prot · GQ0979 · 2003-03-26 00:00:00 — Man svälterinte i år 2003.För mig är det stötande att utsättas för tiggeri,speciellt när det rör sig om människor som redanomfattas av vår sociallagstiftning och erhåller social-bidrag för sin försörjning. De får bidrag till mat ochuppehälle, men inte till missbruk, och det ska de inteheller ha.Herr talman! Det är inte somtiggeri endast var någonting som man stötte på ut-omlands i fattiga länder. Men ser vi hur det ökarruntom i landet, och det borde vara en varningsklockaför oss allihop. Reagerar vi inte nu har vi det snartsom i de stora världsstäderna. När ska vi säga stopp?Är det när neddrogade tiggare sitter med barn i fam-nen som de ju gör utomlands?Folk har frågat mig om jag tror att tiggeriet upp-hör om det förbjuds. Nej, det tror jag naturligtvis inte.Det upphör lika lite som rattfylleri, könshandel ellerandra icke önskvärda företeelser i samhället, menlikväl har vi ett förbud.Politik är att skicka signaler. Ett samhälle måstesätta gränser. Ett förbud har två effekter. Till att börjamed tvingar det fram åtgärder från samhällets sida.Ingen kan väl förneka att både polis och socialtjänsthar blivit betydligt aktivare efter det att förbudet motkönshandel infördes. Sedan är ett förbud ett sätt attvisa det uppväxande släktet att samhället inte tolere-rar tiggeri, att det faktiskt är ett förargelseväckandebeteende som väcker anstöt, irritation och tyvärrockså ganska ofta rädsla.Vi betalar alla solidariskt till ett samhällssystemsom garanterar att ingen ska behöva tigga. Då frågarman sig: Varför accepterar vi det då? För det gör vi junär vi går förbi tiggaren och vänder bort blicken. Viaccepterar det också när vi skänker en slant.Är det bara jag som hävdar att ingen behöversvälta i ? Tror vi inte på vårt samhällssystem?Om inte vi folkvalda i riksdag tror på vårtsamhällssystem, hur ska då någon annan människakunna tro på det?Och jag frågar mig: Är det verkligen bara jag somtycker att sociala problem inte ska lösas på gatan? Jagtror inte det, men jag inser att tiden ännu inte är mo-gen för min motion. Men jag har i alla fall belyst ettallvarligt samhällsproblem, och jag har fått i gång endebatt över hela landet, en debatt som förhoppnings-vis kommer att fortsätta.Anf. 56 () replik:Herr talman! Jag funderade länge på om jag skullebegära replik eller inte, men till slut kunde jag intelåta bli.I sin argumentation säger attingen ska behöva tigga. Men ser han inte någon skill-nad mellan att säga att ingen ska behöva tigga och attsäga att tiggeri är ett brott, att man ska dömas för försöker att få ihop pengar till mat? Jag ser enväldigt stor skillnad här.Carl-Axel Roslund säger att det är stötande att setiggare. Jag tycker att förslaget att förbjuda tiggeri ärmer stötande.Och vad är tiggeri? Att sälja Aluma i ellerSituation eller att få ihop pengar genomatt spela gitarr i tunnelbanan, är det tiggeri?Det är ett allvarligt samhällsproblem att männi-skor känner sig tvingade att sitta och tigga ihop peng-ar, det håller jag med om. Men att säga att de begårett brott och att de ska bestraffas för detta är en heltannan sak.Anf. 57 () re-plik:Herr talman! Jag har fått den frågan många gång-er. Man har också vidareutvecklat den och frågatvilket straff som ska utdömas - som om det var detcentrala i min motion.Jag noterade i handlingarna att den 1 januari 1977avskaffades bestämmelserna i om straf-fansvar för fylleri. Man säger att det i första hand ären fråga om social skyddslagstiftning och att omsor-gen om den enskilde individen ska stå i förgrunden.För att bekämpa alkoholmissbruket i ett moderntsamhälle bör man enligt utskottet använda sig avandra metoder än bestraffning, av förebyggandeupplysningsverksamhet och så vidare. Om JohanLinander byter ut ordet alkoholmissbruk mot tiggeriså förstår han vad jag menar.Det är naturligtvis helt ointressant att prata omstraff i sammanhanget. Vi har fått ett fenomen som viinte hade , ett fenomen som spridersig. Tycker