prot · GQ0988 · 2003-04-10 00:00:00 — FrånFolkpartiets sida accepterar vi utskottets skrivning därman lägger betoningen på att hänsyn måste tas till demotstående intressena vid prövningen, att de skaprövas mot de allmänna intressena och att alla sättska provas fullt ut innan tillstånd kan ges till expro-priation.När det gäller expropriationsersättningen har vi enannan inställning än utskottsmajoriteten. Våra in-vändningar mot dagens regler har vi utvecklat i reser-vation 2. Vi anser att det är rimligt att markägaren fårersättning som motsvarar det aktuella marknadsvär-det. Vi vill därmed också avskaffa presumtionsregeln.Det är en bakvänd och oacceptabel ordning att bevis-bördan för vad som ligger till grund för marknadsvär-det ligger på fastighetsägaren, som i detta samman-hang utsätts för tvång. Ändras reglerna till att mark-nadsvärde gäller torde även behovet av så kalladvärdestegringsexpropriation bli inaktuellt. Man kandå vid varje enskilt tillfälle bedöma marknadsvärdet.Herr talman! Jag ska ta upp ytterligare en fråga,nämligen friköp av tomträtter. Vi tycker, som vi skri-ver i reservation 6, att rätten att friköpa tomter somupplåtits med tomträtt ska gälla alla småhusägare iSverige var de än bor. Genom ägandet stärks egen-makten i boendet, och dessutom säkerställer man sigför utgiftsökningar i form av ökade tomträttsavgäldertill exempel vid ett stigande fastighetsvärde.Det är riktigt som man säger här att detta ställsmot det kommunala självstyret. Vi väljer dock indivi-dens frihet i det här sammanhanget.Jag vill också säga några ord om principerna vidförvärv av permanenthus för fritidsboende, som finnsmed som en sista punkt i betänkandet. Utskottet sägeri sin skrivning att man inte är beredd att ta ställning idagsläget då regeringen övervägerförslaget från att upphävaglesbygdsbestämmelserna i jordförvärvslagen så attlantbruksegendom kan förvärvas utan koppling tillboende och brukande. Man vill titta på detta innanman tittar på nästa punkt, som då blir permanenthusför fritidsboende.Från sida vill vi ändå redan nu slå fastatt vi kommer att motsätta oss en utveckling där en-skilda inte fritt kan sälja sin fastighet med oinskränktdispositionsrätt. Vi inser naturligtvis att det kan bliproblem till exempel i vissa skärgårdsområden närdenna omvandling sker från permanentboende tillfritidsboende. Här måste man dock söka andra lös-ningar än boplikt och annat som har tagits upp i endel motioner och som inskränker det enskilda ägan-det.Något som diskuterats på vissa ställen är till ex-empel kooperativ hyresrätt. I stadgarna i en sådanförening skulle man då kunna låsa användningsområ-det.Herr talman! Jag slutar här och yrkar bifall till re-servation 6, som handlar om rätten att friköpa tomt-rätter.Anf. 118 ():Herr talman! Detta betänkande innehåller en radfrågor av ideologisk natur, och en intressant diskus-sion om dessa sakfrågor är frestande. Jag ska dock avtidsskäl avstå från en sådan debatt och i stället ägnamig åt den reservation som har i dettabetänkande. Den handlar om villkoren för fäbodbru-ket, en liten men betydelsefull fråga inte minst förlandets kulturmiljövärden och för bevarandet av ut-rotningshotade husdjursraser.I , , , och finns ca 200 levande fäbodar.I min egen hemkommun finns två levandefäbodar som bedriver verksamhet till glädje förmånga, inte minst för ortens skolbarn som i praktikenkan ta del av ett stycke svensk jordbrukshistoria ochsamtidigt lära sig Ockelbovisan, som i en vers beskri-ver delar av fäbodlivets verklighet på följande vis:Uti ljuv messömmartid pläga gössarna mångagla i hågen så lustelig till fäboarna gångaFäbopigerna de små le så sedigt å solitdöm haft långsamt döm också, tä få råkas ä rolitHerr talman! Vad som sedan händer i midsom-marfirandet berättar inte visan. Det får man faktisktfundera på lite själv.Fäbodbruket är, trots alla vackra ord som skrivsom det, hotat. Riksdag, regering och olika myn-digheter har uttalat sig om dess bevarande, men sam-tidigt pågår en process där