prot · GR0935 · 2003-11-25 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2003/04:116 Till Interpellation 2003/04:116 av () om stödet till demokratirörelsen på Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är utlandsresor. Interpellation 2003/04:126 Till Interpellation 2003/04:126 av () om regeringens behandling av fängslade svenskar i utlandet Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är utlandsresor. Interpellation 2003/04:129 Till Interpellation 2003/04:129 av () om underhåll av teaterklenoder Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att jag inte har kunnat hitta någon tidigare debattdag på grund av fulltecknad almanacka. 3 § Svar på interpellation 2003/04:65 om distributionskostnader för samhällsinriktad press 1 Kulturminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att säkerställa att inte höjda distributionskostnader för samhällsinriktad press medför tydliga men för det offentliga samtalet. Jag delar oro över den ekonomiska situationen för dagspressen mot bakgrund av bland annat de ökade distributionskostnaderna. Som kulturminister följer jag kontinuerligt dagspressens situation, och regeringen har fattat en rad beslut för att motverka negativa konsekvenser för dagspressen och för att i förlängningen främja mångfalden på medieområdet. Det totala presstödet uppgår till . För att särskilt stödja endagarstidningarna har dessa rätt att ingå i den så kallade samdistributionen till samma villkor som övriga dagstidningar. Därutöver har regeringen inrättat ett särskilt distributionsstöd för utdelning av dagstidningar i glesbygd. fattade regeringen beslut om kommittédirektiv för utredningen reglering av postverksamhet och behov av statliga insatser för den grundläggande kassaservicen (dir. 2003:117). En del av detta uppdrag är att analysera Posten AB:s kostnader och priser för tidningsdistribution, mot bakgrund av bland annat Post- och kritik mot prissättningen. I uppdraget ingår också att analysera möjligheterna till samdistribution av tidningar och post. Regeringen har alltså redan vidtagit åtgärder för att motverka att höjda distributionskostnader för den samhällsinriktade pressen ska medföra men för det offentliga samtalet. Resultatet från den tillsatta utredningen bör avvaktas och analyseras innan ytterligare åtgärder för att garantera en fortsatt allsidig opinionsbildning kan övervägas. Den oro som har uttryckt speglar det stora engagemang som finns för dessa frågor. Jag delar helt detta engagemang. 2 (): Jag tackar statsrådet för svaret. Jag är ganska nöjd. Det är inte ofta man har anledning att säga det, men jag vill gärna säga det till . Jag hade egentligen inte förväntat mig några löften om några pengar. Det var inte därför jag ställde interpellationen. Jag ville bara på den offentliga samtalsarenan föra upp ett som jag uppfattar det viktigt problem. Det meningsutbyte som ofta får karaktär av gräl tycker jag i det här fallet inte behöver vara annat än just dialog och samtal. I grund och botten är vi väldigt eniga om att den här typen av frågor är ohyggligt viktiga för hur hela den offentliga samtalsscenen ser ut. Det finns två olika sorters tidningar och tidskrifter. Det är de som är kommersiella och de som jag talar om här som är icke-kommersiella. Jag har som statsrådet vet ett förflutet i den här branschen. Jag har varit tidningsdirektör. Därför brukar jag säga till mina barn: Jag behöver aldrig mer åka bergochdalbana på , eller . Det räcker med att jag läser min egen tidnings balansräkningar så får jag fullt utlopp för det behovet. I sak är det naturligtvis ett dilemma att lönsamhetskrav och det har jag förståelse för står i väldig kontrast till uppoffringarna från ett antal tidningar. Jag har nämnt några, , Aktuellt i Politiken, och så vidare. Det finns många andra endagarstidningar som kämpar för sin överlevnad och som inte kan övervältra kostnaderna på andra tidningar. En sådan tidning som man från ideologiska utgångspunkter kan