prot · GR0946 · 2003-12-10 00:00:00 — Om man vill ha ett försvar där vi möjliggör ökade internationella insatser måste försvaret förändras. Vissa delar måste väljas bort. Jag kan till exempel inte se något behov av ubåtsvapen, som har varit en del av invasionsförsvaret. FN har aldrig efterfrågat insatser från svensk sida med ubåtar. I de operationer som vi har deltagit i har det heller aldrig varit aktuellt. Det är svårt att använda ubåtar i Kosovo, Bosnien, , och på andra platser. kan rimligtvis inte heller anse att det finns behov av 202 för att man ska kunna delta i mer omfattande internationella fredsfrämjande insatser. Även här bör man kunna se kraftfulla minskningar och avbeställningar av beslut som har fattats på grunder som är relevanta. Över huvud taget har dagens utbildning mycket lite att göra med ett bättre försvar, mer anpassat till internationella behov. I sak har på ett relevant sätt inte kunnat invända på någon enda punkt, utan han kommer med övergripande anklagelser om att jag skulle vara någon sorts socialdemokrat. Det vore kanske klädsamt om läste på lite bättre om vad står för i försvarspolitiken. Då skulle vi få en mer meningsfull debatt. 68 () replik: Det räcker med att lyssna på i talarstolen när han beskriver vad ni vill åstadkomma. För dem som lyssnar måste det framstå som helkomiskt. Om det nu är så stort elände inom Försvarsmakten, varför bantar ni inte mer? Det är ju den springande punkten. Men ni ligger på samma nivå som regeringen, Socialdemokraterna. Det är klart att ert resonemang inte hänger ihop med det som ni egentligen gör, och det är en avgörande punkt. När det gäller de olika vapenslagen kan jag mycket väl tänka mig att marinstridskrafter eller flygstridskrafter används i gemensamma insatser. Det är alldeles uppenbart, men det är tydligen inte uppenbart för . Vi ska ställa resurser till förfogande vid de hot som verkligen finns. Det saknas ju inte hot. Hoten är gemensamma, och de ska mötas med gemensamma insatser, antingen genom EU:s krishanteringsfunktion eller om vi gemensamt med Nato utför dessa operationer. Men eftersom det är gemensamt kan man inte avrusta, utan då får man ställa om. Vi är inne i omställningen. Jag har framfört kritik om har lyssnat mot att den har gått för långsamt. Den är för svagt utvecklad, och det beror på det dåliga beslutet . kanske inte deltog fullt ut i det, men han måste vara väl medveten om svagheten i det. Med det som bakgrund är det klart att man reagerar när kör med dubbla budskap. Är du en nedrustare, visa det i handling! 69 () replik: förstår jag varför inte begrep. Det är uppenbart att han inte har läst det särskilda yttrande som har fogats till utskottets betänkande. Han har inte heller lyssnat på inledningen av mitt anförande, där jag gjorde väldigt klart att med respekt för tidigare ingångna beslut står bakom utskottets betänkande. I stället för att riva upp dessa beslut och göra ändringar respekterar vi fattade beslut. Men vår syn och vår kritik måste ju ha framgått med all önskvärd tydlighet, både tidigare, i samband med försvarsbeslutet , och i den här debatten. Vi har vissa gemensamma ståndpunkter när det gäller omställningen. Det är en självklarhet att det behövs en omställning. Men det är tydligen inte en självklarhet för att en omställning också innebär möjligheter att minska nivån på militärutgifter. I halverades militärutgifterna , efter det att det upphörde och det inte längre fanns något invasionshot från , medan militärutgifterna i har legat kvar . Det är väl rimligt att vi också i minskar på vår nivå på militärutgifter som det sker en omställning av försvaret för att anpassa det till de uppgifter som vi anser vara relevanta. Vi bör ta konsekvenserna av en förändrad hotbild där det militära invasionshotet inte längre existerar. Det är mycket skrammel i tunnorna för att profilera moderat politik och öka militärutgifterna, men om man granskar det i sak är det fullt förenligt att både ställa om försvaret och minska den