den fria betesrätten fördjuren på fäboden ifrågasätts. I en departementspro-memoria hävdas att lagen är uråldrig och inte relevanti dagens samhälle. I ett domstolsavgörande har enhusägare fått rätt gentemot en fäbodbrukare i frågaom att denne är skyldig att stänga in sina djur. EUkräver att en fäbodbrukare ska kunna garantera attdjuren har tillgång till fritt bete under en femårsperiodsom en förutsättning för att få bedriva verksamheten.Rätten till fritt bete är en avgörande faktor för attkunna bedriva fäbodbruk och för att upprätthållaboskapsskötseln på ett traditionsenligt sätt. Men denär också viktig för att bevara det särpräglade kultur-landskapet då den omgivande marken annars inte allsskulle brukas. sker till exempel ingen slåtter påsådana marker.Tydligen har det kommit lite grus i maskinerietnär det gäller regeringens arbete med att utforma ettlagförslag utifrån departementspromemorian. Därföreslås nämligen att ägofredslagen ska upphöra frånoch med , ett förslag som inte kan verkstäl-las eftersom utskottet inte fått någon proposition attbehandla.Om departementspromemorian blir verklighet av-skaffas ägofredslagen och ingen vet vad som kommeri stället. Därför är det viktigt att redan numarkerar i denna fråga och ställer sig bakom Väns-terpartiets förslag om att oavsett om ägofredslagenavskaffas eller ej ska den fria betesrätten finnas även ifortsättningen och vara reglerad via lagstiftningen.Därmed, herr talman, yrkar jag bifall till reserva-tion 7, men jag delar även uppfattningen i reservation8 från Centerpartiet.Anf. 119 ():Herr talman! E 4:ans dragning förbi ge-nom det känsliga kulturhistoriska området och på denfina jordbruksmarken på den uppländska slätten är nui full gång. Det har varit en lång och smärtsam väg attgå för både beslutsfattare och inte minst de berörda,de som ser hur en väg förstör deras marker och bop-latser.Jag har haft många kontakter med folk när detgäller E 4-frågan. pratadejag med vägdirektören efter att ha fått frågan från enmarkägare: När får jag ersättning för det intrång somman nu gör på min mark? Svaret blev: Så fort sommarkägare och myndighet är överens.Är överens? På lika villkor eller på vilkens vill-kor? Vad är det som väger tyngst när man bedömerdet? Hur värderas marken och därmed också intrång-et? Det här är segslitna frågor eftersom det handlarom att människor egentligen känner sig uppgivnaredan från början, i sakfrågan. De hade inte alls öns-kat att någon stor E 4 skulle dras just där, över derasmarker. Men de får ändå se hur deras mark exproprie-ras mitt framför deras ögon.Självbestämmande, livskvalitet och tillväxt för fö-retagen är det många som säger sig värna. Även vifrån stryker under det med kraft. Dåhandlar det också om att titta på hur expropriationoch fastighetsrättsliga frågor slår. Det handlar ju omatt enskildas egendom tas i anspråk för att tillgodoseallmänna intressen. Det är en grannlaga uppgift. Dethandlar om att visa respekt och förståelse. Det äralltid den enskilde markägaren som är den svagareparten i uppgörelsen. Och det är den svagare partensom också ska skyddas i lagstiftningen.Det är mot bakgrund av det som vi ser ute i sam-hället, när man tar mark i besittning utan att ersätt-ningsreglerna ger markägaren kompensation för fas-tighetens fulla marknadsvärde samt också för dekostnader och inkomstbortfall som kan bli följden aven expropriation, som vi från kräver enöversyn av de regler och lagar som gäller.Herr talman! Jag yrkar alltså bifall till reservatio-nerna 1 och 2. Jag står även bakom de övriga reser-vationer där mitt namn finns med.Herr talman! Vi har också i många kul-turbygder och värdefulla marker att värna om. Detgör man på bästa sätt genom att se till att det finnsmänniskor som är verksamma ute i de olika bygder vihar. Landsbygden måste hållas levande. Det måstefinnas en möjlighet att försörja sig på landsbygden.Alla småföretagare som finns där måste få möjlighetatt utvecklas. Det är av stor betydelse för att vi ska fåden önskvärda