prot · GR0925 · 2003-11-11 00:00:00 — Därför är det viktigt att man har en arbetsfördelning, men det innebär inte att det inte finns flera frågor som man samarbetar om. Det är riktigt att antalet som döms till rättspsykiatrisk vård har ökat i . Men det ligger på ungefär 375, så där har det varken ökat eller minskat. motion ligger nära det här betänkandet. Det som tas upp här senast är precis det som vi arbetar med just . Jag tycker också, precis som säger här, att det är bra om vi får en bred majoritet. Det är viktigt att vi försöker se i nya banor och kanske över partigränserna om det är möjligt. Det är alltså detta som vi nu arbetar med. Som svar på den konkreta fråga som ställs vill jag säga att de här samhällsskyddsåtgärderna finns med i betänkandet utöver de frågor som jag har nämnt. Det var några saker som togs upp här. Bland annat om det ska tillsättas nya utredningar. Den här samordnaren som jag nämnde kommer att ta hand om del av de här frågorna. När det gäller LVM pågår det ett arbete, och det kommer förslag . Jag upprepar det som jag sade tidigare. Den psykiatriska vården behöver förstärkas. Det har också statsministern nämnt . 73 (): Om justitieministern inte vet om det, kan jag upplysa honom om att bara har det funnits ett trettiotal fall i där man inte har fått akut vård trots sin svåra sjukdom på grund av att platserna har varit belagda med personer som varit dömda till vård. Jag tycker att det är en orimlig situation om akut psykiskt sjuka inte kan få hjälp därför att platserna är upptagna av personer som är dömda till vård. Då ligger det lite grann inom justitieministerns och mitt ansvarsområde i alla fall. Man måste hitta någon form av lösning. Det var just därför som vi i vår motion har föreslagit att man kanske borde se över om man ska lägga över ansvaret för de rättspsykiatriskt dömda på kriminalvården. Det är en fråga vi kan återkomma till . Det här handlar ju om att försöka sörja för att samhället ska ha beredskap för att människor kanske inte alltid mår lika bra under alla perioder. Vi vet att det finns människor som begår väldigt allvarliga brott under allvarlig psykisk störning. Det har skett . Jag har exempel hemifrån mitt län där föräldrar har varit förtvivlade. De har sökt hjälp för sina barn, men det har inte funnits någon plats. Det har också hänt grova brott i . Jag behöver inte detaljbeskriva dem. Jag tror att alla känner till dem. Det här är händelser som ständigt återkommer. För att vi ska kunna bevara vår trovärdighet måste vi kunna peka på att vi tar de här problemen på allvar. Som sade väntar vi på den här propositionen. Min fråga till ministern är: Vilka åtgärder är ministern beredd att vidta för att vi ska kunna skapa utrymme för dem som döms till vård utan att de tar upp de platser som finns inom psykiatrin för dem som är sjuka och behöver dem? Vilka möjligheter ser justitieministern att arbeta om hela synen på hur vi ska hantera människor? och många andra partier har lagt fram förslag om att man ska dömas till ett tidsbestämt straff och att man ska sitta av tiden även om man betraktas som symtomfri . Jag har förstått att den här utredningen, och också Socialdemokraterna och regeringen, tycker att det är okej att man går vidare till fängelse. Jag skulle vilja veta om det är ministerns uppfattning. Jag menar att det måste finnas någon alternativ form av vård. Vi kan inte placera de människor som kommer ut efter en sjukdomsperiod i den psykiatriska vården på de fängelser vi har . Det måste vara en alternativ fängelseform som kan möta dessa personers behov och ge rehabilitering och vård så att de kan återanpassas. De kanske inte blir friska, men de kanske kan komma till insikt om att en viss medicinering alltid kommer att behövas för att de ska kunna bevara sitt välmående. Jag tackar för interpellationsdebatten, men jag är inte riktigt nöjd med svaren. Jag känner att vi allesammans har ett stort ansvar för att vi inte hamnar i partipolitiska spydigheter mot