militära nivån på försvarsutgifterna. Det är inte bara möjligt, utan det är i allra högsta grad önskvärt att så sker. Då möjliggör vi också en utveckling till ett försvar mot de icke militära hoten, som vi ser det. 70 (): Jag vill börja med att yrka bifall till förslagen i betänkandet och avslag på samtliga motioner och reservationer. , som budgetförslaget behandlar, är i den nu gällande försvarsbeslutsperioden. Det präglar debatten på flera sätt. Ställningstagandena är ganska lika dem som har varit aktuella under de senaste två tre åren, men jag återkommer till dem i alla fall. Inför beslutet finns det ett slags otålighet. Man vill på många håll försäkra sig om ett bra utgångsläge inför nästa beslut om ungefär . Med tanke på den ganska högljudda kritik som här har framförts är det lite förvånande att det bara finns tre reservationer till betänkandet. Jag tänker kommentera dem lite grann. I samtliga tre reservationer vill man på olika sätt säkra pengar för internationella insatser genom att flytta på anslag eller ändra anslagsstrukturen. Det är ett vällovligt syfte, men metoderna är inte övertygande. vill ha ett särskilt beredskapsanslag. Man hör på ordet varför, men det finns inget beredskapsanslag. Det var ju därför som vi lade ihop anslaget för internationella insatser med förbandsanslaget. För att kunna säkra oss mot det oväntade åstadkom vi på det sättet en bredare bas för krediter. Det var så vi tänkte, inte på något annat vis. Vi är helt överens med om att det ska framgå tydligt av budgeten vad det är som går till internationella insatser och vad som går till andra förbandsinsatser. Så kan man säkra pengarna, men inte genom ett beredskapsanslag. Det är en ny uppfinning. vill ha det här anslaget hos utrikesutskottet för att renodla beställarrollen, om jag har förstått saken rätt, och det kan man känna en viss sympati för. Men det är inte så säkert att man åstadkommer det man vill. Man säger att det måste vara insatsens karaktär som bestämmer och inte vad Försvarsmakten förfogar över. Men i ett sådant här beställar- och utförarkoncept måste det ändå förekomma någon typ av dialog. Och det blir ju inte mer pengar för att man lägger dem hos utrikesutskottet. Men, som sagt, annars är det lättare att känna sympati för det förslaget. Det minst tilltalande förslaget är . Man vill betala insatserna över biståndet. Man vill inte bara föra över pengarna till ett annat utgiftsområde, utan man vill ta pengar från biståndsbudgeten att betala internationella insatser med, 1 miljard. Det är mycket pengar. Det förslaget sammantaget med att man från moderat sida inte vill ställa sig bakom den ökade satsningen på den civila sidan, som regeringen föreslår, gör att det är lätt att tro att det handlar om en läpparnas bekännelse när man säger att man har förstått de samtida hoten. Det är riktigt att man ibland inte kan ge det nödvändiga biståndet utan militärt stöd. Men det är minst lika sant att de förebyggande insatserna, som biståndet tar sikte på, inte på långt när räcker till. Jag vill också beröra anslagsnivåerna lite grann. Det är visserligen överspelat genom det beslut som vi tog , men det tål ändå några kommentarer. gör i många stycken gällande att man har en högre ambitionsnivå än övriga men att man klarar det med mindre pengar, 1,3 miljarder . Granskar man resonemanget märker man att det dock är rätt mycket höftning över det. Utan vidare grunder bedömer man behovet av värnpliktiga som mycket mindre än vad regeringen och Försvarsmakten gör. Man kräver bättre förmåga, mer och skarpare övningar, bättre utrustning. Man vill behålla gammal materiel, men man vill ha mycket bättre ny materiel inte så helt trovärdigt, tycker jag. gör det lite lättare för sig genom att helt enkelt anvisa flera miljarder. Man talar inte om varifrån man tar dem. Det blir enklare på det viset, fru talman, men det blir inte trovärdigare. Det är väl en av anledningarna till att regeringen och Socialdemokraterna känner att det är svårt att närma sig i