prot · GQ09116 · 2003-06-04 00:00:00 — Landets statsminister har ingått ett avtal medlandets ledande politiske journalist, ett avtal somallvarligt sätter oberoende ochintegritet i fråga.Allvarligast av allt är ändå, herr talman, den arro-gans och nonchalans som regeringen visar inför riks-dagen. Det är en tendens som blir allt tydligare. Re-geringen struntar, mer eller mindre högaktningsfullt, iatt verkställa beslut. Regeringen tar sigfriheter som inte står i överensstämmelse med grun-derna för vår parlamentariska demokrati. liggerdet på 174 ärenden, riksdagsbeslutsom regeringen inte har verkställt. Tio av dem äräldre än . Sex av dem är äldre än . Det ärsom om regeringen inte tror att de beslut som riksda-gen har fattat är på riktigt utan på låtsas. I flera av degranskningsärenden som vi debatterar visarregeringen samma tendens.Vi ser det i frågan om den så kallade pomperipos-saskatten, där fattade beslut omatt regeringen senast skulle kom-ma med ett förslag om hur den så kallade pomperi-possaskatten kunde avskaffas. Regeringen kom intemed något förslag . Regeringen underlätockså att tala om skälen till att förslaget inte kom.Under hösten hade regeringen dessutom flera nyatillfällen att tala om varför förslaget inte kom och talaom för att förslaget var på gång. Dettaunderlät man på punkt efter punkt, gång efter gång.Det verkar som om regeringen anser att riksdagensbeslut inte var på riktigt utan bara pålåtsas.Vi ser det när det gäller statsminister och utrikesminister hantering avfrågan om den valda presidenten för det europeiskaministerrådet. fattade där beslut om attdetta inte skulle vara den svenska linjen, men reger-ingen gick ändå vidare inom EU, i trots mot dettabeslut, och sade att detta var den svenska regeringensposition. Dessutom har regeringen vid upprepadetillfällen därefter, när beslut hade be-kräftats av både det sammansatta konstitutions- ochutrikesutskottet och denna kammare, gått vidare ochdrivit denna uppfattning. Det verkar som om reger-ingen anser att det här beslutet inte var på riktigt utanbara på låtsas.Vi ser det i fallet med hur regeringen har hanteratriksdagens beslut om omställning av det svenskaenergisystemet. I detta beslut sägs att det ska ställasom i miljövänlig riktning. Ändå har regeringen viaVattenfall sett till att har köpt brunkol iTyskland. Det verkar som om regeringen anser attriksdagens beslut inte var på riktigt utan bara på låt-sas.Vi måste sända den här signalen från riksda-gens kammare till finansminister , tillstatsminister , till utrikesminister och till , som inte längreär minister men som har ett ansvar i de här frågorna:De beslut som fattas i kammare är påriktigt. De är inte på låtsas. Regeringen kan inte väljaoch vraka vilka beslut som ska verkställas och vilkasom inte ska verkställas. har överhöghet,och regeringen ska följa de beslut som riksdagenfattar.Herr talman! Det finns en hel del meningsskiljak-tigheter mellan de olika partierna i konstitutionsut-skottets granskning, men det finns också flera punkterdär vi är överens. Jag tycker att det är mycket gläd-jande att vi faktiskt har vågat bita ifrån på ett antalolika punkter, exempelvis när det gäller frågan omden så kallade pomperipossaskatten. Det är viktigt attriksdagen nu verkligen tar tag i de här frågorna, visartänderna och talar om för regeringen att det är riksda-gen som bestämmer.Sedan hade jag önskat att socialdemokraterna i ut-skottet hade vågat visa lite större kurage i ett antalklara och tydliga granskningsärenden och vågat uttalakritik när de principer som vi gemensamt har kommitöverens om har brutits.Anf. 8 () replik:Herr talman! Jag tycker att företräda-re här på ett bra sätt har åskådliggjortdet jag antydde i mitt anförande om partipolitisering-en. försöker på några punkter exploate-ra en folkpartistisk ståndpunkt utöver vad som ut-skottet har enats omkring. Det kanske är Folkpartietsuppfattning att man ska kunna vara överens i utskottetoch sedan driva kritiken