varandra. Här gäller det den lilla människan i samhället. Det gäller sjuka människor, och hur vi ska se till att de får den vård de behöver. De som vi har sett till har blivit dömda ska inte ta platser från dem som i hög grad behöver dem. 74 (): Jag tänkte fortsätta där slutade. Det finns två delar här. Det finns personer som döms till rättspsykiatrisk vård men som släpps ut tidigare än vad som skulle ha skett om de fått fängelse. Men det finns också en kategori personer som döms till rättspsykiatrisk vård för ganska ringa brott, brott som inte har så högt straffvärde. Vi fick höra när utskottet var på på besök att man har personer där som har varit där i tio och som inte skulle ha suttit inne mer än kanske några månader om de hade fått fängelsestraff. Detta problem måste också lösas. Personerna i fråga är ju inte ofarliga efter att de har fått sitta av sitt tidsbegränsade straff, utan de måste få vård, förmodligen tvångsvård. Även de personerna ska få den bästa vården, men ska samhället också bli skyddat från dem. Det är ingen lätt fråga. Den är oerhört svår. Men jag är övertygad om att om vi kan komma en bit på vägen och få fram förslag. Även om förslagen från utredningen inte är så klockrena att alla håller med om att de är den bästa lösningen, så tror jag ändå att vi ska komma fram till något slags gemensam ståndpunkt som vi kan besluta om här i . 75 (): Jag tror att vi alla hänvisar till den här utredningen, SOU 202:3. Där skriver man att överlämnandepåföljder ska avskaffas till förmån för vanliga påföljder samt att vårdbehov ska tillgodoses oberoende av påföljdsval. Vidare ska samhällsskyddsåtgärder införas. Jag undrar: När är den här utredningen färdigberedd i ? När får vi se förslaget? Jag tycker att justitieministern också mycket väl kan ta initiativ till att vi också får en samlad redovisning av hur psykiskt sjuka bereds vård, antingen frivilligt eller genom lagen om psykiatrisk tvångsvård om inte annat därför att detta skulle gagna rättsväsendet utöver de sjuka. Jag menar också att en förutsättning för att våldsbrott på grund av psykisk sjukdom ska förhindras är att en sådan här samlad utredning kommer till stånd och också att den här utredningen, SOU 202:3, nu snabbt kommer på bordet. Detta behövs för att rättsväsendets resurser ska kunna användas för sitt ändamål, det vill säga brottslingar och inte psykiskt sjuka. 76 Justitieminister (): Vi talar egentligen om samma sak. Det är glädjande att våra uppfattningar ligger nära varandra. Ändå återstår väldigt svåra frågor att avgöra. Det är viktigt, med tanke på frågans komplexitet och hur viktig den är, just att man verkligen vrider och vänder på alla delar och tänker igenom konsekvenserna. Naturligtvis är också finansieringen en stor del. Jag kan alltså inte säga något exakt datum för när den ligger på bord. Det beror alltså på att just den här frågan bereds . Den har hög prioritet det är ingen tvekan om det. Vi pratar ofta om den och diskuterar olika aspekter. Det är också saker som jag inte kan styra över som kommer att avgöra när den ligger på bord. Därför tycker jag, särskilt som jag nu befinner mig i sal, att jag inte ska ge mig in i några spekulationer när jag inte vet det slutliga svaret. Men jag kan försäkra att när jag vet det närmare kan jag återkomma. Vi kan ha fortsatt kontakt så kan jag nämna det då. Som sagt: Den här diskussionen kommer att fortsätta, och det är jag tacksam för. 77 (): Det är ju faktiskt så att den här utredningen har varit klar . Det beror ju alldeles på hur man prioriterar en fråga. Den här propositionen hade ju mycket väl kunnat ligga på bordet ändå om det hade funnits en stark vilja från regeringen att få fram den, men det har varit mycket känsliga frågor, och jag vet att det har varit svårt att behandla detta. Men jag känner att nu är det hög tid att göra någonting åt det här. Det är ju också en samhällsbesparing . Om man kommer in på ett tidigare stadium kan man ju förhindra människor att hamna i