tillväxten i vårt land. Vi måste ge godaförutsättningar. Sambandet mellan att äga, bruka ochbo på gårdarna måste vara utgångspunkten för livetpå landet. Balansen mellan enskilt ägande och bo-lagsägande har på många håll i landet ändrats ochblivit till ett bekymmer för ägarna av små skogsbruk.Särskilt svårt har det blivit för privatskogsbruket attkonkurrera med bolagen om skogsmarken i regionerdär bolagen, inte minst de statliga, bedriver en kall-hamrad ekonomisk, offensiv markpolitik.Herr talman! Jag började mitt anförande med attbelysa de uppländska böndernas situation vid mar-kintrång. vill jag ta er med till genom attberätta om de kontakter som vi i den svensk-japanskaföreningen här i hade för sedan medskogsägare, företagare från i , sombedriver ett nära samarbete med och japanskahusbyggare. Man förädlar den svenska skogen ochtillverkar svenska trähus som sedan säljs till Japan.En småföretagaranda, ett av många familjeföretag,som har stor betydelse för vårt land fick vi möta.Den person vi pratade med framförde dock skarpkritik mot det statliga ägandet av skog, som konkurre-rar med hans företag. Att konkurrera med likvärdigaparter var inte något som bekymrade honom. Detgagnade snarare utvecklingen. Men att konkurreramed statliga skogsbolag är inte lätt. Det borde egent-ligen inte få förekomma.Herr talman! förslag omatt avskaffa jordförvärvslagens glesbygdsbestämmel-ser bör inte genomföras innan man har gjort en omar-betning som garanterar och värnar familjejordbrukenoch familjeskogsbruken i . Generationsskiftenmåste också garanteras.Det är ju, herr talman, generation efter generationefter generation som hitintills har skött den svenskalandsbygden. Vi har ett avlångt land med skilda för-utsättningar, en rikedom som vi kanske inte alltidbeaktar. Jag började med , tog en svävareöver och slutar nu som , inte medatt sjunga men med att belysa fäbodbruket i ,, och . Det är fak-tiskt fantastiskt att den verksamheten fortfarandefinns kvar, till gagn inte minst för den turism som viönskar mer av i . Den hör också till tillväxteni ett land.Trots sin relativt ringa omfattning är den, precissom sade, mycket viktig för att bevaraden biologiska mångfalden, bevara värdefull natur-och kulturmiljö samt också se till att inte många avvåra husdjursraser utplånas. För att bevara fäbodbru-ket och miljön är det viktigt att verksamhet och bo-skapsskötsel kan fortsätta. För att det ska vara möjligtkrävs det att det går att upprätthålla det traditionellasättet med fritt bete på fäboden.I reservation 8 belyser jag det här närmare. Därkräver vi också från sida en översyn avnu gällande lagstiftning om ägofred. Det förslag somvi fick höra talas om i den departementspromemoriasom ännu inte har kommit någonstans säger ändå ska upphäva ägofredslagen. Det kan få en för-ödande konsekvens för det fäbodbruk som finnsoch som vi bör akta.Anf. 120 ():Herr talman! Det var för exakt somJordförvärvsutredningen lämnade sitt betänkandeÄgande och struktur inom jord och skog. Att utred-ningen kom till stånd hade till stor del sin upprinnelsei flera så kallade klipp som försiggick i skogslänen.Det visade sig vara så mycket som som med ettfinare ord var sådana exploaterande fastighetsförvärv.Det finns visserligen regler om förköpsrätt förglesbygdsbor och krav på förvärvstillstånd för utbor.Men enligt utredaren är reglerna så lätta att kringgåatt de lika gärna kan tas bort. I stället för att göra enskärpning av jordförvärvslagen förespråkar han enstriktare tillämpning av skogsvårdslagen. Jag harsvårt att avgöra vilken väg som är lämpligast att gå.Det viktiga nu anser jag vara att det görs något överhuvud taget.Närings- och Jordbruksdepartementen lär ha slagitihop sina kloka huvuden och hade visst tänkt sig attkomma med ett förslag i vår. Ännu har inte jag settnågot. Jag har verkligen försökt lusläsa propositions-förteckningarna, men kan någon tala om för mig varjag hittar detta förslag?Under tiden pågår en omfattande skövling. Dethar förekommit verkligt fula