prot · GQ0978 · 2003-03-25 00:00:00 — Deses både som ett medel för ökad livskvalitet och somen drivkraft för innovation, tillväxt och sysselsätt-ning.Av de tre konkreta miljömål vi vill integrera i Lis-sabonstrategin hade vi framgång med två. Det gälldeatt av den samlade energiproduktionen inomEU ska komma från förnyelsebara energi-källor och att av allt bränsle för transporterska vara biobränsle. I fråga om det tredje målet rö-rande energieffektivitet, energiförbrukning i förhål-lande till BNP, nådde vi inte ända fram eftersom ettland blockerade förslaget. Frågan är dock inte avfördfrån dagordningen utan går tillbaka till miljörådet.Den kommer att fortsätta att drivafrågan där.Viktiga framgångar nåddes också i arbetet med attfrämja och utveckla användningen av renare och merresurseffektiv teknologi, inte minst inom transport-sektorn. En handlingsplan för miljöteknik ska pre-senteras före årets slut.Jag vill också nämna att vi beslutade om en över-syn av . Arbetet medstrategin har varit framgångsrikt och är en av förkla-ringarna till att det trots lågkonjunkturen skapades enhalv miljon nya jobb i unionen . Nuska strategin reformeras och fullt ut bli en del avLissabonprocessen. Arbetet ska bli mer fokuserat ochinte bara handla om fler jobb utan även om vad somkallas kvalitet i arbetet. Det är ett samlingsbegreppsom bland annat inrymmer för den svenska regering-en viktiga frågor som bättre arbetsmiljö och livslångtlärande. Strategin ska också inriktas på ökat utbud avarbetskraft, vilket är av största vikt för att möta dedemografiska utmaningar står inför.Vi beslutade också att tillsätta en oberoende gruppav visa personer som ska analysera hur medlemssta-terna genomför sysselsättningsstrategin och kommamed förslag till hur dessa mål ska uppnås. Gruppenkommer att ledas av förre premiär-minister talman! Det finns de som hävdar att Lissa-bonstrategin misslyckats. Jag menar att de har fel.Visst finns en irriterande långsamhet igenomförandet, men trots detta läggs stentill sten. När konjunkturen vänder uppåt kommer viatt kunna skörda frukterna av de ansträngningar somgjorts.Den har ända från starten gettarbetet med strategin högsta prioritet. Det kommer viatt fortsätta att göra. Vi tror dessutom att vi har vikti-ga erfarenheter att bidra med.Ett av de viktigaste oberoende utvärderingsinsti-tuten är det , vars senaste årliga rapport kom före Europeiska rådets möte. I denna konstate-rar man angående Lissabonstrategin att arbetet mångagånger gått trögt men också - och citerar jag vadCentre for European Reform skriver - att anmärk-ningsvärda framsteg har nåtts de senaste tolv måna-derna och att det är alldeles för tidigt att dödförklarareformprocessen.Vidare skriver den engelska utvärderingsgruppenatt tre medlemsstater, , och ,redan har nått de flesta av Lissabonstrategins målsätt-ningar och kan beskrivas som ekonomier i världs-klass.Så bidrar Lissabonstrategin också till att intressetför den nordiska modellen växer. Det är bra. Den harkanske inte levererat, för att uttrycka sig försiktigt,lägsta skatter. Men den har skapat modernaekonomier med hög sysselsättning, social välfärdsamt drivit på innovations- och teknikutvecklingen,alla viktiga komponenter för att skapa en långsiktigthållbar utveckling.Anf. 38 ():Fru talman! Jag tänkte fråga statsministern omhumanitär hjälp till och återuppbyggnaden. Därsäger, som statsministern nämnde, ett antal slutsatser,bland annat slutsats 69, att EU åtar sig att spela encentral roll i under och efter den nuvarande kri-sen och att EU åtar sig att aktivt delta för att tillfreds-ställa humanitära behov.Jag tycker att det är beklagligt att statsministerninte har anammat idé att faktiskt bidramed den svenska unika kompetensen beträffandekemiska och biologiska stridsmedel. Men det kantrots allt komma att bli aktuellt att detta efterfrågas.Min fråga gäller egentligen det som sagt , som är en motstridighet i dennafråga. Det är följande: Å ena sidan säger hon, precissom statsministern, och jag