den situationen att man begår allvarliga brott som inte minst innebär ett mänskligt lidande men som också innebär en kostnad för staten. Det här borde ju vara en lika prioriterad fråga som många andra propositioner som vi får, ibland hastigt och lustigt, på vårt bord till kammare. Jag tror att det handlar om viljeinriktning, herr justitieminister. Jag skulle allvarligt vilja skicka med det till regeringens representanter att vi verkligen önskar att den här frågan ska få högsta prioritet. Statsministern sade så i sin regeringsförklaring, och vi har hört många programförklaringar tidigare, men i den här frågan är det oerhört angeläget att vi får se resultat . Vi vet att en väldigt stor andel av de människor som begår allvarliga brott jag kommer inte ihåg procentsatsen nu faktiskt har sökt vård senast innan brottet begås. Jag tycker att det är tragiskt att det här ska få fortgå, och jag vädjar till justitieministern att han får de andra att lägga på ett kol. Här måste något ske mycket snabbt med propositionen så att vi får fram en lagstiftning som verkligen gör det enklare för de här människorna att få hjälp, stöd och vård, och det ska de få i rätt tid. 78 Justitieminister (): Det här tror jag i och för sig att känner till eftersom hon är insatt i den här frågan. Det är inte så att det här bara har legat på bord, utan det här har gått ut på remiss till nästan 90 instanser. Det är alltså ett oerhört omfattande arbete som har gjorts. Och med anledning av det har vi sedan fått göra ytterligare analyser, bland annat om ekonomi. Det är alltså inte så att det bara har legat här för att vi sedan ska arbeta med det och skriva ihop en lagrådsremiss, utan arbetet har ju fortsatt också utanför och sedan har det kommit tillbaka igen. arbetar vi alltså med det här. Jag kan försäkra er, och det tror jag också att ni förstår, att det har en väldigt hög prioritet, men också att det är väldigt svåra frågor och att vi inte får förhasta oss nu så att det fattas felaktiga beslut som inte är helt genomtänkta. Tack så mycket för debatten! Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2003/04:21 om centraliseringen av tingsrätterna i 79 Justitieminister (): har frågat mig vilka konkreta åtgärder jag är beredd att vidta mot bakgrund av uttalanden i en tidigare interpellationsdebatt angående tingsrättsorganisationen i . Som bekant pågår en omfattande reformering av domstolsväsendet. Det övergripande syftet med reformarbetet är att säkerställa att mål och ärenden ska avgöras med högt ställda krav på rättssäkerhet och effektivitet. Förutsättningarna för allmänheten att få mål och ärenden prövade ska, med utgångspunkt i rättssäkerhet och effektivitet, vara lika över hela landet. Domstolarna ska ha en funktionell geografisk spridning i förhållande till allmänheten, myndigheterna och näringslivet. Målsättningen för arbetet med att förändra den yttre tingsrättsorganisationen är att med bibehållen tillgänglighet skapa möjligheter för en stärkt beredningsorganisation, säkerställa möjligheterna att rekrytera personal, skapa förutsättningar för återkommande kompetensutveckling, öka möjligheterna till specialisering samt att förbättra den geografiska samordningen med rättsväsendets övriga myndigheter. För att förena dessa mål krävs olika lösningar för olika delar av landet. fick i uppdrag av regeringen att granska genomförda förändringar av tingsrättsorganisationen. En särskild utredare fick därefter i uppdrag att mot bakgrund av granskning utvärdera hur de genomförda förändringarna av tingsrättsorganisationen förhöll sig till de av regeringen uppställda målen för förändringsarbetet. Utredningen överlämnade sitt betänkande . Regeringen redovisade utvärderingen för i en skrivelse . Regeringens slutsats var att målen med reformeringen av tingsrättsorganisationen i allt väsentligt uppnås genom sammanläggningarna och att reformeringsarbetet därför borde gå vidare. Även om organisationsförändringarna således leder mot de uppställda