långt hårdare och tala somsådant som över huvud taget inte står i det uttalandesom utskottet samfällt har gjort - jag tänker då påreglerna kring återköp vid misslyckade aktieaffärer.Tobias väljer ju sin position i det här sy-stemet. Men om jag har förstått ordföranden rätt finnsdet ett intresse av att försöka samla oss kring gemen-samma ståndpunkter, och då måste man faktiskt för-söka göra det.Tobias tar också upp ett antal frågor somåterkommer i senare debatter, och jag ska inte närma-re gå in på dessa.Sedan tar upp mycket svepande re-sonemang om Lagrådet, utnämningsmakt och en delandra frågor. När jag först begärde replik tänkte jagatt den skulle gälla det föreliggande granskningsbe-tänkandet. Sedan tänkte jag avstå från att fullföljarepliken, därför att så mycket uppehöllsig vid sådant som inte står i detta granskningsbetän-kande och som inte har varit föremål för utskottetsgranskning vid det här tillfället.Jag tror att den här debatten vinner väldigt mycketpå om något befriar sig från partipro-grammet och partiboken och i stället diskuterar dettautifrån en mer konstitutionell synpunkt.Anf. 9 () replik:Herr talman! Om inte regeringens förhållande tillriksdagen är någonting som har med konstitutionenoch författningen att göra har nog jag och GöranMagnusson rätt olika uppfattningar. Jag tycker att deti högsta grad hör till den konstitutionella granskning-en att reda ut, diskutera och debattera hur regeringenhar följt beslut i frågor som gäller pompe-riopossaskatten, hur statsministern och utrikesminis-tern följer beslut och hur regeringenoch dåvarande näringsminister det beslut som har fattat om energi-omställning.Det är precis det som är konstitutionsutskottetsuppgift: att granska hur regeringen har följt riksda-gens beslut i de här fallen. Det handlar inte om någonpartipolitisering. Vi driver inga partipolitiska stånd-punkter i de här frågorna, utan här handlar det om attgranska hur regeringen har följt beslut.Det är i högsta grad någonting som ska vara utgångs-punkt för den granskning som vi ska utföra i konsti-tutionsutskottet.Jag måste säga att jag är mycket frågande till denreplik jag fick från . Menar GöranMagnusson att vi ska ha en annan ordning? Vad ärdet vi i så fall ska granska i ?Anf. 10 () replik:Herr talman! Vi har ju granskat exempelvis de såkallade 3:12-reglerna och blivit överens om ett utta-lande över partigränserna, om man vill uttrycka detpå det sättet. har gemensamtklarat ut och talar nu om hur man ser påtillkännagivanden och förhållanden kring detta. MenTobias kan inte utifrån sin folkpartistiskautgångspunkt befria sig från det politiska inslaget ifrågan om 3:12-reglerna utan måste exploatera denfrågan utöver vad det finns täckning för i detta ut-skottsbetänkande.Förstår inte att det kan ligga ettvärde i att vi faktiskt kan vara överens och nöja ossmed att vara överens, i stället för att diskutera fråganom huruvida skulle ha lagt fram dethär förslaget ? Ikraftträdandetspelade det ingen roll för; det kom ju till effekt precisnär det var avsett att det skulle komma till effekt.Tobias försöker få det till - och det såg jagockså i ett pressmeddelande - att detta var en segerför i granskning.Det vore bättre om vi försökte tro att det var en segerför , för det tycker jag att det ärnär vi tillsammans har kunnat bestämma oss för hurvi ser på tillkännagivanden. Det har ett värde för detparlamentariska livet.Det resonemang sedan för om kon-stitutionellt eller inte konstitutionellt faller på sinegen orimlighet. har ju ändå deltagit i arbetetoch vet hur vi har arbetat. Det är klart att vi ska jobbamed det här, men det som i stor ut-sträckning presterar är det som jag kallar för det par-tipolitiska utanverket: Det räcker inte att vi gemen-samt uttalar kritik, utan det måste också vara en folk-partistisk touch på det hela. Och så beklagar han attSocialdemokraterna inte är frimodigare, har merkurage och annat. Vi har hört den förr, herr talman.Jag trodde att vi skulle