förhoppningsvis kommer att komplettera den offentligt finansierade sjukvården. 38 () replik: har helt rätt i att man med statistik kan belysa precis vad man vill. Det är alldeles riktigt. tror jag väl inte att den brittiska forskarrapport som jag hänvisar till i första hand har till syfte att gynna . I pressmeddelandet står det så här: I WHO:s mätning låg på 4:e plats. En liten förändring har alltså faktiskt skett. Det heter vidare: Forskarna visar nu att när hälsoresultaten länkas till sjukdomar som mer direkt kan påverkas av hälso- och sjukvårdsinsatserna så förändras WHO:s ranking och hamnar på första plats. Om vi bortser från förändringen finner vi att ändå låg på fjärde plats enligt WHO:s mätning. Jag tror väl inte att det som de här brittiska forskarna säger är rent ljug. Jag väljer att fortfarande tycka att det faktiskt fungerar väldigt bra och att de flesta får behandling. Men det finns fortfarande väntetider och människor som måste gå omkring med värk fastän de skulle kunna få smärtlindring. Jag är övertygad om att vi skulle kunna få ned ohälsotalen och få tillbaka fler på arbetsmarknaden om vi inte hade några köer alls. Vi strävar naturligtvis ditåt. Det exempel som gav om att man måste vänta om man kommer in akut sjuk är naturligtvis inte acceptabelt. Jag utgår från att man på sjukhuset i fråga kommer att titta på detta och göra något åt förhållandena. Även om de som kommer in inte är allvarligt sjuka eller döende är de oroliga och rädda, och den första kontakten är väldigt viktig för att man ska kunna känna trygghet. Det händer också att man kommer in med små barn, och då sprider sig oron till flera personer. Jag instämmer i att det inte är acceptabelt att behöva vänta i på en akutmottagning. Jag hoppas att man på sjukhuset kommer att ta itu med detta. 39 () replik: Jag hann tyvärr inte avsluta min replik och ställa min fråga. Det system som Socialdemokraterna nu bygger upp gör att det kommer att utvecklas större och större behov av försäkringar för att man ska få rätt vård i rätt tid. Min mycket konkreta fråga är: Är det inte bättre, , att vi kan enas om en nationellt finansierad vårdgaranti som stärker patientens rätt och möjlighet att få rätt vård i rätt tid utan att behöva sitta på akuten och vänta? Verkligheten visar ju att det system som ni nu diskuterar med era stödpartier, om tillgänglighet och så vidare, inte fungerar. Det måste vara bättre att man nationellt sätter av medel för att säkerställa en vårdgaranti som patienterna har nytta av. De behöver då inte teckna egna försäkringar för att få rätt vård i rätt tid. Det är detta som mer och mer håller på att utvecklas i Socialdemokraternas . Vi håller på att få en sjukvård som delas upp i offentligt finansierad och försäkringsfinansierad. Socialdemokraterna säger att de inte vill ha en sådan utveckling. Varför då inte nationellt finansiera en vårdgaranti som ett alternativ till detta? 40 () replik: Jag delar uppfattning att det är viktigt att vi har en vård som kommer alla till del och som är gemensamt finansierad. Det gläder mig också att representant talar för att vi fortfarande ska ha det systemet och inte talar för enskilda försäkringar. Med den samstämmigheten i stora delar av utskottet hoppas jag att vi ska kunna fortsätta att bedriva en sjukvårdspolitik som gör att alla kan få del av vården. Jag är inte alls för att vi bygger upp ett system där enskilda ska teckna egna försäkringar, för det drabbar alltid låginkomsttagaren. Höginkomsttagare kan alltid få sina behov tillgodosedda på olika sätt. De har alltid pengar att betala med och kan fara någon annanstans om det behövs. Men den som har det trångt ekonomiskt och har flera barn klarar inte av att betala en försäkring vid sidan om och ska inte behöva göra det, om man betalar skatt på sin inkomst. Då ska man kunna ta del av välfärden. Vi kan trots vad statistiken säger på flera områden peka på att det går väldigt kraftigt framåt. Väntetiderna för behandling förkortas kraftigt, och vi har också infört ett fritt vårdval. Jag får väl erkänna med lite av skammens rodnad att mitt eget landsting var ett av dem som länge kämpade emot och inte ville införa det fria vårdvalet eftersom man såg att det påverkade ekonomi på ett som man tyckte negativt sätt. Men det påverkade också patienternas möjligheter på ett positivt sätt när det gällde att få en behandling snabbare om de inte kunde få den i sitt eget län. Jag tycker att många steg har tagits i riktning mot att klara det som vi alla vill ha en behandling . 