att det är ett trevligt in-slag hoppas jag att han är ganska ensam om den syn-punkten.Sedan tycker jag uppriktigt sagt att det är oför-skämt att jämföra tidningsförsäljarna på Aluma medtiggare. Är det inte ett hederligt arbete att sälja entidning i dagens ?Du jämför också tiggare med gatumusikanter somspelar gitarr. Jag tycker i alla fall att det är ett ganskatrevligt inslag med gatumusikanter. Men vi har fåttden uppochnedvända världen där polisen säger tillgatumusikanten: Här får du inte lov att vara, för detkrävs tillstånd att spela gitarr på gatan. Men att sittaoch tigga är helt okej.Anf. 58 () replik:Herr talman! Det är inte jag som jämför tidnings-försäljarna med dem som tigger. Men Carl-AxelRoslund har ju föreslagit att tiggeri ska förbjudas. Dåfår man också definiera vad tiggeri är, men någonsådan definition har jag inte hört.Straff är ointressant, säger är man beredd att förbjuda någonting och samti-digt säger man att det ska finnas en påföljd. En natur-lig följd av ett förbud är en påföljd. En påföljd ärnågot slags straff. Det måste ju finnas någon tankeom vad som är lämpligt straff för den som sitter ochtigger. Det skulle vara intressant att få ett svar pådetta.Anf. 59 () re-plik:Herr talman! I min motion tar jag upp det vane-mässiga tiggeriet. Det är det, , som ärbettleri, inte att någon bommar en femma till en flas-ka vin eller till bussen hemma. Det är inte bettleri.Bettleri är ett vanemässigt tiggande.Jag skulle bli förvånad om inte även har stött på dem som har satt i system ett vane-mässigt tiggeri. Jag råkade senast i förrgår ut för enman - jag bedömde att han var rumän eller någotliknande - som gick runt med en lapp där han hadeskrivit: Jag har inte mat. Vanemässigt tiggeri är inte när någon bommarpengar till bussen hem.Jag tror inte heller, , att man fårlov att sitta och supa offentligt. Men polisen sägerifrån och ser till att man avlägsnar sig. Och inte trorjag en sekund att de här människorna döms till nå-gonting. Ändå är det förbjudet. Jag skulle nog kunnaleta fram fler förbud som inte automatiskt är koppladetill straff. Men det är i alla fall för mig fullständigtointressant. Det är inte något straff som jag är uteefter. Men sociala problem ska inte lösas på gatan ochbli ett ordningsproblem för vanligt hyggligt folk.Anf. 60 () replik:Herr talman! tog precis uppkopplingen mellan förbud och straff som jag hadefunderat på. Men det finns en annan attityd, och dethandlar om attityden om sin egen bekvämlighet.Ja, jag drabbas också av ett obehag när jag mötsav tiggare, men det obehaget kommer inte av att destör mig, utan jag störs över att de ska behöva varadär. Jag störs över att människor inte har mat ochfaktiskt svälter. Jag tycker att vi ska ha en tolerans tilldess att vi lyckas lösa problemet på ett bättre sätt. Jagtycker absolut inte att det är någonting som ska kunnastraffbeläggas eller förbjudas på något sätt. drivs in i allvarliga problem, och det är dessasom vi måste sikta in vårt arbete på att lösa här ikammaren.Anf. 61 () re-plik:Herr talman! Jag skulle vilja kontra med att frågavad har gjort för att hjälpa de här män-niskorna.Problemet för mig, säger , är att detfinns människor som inte har mat. Tror inte LeifBjörnlod på vårt samhällssystem? Är inte LeifBjörnlod medveten om socialtjänstlagen, som ger allarätt till mat och till tak över huvudet? Tror LeifBjörnlod att de som sitter och tigger och säger att degör det för att få mat verkligen använder pengarna tillmat?Anf. 62 () replik:Herr talman! Jag förstår att problemen också finnspå många andra håll, men jag förstår att det ocksåhandlar om fattiga människor som inte har pengar tillmat och till den där bussbiljetten. Men jag vet ocksåatt det i botten finns ett starkt missbruksproblem, ochdet är naturligtvis det som vi måste komma till rättamed. Jag inser också att det är olyckliga människor.Det är människor som är utslagna av ett system ochett samhälle som är hårt och där det finns en negativattityd