kunna lämna den här enkla,partipolitiska debatten.Anf. 11 () replik:Herr talman! säger att det härvar en seger för KU och att vi ska glädjas åt detta.När jag lyssnar på tycker jag dockinte att det låter som om han är speciellt glad. Detverkar nästan som om är besvikenoch irriterad över det gemensamma uttalande som vikommit överens om när det gäller den så kalladepomperipossaskatten.Det jag talar om är hur viktigt det är att regeringenfaktiskt följer de beslut som har fattat. Jagtycker att det är en viktig fråga. Det förtjänar att om-nämnas gång på gång att vi som ett enigt utskott harkommit fram till detta. Att tala om detta och säga attdet är viktiga frågor handlar inte om att partipolitiseradetta; det handlar om att väcka uppmärksamhet förden granskning som faktisktbedriver.Annars kunde vi ju säga att vi ställer in alla de-batter i den här kammaren om konstitutionsutskottetsbetänkanden eftersom de bara leder till partipolitise-ring och att olika politiker står här och talar om frå-gorna på lite olika sätt. Eller också kanske vi skullelåta bara eller i talarstolen och tala om hur granskningen harutfallit. Tanken med den här debatten är ju också attvi ska belysa de olika frågorna från lite olika ut-gångspunkter. Självfallet är det ju så att vi har liteolika utgångspunkter.Jag är glad att vi har kommit överens om den såkallade pomperipossaskatten. Det är otroligt bra att vihar gjort det, för det skapar ökad tyngd. Men jag serinte någon glädje hos i den härfrågan. Jag tycker att han skulle visa lite större glädjeeftersom vi nu är eniga i frågan om att kritisera re-geringen på den här punkten.Anf. 12 SKÅNBERG (kd):Herr talman! Vi är inne på första punkten, somhandlar om allmänna synpunkter på den konstitutio-nella granskningen. De mer partipolitiska synvinklar-na kunde man med fördel ha sparat, i den utsträck-ning man över huvud taget ska ha med dem. Men härhandlar det om hur man ska kunna lägga synpunkterrent allmänt på hur arbetet har gått till, hur det nukommer att debatteras och hur det kommer att doku-menteras och voteras i kammaren, om det över huvudtaget ska voteras.Herr talman! Jag vill ta med kammarens ledamö-ter på ett vanligt klassbesök här i , när mangår runt och visar kammaren, utskottslokalerna ochsessionssalarna. Åtminstone jag har under de tolv årjag har varit här i nästan varje gång un-dantagslöst kommit in i en sessionssal och sagt attkring bordet där fattas egentligen besluten i riksda-gen, därför att den maktbalans som finns kring bordetspeglar också den maktbalans som finns i kammaren,och därför kommer det alltid att vara så att besluten itill exempel trafikutskottet eller utrikesutskottet ocksåspeglar de beslut som kommer att fattas här i kamma-ren, med mycket få undantag.Nu är det tyvärr fel, herr talman. Sedan i höstaskan jag inte säga på det viset, och ingen annan heller.I varje beslut som fattas i utskotten är det - ursäkta attjag säger det, och det är ingen partimarkering - ensocialdemokrat för mycket.Det beror på rent tekniska förhållanden att balan-sen i utskotten inte speglar maktbalansen här i kam-maren. Det går att rätta till genom voteringar. Dåvinner de borgerliga partierna, om jag så får uttryckamig, när har valt att ansluta sig till sam-ma linje. Vi fick vara med om det upprepade gånger igår.Det naturliga är att en majoritet i ocksåska speglas i besluten. Men det kan inte ske i ut-skottsarbetet, därför att där kan inte ske utskottsiniti-ativ. Det kan inte ske i , som de-batterades, där en majoritet i kammaren inte speglaren majoritet i . Det kan inte, för att änt-ligen komma till pudelns kärna, gälla för KU:sgranskning.KU äger själva granskningen av statsråden. Dengranskning vi har kommit fram till ska det inte behö-va voteras om. Den är sig själv nog. När vi har gjorten gemensam bedömning redovisar vi den för kam-maren, och den ska det inte behöva voteras om.Nu måste vi enligt min mening - och jag böjermig om jag överbevisas - votera för att