41 (): går vi över till avsnittet psykiatri. Jag kan börja med att slå fast att ingen vill vara sjuk. Ingen vill vara så sjuk att man skadar andra vare sig kroppsligt eller mentalt. Det gäller för psykiskt sjuka och det gäller för fysiskt sjuka. Regeringen har beslutat om en psykiatrisamordnare, men det är inte tillräckligt. har vi ju också hört här att samordnaren inte ens har börjat. Vi menar att en utredning också måste tillsättas för att utvärdera psykiatrireformen i grunden. Låt oss inte behöva vänta på den utredningen som vi har fått vänta på utredningen om ädelreformen! Men i väntan på att en sådan utredning kommer till stånd måste någonting hända nu och genast. Vi kan inte sitta och vänta på att psykiatrisamordnaren flyttar in i sina lokaler. Det är avsaknaden av de snabba, skarpa förslagen som vi från sida kritiserar regeringen för. föreslår därför att fler vård- och boendeformer tillskapas. Antalet vårdplatser måste öka. De årslånga köerna till barn- och ungdomsspsykiatrin är inte acceptabla. Vi måste införa en vårdgaranti och ge barnen vård . Inom psykiatrin är ibland tvångsvård den enda lösningen. Men oavsett om vård och omsorg sker frivilligt eller med tvång så måste en möjlighet till försöksutskrivningar införas. Enligt beräkningar finns 150 000 äldre som har besvär med depression. Lika många har ångest eller psykotiska tillstånd. Flera undersökningar visar att primärvården inte kan ta hand om de äldre med de här tillstånden. Man hittar dem inte, och man förväxlar dem med demenssjukdomar. Därför har vi moderater hävdat att vi måste få specialister till den öppna vården och ut till primärvården. Där behövs psykiatrikerna. Bland hemlösa finns mycket av psykiska problem, liksom inom missbrukarvården. Många är rädda för samhället. De upplever oss andra som översittare. Den husläkarmottagning som finns på Hållpunkt , tillsammans med det uppsökarteam som också finns, är väldigt bra. Det är ett bra exempel på hur hemlösa kan få vård, omsorg, fotvård och mycket annat. Det är det här som vi måste satsa på . Det visar också att frivillighet och engagemang visar vägen till god vård och omsorg som ger resultat. Vi kan också se att psykiskt sjuka får allt mindre av aktiva arbetsmarknadsåtgärder. I stället erbjuds de förtidspensioneringar. betalar staten ut i förtidspensioneringar till psykiskt funktionshindrade. Vi måste hitta lösningar som i stället ger en smalare väg in i förtidspensioneringar och en bredare väg ut till en arbetsmarknad också för dessa personer. För dem som inte orkar och kan måste det satsas mycket mer på en meningsfull sysselsättning. En av de mest lyckade reformerna som har införts är personliga ombud. Verksamheten började som en försöksverksamhet 1995. Då den startade var tio kommuner med. Två av dessa finns i min valkrets och . Ett personligt ombud ska vara helt fri från alla myndigheter och i stället hjälpa klienterna att bevaka sina rättigheter främst när det gäller vård och omsorg. har regeringen tilldelat personliga ombud . Den summan räcker för att finansiera ungefär 300 personliga ombud. Vi kan ställa det emot att det finns mellan 50 000 och 100 000 personer som lider av schizofreni eller schizofrena psykoser. Det betyder alltså att behovet är mycket större än de här 300 personliga ombuden. avlönar staten de personliga ombuden, men kommunerna själva får stå för kringkostnaderna. Vilka kringkostnader kan det då handla om? Det kan vara utbildning, resor, datorer och så vidare. Därför ser många kommuner det som en ekonomisk omöjlighet att anta statens erbjudande om att avlöna personliga ombud, särskilt mot bakgrund av alla de neddragningar för och uppsägningar av vårdpersonal som sker i kommunerna. Jag kan bara konstatera att regeringen återigen tar åt sig