gentemot de här människorna. De blir till slutså stigmatiserade att de inte finner någon annan vägut än att gå runt i tunnelbanevagnarna och tigga.Anf. 63 () re-plik:Herr talman! Min motfråga till blirdå: Ska vi främja missbruk genom att tillåta de härmänniskorna att gå runt och tigga? tycks vi juvara överens om att pengarna går till missbruk ochinte till mat.Anf. 64 ():Herr talman! betänkande nr 9 ärett så kallat motionsslaktarbetänkande. I sammanfatt-ningen hänvisar man till gällande regelverk, och där-med kan man avslå motionerna. Det är just det som ärproblemet. Vi har fått en redovisning av gällanderegelverk, och där stannar tanken. Det är ju faktisktpå grund av gällande regelverk som vi skriver motio-ner.Jag vill utveckla argumenten för motion Ju242Ljuddämpare på jaktvapen, inte för att jag ser någonmöjlighet att utskottet kan ändra ställningsta-gande, men jag vill föra en diskussion för att försökafå utskottet att fundera vidare i frågan eftersom jaganser att man totalt har missat vad frågan gäller. Jagkommer för övrigt att följa upp dagens debatt medännu en interpellation för att ge utskottets ledamötermöjlighet att delta i interpellationsdebatten och ändrauppfattning.Vi föreslog i motionen att ljuddämpare på jaktva-pen ska tillåtas. Vad innebär nu detta? Jo, krävsdet licens för att få ljuddämpare på jaktvapen. Mankan få licens om man har en hörselskada som befarasatt förvärras om man inte använder ljuddämpare. Menman kan inte få en licens för att förebygga en skada.Det finns tyvärr politiker, troligtvis också ett antali justitieutskottet, som ser för mycket på gangsterfil-mer och tror att man får tysta vapen med ljuddämpa-re. Det är lika fel som att tro på filmens värld när manser en bil som får däckskrik när den sladdar på engrusväg.Det finns naturlagar som gör att jaktvapen medhöga kulhastigheter inte blir ljudlösa, men vi kanmildra den hälsofarliga knallen.Våra grannländer och har inga li-censtvång för ljuddämpare, utan när man köper enljuddämpare ska man visa licensen för sitt vapen. Därär det licensen för vapnet som är viktigt. Det bordevara fullt tillräckligt även i Sverige.Jag vill be utskottet att fundera på vad ni egentli-gen har för argument för att behålla det svenska li-censtvånget. Jag förutsätter att jag i något replikskiftefår ta del av dessa argument. Jag ska ge er mina ar-gument som visar utskottets felaktiga ställningsta-gande, enligt min mening.Vapen blir inte tysta med ljuddämpare, men detförhindrar hörselskador. Vapen får en mindre rekylmed ljuddämpare. Därmed ökar träffsäkerheten, ochskadeskjutningen av djur minskar.Naturvårdsverket har tidigare föreslagit att vi skata bort licenstvånget för ljuddämpare därför att de ärbra mot bullerstörningar.Det finns ingen statistik som talar för att ljuddäm-pare används i illegala syften. Det är vapen som an-vänds i illegala syften.Att påstå att tjuvskytte skulle öka med ljuddämpa-re är också helt fel. Det är ju inte ljuddämparen somär problemet när man tjuvjagar, mina vänner. Det ärvapnet som är problemet.Herr talman! Jag kan inte argumentera mer fördetta. Jag kan bara konstatera att det är sorgligt att vihar ett sådant här betänkande, som inte har någonsom helst argumentation. Jag hoppas att medveten-heten ökar i justitieutskottet i denna för Jakt-Sverigeså viktiga fråga även om utskottet självt har skjutit sigi foten och slagit dövörat till.Anf. 65 () replik:Herr talman! Jag undrar bara vad det ärför fel på de hörselskydd som finns numera, som är såutmärkta att använda när man är ute och jagar. Deförstorar de väldigt små och tysta ljuden. Man hör litebättre med sådana hörselskydd när man har en hörsel-skada. De blockerar också effektivt den skarpa smäl-len från ett gevär.Sedan kanske jag kan hålla med om att det egent-ligen varken är ljuddämparen eller geväret som ärproblemet vid tjuvskytte. Det är nog omdömet hosden jägare som håller i geväret som är det. Och möj-ligheten att han ska bli upptäckt ökar