ha olika synpunkt på är tidningen , som gick över till postdistribution . Hela utgivningen kan förändras för tidningen genom de väldiga kostnadsökningar som distributionen kan åstadkomma. Också för fackförbundstidningarna har vi sett att de har försvarats under en lång följd av år mot sina höga kostnader för distributionen genom att man har minskat antalet utgåvor. Det är bra som statsrådet har gjort att man tillsatt en utredning som ska fundera kring och analysera Postens intäktssituation när det gäller de tidningarna. Enligt mitt förmenande, och jag tror att man från tidskrifter är eniga om det, har den försvarsmekanism som man använt från de enskilda tidningstitlarna , och så vidare med att minska antalet utgåvor inte varit bra vare sig för Posten eller för fackförbunden. En viktig del i analysen är vilka försvarsåtgärder som de enskilda tidningarna vidtar för att försvara sig mot kostnadsökningarna. Under en stor del av 90-talet höjdes inte postdistributionskostnaderna så mycket. handlar det även om att man har satt ett tak om . Det är väldigt mycket. Det kostar sådan tidningar som Aktuellt i Politiken, , , och vad det kan vara oerhörda summor. Det måste gå ut över annat och leda till besparingar, och då hamnar det på det redaktionella. vet jag att kommer att aktualisera ett annat förslag. Jag återkommer till mina funderingar kring vad man skulle kunna göra inom ramen för nuvarande anslag. Jag tackar så mycket för svaret i den här omgången. 3 (): Det är en mycket väsentlig fråga som har väckt i interpellationen. Den postdistribuerade dagspressen har stora problem med de ökade kostnaderna. Jag har full förståelse för att Posten vill ha full kostnadstäckning för sina tjänster, även om man kan fundera på om Posten har ett annat inflationsindex än vi andra. påverkas situationen av ett annat samhällsmål som ni varit inne på i debatten här tidigare, nämligen mångfalden i pressen. har tittat på de frågorna och överlämnat en promemoria till regeringen. Jag hade hoppats på att man efter det hade vidtagit åtgärder. Det är precis som säger i sitt inlägg. Det är inte bara de tidningar som han nämnde i interpellationen som drabbats. Det finns även en fyradagarstidning som är postdistribuerad, nämligen . För den tidningen kan fortsatta prisökningar leda till problem, och det blir svårt att bibehålla den mångfald vi har. Risken är en nedläggning eller övergång till annan periodicitet, som också i sig kan vara mycket riskfylld. är för övrigt den enda flerdagarstidningen som fysiskt utgår från till hela landet. Bara det är en avsevärd påfrestning ekonomisk sett. Det finns en bra lösning på åtminstone det akuta problemet. Specialdestinerade presstöd har och då använts för att korrigera oönskade effekter. har till exempel ett stöd införts för vissa lördagsutdelade tidningar med speciella svårigheter. Det nämner också kulturministern i interpellationssvaret. Enligt förmenande bör ett exemplarstöd införas för de postdistribuerade tidningarna. Stödet bör uppgå till per distribuerat exemplar. Totalkostnaden för en sådan insats är relativt blygsam; den kommer att uppgå till ca . Och pengarna finns, kulturministern! Vi behöver inte anslå nya pengar, utan de finns i den totalram som regeringen har anvisat i presstödet. Där finns en outnyttjad del på ca . Det går utmärkt att använda de pengarna. Jag hoppas därför att kulturministern vill ta initiativ till ett sådant stöd. Hon kan räkna med stöd för det. I svaret hänvisas till en kommande utredning. Det finns en risk med utredningar: Om man utreder huruvida man ska operera en patient så riskerar patienten att dö innan operationen kan utföras. 