instämmer, att EU bör haen huvuduppgift, en huvudroll, i återuppbyggnadenoch den humanitära hjälpen. Å andra sidan säger honoch, antar jag, regeringen att och USAbör betala merparten därför att de för ett krig utanförFN:s ram. Men det vet ju statsministern likaväl somjag att den som betalar är den som bestämmer. Mankan inte säga att två länder ska betala och alla deandra ska bestämma. Det hänger inte ihop.Och varför skulle det vara folk som straffas iform av mindre humanitär hjälp och mindre biståndfrån FN:s medlemsländer? Det är inte de som hardeltagit i tvisten om folkrätten. Det är de som tvärtomhar varit föremål för diktatur och tyranni i decennier.Det är väl att lägga sten på börda att föra in den härfrågan på det sätt som och regeringen hargjort.Anf. 39 Statsminister ():Fru talman! Jag tycker att har uttrycktsig både korrekt och klart. Det är klart att det vilar ettsärskilt ansvar på och för åter-uppbyggnaden.Det får inte förväxlas med att vi har att ta vårthumanitära ansvar. Det tänker vi ta. Jag är helt säkerpå att EU kommer att spela en huvudroll i återupp-byggnaden. EU är en av de absolut största bidragsgi-varna, en av de absolut största biståndsgivarna i värl-den och kommer att spela en central roll. Men varförlåtsas som om det faktiskt inte finns ett särskilt ansvarhos och för återuppbyggnaden?Det innebär inte att de är ensamma. Självklart inte.Sedan vill vi att detta ska ske under FN:s ledning.Anf. 40 ():Fru talman! Även om ett huvudansvar skulle läg-gas hos vissa länder kan effekten bli att det blir mind-re totala resurser till folk. Det är det som ärsjälva kärnan i deklaration. Merpartenska betalas av några, sedan ska andra bestämma. Mende andra kommer inte att betala så mycket om de inteockså har inflytande. Resultatet av ochregeringens strategi är att det blir mindre pengar förhumanitära insatser och återuppbyggnad i är det som är så beklämmande att höra attdetta folk ska drabbas ytterligare av en tvist om folk-rätten mellan ett antal FN-medlemmar. Det är väländå inte det som de ska utsättas för i denna stund.Anf. 41 Statsminister ():Fru talman! Jag gör inte bedömningen att det blirmindre pengar. Det tror jag inte på. Härhandlar det om grundläggande infrastruktur som börbyggas upp igen efter det att den har slagits ut underkrigshandlingar för att exempelvis kunna ta in huma-nitär hjälp. Vi ser en sådan situation just nu i Bas-raområdet. Där diskuterar man vad som ska ske ochhur det ska ske.Carl B slutsats är för snabb. Dessutomtycker jag att har uttryckt sig korrekt.Ovanpå detta vill jag lägga till att de flesta länder iEuropa har samma uppfattning.Anf. 42 ():Fru talman! Jag förstår mycket väl att ministerrå-dets möte präglades mycket starkt av det som nupågår i . Det är dock en serie händelser som ärknutna till som gör att åtminstone jag seratt man på olika sätt försöker ta en ledarroll i deneuropeiska gemenskapen. Jag tänker bland annat påden snabba uppgörelse som tog initiativ tillmed när det gäller jordbruksbudgeten. Jagtänker på den mästrande ton som ansloggentemot de baltiska länderna. Jag tänker också pådet hot man förde fram när det gällde att använda sittveto i säkerhetsrådet.Min fråga till statsministern är om statsministerndelar min oro för att på ett tydligt sätt för-söker ta ledarrollen. I så fall, på vilket sätt har manfrån svensk sida framfört sina synpunkter? Jag villinte använda ett så starkt ord som kritik. Åtminstonehar det inte kommit mig till del att det har framförtsnågra synpunkter över huvud taget, vilket jag tyckerär lite oroande.Anf. 43 Statsminister ():Fru talman! Den konservativa regeringen i Frank-rike företräds mycket kraftfullt i Europaunionen. Denkonservative presidenten är en europeisk, politiskcentralfigur. Det är alldeles korrekt beskrivet. Jag harsvårt att hitta kritik mot för detta. Man kanfundera på om inte andra kanske borde höja sin profili stället. Vi behöver närvaro, vi behöver engagemang,vi behöver idéer. Det är så samarbetet drivs vidareframåt.Exemplet