synliggöravad som är riksdagsmajoritetens åsikt. Det är intebrukligt, men det är en konsekvens av det skeva för-hållandet i utskotten, därmed också KU, och makt-balansen här i riksdagen.Det här hade gått att avhjälpa med en valkartell,där de fyra borgerliga partierna och gicksamman. Så gjordes inte. Genom valen här i kamma-ren gäller detta förhållande . Detgår möjligen att vädja till Socialdemokraterna attvälja att inte besätta en av platserna runt bordet, föratt åtminstone i KU få ett mer rättvisande utfall avbesluten.Därför yrkar jag nu på godkännande, herr talman,och därmed på votering, av anmälan i reservationerna2 och 3. De har av allt att döma kammarens majoritetbakom sig, men det speglas inte av KU:s betänkande.Vi skulle ta upp allmänna synpunkter. I den föl-jande debatten kommer vi i tur och ordning att ta uppsex olika ärenden där är en del avdem som har reserverat sig. Jag återkommer till des-sa.Därutöver kan det sägas att i kap. 1.1 tar utskottetupp interpellationer ställda till statsministern. KUframhåller att det självfallet är väsentligt att statsmi-nistern besvarar interpellationer ställda till honom.I kap. 1.3 uttalar utskottet enhälligt att vi förut-sätter att regeringen hörsammar tillkänna-givanden och att regeringen redovisar sina bedöm-ningar för om nu inte de begärda åtgärder-na vidtas. Och om en tidsgräns anges av utskottet bördärför besked lämnas inom samma tidsram.I kap. 4 vill jag lyfta fram att ett enigt KU anföratt det kan finnas anledning för regeringen att prövamöjligheten av en tidskarantän när statsråd lämnar sittuppdrag och tjänstgör till exempel i näringslivet.Jag vill avslutningsvis, herr talman, konstatera attutskottet i förekommande fall i fråga om den rättsligabedömningen är enhälligt.Anf. 13 () replik:Herr talman! Jag tänkte bara något kommenteraTuve Skånbergs resonemang om majoritetsförhållan-dena i utskotten. Det hade naturligtvis gått att ordnapå olika sätt. I grunden är det väljarnas utslag som äravgörande för hur det kommer att te sig i kammaren.Det utslaget är, enligt min mening, utan appell. Manfår så att säga acceptera väljarutslaget. Det är självademokratins inneboende väsen som fungerar på detsättet.Om man nu hade kunnat åstadkomma det med enkartell där ingått, hade resultatet av ensådan ganska illa speglat majoritetsförhållandena närdet gäller den ekonomiska politiken och de 121punkter som Socialdemokraterna, ochMiljöpartiet är överens om. Frågan är inte riktigt såenkel som Skånberg här försöker framställaden.Jag tror att vi dessutom utan större olägenheterkan leva med att det inte är helt snörräta och linjerätaresultat i alla frågor, utan att det kan bli ett annatvoteringsresultat i kammaren än vad utskottet harkommit fram till. Det är ingenting som har inträffatunikt just det här första året på mandatperioden, utandet har varit lite olika förhållanden i denna kammareunder årens lopp.Slutresultatet av alla bedömningar är att riksdagenpå olika sätt har förmått fatta de beslut som har an-setts vara nödvändiga och riktiga vid olika tillfällen.Det är väl det yttersta kravet som man ska ha på själ-va utskottssystemet och kammararbetet.Anf. 14 SKÅNBERG (kd) replik:Herr talman! Förvisso har all-deles rätt i att väljarnas utslag har fullt utslag här ikammaren. Så ska det vara. Problemet är att det inteär så i utskotten. Utskottens arbete utgör, precis somjag sade, kanske det förnämsta sättet att arbeta i riks-dagen. Det är där besluten till allra största delen tas.Det går inte att förneka att utskottens majoritet intespeglar kammarens och därmed väljarnas utslag.Det kunde ha lösts på mer än ett sätt. Jag kan barakonstatera att vi klarade det förra mandatperioden.Skillnaden mellan och den förraär en enda röst till fördel för sittande regering. Annarsär det sak samma. Den borgerliga oppositionen till-sammans med förlorade en röst, ochSocialdemokraterna vann en. Annars gick det attfortsätta på samma spår som vi hade förra mandatpe-rioden.Får