de här sammanhangen. Även det moderata resonemanget bygger på antaganden ganska stöddiga, tycker jag. Man gör en egen avvägning av förbandsanslaget och materielanslaget. Jag är övertygad om att man kanske ska göra en ny sådan, men jag skulle inte våga vara fullt så styv i korken. skiljer sig från regeringen när det gäller anslagsnivån med de 20 miljonerna till . Det är inte mycket att säga om det. när man lyssnar på debatten kan man ändå tycka att det är mycket man får ut av de 20 miljonerna, men det är väl någonting där med brödet och fiskarna. Försvarsmakten och utskottet står inför stora utmaningar inför nästa försvarsbeslut. Det står klart av gjorda revisioner och inte minst av den uppföljning som utskottet självt har beställt att allt inte har blivit precis som vi trodde . Men innan vi gör en bedömning av det tycker jag i likhet med försvarsministern att vi ska låta även i försvarsbeslutsperioden gå till ända. Vi ska använda en del av våren till att kritiskt granska vad som har förevarit. Och självklart händer det saker som påverkar. Världen står inte stilla runt försvaret. Därför måste man, som man är kritisk mot att vissa mål inte uppnåtts, konstatera att andra mål har nåtts med råge. Jag tänker naturligtvis på de internationella insatserna, som alla är överens om ska ske och som alla är överens om framöver ska öka sin andel av försvarsbudgeten. Jag kan inte påminna mig något tillfälle där någon i utskottet haft invändningar när vi har kommit fram till att vi ska skicka trupp. Ingen har ansett att de som ska skickas ut inte skulle ha bästa tänkbara utrustning. Förra mandatperioden såg vi också till att förbättra försäkrings- och personskyddet för dem som är ute på internationella insatser. Det kostar pengar. Försäkringsskyddet är inga stora pengar i det här sammanhanget, men de andra sakerna kostar pengar. Det är klart att det får återverkningar på resten, även om det är storleksordningar som inte är jättelika. Både förbandsavveckling och materielavveckling har gått snabbare än väntat, men inte personalavvecklingen. Den har gått långsammare. För den skull finns det ingen anledning att tro att det är en enkel sak att genomföra en så stor omställning som den som Försvarsmakten just nu gör. Vi har haft anledning att fråga oss om styrsystemen både mellan Försvarsmakten och stödmyndigheterna och mellan kanske framför allt departementet och Försvarsmakten alltid är de mest effektiva. Det är bland det som vi ska granska . Jag tror att man kan säga att omställningen för samtliga berörda har bjudit på en del överraskningar. har vi stora förväntningar på underlaget som ska presenteras , och det finns ett genuint intresse från samtliga parter för att beslutsunderlaget blir en bra utgångspunkt för nästa försvarsbeslut. Av och till uppstår tanken på att detta med tre-, fyra- och femåriga försvarsbeslutsperioder är otidsenligt, och jag har själv tänkt den tanken. Jag tror att det behövs mer löpande justering och uppföljning. tror jag inte att man ska underskatta stabiliteten i ett försvarsbeslut som sträcker sig över . Framför allt ska man inte underskatta värdet av en uppgörelse i likhet med den som har ingåtts mellan Socialdemokraterna och . Jag är säker på att den nya överbefälhavaren är medveten om vad som finns att ta fatt i här, och jag hoppas innerligt att han ska känna att de höga förväntningarna är en stimulans. Ekonomiska ramar och budget är viktigt. Det betyder inte allt, men det underlättar att ha pengar, som vi brukar säga. Självklart är det innehållet i verksamheten som är det viktigaste. Jag vill bara helt kort slå fast att inriktningen som försvarsomdaningen har tagit måste ligga fast. Att vi kritiskt följer upp den är bara för att se till att det blir de bästa förutsättningarna för att fortsätta den inriktningen. Sedan tror jag att vi på ömse håll har mycket att tänka på när det gäller att se till att Försvarsmakten blir en lockande arbetsplats och arbetsgivare för unga människor, för att de ska söka