målen ger utvärderingen vid handen att möjligheterna till bland annat specialisering påtagligt skulle förbättras om domstolarnas storlek ökade ytterligare. Mot denna bakgrund måste förutsättningarna anses ha förändrats i förhållande till vad som gällde vid interpellationsdebatten . Detta är också anledningen till att regeringen inte tog slutlig ställning i frågan om tingsrättsorganisationen i i samband med den skrivelse som regeringen lämnade till . Det finns enligt min uppfattning anledning att noga överväga om den lämpligaste domstolsorganisationen i verkligen är en tingsrätt i varje landskap. Som framgår av budgetpropositionen skulle ett tänkbart alternativ kunna vara en länsdomstol med kansliort i och tingsställe på en eller flera andra orter i länet. arbetar med att komplettera verkets tidigare utredning om tingsrättsorganisationen i . Arbetet beräknas vara avslutat . Resultatet av arbete bör, som tidigare framhållits, avvaktas innan slutlig ställning tas till den framtida tingsrättsorganisationens utformning i . 80 (): Jag tackar justitieministern för svaret. Bakgrunden till min fråga är att vi har haft drabbningar i den här frågan tidigare. , , svarade justitieministern: har genom beslutet att lägga samman och tingsrätter gjort det med föresatsen att denna organisatoriska lösning ska vara långsiktigt hållbar. Därför kommer regeringen inte att vara beredd att göra några organisatoriska förändringar avseende tingsrätten i . Med det svar som jag nu har fått av justitieministern förstår jag att devalveringstiden på löften från regeringen är tolkningsbar. Det har gått . Svaret som jag nu får är någonting helt annat. Man kan fundera över om det har kommit fram några starka argument, ekonomiska, effektivitetsmässiga och sakliga, för att göra detta. I svaret säger justitieministern tydligt att syftet med reformarbetet är att säkerställa att mål och ärenden ska avgöras med högt ställda krav på rättssäkerhet och effektivitet. Förutsättningarna för allmänheten att få mål och ärenden prövade ska, med utgångspunkt i rättssäkerhet och effektivitet, vara lika över hela landet. Domstolarna ska ha en funktionell geografisk spridning i förhållande till allmänheten, myndigheterna och näringslivet. Om man tar det som utgångspunkt för att se på , två landskap med ungefär 140 000 människor i vardera landskapet, har vi en tingsrätt i , en under avveckling i , en i och en i . Vid ett besök i framgick det väldigt tydligt att man nu är på gång att avveckla tingsrätten och över huvud taget i landskapet . Då informerade generaldirektören för om den kompletterande utredning som justitieministern också talar om. Han sade att den skulle vara klar och att avser att lägga fram förslag till regeringen innan årsskiftet. Sedan ska regeringen ta ställning. Det råder ingen tvekan om att det här innebär att en domstol i är målet. Enligt uppgift är planeringen för nya lokaler i redan i full gång. Där ska personal från både och inrymmas. Det är långt gångna planer. Från ett medborgarperspektiv och även från ett rättssäkerhetsperspektiv borde det finnas en tingsrätt i , inte minst med hänsyn till de väldigt långa avstånd som befolkningen i kommer att få till en domstol i . Även från ett samhällsekonomiskt perspektiv framstår en centralisering av all verksamhet till som mindre väl övervägd, om man uttrycker det försiktigt. Både och tingsrätter håller mycket hög kvalitet. var en av två domstolar i landet som uppfyllde samtliga de verksamhetsmål som regeringen uppställt. Enligt den senaste statistiken hade tingsrätten den näst billigaste styckkostnaden per mål för samtliga domstolar i landet. Även ligger väl framme när det gäller uppfyllda verksamhetsmål och styckkostnader för målen. Utifrån det här är det svårt att se vilka vägande skäl det finns effektivitets- eller kostnadsskäl att centralisera verksamheten till på det sätt som regeringen nu förefaller vara inne på liksom . Det skulle vara välgörande om justitieministern i sitt nästa inlägg kunde utveckla skälen till att göra den här starka centraliseringen. Varför går man ifrån det långsiktiga löftet för bara att det skulle vara en permanent lösning med en tingsrätt i ? 