med jordbrukspolitiken är inte särskiltmärkligt. Det ansluter till en tradition av fransk-tysktsamarbete som varit axeln i det europeiska samarbetetunder all den tid som unionen och dess föregångarehar funnits. Så har det ju varit. Det känner jag miginte på något sätt överraskad över.Frankrikes agerande i säkerhetsrådet är också nå-gonting som vi kan granska. Men jag tror att det ärmycket mer fruktbart att ha samma ansats som mode-ratledaren har gett uttryck för , näm-ligen att samtliga permanenta medlemmar av säker-hetsrådet bör fundera på hur de har hanterat den krissom vi just nu upplever i . Jag tror att det är oer-hört meningslöst och felaktigt att peka ut Frankrikesom det land som i det här sammanhanget skulle bäranågon huvudsaklig börda för ansvaret. Alla kundesäkert ha agerat mer konstruktivt.Det tredje exemplet gällde att den franske presi-denten hade haft synpunkter på ansökarländernasreaktion efter diskussionen mellan ochTyskland å ena sidan och och åden andra och de brev som skickades i väg, Vilniu-suppropet tror jag att det kallades för. Jag kan barakonstatera att , presidenten i ,tillsammans med övriga vid lunchen sakligtgick igenom hela situationen beträffande till-sammans med alla ansökarländerna. Det var mycketgod stämning och ett gott kamratskap vid det samta-let.Ett och annat ord som man kan ångra i efterhandsäger alla politiker. Jag skulle inte bli förvånad omden franske presidenten tyckte att det där skulle hangärna velat ha osagt. Men dominans ärenbart en effekt av engagemang, kompetens och för-måga att bygga allianser. Det bör vi ta efter.Anf. 44 ():Fru talman! Vi har haft ett önskemål från svensksida, framför allt när det gäller det europeiska utri-kespolitiska ställningstagandet, att man skulle varaspeciellt mån om att ha en samhörighet i frågorna.Det har man också visat på andra områden inomEuropeiska gemenskapen. När nu statsministern, somjag tycker, faller undan för stora länders tydliga ledar-roll i det europeiska samarbetet tror jag att vi under-gräver vår egen position för framtiden. Jag anser attdet vore mer vällovligt om statsministern kunde varalite tydligare när det gäller att skapa den samhörig-hetskänsla som är så oändligt viktig, inte minst förSverige i de här sammanhangen, eftersom vi inte harnågonting att säga till om mot de stora länderna om viinte skapar enighet i EU-15.Anf. 45 Statsminister ():Fru talman! Jag förstod ärligt talat inte inlägget,och jag har svårt att svara på frågan. Det är helt felansats om det var avsikten med frågan att påstå attSverige genom en högre profil, ett mer aktivt ageran-de, skulle kunna hålla tillbaka en fransk dominansinom EU. Det är inte så arbetet går till inom unionen.Vi bygger allianser med olika länder från fråga tillfråga. Det är sällan beständiga block. är det denordiska länderna som arbetar ihop, ibland hittar vien allians med södra . Ofta har vi kommittillsammans med och , iblandmed och . är ett litet land.Vår förmåga att påverka avgörs av vår förmåga attbygga allianser med andra. I de allianserna måste viha med de stora länderna. Jag ser gärna ett fördjupatsamarbete med , som naturligtvis har mångapositioner som också skulle kunna vara våra.Anf. 46 ():Fru talman! Statsministern räknade upp de slutsat-ser toppmötet lade fram om . Den mest sensatio-nella slutsatsen nämnde han inte, och den tycker jagär värd att säga, nämligen att EU har ställt sig bakomatt bidra till de villkor som tillåter alla irakier att levai frihet, värdighet och välstånd med en representativregering som lever i fred med sina grannar. EU kanhjälpa det irakiska folket att uppnå dessa mål, det villsäga EU ställer sig inte bakom ett med SaddamHussein som ledare. Det är en viktig och central slut-sats. Det är att gratulera Europeiska unionen till att pådetta entydiga sätt markera att den regim som finnsdär inte uppfyller EU:s krav.Den andra punkten ansluter till utvidgningsförfa-randet. Återigen var det en viktig markering. Denanknyter till den debatt som var