sig dit och för att de ska stanna kvar. Därför är det naturligtvis väsentligt att man, som regeringen skriver mycket om i sin proposition, verkligen klarar att komma till rätta med trakasserier av vilka slag det än vara må. Jag tror också att det är viktigt att vi får fart på det som vi brukar kalla civil meritvärdering, inte minst när det gäller värnpliktiga. Men det är frågor som vi kan återkomma till. De hör mer till nästa försvarsbeslut än till det här, menar jag. Därför avlutar jag med detta och tackar för mig. 71 () replik: Det var ett fragmentariskt anförande som vice ordföranden i utskottet höll. Jag har dels några reflexioner över innehållet när det gäller kritiken av förslaget i vår reservation och vårt särskilda yttrande, dels ett förslag från min sida som jag är övertygad om att Socialdemokraterna kommer att nappa på. Jag börjar med det . Vi har en betydande overheadkostnad inom försvaret, till exempel 1 000 tjänster i högkvarteret. Vi var på FMV . Där var det 2 000 tjänster. Vi har FMLOG, operativa insatsledningen och militärdistrikten. Det rullar på. Jag för min del är alldeles övertygad om att det krävs krafttag här för att reducera, koncentrera och få ett bättre fokus och mindre overheadkostnader. Min fråga till vice ordföranden i utskottet är: Tycker du att det är rätt anslag, fast det här förslaget nu råkar komma från , att vi städar upp i den här byråkratin och försöker få kortare beslutsvägar, mindre kostnader och större effektivitet? Sedan gäller det kommentaren om biståndet. Om vi skickar trupp till , vem kan då tycka annat än att det är en ren biståndsinsats? Det handlar om att städa upp, skapa ordning och reda med mera. Socialdemokraterna tycker inte att det är en biståndsinsats. De tycker tydligen att det är en uppgift som har med den svenska säkerheten att göra om vi åker till på andra sidan världen för att upprätthålla lag och ordning. gäller det anslagen 6:1 och 6:2. Det här leder ju till mer verksamhet, övningar i högre förband och så vidare. Det borde vara en välkommen åtgärd även för Socialdemokraterna. 72 () replik: Jag är helt övertygad om att det finns mycket att göra när det gäller var någonstans i Försvarsmakten folk ska vara anställda och på vilka nivåer. Jag är inte så kritisk mot själva det anslaget. Jag är mer kritisk mot stämningsläget i det moderata anslaget. Jag tycker att ni är lite, som jag lite ofint uttryckte det, stöddiga som dömer detta på egen hand, men jag är medveten om att det behöver göras. Visst kan man kalla detta bistånd, men jag menar att det är alldeles fel att ta av de alldeles för små biståndspengar som finns och betala den här insatsen. Vi är övertygade om att just den här typen av bistånd är en del av det breda säkerhetspolitiska begrepp som vi hyllar allihop. Den tredje frågan uppfattade jag inte. Du får ta om den. 73 () replik: Jag tar om den. Det var den jag inledde med. När det gäller detta med uppdelningen av anslaget säger ni mer eller mindre: Ja, okej. Vi är lite mer precisa i det här skedet. Och det är mycket möjligt att det inte är himmelriket, men förmodligen ganska nära. Det är också ganska hyggligt från din sida när du beskriver vårt ställningstagande när det gäller biståndet. Den tredje delen gäller myndighetsstrukturen. Vad gör vi med alla dessa overheadkostnader? Det kan rimligtvis inte vara så att vi behöver allt detta för det lilla som vi har . På tre avgörande punkter som jag har tagit upp nickar vice ordföranden i utskottet mer eller mindre instämmande. Är det då inte rimligt, när ni pratar samarbete för ett försvarsbeslut , att ni sätter er med oss och diskuterar i stället för att hålla er till de mer eller mindre nedrustningspartier som finns här i lokalen? Vi har en gemensam syn på avgörande punkter. Det skulle dessutom skapa en stabilitet som skulle komma alla till del svenska folket, anställda inom Försvarsmakten med flera. 