4 Kulturminister (): Jag vet inte hur vi ska kunna få till stånd någon debatt här, för vi tycker väldigt lika. Jag vill markera att erfarenheterna av det glesbygdsutdelningsstöd som vi har , det vill säga det specialdestinerade stöd som vi har för att folk som bor i glesare bebyggda delar av landet ska få sin morgontidning även när de är fullvärdiga prenumeranter, har visat på att detta är kolossalt kostsamma stöd för en väldigt liten uppnådd effekt. Jag tror att vi måste ge oss på det betydligt svårare uppdraget att försöka påverka distributionen av tidningar och post tillsammans via den utredning som har tillsatts och som rör Posten. Jag tror att man måste börja där, för där finns kärnan till problemet. Som det är har beslutat att det är övernattbefordran av brev som är det viktigaste uppdraget för Posten att klara. har staten tillskjutit för att klara kassaservicen den som inte är kommersiellt lönsam för bolaget . Men därutöver har inte beslutat om några särskilda villkor för Postens del. Jag tror att vi måste göra någonting som kanske blir någon typ av villkor eller åtminstone en förändring av hur arbetet och distributionen fungerar inom Posten för att vi ska klara tidningsdistributionen av papperstidningar så länge det behövs. Min övertygelse är att många människor kommer att vilja ha papperstidningen, medan andra distributionsformer kanske kan vara komplement. 5 (): När det gäller det senaste är jag helt övertygad om att uppfinning kommer att leva vidare . Alla som vet hur det är att öppna datorn för att läsa vet att papperstidningen är helt överlägsen i överskådlighet och så vidare. Jag vill aktualisera en tankegång för kulturministern. Det gäller att Posten i utredningen får klart för sig att även om de här postkunderna är små i verksamheten för det är de ju verkligen jämfört med all kommersiell reklam som förekommer så är de oerhört viktiga. De är viktiga dels för det offentliga samtalet i och med de mötesarenor som de representerar, dels genom att de som postkunder inte bara skickar ut tidningar utan också saker som marknadsföring via gruppreklam. Det är ju en form av intäkt som Posten tar till sig. Det gäller också distribution av andra former av prenumerationserbjudanden, distribution av prenumerationsavier och annonsfakturor och lite vanlig brevverksamhet. Det finns alltså andra intäkter, och även om de också är marginella så måste man när man gör en helhetskalkyl för en liten tidning som kommer från en fackförening, från politiska partier eller från religiösa samfund ta med hela bilden. Det finns en risk för att man inte riktigt ser detta, utan man ser bara själva distributionen av tidningarna. Jag hoppas att jag kan skicka med detta. I övrigt hoppas jag att jag med den här interpellationsdebatten, som jag inte vill förlänga mer, har uppnått att riksdag och regeringen har fått ytterligare en indikation på att vi är några som tycker att detta är ohyggligt viktigt för att bibehålla kvaliteten i det offentliga samtalet långt ute i landet. Allt behöver inte stå på eller i debattspalterna. 6 (): Det är i och för sig bra åtgärder en utredning och att titta på saker. Men problemet är att detta inte har någon substans i sig. Som jag påpekade i mitt förra inlägg så kan de här problemen leda till att tidningar ser sig föranledda att lägga ned och så vidare. Det är inte riktigt den målsättningen som vi har med presspolitiken, men jag vet att parti har en annan syn på den. Kulturministern och är i alla fall överens om att vi ska ha ett presstöd i fortsättningen. Man borde fundera över detta. Det är ingen ny problematik. Jag vet att vi analyserade och tittade på de här frågorna , och det är märkligt att inte något av mer reell karaktär har hänt. 7 Kulturminister (): Det har ständigt skett en granskning av utvecklingen när det gäller dagspressen via och ibland via särskilda uppdrag som regeringen har gett . Det gör att vi tydligt kan se utvecklingen och förändringen av medielandskapet. Vi har också vidtagit ett antal åtgärder. Framför allt har vi genomfört den kraftigaste höjning av presstödet som har ägt rum sedan det introducerades. Vi har dessutom infört nya typer av stöd, till exempel det treåriga försöket med ett särskilt stöd riktat till tidningar som har svårt att klara sin lördagsutdelning