jag fråga om verkligen ärnöjd med att det ur hans synvinkel bara är en mindreolägenhet att utskotten inte speglar kammarens majo-ritet?Anf. 15 ():Herr talman! Jag kan inte motstå frestelsen attbörja med att peka på det faktum att ärdet enda parti som tillhör majoriteten i utskottet isamtliga de ärenden som vi här har granskat. Jag kandärför yrka avslag på samtliga reservationer, i denmån de kommer att lyftas fram senare i debatten.Den senaste debatten om majoritetsförhållandena ikammaren respektive i utskotten är intressant. Jag trori likhet med att den frågan är någotmer komplicerad än att detta skulle gå att avhjälpamed en valkartell mellan de borgerliga och Miljöpar-tiet.Majoriteter kan ju matematiskt sett kombinerasihop på ganska många olika sätt. Då skulle man kun-na hävda att man borde försöka se till att varje tänk-bar majoritet i kammaren alltid motsvaras också iutskotten. Jag är inte matematisk expert, men jag troratt det skulle vara ganska komplicerat. Jag är intesäker på att det ens går att lösa.Frågan om politisering av utskottet har varit hu-vudtema i den här inledande debattrundan. I en vissmening är KU:s och granskning av reger-ingen politiserad, nämligen i den meningen att riks-dagen är ett politiskt organ, att konstitutionsutskottetär ett politiskt tillsatt organ och att vi är politiskaföreträdare. Därför borde man kanske rätteligen kallavår granskning för politiskt konstitutionell gransk-ning.Men med "politisering" brukar man i debattenmena någonting snävare, ungefär en strävan efterlättvunna debattpoäng på bekostnad av saklig gransk-ning och sakliga skäl. Det kan väl inte förnekas attåtminstone granskningsanmälningarna någon gångpräglas av politisering i denna mening. Det kan välinte ens uteslutas att till och med KU:s gransknings-arbete någon enstaka gång har en liten touche avpolitisering i denna snäva bemärkelse. Ärade leda-moten inlägg här tidigare kom väl ganska närapolitisering i denna snävare mening. Men detta hörändå till undantagen, skulle jag vilja säga. KU:s ochriksdagens granskning är inte politiserad i dennasnäva, negativa mening.Man måste konstatera att KU:s och riksdagensgranskning av regeringen i stort sett fungerar på detsätt som regeringsformen förutsätter att den ska fun-gera. De som med hänvisning till en föregiven politi-sering vill lägga över granskningsuppgiften på såkallat oberoende jurister tror jag är ute på ett heltfelaktigt spår. En sådan juridisk granskning skullesjälvfallet inte bli ett spår mindre politisk än den somriksdagen och KU står för.På det hela taget menar jag alltså att KU:s gransk-ning fungerar, och det finns anledning att slå vakt omden roll och den auktoritet som KU faktiskt har i detsvenska konstitutionella systemet. Man kan naturligt-vis önska sig mycket mer. Det finns stora förvänt-ningar på att KU ska utreda saker och ting i detalj,och ibland snuddar vi vid ärenden där vi känner att viegentligen skulle behöva en smärre bataljon av kri-minalkommissarier och halva säkerhetstjänsten för attkunna vända på varje sten och undersöka allt som harförevarit, men det är nu inte konstitutionsutskottetsuppgift att göra detta.Vi har naturligtvis inte resurser att vända på allastenar, men det viktiga är: Har KU resurser och möj-ligheter att vända på tillräckligt många stenar för attden konstitutionella granskningen av regeringen skafungera? Ja, i de allra flesta fall - för att uttrycka siglite försiktigt - menar jag att vi har de resurserna ochfullgör den uppgiften på ett bra sätt.Anf. 16 ():Herr talman! Som folkets valda ombud har vi somdessutom blivit valda att sitta i konstitutionsutskotteten särskilt viktig uppgift. Vi här i denna kammare skasamlas, stifta lagar och beskatta. Men vi ska ocksågranska den verkställande makten. Vi ska granskaden verkställande makten också med medborgarnasperspektiv för ögonen, för att hjälpa medborgarna atti sin tur pröva och utkräva ansvar.Vår uppgift i är också attsärskilt granska