äran av att införa en reform i det här fallet personliga ombud medan det egentligen är kommunerna som står där med de stora kostnaderna. De får stå där med skammens rodnad för att de inte inför någonting som regeringen har tyckt att man ska göra. Summan av de pengar som regeringen tillför, alltså , tycker jag är skamligt låg, inte minst mot bakgrund av de stora behov som finns. Det finns flera kommuner som skulle vilja anställa personliga ombud och som har möjlighet att göra det men som inte kan på grund av kringkostnader. Därför har i sitt budgetalternativ avsatt för personliga ombud. Det skulle räcka till att ytterligare anställa många personliga ombud, och därtill skulle pengarna kunna gå till viss kompensation för de kringkostnader som är förenade med sådana anställningar. Jag ser kommuner i min valkrets , och som har undersökt möjligheterna att anställa personliga ombud men som fått tacka nej därför att de ser att kringkostnaderna blir så höga. Mot bakgrund av hur situationen ser ut så avstår man. Jag och vi menar att om regeringen ska tillsätta personliga ombud för pengar så får man också se till att betala tjänsten och servicen fullt ut om man menar vad man har sagt. Avslutningsvis, fru talman, vill jag säga att psykisk sjukdom inte bara innebär stort lidande för den som är sjuk utan också för anhöriga. Men hela samhället drabbas också, inte minst kommunerna. Vi kan konstatera att psykiatrireformen till viss del har haft god effekt, men inte på alla plan. Det är inhumant och ovärdigt för att vi har människor som tvingas placeras på institutioner långt ifrån hemorten utan möjlighet att påverka och kontrollera sina liv och ibland med små möjligheter till vård och omsorg av god kvalitet. Jag tror att vi kan vara eniga om att med god vård kan personer få ett mycket bra och rikt liv. Men det är vårt ansvar att se till att så sker. Jag står, liksom , bakom samtliga våra reservationer och särskilda yttranden och instämmer i bifall till reservation 3 och 24. Till detta anförande vill jag lägga en röstförklaring. När det gäller reservation 18, som handlar om bidrag till nationella anhörigorganisationer, avser jag att vid en eventuell votering avstå. Bakgrunden är denna: Jag stöder naturligtvis innehållet i reservationen till fullo, men som ordförande för i har jag ett jävsförhållande att beakta. Därför kommer jag att avstå, men jag står bakom detta och jag anser att anhörigorganisationerna som stöder vård och omsorg i hemmet också av dementa har rätt att kräva att bli klassade som handikapporganisationer. 42 vice talman (): Den här viktiga debatten om hur vi ska komma till rätta med problemen inom psykiatrin har kombinerats med budgetdebatten, vilket jag tycker är olyckligt. De olika partiernas förslag i denna viktiga fråga kommer som en del av budgetdebatten. Regeringen har tillsatt en samordnare som har det mycket svåra uppdraget att se till att det som behöver göras också görs. Vi får väl hoppas att det i uppdraget även ingår att ta del av de förslag som de politiska partierna i fört fram eftersom våra yrkanden i stor utsträckning anses tillgodosedda med hänvisning till detta mycket omfattande uppdrag. Det är egentligen en mycket märklig motivering att man kan anse yrkanden tillgodosedda när det inte finns någon som helst uppfattning om vad som kommer att hända och utredaren ännu inte börjat arbeta. Det gör att jag vill yrka bifall till vår reservation nr 4. Från bedömer vi att det är nödvändigt att psykiatrin ges större resurser. På lång sikt måste de resurserna naturligtvis mobiliseras på det vanliga sättet genom landstingens skattefinansiering. Men med tanke på den ekonomiska situation som råder i landstingen ser vi det som nödvändigt med ett tillfälligt statsbidrag . I vår budgetmotion har vi föreslagit 500 miljoner för och samma belopp 2005 och 2006. Detta yrkande är nu avslaget. Hur dessa pengar mer exakt skulle ha använts tyckte vi bäst kunde bedömas närmare de dagliga verksamheterna. Låt mig dock ge några exempel. Ett behov av 2 000 nya slutenvårdsplatser har nämnts i debatten. Det är möjligt att det behövs så många platser, men vi anser att det