i glesare befolkade delar av landet. tror jag att man inte bara kan fortsätta att lappa och laga i det befintliga presstödssystemet. Jag tror att man måste börja titta på själva aktiebolaget och på vilka strukturella förändringar som kan göras när det gäller distribution. Man bör försöka samordna distributionen av tidningar med annat material som Posten delar ut. Det är det som jag tycker är viktigt i det nya utredningsuppdraget. Jag vill tillägga att den kartläggning som gjorde för sedan och som visade hur mångfalden nu sviktar kommer att hanteras i den särskilda pressutredning som vi också ska tillsätta. De systemförändringar som vi ska försöka åstadkomma inom Posten är vi inte heller rädda för att genomföra när det gäller det befintliga presstödet. Men det får vi hantera i den särskilda pressutredning som jag har aviserat och som jag hoppas att vi ska kunna vara klara med att tillsätta på andra sidan nyår. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 2003/04:80 om kultur för dövblinda 8 Kulturminister (): de har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta dels för att dövblindas möjlighet att ta del av kultur ska förbättras, dels för att den kulturella verksamhet som för Dövblindfödda bedriver ska få en mer permanent finansieringsform. Till den statliga kulturpolitikens viktigaste mål hör att verka för allas möjlighet till delaktighet i kulturlivet, till kulturupplevelser och till eget skapande, oberoende av eventuella funktionshinder. Genom den nationella handlingsplanen för handikappolitiken som regeringen lade fram förstärktes statens insatser för att öka tillgängligheten till kultursektorn för människor med funktionshinder. Bland annat fick ökade medel för att förverkliga det handlingsprogram som rådet tagit fram i syfte att förbättra möjligheterna för personer med funktionshinder att delta i kulturlivet. är därutöver sektorsansvarig myndighet för handikappfrågor inom sitt verksamhetsområde och ska vara samlande, stödjande och pådrivande i förhållande till övriga berörda parter. Kommunerna, landstingen och staten har ett gemensamt ansvar för att människor med funktionshinder ska få samma möjligheter att delta i samhällslivet som andra, vilket självklart även omfattar upplevelser och delaktighet inom kulturområdet. Socialtjänstlagen, lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS, och är några av de lagar som reglerar detta ansvar. I LSS preciseras bland annat att till kommunens uppgifter hör att verka för att det allmänna fritids- och kulturutbudet blir tillgängligt för personer som omfattas av lagen, det vill säga människor med betydande funktionshinder. Dövblindhet är, som de konstaterar, i första hand ett kommunikationshandikapp. Många dövblinda har syn- eller hörselrester och kan kommunicera med hjälp av till exempel teckenspråk, taktilt teckenspråk, handalfabet, punktskrift eller skrift med stor stil. Bland de statliga insatserna för dövblinda på kulturområdet kan nämnas Talboks- och utskrivningstjänst. Det är en tjänst som innebär att punktskriftsläsare kostnadsfritt kan få material överfört till punktskrift. ansvarar även för utlåning och försäljning av punktskriftsböcker. I detta sammanhang bör även nämnas ett inom pågående lagstiftningsärende avseende upphovsrättslagen. Inom ramen för det ärendet har bland annat föreslagits en avsevärd utvidgning av möjligheterna att utan hinder av upphovsrätten anpassa upphovsrättsligt skyddade verk så att personer med funktionshinder kan ta del av dem. För många dövblinda är tillgången till teckenspråk en förutsättning för tillgänglighet och delaktighet i samhället. finns det dock brister och svårigheter när det gäller rätten och möjligheterna att använda teckenspråket. bereds direktiven till en kommande översyn av teckenspråkets ställning. I det sammanhanget kommer bland annat frågor om dövblindas tillgång till samhällets utbud av kultur och medier att behandlas. När det gäller en permanent finansiering