när det kommerskarpa knallar från skogen vid fel tillfällen ,när inte jakt är tillåten.Som skogsägare tycker jag att det är ganska braatt den där knallen hindrar en del från att släppa ivägett skott. De är rädda att bli upptäckta genom attknallen avslöjar var skottet gick av. Så jag tror noginte att vi har skjutit oss i foten. Däremot skulle vigöra det lättare med ljuddämpare än utan.Anf. 66 () re-plik:Herr talman! är fortfarande en avdem som är attraherad av gangsterfilmer, det hör jag.I fråga om det här med ljuddämpare är det ju tydligtoch klart att smällen inte tas bort, men den farligaknallen reduceras. Du har fortfarande minimum 125decibel vid ett skott.Sedan var det frågan om hörselskydd. Hörsel-skydd kan användas. Vi har moderna hörselskydd.Men när du har andra störningar i samband med jakt,det kan vara att det blåser, det kan vara andra ljudsom kommer med, så fungerar inte dessa hörselskyddnär du sitter på pass och vakar.Jag trodde ju att en ledamot från ändåskulle vara attraherad av att är en avde instanser som tycker att vi ska ta bort licenstvångetför att vi ska kunna värna om vår närmiljö. Att dåkomma och tycka att hörselskydd är lösningen för vårnärmiljö, när man i stället kan använda ljuddämpare,det känns ju något tafatt från Björnlod.Anf. 67 () replik:Herr talman! Men när man är ute och jagar görman det oftast inte i tätbebyggt område och stör följ-aktligen inte speciellt många. Jag vet ju inte hurmånga tar med sig när han sitterpå pass. Själv brukar jag sitta ensam och stör följakt-ligen ingen annan.Anf. 68 () re-plik:Herr talman! Vi ska nog fortsätta den diskussio-nen när vi sitter som bänkkamrater, jag och LeifBjörnlod. Han har ingen vetskap om att vi har ettjättestort problem i vårt land med skyttebanorsom har restriktioner. Man får bara skjuta för att det är så stora bullerstörningar. Där voreljuddämparna ett ypperligt hjälpmedel för att minskastörningarna i närmiljön. Men vi fortsätter den dis-kussionen med Björnlod.I detta anförande instämde ().Anf. 69 ():Herr talman! Det här är inte en favorit i repris,men det är dessvärre en repris. Utskottet föreslåravslag på motion Ju379, som är skriven av mig ochUlf . Den gäller eftersökning av försvunnapersoner.För mig är det alldeles obegripligt att utskottet härmer har sett till polisens tekniska förklaringar av hureftersökningsverksamheten fungerar än till de männi-skor, oftast barn, gamla och deras anhöriga, som allautsätts för stort lidande, ibland död, i samband medförsvinnanden. Man behöver inte läsa långa rapporter.Det räcker att till exempel titta i från , , om åttaåringen från Östermalmsom faktiskt hittades - trots polisens insatser. De allraflesta personer som försvinner hittas trots polisensinsatser.När man frågar , och det har jagflera gånger gjort genom ,så svarar att man inte vet vilkametoder som fungerar. Man vet inte hur många av deförsvunna som har hittats på det ena eller andra sättet.Det här är alltså inte mina uppgifter. Det är Rikspolis-styrelsens. Detta är häpnadsväckande och dåligt.Jag tycker att det är trist om det här blir en diskus-sion om valet av hund, för det är inte fråga om det.Jag förespråkar till exempel att man, förutom blod-hund, även ska använda fågelhundar. Det finns enpolis i som utbildar hundförareoch som gärna skulle vilja använda fågelhundar föruppsök. Man sätter en pejl. Alla jägare som har delta-git i diskussionen här vet väl hur det går till med enpejl. Det är en sådan som vargen har så att man hittarden om tjuvjägaren skjuter den. En sådan har man påhunden, som stannar vid människa i stället för fågel.Det är en bra, snäll hund som sätter sig ned och inteskrämmer. Är det någon av er som har suttit i ändanav ett spår när det kommer en farande med enmassa vassa tänder? Det kan skrämma slag på vilkengammal tant och vilket barn som helst, kan jag säga.När det gäller användande av ny teknik är ju poli-sen sällsynt motsträvig. Tänk om jag skulle göra påsamma sätt inom