prot · GQ0995 · 2003-04-29 00:00:00 — Uttransporternamed färdiga bilar är ca 50 lastbilar per dag där i prin-cip alla kör på 45:an från till Göteborg.Det ger totalt 200 tunga fordon på riks-väg 45 för , och det kommer förhoppningsvisinte att bli färre när konjunkturen vänder.Herr talman! Som jag nämnde tidigare är det inteså att står och faller med 45:an. Men sysselsätt-ningen vid verksamheten i gör det. Det ärbara ett av skälen till att det är angeläget med utbygg-naden av 45:an och att dubbelspåret på Norge-Vänern-länken byggs ut. Förstår statsrådet att detbrådskar?Anf. 11 ():Herr talman! Det hör ju till god ton i den här salenatt man ska tacka för svaret. Även om jag tycker attdet gör mig mer besviken än vad jag hade väntat migska jag naturligtvis också tacka för svaret. Jag hadekanske väntat mig en större förståelse för den pro-blematik som ligger i det här. Inte minst det faktumatt vi är så många som interpellerar statsrådet visardet.I nästan 50 år har vägen E 6 genom Bohuslänstötts och blötts. Man har ställt ut löften till förbätt-ringar. Förhoppningar har väckts och släckts. 1998meddelade regeringen att vägen skulle vara klar 2007.För tre år sedan backade regeringen något och med-delade att allt i varje fall ska vara igångsatt . Nuär vägen från Torp till klar, men sedandå? Den som gav ut de här löftena var naturligtvisBjörn . Men eftersom regeringen i desshelhet är ansvarig för de beslut som fattas är statsrå-det ansvarig också för det beslutet. Och detvar ett löfte. Det var inte en målsättning eller någotannat trams, utan det var faktiskt ett löfte.Vägen ser bitvis ut att ha en sträckning och enförläggning som kunde passa när man drog kreaturfrån den ena ängen till den andra eller när man medhäst och vagn färdades mellan kustsamhällena. Mendet är en vi talar om, ministern! Med da-gens trafikströmmar är vägen farlig, bokstavligenlivsfarlig. När mina barn åker på den här vägen har deorder att så fort de har kommit fram ringa och tala omatt de är framme. Jag har aldrig åkt på den härvägen - åt något håll - utan att mötas aveller bli omkörd av en ambulans. Det finns oftast ingamitträcken. Det finns oftast inga avkörningsramper.Det finns en mängd hårnålskurvor. Hastigheten väx-lar oavbrutet. Ministern vet säkert att sådant är farligt.Det är inte bara hastigheten som växlar oavbrutet.Också vägstandarden och beläggningen växlar oav-brutet.Någonting som inte växlar utan ständigt ökar ärden tunga trafiken. Den har dubblerats . förekommer det traktorer och hö-lass på den här vägen, på denna kostig - som intebara jag kallar den. Jag var i till-sammans med herr talman och träffade kolleger frånalla de nordiska länderna. När jag sade att jag var frånBohuslän var det flera stycken som sade: Jaså, det ärdär ni har "den där vägen". Ja, det är där vi har dendär vägen.Undersökningar av de redan utbyggda delarna avEuropaväg 6, till exempel mellan och Ud-devall, visar att trafikolyckorna minskar till en fjärde-del på de vägar som är utbyggda jämfört med devägar som inte är utbyggda. På den vägen, som alltsåhar varit motorväg i ett ganska stort antal år, har detinte förekommit en enda dödsolycka.Norra och är utflyttningsom-råden med svagt utbyggt näringsliv. har invånarantalet minskat med tusen perso-ner i det här området, och det minskar alltfort. Möj-ligheten för ungdomar att efter utbildning stanna kvarpå hemorten och verka och få jobb är alltför liten.Näringslivets högsta önskan när det gäller möjligheteratt växa och utvecklas är tveklöst en utbyggd motor-väg. Avvecklingen av näringslivet i norra i går dessvärre fort. Därför är det nöd-vändigt att bygga ut . Att till är fullkomligt oacceptabelt. Vilket svar villstatsrådet ge de ungdomar som gärna skulle vilja varakvar och det näringsliv som vill utvecklas i det härområdet?Anf. 12 ():Herr talman! Jag ska tacka för