av den kulturella verksamhet som för Dövblindfödda bedriver finns inga medel avsatta för detta ändamål inom ramen för den statliga kulturbudgeten. Föreningen , som genom föräldrarådet och tillsammans med de danska och norska organisationerna står bakom kulturförbundet, erhåller ett årligt statligt organisationsstöd liksom ett bidrag för kunskapsutveckling och informationsspridning. och för Dövblindfödda har tidigare beviljats projektmedel från för bland annat kursverksamhet i konst. Jag har även inhämtat att kulturförbundet har ansökt om medel från för ett liknande projekt. Ansökan kommer, enligt , att handläggas . 9 (): Jag tackar för det relativt positiva svaret. Jag hoppas att jag efter debattens slut kan uppleva det som ännu mer positivt. I finns något som heter handikappforum där alla partier ingår. Vi träffade Föreningen för . Det var då vi faktiskt blev varse vad det är att vara dövblind. Man kan kanske tro att man kan föreställa sig det, men jag är inte så säker på att man kan det. Vi hör sällan talas om människor som är dövblinda. Det handlar naturligtvis om personer som inte kan göra sig hörda i samhället. Därför är de väldigt utlämnade åt andra. Om man är född dövblind och har det här funktionshindret har man ändå samma behov av livsinnehåll som alla människor har. Vi är överens om att dövblindhet i första hand är ett kommunikationshandikapp. Man måste försöka hitta sätt att kommunicera, och det är inte så där väldigt enkelt. Det är därför jag har ställt de här frågorna. Jag tycker att jag får ett riktigt hyggligt svar på min första fråga om vilka åtgärder kulturministern avser att vidta för att dövblindas möjligheter att ta del av kulturen ska förbättras. Där tycker jag att jag har fått ett bra svar. Kulturministern säger att frågan bereds inom . Man ska titta över teckenspråkets ställning och även titta på dövblindas tillgång till samhällets utbud av kultur och medier. Det tycker jag är positivt. Sedan kommer jag till min andra fråga, om kulturministern är beredd att se till att de dövblindas verksamhet får en mer permanent finansieringsform så att de kan ha lite bättre framförhållning. råder det en stor osäkerhet när man får söka pengar för att kunna ha den här kursverksamheten där dövblinda får komma i kontakt med kulturen och på det sättet också får lära sig att kommunicera. Jag vet inte om kulturministern såg på . Det var när man hade som hette Det skarpa sinnet. Man visade en fantastiskt bra film som handlade om som är dövblind. Han skulle lära sig att kommunicera tillsammans med en som hette , tror jag att det var, genom att spela trummor. Det börjar med att inte alls var med. Han hör inte och ser inte. Möjligtvis känner han vibrationerna. Till slut får faktiskt en respons. börjar själv spela. Man ser att han skrattar. Man ser att de har någon form av kommunikation. Det är en väldigt rörande film som säger väldigt mycket. Jag tänker lämna över videobandet om ministern inte har sett den här filmen. Det är en lång film som är inspelad av för Dövblindfödda med hjälp av bidrag från . Jag tycker att ministern ska se den här filmen. Min fråga kvarstår: Är det så omöjligt att garantera den här föreningen ett mer permanent stöd så att de känner att de kan planera sin verksamhet och fler kan delta i denna och kommunicera via kulturen? Det är min kvarstående fråga. Är detta helt omöjligt? 10 (): Det moderna västerländska samhällets välståndsbegrepp handlar ofta om mätbara värden som bostadsyta, tillgång till mat och dryck, inkomst, antal läkare per invånare och så vidare. Men anser att kulturen är en viktig bestämningsfaktor för folkhälsan. Det gäller även för människor med olika funktionshinder. påtalade jag i en interpellationsdebatt med statsrådet den brist som finns på utbildade dövtolkar. Det är en brist som gör att samhället utestänger många av de 30 000 döva från olika kulturella evenemang. Än värre är det för de dövblinda. De har ännu sämre förutsättningar att få