tandvården! Då hade jag nätt ochjämt kommit förbi amalgamåldern i det här fallet.Dessutom hade jag varit deslegitimerad av Socialsty-relsen. Någon sådan kontroll finns inte i det här fallet,alltså av att man använder sig av moderna metoder.Om inte kan säga ifrån i sådana här fallundrar jag vem som ska göra det.Alldeles , , var jag över tillNew och tittade på deras verksamhet. StadenNew har tre blodhundar i sitt hundstall. Av enren tillfällighet var det ett skarpt spår när jag ochFredrik var där. Det var en senildementperson som hade försvunnit . Spåret slutade på en tunnelba-neperrong. Vi hittade inte tanten där, men man hittadehenne ett par hållplatser längre fram. Det vi visste varåt vilket håll hon hade åkt. Det var en utmärkt upp-lysning att för det första veta att tanten hade åkt tun-nelbana och för det andra åt vilket håll hon hade åkt.Det är den typen av informationer som är bra. Det var35 grader varmt vid det här tillfället, och det varmånga timmar senare.De resultaten har inte svensk polis någonstans.Precis på väg hem, och det har jag skrivit om i motio-nen, får jag veta att 90 poliser hade letat efter en ut-vecklingsstörd pojke i . En av dessapoliser var dessutom ordförande i lustigt nog. Man hade naturligtvis inteanvänt sina kunskaper, utan i stället var också dennapojke hittad trots polisens insatser.Herr talman! Jag tänker inte yrka något här i dag.Jag vill bara uppmana utskottets ledamöter att i sam-band med nästa motionsbehandling se lite positivarepå det här och försöka bli lite moderna. Ta till er nyteknik! Det är inte fråga om val av exakt metod, utandet är fråga om att man ska våga och kunna pröva detsom är nytt.I detta anförande instämde ().Anf. 70 ():Herr talman! Jag vill börja med att instämma iJan-Evert Råhdströms anförande. Det var en gemen-sam motion från honom och mig om ljuddämpare. Vihade också ytterligare en motion, som handlade omgamla vapen.Det är ju så att vid /2000 antogs enny vapenlag. Den har i flera avseenden givit mindregoda effekter enligt min mening.Sedan den nya vapenlagstiftningen togs i bruk hardet blivit svårt för hembygdsföreningar och andrainnehavare av gamla vapen att behålla sina klenoder.En hembygdsförening som ansöker om vapenlicensför ett vapen med kulturellt värde får som regel av-slag på sin ansökan. måsteerhålla statsbidrag eller stå under till-syn för att kunna erhålla vapenlicens. Jag anser att detär orimligt att behålla kopplingen mellan statsbidragoch lämplighet som vapenförvarare.Det finns både små hembygdsföreningar och pri-vatpersoner som är innehavare av gamla vapen medstort affektionsvärde och stort kulturhistoriskt värdesom nu i praktiken inte har något annat val än attförstöra vapnen. I Pengsjö i , där jag bor,finns en stor privat samling med bruksföremål, Peng-sjö nybyggarmuseum. Bland föremålen finns även etthundratal licenspliktiga vapen. Dessa kan de alltsåinte ha kvar längre.I norra finns jakt- ochfiskemuseum, där många ideella krafter lägger nedmycket arbete. Eftersom de har som sin uppgift attbevaka den jaktliga historien innebär dagens regler ettadministrativt krångel.Situationen är att vissa vapen som enskilda villskänka till museet helt enkelt inte kan omhändertas.De har affektionsvärde och ett stortkänslomässigt värde för den som vill att dessa gamlavapen ska bevaras. Det är kanske farfars gamla bössasom man minns att han bar då man var ute och jagademed honom som barn.Den nya vapenlagen är därför förödande för och för jakt-och fiskemuseum, liksom för många andra små byg-demuseer runtom i vårt land. En annan konsekvens avden nya lagstiftningen är att vi inte kom-mer att kunna bevara vapen från den tidsepok vi justnu lever i - och framåt. De kommerinte att finnas kvar eftersom alla vapen som inte fyllerkraven som godkänt jakt- eller tävlingsvapen i prakti-ken måste göras varaktigt obrukbara.Jag anser att möjligheten till godtagbar förvaringbör vara avgörande för huruvida vapen utan egentligtbruksvärde ska få