alldeles , nämli-gen att tidsplanen ska hållas. Det finns inte utrymmeför fördröjningar och förseningar i utvidgningspro-cessen. Alla idéer om att kandidatländer kan straffaseller någonting sådant är borta. Här är det oerhörtviktigt att man håller i denna process. Det är kanskede två viktigaste slutsatserna i den delen av toppmö-tet. Det finns stor anledning att välkomna båda.Anf. 47 Statsminister ():Fru talman! Jag har ingen annan mening än GöranLennmarker. Det är viktiga slutsatser. Att utvidg-ningsprocessen håller takten har jag aldrig upplevtvarit hotat. Sedan kan en och annan i stundens hettasäga saker och ting som sedan inte omsätts i politiskhandling. Det förekommer också i och i Sve-riges riksdag.De två slutsatserna är självklart viktiga men påinget sätt kontroversiella i unionen - och för vår delsjälvklart att instämma i.Anf. 48 ():Fru talman! Poängen är väl att det är en markeringmot den som vill störa utvidgningsprocessen elleranvända den som en påtryckningsprocess.Det finns en annan sak som statsministern berör-de, den centrala Lissabonprocessen. Den går tyvärrtrögt. Det finns en sak som är ännu viktigare, nämli-gen processen för reformeringen av jordbrukspoliti-ken. Bekymret med beslutsprocessen har bäring gen-temot konventet. Det kan inte vara så att två storaländer tillsammans kan komma överens om ett för-hållningssätt för EU:s jordbrukspolitik. Vi måste haen beslutsordning som gör att alla länder, inte minstde små länderna, på allvar kan ha inflytande överdetta. Det är här som huvudproblemet ligger med dennuvarande utformningen av jordbrukspolitiken. Mankommer inte åt den om man inte ändrar beslutspro-cessen.Anf. 49 Statsminister ():Fru talman! Jag konstaterar bara att i , påtoppmötet före Köpenhamnstoppmötet, antog vi eninriktning för jordbrukspolitiken för åren 2006-2013som innehöll en degressivitet, alltså en minskning avanslagen, på förslag av och . Vitycker inte att det går tillräckligt fort, men det gårdefinitivt åt rätt håll.Jag tror att det här blir väldigt svårt. Jag har sagtdet förut vid informationer i kammaren. Det är svårtatt hantera reformeringen av jordbruket. Vi måste noginse att en del av länder har betydligt störreinrikespolitiska problem med jordbruket än vad Sve-rige har. Det är en betydligt större fråga i deras par-lament än vad det är i det svenska. Det gäller i nuva-rande medlemsländer, och det gäller i ännu högregrad i några av de nya länder som är på väg in i unio-nen.Jag tror nog att lösningen där kommer att anges avde två länder som just nu i den befintliga kretsen harkanske störst problem, nämligen ochTyskland. De kommer nog att ange lösningen. Jag känner faktiskt en viss tillförsikt.Anf. 50 ():Fru talman! Jag tackar för den här informationen.Det är alltid intressant att höra vad som händer ävenbakom mer eller mindre stängda dörrar i Bryssel.Vi har hört mycket om krisen i . Vi vet intenär den kommer att gå över i mer ordinär verksamhet.Finns det från EU:s sida någon form av diskussionerom hur man ska skydda de minoriteter som finns iIrak? Det finns bland de människor som bor inomterritoriet som vi kallar folk med olikabakgrund, religioner och intresseinriktningar. Detfinns en lång historia med många folkslag som harvandrat in. Finns det någon diskussion, strategi, förhur man ska hantera detta från EU:s sida?Anf. 51 Statsminister ():Fru talman! tar upp en oer-hört viktig fråga. Den är dessutom en av Irakkrisensmånga svåra frågor.Vi koncentrerade oss i på minoriteternassituation i - det var så vi uttryckte oss. Det viläser in i detta just nu är i första hand kurdernas situ-ation i norra , inte minst sett i relation till Turkietsagerande och vikten av att inte i skuggan avdenna konflikt utnyttjar ett läge för att flytta fram sinapositioner i norra och därmed åstadkomma endjup kris för kurderna. Detta har vi gjort klart frånEU:s sida. Det har vi gjort klart från svensk sida. Detkräver fortsatt bevakning.