fall, som tog upp förut och som vi har kunnat läsa i tid-ningsartiklar . Jag undviker för att inteväcka motsättningar mellan landets olika delar att talaom varifrån folk kommer och var det här försiggår,därför kallar jag den här personen lite lagtekniskt förutbon. Det är ett fall där utbon inte fått förvärvstill-stånd därför att det har funnits köpare från trakten.Under överklagandetiden avverkades en del av sko-gen ändå. Det är sådant som händer, och det är intebra. Om skogsvårdslagen har sådana här luckor vetinte jag om det hjälper att ha striktare tillämpning avden.Sedan struntar en del skogsägare i att följa en delandra lagar, som till exempel lagen om avverknings-anmälan som har funnits och som inte tordevara helt okänd vid det här laget. Skogsvårdsstyrel-serna i och harvia satellitbilder uppdagat att av denavverkade skogsarealen inte anmälts. Skogsvårdssty-relserna måste anmäla brotten, som ofta också är brottmot . I framgår till exempelatt alla större ingrepp i nyckelbiotoper ska anmälasför samråd.Miljöpartiet tycker att det måste finnas ett sam-band mellan boende, brukande och ägande. Glesbyg-den måste få tillbaka kontrollen över naturtillgångar-na. Det är nödvändigt i bygder som ofta saknar andrainkomstkällor, och det är ofta en förutsättning för över huvud taget ska kunna bo kvar.Vi vill ha en bred översyn av dessa frågor, och vinöjer oss inte med ett vagt löfte om ett förslag i fram-tiden - särskilt inte om det ska baseras på en utred-ning där man föreslår att jordförvärvslagens gles-bygdsbestämmelser ska avskaffas. Översynen böravse den lagstiftning som redan finns samt omfatta deutländska förebilder man kan hitta som har detta mål.Nya idéer måste utvecklas och prövas. Översynen kaninte avse bara markpolitiska frågor. Den måste ocksåomfatta till exempel lämpliga långsiktigt hållbaraformer för ägandet av mark, bostäder och företag. Detvar någon som nämnde de kooperativa formerna. Jagtror också på det sambandet.Det finns både s- och kd-motioner om dessa frå-gor utöver motionerna från . Dessvärrestår vi ensamma för reservation 12, men det hindraringen annan från att röstapå den. Vad beträffar jordförvärvslagen har ju kd,och vi en gemensam reservation, som jagnaturligtvis står bakom. Men nöjer jag mig med attyrka bifall till reservation 12 under punkt 10.Anf. 121 () re-plik:Herr talman! Som jag förstår det hela står ni bak-om boendeplikten, det vill säga att man ska vara hel-årsboende för att få förvärva egendom på landsbyg-den. Jag har en fråga med anledning av detta.Helårsboende bygger rimligen på att människorhar sin sysselsättning på platsen eller kan arbeta pådistans. ser vi i samhället att människorskonsumtionsmönster förändras. Man arbetar i staden,och man åker ut på landet . Det påverkar.Tycker att politiken skaskapa ett annat utfall än vad de grundläggande förut-sättningarna leder till?Anf. 122 () replik:Herr talman! Det är väl helt okej att bo på landetoch ha sin utkomstkälla i staden. Vi vill uppmuntraboendet på landet. Men tanken är att man dessutomhar sin förvärvskälla där man bor. Det är här som vi har diametralt motsattaståndpunkter. Vi i vill uppmuntra tilldetta. Det som försvåras är att ha sin utkomst där manbor om man råkar bo på landet.Däremot välkomnar vi som bor på landet alla somvill bo där. Problemet är bara att vissa områden ten-derar att bli sommarstugeområden med många fri-tidshus. Därmed följer att underlaget för glesbygds-butiker och så vidare försvinner när det inte finnshelårsboende.Anf. 123 () re-plik:Herr talman! Men om människor väljer att bo ocharbeta i staden och vill ha sitt fritidsboende på landet,ska politiken hindra deras förutsättningar att få köpafritidsboende på landet?Anf. 124 () replik:Herr talman! Det ska inte försvåra för dem sombor på landet och har sin utkomst där. Det är vad somhänder när fastigheterna blir uppköpta. Det är heltokej om vill köpa en grannfastighettill mig där jag bor, men jag kanske ska få ha fördelenatt ha min skog och mark omkring mig