74 () replik: Stabiliteten för framtiden är ju i någon mån beroende av de val som äger rum med jämna mellanrum. När man tänker på hur det sist föll ut kan man väl ha sina funderingar om detta. De stora långsiktiga försvarsbesluten förbereds ju i Försvarsberedningen. Där är vi väldigt överens om tagen när det gäller inriktningen. Det är just på den springande punkten om pengarna som vi skiljer oss från . Där är ni inte riktigt trovärdiga, inte i försvarsbeslutssammanhang och inte i det stora hela heller. Jag tror att det är väldigt många som kommer ihåg de 160 miljarderna i skattesänkningar. 75 () replik: När det gäller internationella insatser och medverkan i dessa tror jag att vi är helt överens om att vi ska ställa upp efter bästa förmåga och med de enheter som vi anser oss kunna ställa upp med. Men det som gör oss kristdemokrater frågande är varför man inte är villig att redan i budget ange hur mycket pengar vi är beredda att avsätta för just internationella insatser. Det må vara hänt att vi har kallat det beredskapsanslag. Jag tycker att det är hårklyverier. Må så vara! Jag kan gärna ta på mig att jag har benämnt det felaktigt. Kan , vice ordförande i utskottet, förstå att nuvarande fördelningssystem för ekonomiska medel kan innebära svårigheter för Försvarsmakten att planera sin totala verksamhet? Vad händer om Försvarsmakten får ett uppdrag från oss och säger att pengarna är slut och att man inte har några medel för detta? Jag skulle gärna vilja få svar på den frågan. 76 () replik: Vi är väldigt överens om att det ska framgå av budgeten hur mycket pengar som ska gå till internationella insatser. Där har utskottet varit väldigt tydligt. Det vore väldigt konstigt om det inte gör det av det årets budget. Vi sade ifrån väldigt mycket på skarpen , och det brukar vara så att regeringen efterkommer sådana uttalanden. säger att det är strunt detsamma vad man kallar anslagen. Jag önskar också att man kunde säga det, men vi har ett lite krångligt system här. Det är faktiskt bara det som vi har försökt att infoga oss i när vi har gjort den här sammanslagningen. Det har att göra med en budgetlag som vi gemensamt har fattat beslut om. Den kommer vi inte runt genom att höfta. Visst förstår jag att det kan vara besvärligt för Försvarsmakten. Vi vet precis vad som händer när det händer. När det händer oväntade saker kostar det pengar, och då måste man hitta dem. Vi har otaliga sådana exempel bakom oss. Det försvårar självfallet för Försvarsmakten att även göra det andra som vi förväntar oss av dem, men det tyckte jag också att jag sade mycket tydligt i min inledning. Så är det. När vi började den här försvarsbeslutsperioden hade vi ungefär 8090 miljoner till internationella insatser, och ligger det på 1 ½ miljard. Det är klart att det betyder saker. 77 () replik: Det är helt riktigt att man kan se vad de internationella insatserna kostade , men vi vet ju inte om kostnaden blir densamma . Därför är det en svårighet för Försvarsmakten att kunna veta om man kan genomföra den här övningen eller inte eftersom man måste ha en buffert för att klara eventuella internationella insatser. De extra 20 miljonerna till som vi föreslår är minsann inte en så liten summa för den verksamheten. Det kommer att ta upp i sitt inlägg. Jag kan inte förstå vad det skulle vara som kan hindra att vi säger att avsätter vi 2 miljarder för internationella insatser. Sedan finns förstås möjligheten att skjuta till medel ifall dessa internationella insatser kostar mer. 78 () replik: Det är med internationella insatser lite grann som det är med flyktingpolitiken, att man i förväg faktiskt inte riktigt vet när de behövs och hur mycket och på vilket sätt som de behövs. Det är det som gör det hela så krångligt, och därför har vi försökt hitta en lösning för att ha en liten, liten buffert och gardering. Däri ligger det här resonemanget med krediterna, för det är liksom det som är garderingen. Därför tycker jag att alla de resonemang som går ut på att man säkrar anslaget genom att införa ett särskilt eget anslag på försvarsutgiftsområdet eller på utrikesområdet