Övriga minoritetsfrågor har vi inte diskuterat pådjupet. Där är det mer fråga om att i allmänhet hävdamänskliga rättigheter och humanitär assistans.Anf. 52 ():Fru talman! Jag tackar för svaret, och jag hoppasatt man verkligen kommer att se de flera olika mino-riteterna som finns inom område.I mina nästa frågor tänkte jag mer beröra syssel-sättningsstrategin, Lissabonstrategin. Den är avgö-rande för om vi ska uppnå att EU är den största ochmest välutvecklade ekonomin i världen fram till2010. Finns det någonstans i den svenska verksam-heten problem som vi behöver ta hänsyn till och ar-beta mer med? Vad är det för stora problem som finnsi de andra länderna? Finns det någonting som vi frånsvensk sida kan göra för att skynda på processen?Anf. 53 Statsminister ():Fru talman! Det här var också viktiga frågor, ochpå många sätt rätt ställda. Det är klart att det finnsmycket i där vi behöver bli bättre, framförallt att kommersialisera framgångar i forskning ochutveckling, att se till att det blir jobb av de jättelikaresurser vi lägger på forskning. Vi toppar ,men vi får ut för lite i form av kommersiella fram-gångar. Det är ett exempel.Bilderna är olika i länderna i Europeiska unionen,men ett problem som många har är att det finns förmånga som pensioneras för . Det är för få i ar-betskraften. Alltför många människor hamnar vidsidan om arbetslivet för . Förtidspensioneringar-na är många. Dessutom är det i många länder svårt attleva upp till det moderna familjelivets krav och fåutrymme för både barn och karriär. Därför är barn-omsorgsutbyggnad något som vi diskuterar i Europe-iska unionen. Det är på många sätt ganska intressant.Kristdemokrater, konservativa och andra vill nuha mål för att bygga ut barnomsorgen i . Dethar vi faktiskt gjort, men vi är dåliga på annat.Anf. 54 ():Fru talman! Tack, statsministern, för informatio-nen.De senaste diskussionerna gäller återuppbyggnadav , som vi kan höra . Det handlar inte omnågot ekonomiskt u-land, utan det finns gott om eko-nomiska resurser egentligen, om man väger in oljan iframtiden. Det man nu spekulerar i är att de ländersom har bekostat det militära angreppet också tarhand om återuppbyggnaden och där de länder sommarkerade med veto kanske inte kommer intill på detsätt som man önskade när man träffades i Bryssel.Hur ser statsministern på det förhållandet att vikan bli ställda åt sidan och att och medsina allierade tar hand om återuppbyggnaden eftereget skön?Anf. 55 Statsminister ():Fru talman! Jag har hört den där diskussionen. Detvar den danske utrikesministern som reagerade. Hanansåg att de som stridande part också hade rätt attkomma in i anbudsgivningen på återuppbyggnaden.På något sätt känns det där som en lite för tidigdiskussion. Jag kan inte frigöra mig från att det ocksåkänns lite olustigt att vi ska diskutera hur an-budsgivningen ska gå till för uppbyggnaden av Irak.Den stunden kommer väl, och till dess ska vi få fred.Under tiden fram till fred och efter fred ska vi ge ettmassivt humanitärt bistånd. Sedan kan vi diskuteraregelverket för hur det ska byggas upp i framtiden.Jag förutsätter att FN är med och har ansvaret fördetta.Jag har ingen kommentar till den här diskussioneni övrigt, annat än att den just nu känns lite olustig.Anf. 56 ():Fru talman! Jag kan förstå att statsministern tyck-er att det känns olustigt att fundera i de här banorna.Men skulle man inte ha tänkt lite framåt, lite runthörnet, innan man bestämde sig för att gå åt sidan ochinte ta del i ett gemensamt, sammanhållet EU och FN,just med beaktande av att det kommer en uppbygg-nadsperiod förr eller senare och att vi då skulle havarit med. Det hade varit värdefullt också för männi-skorna i att hela världssamfundet hade varit med.Det skulle man ha tänkt på lite tidigare, även om detär en olustig tanke.Anf. 57 Statsminister ():Fru talman! Där tror jag nog att kommer att bli bönhörd. Jag skulle tro att när viväl kommer dit att det ska byggas upp kommer säkertinte amerikanerna, britterna och de andra att vara såovilliga att släppa in andra vid sidan om. Detta kom-mer inte heller