att äga ochbruka. Det är den motsättningen vi ser i dessa fall.Anf. 125 ():Herr talman! Majoritetens synpunkter finns välbeskrivna i det betänkande som föreligger i kamma-ren. Jag har tagit del av den debatt som har varit, ochjag har sett en ganska intressant, om än förvirrad,debatt om ägandet. Jag ska inte ta upp kammarens tidmed den frågan, men jag konstaterar ändå att Mode-raterna har den synen på ägandet att det privata, detegna ägandet, är helt okej. Det ska premieras. Alltannat ägande är på något sätt lite suspekt. Att ägasaker tillsammans, i en förening, i ett samhälle, i ettland, är något som ska ifrågasättas.Jag tänker inte sjunga som gjorde,men jag kan citera en känd svensk författare för att gekammaren en stunds eftertanke: Jag äger inte ett endaträd, ändå är hela skogen min!Det kanske kan stämma till eftertanke för demsom menar att det är bara det enskilda ägandet vi skaslå vakt om här i kammaren.Vi har tidigare i denna kammare i bostadsutskot-tets debatter diskuterat det kommunalasjälvstyret. Moderater och folkpartister har i kamma-rens talarstol sagt att varje annan princip och varjeannat behov ska underkasta sig det kommunala själv-bestämmandet. Så har det låtit. visar det sig när vitar del av folkpartisternas och reserva-tioner att det inte gäller. Kommuner ska förbjudas atthyra ut mark med hjälp av tomträttsinstitutet. De skatvingas att sälja sin mark. Här i kammareska vi bestämma om Åmåls kommun eller ska äga eller inte äga mark och om deska tvingas bjuda ut sin mark. Kommunen ska enligtden moderata reservationen inte heller få köpa mark.Det kan ifrågasättas om man ska använda kommu-nens pengar till det när det finns så många andraträngande behov i kommunerna. Varför vet Modera-ternas riksdagspolitiker detta bättre än de enskildainvånarna i kommunen?Det finns en intressant debatt som förs utanförkammaren om just markinnehav. har i enESO-rapport konstaterat att de stora bolagens mar-kinnehav försvårar byggandet eftersom de sitter påkanske fem, sex, total byggandeproduktion.Hans Lind föreslår en utökad expropriationsrätt föratt kunna öka konkurrensen i byggsektorn och få igång byggandet. Några borgerliga partier i kammarenvill göra precis det motsatta, inte för att de värnarbostadskonsumenterna utan för att de värnar princi-pen om det privata ägandet och principen att det pri-vata ägandet går före de gemensamma intressena isamhället. Det är de gemensamma intressena att byg-ga vägar, järnvägar och hus till kommunens medbor-gare.Herr talman! Jag yrkar avslag på samtliga reser-vationer och bifall till förslaget i betänkandet.Anf. 126 () replik:Herr talman! Utskottsmajoriteten vill inte ställasig bakom Vänsterns deklaration om att man skabevara den fria betesrätten för att skydda det pågåen-de fäbodlivet och fäbodbruket i . På vanligtmanér försöker man vifta undan detta genom att skri-va att bostadsutskottet inte vill föregripa de pågåendeövervägandena inom och avstyrkerdärför motionsförslagen.Kan i annan lagstiftning garante-ra våra fäbodbrukare att deras djur också i fortsätt-ningen har rätt till det fria betet även om den så kalla-de ägofredslagstiftningen försvinner?Anf. 127 () replik:Herr talman! Åsa-Nisse-marxismen har i svenskpolitik ofta tillskrivits . Det är helt up-penbart att det även i finns starka an-hängare av denna åsiktsriktning.Vi kommer inte här i kammaren att avslå förslagsom inte finns. Jag kan ge en garanti till och fäbodbrukarna, och det är att när och omnågot förslag finns kommer det att hanteras här ikammaren. Då kommer att kunna yrkabifall till eller avslag på ett sådant förslag. När detinte finns kommer det inte att behandlas i kammaren.Anf. 128 () replik:Herr talman! Det blir nog inga visor för AndersYgeman. Det skulle i så fall bli en nidvisa, tror jag -med tanke på det jag gjorde i mitt förra anförande.Ja, jag tror att de tycker att det här är en mycketviktig fråga, som jag sade. Det är en viktig fråga fören liten del av yrkesutövande fäbodbrukare. De villnog inte höra