inte hjälper. Det försvårar alla möjligheter att få till stånd bufferten och krediten. Det är poängen i mitt resonemang. Sedan kan vi i budgeten mycket väl säga ungefär hur mycket vi avser att sätta av, men inom anslaget i fråga för att hålla kvar den buffert som vi så väl behöver. Det är mycket svåra avvägningar som man måste göra. Vi kan anslå 2 miljarder, och det kan ändå visa sig vara otillräckligt. Det kan också visa sig vara för mycket, och det är med vårt budgetsystem inte heller bra. 79 () replik: Jag vill börja med att gratulera för hennes debattskicklighet. känns det nästan som om det var den borgerliga försvarspolitiken som stod till svars här i kammaren. Det är ändå märkvärdigt hur obesvärad socialdemokratin är av larmrapporter, granskningar och varningar beträffande utvecklingen för Försvarsmakten. revisorer har på ett mycket, mycket stort antal punkter underkänt tillståndet i Försvarsmakten. Det gäller kostnaderna för fastigheter och anläggningar, kostnader för personalavvecklingar, lönekostnadsutvecklingen och styrningen inom hela försvaret. Vi har också sett ett antal exempel på underkännande av det slutliga produktionsresultatet i försvaret, nämligen förmågan till väpnad strid och förmågan att försvara . Även granskningar från både och försvarsutskottet har visat att denna förmåga inte kan anses godtagbar. Mot den bakgrunden, fru talman, vore något större ödmjukhet från Socialdemokraternas sida enligt min mening klädsam. När det sedan gäller att flytta över anslagen från utgiftsområde 6 till utrikesområdet i fråga om internationella insatser har rätt i att det inte blir mer pengar av att de flyttas, men om den som är ansvarig för säkerhetspolitiken och biståndspolitiken kommer att utforma hur de internationella insatserna görs, kommer vi att få bättre valuta för skattepengarna. Att ha en mekaniserad bataljon i Kosovo måste betraktas som en overkill. Inte nog med att det är mer våld än vad nöden kräver; det är sannolikt också mycket dyrare än vad som hade behövt vara fallet. 80 () replik: Jag tror att är väl medveten om att vi tar de rapporter, revisioner och uppföljningar som gjorts på mycket stort allvar. Självklart, för det är ju också för oss ett stort intresse att ha riktiga ingångsvärden i nästa försvarsbeslut. För den skull menar jag inte att man behöver bortse från det positiva som har gjorts och det som har blivit bättre, och det finns saker som har gjorts bättre. En del av de saker som inte har blivit bra är i hög grad medskyldig till, och jag tror att vi får ta en ordentlig diskussion kring styrningen mellan Försvarsmakten och stödmyndigheterna. Jag har för min egen del börjat bli mycket skeptisk till att man så att säga styr genom att köpa tjänster. Jag har också fått igenom det som gäller fastigheterna, som är ett kapitel för sig men där man ändå handlar i enlighet med det som har tagit beslut om. Vi måste därför ändra i styrsystemen, som jag tror kanske är minst så väsentliga för resultatet som den goda viljan. Jag sade också att jag av samma skäl kan känna en viss sympati för att man flyttar anslaget till utrikesområdet, kanske även för att få lite grann av den här dialogen. Men jag är på den punkten inte framme vid någon sorts definitivt ställningstagande. Min poäng var att det inte blir mera pengar och att svårigheten att bedöma storleken av penningsumman är lika stor. 81 () replik: Det gläder mig att Socialdemokraterna ändå inser att det alltid finns en möjlighet att få mera valuta för de pengar som vi faktiskt stoppar in i försvaret. Det är också just det som legat till grund för de folkpartiförslag i övrigt som kommenterade. Hon ifrågasatte i och för sig om det var så enkelt att minska antalet grundutbildade och på så sätt kanske spara . Men jag förutsätter att åtminstone på ett teoretisk-matematiskt plan håller med mig om att om vi förlänger tiden för soldaterna från nuvarande till låt oss säga 8 eller , leder det åtminstone teoretiskt till att vi halverar utbildningsbehovet.