behövs fler platser också på små vårdhem och gruppboenden i förening med vissa ökade tvångsmöjligheter i öppenvården. I har vi i princip avskaffat de stora mentalsjukhusen det är bra men det måste finnas andra alternativ så att de som behöver vård också får vård. När det gäller tvångsmöjligheter anser vi att sådana bör införas i den öppna vården. Det innebär att man kan vårdas i öppenvård på vissa villkor, exempelvis genom fortsatt regelbunden medicinering och regelbundna besök på en mottagning. Ett tvångsomhändertagande ska kunna ske om man inte följer dessa regler. Det är ungefär det som fanns tidigare och kallades försöksutskrivning. Psykiatrisk vård handlar inte bara om svårt sjuka människor som kan utgöra en fara för sig själva eller andra. Dessa är ett fåtal. Lundbyundersökningen, där man följt 3 000 personers psykiska hälsa genom intervjuer under , visar att risken att drabbas av psykisk sjukdom var för män och för kvinnor. har av befolkningen en psykiatrisk diagnos, och förekomsten av psykisk ohälsa ökar med stigande ålder. Dessa siffror talar ett tydligt språk. Psykiatrin måste ha resurser för att kunna ge dessa människor den sjukvård de behöver. Tyvärr är det också så att många som lider av psykisk sjukdom eller psykiska besvär fortfarande tycker att det är besvärligt att erkänna detta och till och med att söka vård. Det är en tyst grupp, och därför är det vår plikt som politiker att föra dess talan. Även om en klar majoritet av patienter med psykiatriska diagnoser fortfarande får bra och adekvat hjälp är det uppfattning att bristerna inom svensk mentalvård är mycket stora. En brist som både vi och många andra påpekat är den som finns inom barn- och ungdomspsykiatrin. Väntetiderna är alltför långa, och nedskärningarna inom skolhälsovården har lett till att alltfler inte får hjälp utan måste söka sig till barn- och ungdomspsykiatrin där köerna bara växer och växer. Vid i princip alla sjukdomstillstånd är det viktigt med en tidig insats för att sjukdomen inte ska förvärras, och det måste väl anses vara allra viktigast att barn och ungdomar får hjälp innan de utvecklar en allvarlig och kanske livslång sjukdom. Tusentals utskrivna patienter får inte den hjälp och det omhändertagande de behöver. Dödligheten bland människor med psykiska sjukdomar är hög. Andelen psykiskt sjuka bland de hemlösa har ökat påtagligt. Depressionssjukdomar anses starkt underdiagnostiserade, och det är tragiskt att dessa människor inte får den hjälp som de behöver. Trycket på slutenvårdsplatserna de få som finns kvar är ofta mycket starkt. Patienter som ber att få bli inlagda avvisas för att de som är ännu sjukare ska få vård. Det innebär att många människor far väldigt illa. Bland annat är självmord den fjärde vanligaste dödsorsaken bland människor med psykisk sjukdom. För åldersgruppen utgör självmord den vanligaste enskilda dödsorsaken. Vi borde även där ha en nolltolerans. beskriver i sin motion en rad åtgärder som behöver vidtas. Jag kan inte i detalj gå in på alla, men jag vill nämna några exempel. Det behövs förbättrade vård- och boendeformer, satsning på mobila resursteam, utveckling av telefonrådgivning och integrerade sluten- och öppenvårdsformer allt detta för att snabbt kunna ge personerna stöd. Bristen på ordnade boendeformer, såsom gruppbostäder, är stor. Tidiga insatser har jag talat om tidigare, och sådana är viktiga i många olika sammanhang. Handläggningstiderna kan förkortas genom att rehabilitering sätts in tidigare. Kuratorsverksamhet i primärvården bidrar till att psykosociala problem kan upptäckas bakom den medicinska diagnosen. Psykosocial kompetens anser vi ska finnas inom alla enheter i primärvården. Det preventiva arbetet måste utvecklas. Högriskgrupper inom psykiatrin måste identifieras. Sådana grupper är barn till psykiskt sjuka, personer som gjort självmordsförsök, nyinsjuknade i psykoser med flera. Det är viktigt att det inom psykiatrin finns en beredskap för att ta hand om dessa grupper av patienter. Dessutom måste uppföljning och utvärdering av psykiatrivården bli bättre. Av psykiatrins patienter har mellan och någon form av missbruksproblem, och