det besked som fram-för , att det där kan vi väl strunta i och väntamed.Det är tydligen något problem i ,eftersom regeringen inte har lagt det förslag sompromemorian har föreskrivit, att lagen skulle upphäv-as . Det är tydligen en liten fnurra på tråden.Det vore intressant om vi kunde få veta vari proble-met ligger och om ställer sig bakomden fria betesrätten för fäbodbrukarna och deras verk-samhet.Anf. 129 () replik:Herr talman! Jag har ingen anledning att ifråga-sätta den fria betesrätten för fäbodbrukare. Det finnsinget förslag som har ställts till kammareom att upphäva den. Om det skulle komma ett sådantförslag är jag beredd att titta på det och vilken övriglagstiftning som vi i så fall skulle föreslå för att kunnagarantera den fria betesrätten för fäbodbrukare. Sålänge det inte finns ett sådant förslag tänker jag intedebattera det i kammaren.Anf. 130 () re-plik:Herr talman! Jag hoppas att ändåvill debattera lite grann med mig kring detta med attäga, bruka och bo.Om jag inte hörde fel sade han någonting om att"jag äger inte ett enda träd och ändå är hela skogenmin". En lantbrukare och skogbrukare ser inte så lättpå saken. Han säger nog snarare tvärtom, att hanväldigt gärna vill värna den skogen så att alla männi-skor kan komma dit, se, gå och vara där på ett hyfsatsätt. Men han äger den skogen, och han tar väl handom skogen.Jag skulle vilja veta vilka förutsättningar AndersYgeman vill ge skogen och bonden ute på vår upp-ländska landsbygd och uppe i . Vilka idéerfinns hos Socialdemokraterna för att värna den härbetydelsefulla biten?Anf. 131 () replik:Herr talman! Med all respekt för och , vill jag påpeka att bostadsut-skottets betänkande nr 8 rör fastighetsrättsliga frågoroch inte förutsättningarna för jordbruket på den upp-ländska landsbygden. Jag är säker på att kammarenkan återkomma till en diskussion om det uppländskalantbruket i lämpligt utskottsbetänkande och i lämp-ligt utskott.Anf. 132 () re-plik:Herr talman! gör det väldigtlätt för sig. Han vill inte debattera någonting. Jagförstår att han inte vill göra det när han inte har kän-nedom om det. Det gäller till exempel hur det ser utpå en fäbod.Vad det egentligen handlar om är fastighetsrättsli-ga frågor. Fastighetsrättsliga frågor är verkligen endel i det här betänkandet. Det har till och med denrubriken. Det går inte att komma undan med att sägaatt det här handlar om rättigheten till fastigheter, attäga fastigheter.Jag vill än en gång fråga : Hurtänker och se tillatt människorna ute på landsbygden blir rättvist be-handlade när det gäller till exempel expropriation avderas egen mark?Anf. 133 () replik:Herr talman! Jag måste göra på en punkt. Jag vet mycket väl vad enfäbod är. från mitt lantställe i Gäst-rikland finns en fäbod. Rakt nedanför mig finns denjordbrukare som äger och driver den fäboden. Jagbrukar samtala med honom om hansjordbruk och jordbrukets förutsättningar. RigmorStenmark är välkommen upp och prata med honomom hans livsmiljö.Det gör inte att betänkandet handlar om någontingannat. Det är fastighetsrättsliga frågor som diskuteras.Jag tycker att den expropriationslagstiftning som gäller väl tillgodoser individens behov av rättssä-kerhet, men också samhällets behov av bostäder,infrastruktur och järnväg.Det är nämligen så att en expropriationslagstift-ning som skulle förskjutas i den riktning som någraborgerliga partier vill skulle göra det svårare att ex-propriera mark och göra det svårare att tillvarataallmänna intressen. Det skulle bli svårare att byggajärnvägar.Det skulle bli svårare, precis som var inne på, att flytta , där den går raktgenom , där bilarna har en snitthastighet påungefär och därbilarna drar bensin per mil i stället för 0,7 liter.Det är för samhällets bästa som vi har en expro-priationslagstiftning, för att vi ska kunna ta ställningoch kunna ta för samhället nyttiga beslut, som attbygga järnvägar, bygga vägar och bygga energista-tioner och annat som är viktigt för samhällets utveck-ling.Anf. 134 () replik:Herr talman!