innehas i samlarsyfte, även omantalet användbara vapen i samlingen därmed över-stiger stipulerat antal jaktvapen. Jag vet att det var endiskussion om detta då beslutet togs, men jag anseratt det är fel. visar det sig att hembygdsföreningaroch andra får problem, och det understryker detta.När det gäller ideella föreningar anser jag att sammaregler bör gälla, det vill säga att möjligheterna tillgodtagbar förvaring ska vara avgörande för innehav.Herr talman! Det finns självklart en oro för attkriminella på ett otillbörligt sätt ska få tag på ochbruka vapen, men det är befängt att tro att man skullegöra sig alltför stort besvär för att få tag på gamlareliker när den illegala marknaden svämmar över avmer effektiva vapen. ställningsta-gande är därför enligt min mening ett utslag mera avokunskap än av viljan att fatta riktiga och bra beslut.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 10 §. )8 § Internationella freds- och hjälpinsatserFöredrogsutrikesutskottets betänkande 2002/03:UU5Internationella freds- och hjälpinsatser (förs.2001/02:RR17).Anf. 71 ():Herr talman! Jag börjar med att yrka bifall till re-servation 1 i utrikesutskottets betänkande nr 5.Det är nu hög tid att lämna de vackra orden i hög-tidstalen och i stället visa engagemang och verkligsolidaritet. Det är alltså dags för skärpning. Man kanfråga sig: Är herre över verkligheten, ellerär verkligheten herre över ? Man kan frågasig: Är majoriteten beredd på att verklig solidaritetnär det gäller freds- och hjälpinsatser kommer att fåbudgetkonsekvenser?För mig är det alldeles obegripligt att Socialde-mokraterna här i för det första inte vill hakontroll över vilka pengar som används till vad, ochför det andra inte vill medverka till att analysera vilkaresursbehov som föreligger. I stället förefaller detmesta av freds- och hjälpinsatserna ske i något slagsbudget-ad hoc. Vill verkligen inte Socialdemokrater-na att de svenska freds- och hjälpinsatserna ska varaannat än skådebröd för hemmabruk vid ett eller annatsolidaritetstal? Var finns den verkliga solidariteten?Det handlar om solidaritet med människor i nöd,solidaritet med människor i krig och solidaritet medmänniskor på flykt. För att åstadkomma denna verk-liga solidaritet måste man dels i budgeten tillföra merpengar och inte mindre, dels organisera verksamhetenså att det blir möjligt att se vilka pengar som användstill vad.Herr talman! Freds- och hjälpinsatser får aldrig blilidande genom att de blir teknik för att i smyg minskaförsvarsbudgeten. Dessutom innebär denna skummabudgetteknik att framförhållning och planering inomden ordinarie förbandsverksamheten undermineras.Hur ska till exempel ÖB:s tankar som vi hörde om pånyheterna - nu låter det i och för sig lite tvek-samt, men ändå - att använda värnpliktiga i terrorist-bekämpning kunna genomföras om man inte vet vilkaplaneringsförutsättningar som råder?Herr talman! Det måste vara bättre att öppet, ärligtoch tydligt utan smussel här i ställa olikabudgetposter mot varandra och göra en medveten istället för en omedveten prioritering. Smusslet ledertill suboptimering och dåligt utnyttjande av tillgängli-ga pengar.Vi står snart inför ett nytt beslut om en fredsstyr-ka. Där har vi visserli-gen varit förut, men det var väldigt länge sedan.Dessvärre kommer beslutet som vanligt att tas utannågon totalbild av kostnader, ansvar och effekter.Herr talman! Glappet mellan högtidstal och verk-lighet måste slutas. Jag tycker att vi här tillsammansskulle kunna flytta makten åter till . Detgörs enklast genom att rösta för reservation 1. Rege-ringen borde åläggas att till oss här i redo-visa alla aktuella freds- och hjälpinsatser. Först där-efter blir det möjligt att återföra makten dit den hörhemma - till denna kammare.Anf. 72 ():Herr talman! revisorer har lämnat för-slag till hur våra internationella freds- och hjälpinsat-ser kan bli bättre. Förslagen berör beslutsprocesser,redovisning av insatser, resultatanalys samt rekryte-ring.