81 (): har interpellerat i denna mycket viktiga fråga om den framtida tingsrättsorganisationen i vårt län. Jag och mina fyra socialdemokratiska riksdagskamrater på Gävleborgsbänken har motionerat i samma fråga. Det är en motion, fru talman, som kommer att avhandlas i denna kammare i ett särskilt betänkande från justitieutskottet. Jag har även anmält mig till den debatten. Jag kommer inte att släppa debatten. Justitieministern ska förstå det. Om en tingsrätt klarar samtliga tolv av regeringen ställda verksamhetsmål som har gjort gör nästan likadant ska det då inte premieras? Om man har högt ställda krav på rättssäkerhet och det inte kan bevisas någonstans i översyn och utredningar att man har brustit i frågan om rättssäkerhet ska inte det premieras? Låt mig, fru talman, jämföra med två andra landskap inpå våra knutar, och . har 10 000 fler människor än både och , är betydligt mer ytkrävande, så stort som och lika stort som . Jag har gjort en jämförelse, och jag kan bara konstatera att samtliga de inkomna mål av ordinär typ som finns i tingsrätter är fler än vad som finns i och . Det som skiljer är att och har särskilda uppgifter också. Jag kan inte tänka mig att justitieministern skulle kunna föreslå en centralisering till i . Jag skulle inte kunna tänka mig att som baseras på ett mindre befolkningsunderlag än skulle läggas ned. Jag kan inte tänka mig att skulle läggas ned. Jag kan inte tänka mig att Norra skulle läggas ned. Men det är ungefär det man känner att med något sorts stöd av regeringen nu bereder. Att ett landskap som har haft egen landskapslag längre än något annat landskap norr om , , ska bli av med sin tingsrätt är orimligt. Däremot kan jag förstå och säga ja till att man ser över en sammanslagning av de båda tingsrätterna i . Men låt inte hälsingar, medborgare, nämndemannaorganisation och poliser, få så långt att åka som till så man stannar hemma! Produktivitetsförlusten på vägen kan bli så stor att någon annan får betala den eventuella rationaliseringsvinst som ser. 82 HANS (): Vi folkpartister är oroliga för att statsmakternas centralistiska syn på rättsfrågorna kan ge följder som är allvarliga och långtgående. Förslaget från om att antalet tingsrätter ska halveras ser vi som olyckligt. Förslaget innebär ju, som vi har talat om här, att tingsrätterna försvinner i hela förutom i just kommun. Även är på gång. Fördelarna med att lägga samman tingsrätterna är tveksamma. Det verkar vara något slags inställning om att större alltid är bättre och effektivare, men så är inte fallet. En statlig utredning har utvärderat de under 19992002 gjorda sammanslagningarna av ett antal tingsrätter. Utredningen visar egentligen inte att de större enheterna medför kvalitetshöjningar eller andra fördelar. Det finns ett antal nackdelar också. Närheten till tingsrätten försämras, lokalkännedomen försvinner, de ideellt och lokalt arbetande vittnesstöden och kvinno- och brottsofferjourerna får det mycket svårare. Nämndemännen får längre resor. Det finns ett flertal problem som kan uppkomma. Jag tycker därför att planerna på sammanläggning av de här tingsrätterna ska stoppas. har ju aviserat ett flertal nya sammanläggningar. Jag ser en stor fara i att regeringen nu kommer att fullfölja det och lägga samman tingsrätterna även i helt och fullt med Gävles tingsrätt. Jag vill ha tydligare skäl till varför den här sammanläggningen skulle vara så bra, särskilt som domare och övrig personal har framfört att de inte tror på större tingsrätter. Min åsikt är att det finns stora möjligheter att se över tingsrätternas inre organisation. När det gäller och måste man förutom de sakskäl som talar emot sammanläggningen också räkna med de kostnader som uppstår när de som arbetar och är kallade till rätten ska resa längre sträckor. Dessutom