att vara någonting som angår enbartdem, även om de får huvudansvaret. FN måste ledadetta.Det blir lite konstigt att , med motivet att manska vara med och ekonomiskt ta hem återuppbyggna-den, hamna i en speciell ståndpunkt i själva sakfrå-gan. Det är mycket märkligt. Jag följer inte riktigt detresonemanget. Jag vill nog uttrycka att vi ska varaväldigt konsekventa i uppfattningen om folkrätt ochom humanitärt bistånd. Återuppbyggnaden leds avFN, med speciellt ansvar för och Storbritannienekonomiskt.Anf. 58 ():Fru talman! Jag har en fundering och en fråga tillstatsministern.Det är inte konstigt att Irakfrågan blev ett huvud-ämne på toppmötet. Det råkade ske just när ett brin-nande krig kom i gång. Jag har en fundering kringden svenska hållningen här. Jag tycker att statsminis-tern i debatter just här i på ett utmärkt sätthar talat om att han ser det här kriget som ett allvar-ligt angrepp och ett allvarligt brott mot folkrätten.Det togs upp i medierna att statsmi-nistern i samtal med den amerikanske ambassadörenskulle ha uttryckt en helt annan hållning från Sverige.Det här kan väl vara ett utmärkt tillfälle att klargörahur det egentligen var.Frågan är: Uttryckte statsministern även på topp-mötet en klar hållning i fråga om att han anser att dethär angreppet är ett klart folkrättsligt brott?Anf. 59 Statsminister ():Fru talman! Om harlyssnat vet han att jag redan har klarat ut diskussionenom vad den amerikanske ambassadören har sagt. Jaggjorde det också på , därMiljöpartiet inte närvarade.Det handlar om ett möte jag hade med ambassa-dören , långt innan krigetbröt ut. Då diskuterade vi nödvändigheten av att geinspektörerna mer tid. Då var det av vikt för oss atthålla amerikaner, britter och andra kvar inom denprocess som resolution utgör ramen för. Att idet läget, innan något avhopp var gjort,anklaga någon för att bryta mot folkrätten hade varitkontraproduktivt och felaktigt.Man får komma ihåg det härsamtalet fördes. Hade det förts skulle vi själv-fallet ha fört fram samma synpunkt som vi har gjorthär från talarstol - den förnämsta tribuneni vårt land. Men samtalet fördes för mer än 14 dagarsedan, och det var ett annat läge.Anf. 60 ():Fru talman! Det låter utmärkt. Jag förväntar migdå och hoppas att den tar initiativoch uttrycker de här sakerna även i FN, med de möj-ligheter som kommer där. Jag troratt det är en väldigt viktig, långsiktig, principiell ochcentral fråga, där röst behövs i samman-hanget för att hålla ihop en klar internationell rätts-ordning som fungerar på lång sikt.Anf. 61 Statsminister ():Fru talman! Det kan jag helt och fullt hålla medom.Jag ska ge en eloge. När vi i janua-ri månad här hade en frän partiledardebatt om Irakkri-sen och det krig vi då fruktade, stod vid det tillfället upp för folkrätten och uteslötinte att det kunde bli en militär insats. Det hedrarhonom, tycker jag, att han orkade det vid det tillfället.Det var inte alla som gjorde det då men som i dagändock ansluter sig till FN och folkrätten.Anf. 62 ESCH (kd):Fru talman! Det är inte helt oväntat att dominerar allt det vi debatterar. Inte desto mindreskulle jag vilja fråga statsministern: i över huvud taget inte den fråga som ärså helt avgörande för EU:s framtid, nämligen fram-tidskonventet?I dag kan vi läsa i tidningen att det ska forcerasfram, med ett förslag och ett beslut idecember månad. Om detta över huvud taget inte blirdiskuterat, hur fungerar demokratin då i vårt land ochi EU? Var det ingen diskussion över huvud taget omdetta? Kommer det att bli någon diskussion om det?Anf. 63 Statsminister ():Fru talman! Nej, det var ingen diskussion. Jag troratt det är begripligt, med tanke på världsläget. Att idet sammanhanget, när vi skulle diskutera Irakfrågan,ta upp en diskussion om exempelvis europeisk fram-tida utrikes- och säkerhetspolitik hade inte varit såfruktbart, för att uttrycka sig försiktigt.Vi beklagar att vi har den här situationen. Vi harall anledning att göra konventet mer känt och allanledning att diskutera det djupare.