de psykiska problemen har ofta föregått missbruket. Dessa patienter faller ofta mellan stolarna. Här ser vi att samarbete, bildande av vårdteam med olika kompetenser och fortbildning av personalen är viktiga förbättringar. När ett brott begåtts kan enligt gällande lag den som lider av en allvarlig psykisk störning inte dömas till fängelsestraff. Efter en rättspsykiatrisk undersökning, som visar på en allvarlig psykisk störning, kan påföljden bli rättspsykiatrisk vård, det vill säga tvångsvård på en psykiatrisk klinik. anser att det krävs en omfattande reformering av det gällande systemet. Vi ställer oss därför bakom förslag att överlämnande till rättspsykiatrisk vård bör avskaffas som särskild påföljd. De normala reglerna om påföljdsbestämning ska även gälla för psykiskt störda lagöverträdare, vilket innebär att de kan dömas till fängelse. Det i sin tur innebär att man avtjänar sitt utdömda fängelsestraff på psykiatriskt sjukhus. anser också att staten ska ta ett större ansvar för den rättspsykiatriska vården och att resurserna ska fördelas annorlunda mot . Det råder ingen tvekan om att den rättspsykiatriska vården tränger ut annan sluten psykiatrisk vård. Det händer också att rättspsykiatrins patienter blandas med andra patienter på avdelningarna. Det har till och med hänt att brottsoffer och brottsling funnits på samma avdelning. Vården av äldre med psykiska sjukdomar behöver utvecklas. Det finns en brist på psykogeriatriker som kan bedöma och diagnostisera äldre som lider av psykisk ohälsa. Det är en växande grupp, och kunskap och kompetens måste därför utvecklas inom detta område. Jag yrkar alltså bifall till reservation nr 4. Jag vill också uppmana regeringens samordnare för psykiatrin att ta del av de förslag som , och även andra partier i , lagt fram för att kanske snabbare kunna komma med förslag. 43 (): har en grupp människor som har det alldeles särskilt svårt i vårt land av olika skäl hamnat i fokus. Det är känsligt och svårt, och framför allt viktigt, att vi för den här debatten med värdighet och respekt. , fru talman, är det oerhört viktigt att vi människor stannar upp, speciellt när människor som oftast inte själva kan föra sin talan har det svårt. Vi tenderar ibland i vårt samhälle att bara lyssna på dem som är mest högröstade. Vi tenderar att ha ett särskilt öra för att lyssna på dem som tillfrågar och kräver vård, medan signalerna från dem som behöver vård, men inte själva kan efterfråga den, inte är så lätta att tolka. Därför är det bra att vi snabbt fick till stånd en debatt om psykiatrin som vi också debatterar våra budgetförslag. Jag ska börja med, så att jag inte glömmer bort det, att yrka bifall till reservation nr 5. anser att när man får larmsignaler om att något inte fungerar måste man göra något åt larmsignalerna. Det finns ingen mening med att utreda eller att sammanställa rapporter om man ändå inte gör någonting åt det. Vi vet att har lagt fram en rapport om att speciellt människor som har dubbeldiagnoser en psykisk sjukdom och också ett missbruk är i en alldeles särskilt utsatt situation. Där måste vi ta vara på den rapporten. Vi behöver ha en översyn av huvudmannaskapet för psykiatrin, eller rättare sagt det dubbla huvudmannaskapet. Det finns väldigt många människor som inte passar någonstans eller där huvudmännen står och skyller på varandra att de har ansvar. Det är inte värdig vård att känna att ingen vill ansvara för min vård när jag redan mår dåligt. Vi anser vidare att vi måste prioritera mer resurser till vård och omsorg. Jag skäms över att säga att vi ligger i bottenlistan över vad länder satsar på vård och omsorg. Vi satsar medan satsar , tror jag det är. Vi ligger långt ned. Vi har kunnat stoltsera med att vårt land har satsat mycket på vård och omsorg. Tyvärr ligger vi i bottenläget. Det är bekymmersamt. Vill vi någonting med en god vård måste vi vara med och säga: God vård och omsorg måste få kosta, och det kostar. Det är trots allt det viktigaste för oss människor i våra privata liv. Det är ett krav att av BNP bör gå till vård och omsorg. Så till våra barn och ungdomar. Vi har anslutit oss till . Det är sedan.