regeringen, statsråden. Det är en unikroll som funnits, som nämnde,/10, när det första betänkandet lades fram.Det är en unik roll i maktbalansen mellan den lag-stiftande och verkställande makten. Det är en roll somär viktig både för att granska hur statsråden har följtriksdagens beslut och för att vägleda för framtiden.Jag noterar att statsrådet vid en ut-frågning under årets granskning nämnde att han sågkonstitutionsutskottets granskning 1994/95 somgrunden för sitt agerande som statsråd när det gällertillkännagivanden. Det var så att säga guideline förregeringens arbete i det fallet.KU:s arbete är naturligtvis politiskt. Det finns naturligtvis en viktig uppgift attsöka balans mellan utrymmet för regeringen ochutrymmet för . Där har konstitutionsutskot-tet också en viktig politisk, måhända också partipoli-tisk, uppgift.Vi hörde här i går hur det fördes en diskussion ombaksätesparlamentarism. Det är ett tecken så gott somnågot på att det finns olika perspektiv på balansenmellan riksdag och regering.Från vår sida finns det skäl att utrycka en glädjeöver att vi under den här mandatperioden kan fort-sätta i samsyn och ha en ordförande från oppositioneni . Jag noterade att det vid före-gående års granskningsdebatt fanns en lätt krusningpå ytan i den frågan. Jag tycker att det är bra för att fåsamsyn och för att få balans mellan riksdag och re-gering.Årets granskning handlar om några intressantaområden i relationen riksdag-regering. Interpella-tionsdebatter har tidigare nämnts. Där är vi eniga.Tillkännagivanden hade vi en omfattande debatt om när det gäller hur regeringen hanterar tillkännagi-vanden från . Där har vi den så kalladepomperipossaskatten och 3:12-reglerna, där vi har ettenigt utskott. Det är bra att vi förtydligar konstitu-tionsutskottets hållning med att tillföra både tidsramoch skäl som ska tydliggöra för hela varförett tillkännagivande inte kan genomföras. Det är braatt vi är eniga där.EU-området är ett nytt område. Här söker riksda-gen arbetsformer. Här söker naturligtvis också viutifrån nya perspektiv. Här har vi kunnat se ett arbetesom vi kommer tillbaka till, nämligen non paper-arbete från regeringen och - förankringi riksdagen.Vid sidan om dessa frågor om relationerna mellanregering och riksdag berör granskningen också hand-läggning av vissa regeringsärenden. Här finns gamlahistorier, men det finns också nya. Där har vi tvåmajoritetsreservationer, reservationer från majoritetenhär i kammaren. Det gäller hanteringen av energi-marknaden och . Utifrån denmajoritetssituation som finns här i kammaren vill vifrån sida fullfölja de reservationerna tillomröstning här i kammaren.I övrigt kommer vi att återkomma till en lång radav de principiellt intressanta ärendena.När det gäller det uttalande som ett enigt utskottgör om före detta näringsministerns uppdrag åt Sten-beckssfären finns det väl skäl för regeringen att note-ra just den samsyn som finns i utskottet och att agerautifrån detta.Herr talman! I övrigt återkommer vi, som sagt, tillde olika delmomenten under granskningen i den fort-satta debatten.Anf. 17 ():Herr talman! Det här får väl ses som avslutningenpå mitt första år i och min för-sta KU-granskning. Det har varit ett spännande ochhändelserikt år, och framför allt har det varit ettmycket lärorikt år. Granskningen har gett mig mycketi form av tankar och insikter utifrån de iakttagelsersom jag har tvingats göra. Så här i inledningen av enspännande debatt vill jag dela med mig av de femviktigaste av dessa iakttagelser.Den första iakttagelsen är den om att de verkligenfinns, eliten - den där gruppen av politiker, närings-livstoppar, journalister och proffstyckare som står liteovanför alla andra, den där gruppen som styrt ochsom fortsätter att styra.Förra veckan när jag var i träffade jagen äldre man på . Han berättade för mig hurhan som 15-åring hade packat resväskan och åkt fråntryggheten i ned till . hadehan pensionerat sig och bodde i efter ettlångt och framgångsrikt liv.