måste man räkna in de kostnader som uppstår på när och riskerar att förlora kompetent folk som flyttar från orterna för att få närmare till sitt arbete. Om båda tingsrätterna i försvinner kan vi också räkna med att ett antal advokatbyråer flyttar sin verksamhet från landskapet. Jag är övertygad om att det går att skapa flexibla lösningar när det gäller domarkarriär samt kompetensutveckling av såväl domare som annan personal utan att skapa stora och kanske otympliga enheter. Jag anser också att tingsrätternas lokala förankring är väldigt betydelsefull för upprätthållandet av rättskipningen och medborgarnas rättssäkerhet. Därför anser jag att innan några som helst större ingrepp får ske i domstolsorganisationen måste en total genomgång av hela domstolsväsendets organisation och framtid göras. Om inte en sådan genomgång görs finns en risk att nuvarande förslag kan leda till godtyckliga nedläggningar och sammanslagningar som saknar både helhetssyn och verklighetsförankring. Detta vore väldigt allvarligt eftersom det är viktigt att medborgarna i hela landet garanteras tillgång till domstolar inom rimligt avstånd. Det är en av de stora trygghets- och välfärdsfrågorna att vi har rätt till ett rättssäkert samhälle var vi än bor i landet. Jag vill alltså fråga justitieministern om han kan tänka sig att ta initiativ till en total genomgång av domstolsväsendets organisation och framtid med tanke på den stora vikt detta har för medborgarna i vårt land, inte minst i vårt län . 83 (): Justitieministern och jag har debatterat den här frågan ett antal gånger. Jag kommer osökt att tänka på en liten visa när jag tänker på regeringens så kallade reformarbete, nämligen mormors lilla kråka som skulle ut och åka och inte hade någon som körde. Än slank hon hit och än slank hon dit, och rätt som det var slank hon ned i diket. Det är precis så jag upplever att regeringens politik har varit i den här frågan. Än har det varit kvalitetsmässiga skäl, än har det varit ekonomiska skäl, och upplever jag att regeringen är på väg rätt ned i diket med nedlagda tingsrätter, besviken personal och utflyttat rättsväsende. Jag skulle vilja fråga justitieministern: regeringen över huvud taget något helhetsperspektiv när man gör de här nedläggningarna? Har regeringen någon konsekvensbeskrivning? Hur blir konsekvenserna över landet ekonomiskt? Hur blir konsekvenserna rättssäkerhetsmässigt och regionalpolitiskt? Hur påverkas det lokala rättslivet? Jag har ställt de här frågorna förut. Jag har aldrig fått några svar. Justitieministern är väl ändå medveten om att han själv har gett väldigt olika signaler om de här nedläggningarna. Framför allt tycker jag att det är viktigt att ministern här är väldigt tydlig när det gäller läns tingsrätter. Vi är samlade här nästan hela bänken, och vi vet att det är många som följer den här debatten. behöver de här domstolarna få ett tydligt besked. De har levt under en väldig osäkerhet väldigt . Jag tycker att det vore tragiskt om det skulle vara en så kortsiktig planering att man nu ska centralisera verksamheten till enbart . Då skulle jag gärna inbjuda att komma dit, så ska jag köra runt med honom i vårt län på alla våra vägar så att han får se hur sträckorna ser ut. När vi har debatterat den här frågan har jag fått väldigt många olika svar. Jag satte mig ned och tittade lite grann i olika protokoll och skulle vilja fråga om situationen har förändrats i några frågor. En gång sade till mig att nedläggningarna inte handlar om besparingar. Har den bilden förändrats, ? sade : Det är inte bra med för stora domstolar heller. Har ministern samma uppfattning ? sade han: Man måste se det här större än att det handlar om rättsväsendet. Det är också regionalpolitiskt. Har ministern fortfarande den uppfattningen? Den senaste debatten vi höll, , hade en helt annan inriktning än den artikel som ministern skrev på Brännpunkt . Inte ens regeringens skrivelse kommer i närheten av det ministern sade på Brännpunkt.