tillgång till allt det viktiga som kulturen kan ge oss. Jag har förmånen att vara representant för i handikappforum där samtliga politiska partier i är med. Här finns en grupp politiker som vill uppmärksamma och förbättra situationen för människor med olika funktionshinder. Därför vill jag ansluta mig till de åsikter som de har fört fram i sin interpellation. Jag tror att ministern delar vår uppfattning att kulturen är en viktig del av välfärdssamhället. Regeringen har ju lagt fram en dagordning för kulturen 20032006. Jag vill därför fråga ministern om det i den dagordningen finns några förslag om hur de dövblindas möjlighet att ta del av kultur ska förbättras. Precis som interpellanten tycker jag även att det är dags att de dövblindas verksamhet nu får en fast finansieringsform. De ska inte behöva förlita sig på tillfälliga bidrag från stat, fonder och stiftelser. Tillgången till kultur är oerhört viktig. Kulturen hjälper oss att växa. Vi utvecklas som enskilda individer och får hjälp till skapande av identitet och delaktighet när vi har tillgång till kultur. Jag tror att dövblinda har precis samma behov av tillgång till kultur som alla andra i samhället. firar vi det europeiska . Därför skulle det vara extra värdefullt om kulturministern nu antar utmaningen att bättre tillgodose dövblindas önskan om fullständig kulturell delaktighet. 11 Kulturminister (): Det finns många grupper i samhället som jag verkligen skulle vilja garantera en full kulturell delaktighet. Det finns mycket kvar att göra där. Det gäller naturligtvis människor som har funktionshinder, det kan vara beroende på var man bor i landet, det kan vara klassbakgrund, det kan vara kön, etnicitet och många andra saker som måste övervinnas. För regeringen har det varit viktigt att göra någonting åt det faktum att man som funktionshindrad kanske är särskilt utsatt om man har flera funktionshinder, som de dövblinda ju har, till exempel att man inte samarbetar och att det inte finns en bra samordning mellan de olika instanser som ska hjälpa en, det vill säga det som finns utanför familjen. Det är kommuner, landsting och stat. Därför har vi satsat på ett särskilt resurscentrum. Det finns ett resurscentrum, Mo Gård i , där man arbetar med just samhällsstöd till personer med dövblindhet. Det har vi valt ut till att göra om till ett nationellt kunskapscenter. Vi tror att det kan göra att landsting, stat och kommuner tillsammans bättre kan ge det stöd som dövblinda behöver för att få tillgång till social service men också till att vara delaktiga i samhället runtomkring dem, och självfallet också vara delaktiga i kulturen. När det gäller den särskilda översynen av teckenspråkets ställning som jag nämnde tidigare vill jag gärna säga, eftersom tolkfrågan kom upp, att uppdraget är att kartlägga och analysera tillgängligheten till kultur och medier för döva, dövblinda, hörselskadade och vuxendöva, men i uppdraget ingår också att bedöma möjligheten att använda teckenspråket samt tillgången till tolk för döva, dövblinda, hörselskadade och vuxendöva i olika situationer, till exempel i arbetsliv och vid samhällsstöd. Jag tror att man måste börja i den ändan. Sedan är det naturligtvis väldigt viktigt att det finns särskilda kulturpengar för de dövblinda. finns det via projektmedel, via kommunerna direkt, via det organisationsstöd som de dövblindas organisationer får som ju är ett fast stöd, och det finns också via den lagstiftning som gäller för statligt försörjda kulturinstitutioner men också till exempel folkbiblioteken via bibliotekslagen. Det finns lagstiftning på det här området. Det särskilda stödet är med regelverket inte möjligt att fördela annat än i form av projektmedel, men jag säger inte att det är omöjligt att göra om det. Kanske beror det lite grann på vad som kan komma ut av de grundläggande utredningarna kring för alla som finns runtomkring de dövblinda utanför familjen, men också det som handlar om teckenspråkets ställning.