svaret även om jagockså tycker att det är intetsägande och till intet för-pliktande. I svaret konstaterar infrastrukturministerUlrica att all infrastruktur är viktig för nä-ringslivets utveckling och för enskilda människorsförutsättningar att bo och leva överallt. Den insiktendelar jag givetvis från djupet av mitt hjärta. Proble-met är att verkligheten när det gäller vägnätet i Sjuhä-rad, som jag kommer ifrån, och intemotsvarar ministerns insiktsfulla konstaterande.Bakom resonemanget om en dålig vägstandarddöljer sig många ting. Det handlar om utrycknings-fordonet som förlorar viktiga minuter i en pressadsituation, skolbussen som blir inställd på grund av attgrusvägen bitvis försvinner vissa tider , tim-merexportören som förlorar en kund på grund av atthan inte kan möta dagens just-in-time-krav och per-sonal som avstår från att ta det erbjudna jobbet pågrund av dåliga pendlingsmöjligheter.Herr talman! Näringslivsrepresentanter och före-tagarorganisationer har lyft fram just de tillväxthäm-mande aspekter som är en följd av det undermåligavägnätet. Bristerna är mycket tydliga i helavästra , inte minst i . Näringslivetstillväxt behövs faktiskt för att statens finanser ska måbra och för att ska ta de välbehövliga stegenuppåt i den internationella välståndsligan. Tillväxtenbehövs också för att vi ska kunna finansiera den ge-mensamma sektorn, som vi alla tycker är så viktig.Uteblivna satsningar, herr talman, innebär en fortsattekonomisk kräftgång för nationen Sverige.Som jag har varit inne på skapar dåligavägar svårigheter för företagens transporter, menockså problem med företagens kompetensförsörjning.I , som fortfarande arbetar i en om-ställningsfas efter att den producerande textilindustrintappade 20 000 arbetstillfällen inom blott ett decenni-um, lider näringslivet av dålig standard på vägnätetbåde på mindre och större vägar, som riksvägarna 40,27 och 41. börjar byggnationen av riksväg 40genom att Kyllaredsmotet strax utanför pro-jekteras.För att bygga det här motet har och Ulrice-hamns kommuner lånat upp drygt 100 miljoner kro-nor, och betalar ränta fördessa lån. De här lånen har man inte tagit för att mantycker att det är rätt och riktigt utan för att man äroerhört pressad av trafiksäkerhetsskäl och tillväxtskälatt vidta denna åtgärd. Men det är ju de facto, somvanligt, en övervältring av ansvar och kostnader påkommunerna, i detta fall och Ulricehamn.Sammantaget borde investeringar i vägar vara eninvestering i tillväxt och utveckling för Västra Göta-land och där vinstpotentialen för oss alla ärutomordentligt stor.Herr talman! säger att hon intekan ge några svar om specifika objekt eftersomremissbehandlingen pågår. Jag kan ha en viss förstå-else för det resonemanget, och jag hade haft ännu merförståelse för det om vi diskuterade en medelsramsom var i närheten av det som behövs för Sverigesvägutbyggnad. har planeringsprocessen frånVägverkets sida genomgående inneburit senarelägg-ningar. Halva sträckan av mellan Boråsoch finns med i planperioden fram till2015. Halva sträckan finns med i slutet av perioden.Utan att lova någonting, , är detinte hög tid att och får en mo-torvägsförbindelse och att man därmed lever upp tilldet beslut om utbyggnad av som fattadesför ?Anf. 13 ():Herr talman! Som boende i i all-mänhet och i synnerhet har vi naturligtvistagit del av den infrastrukturdiskussion som har varit iVästsverige. Man kan konstatera att svaret på dagensinterpellationer stämmer bra överens med de svar vihar fått i frågestunder och annat. Statsrådet har varitväldigt tydlig på den punkten.Om man accepterar att det inte går att ge någrakonkreta löften, vilket man tydligen inte kan göratrots tidigare beslut och utfästelser, borde man ändåkunna diskutera principer. Då kan man diskuteraprincipen om redan fattade beslut. Beredningsgrup-pen för regional utveckling i hargjort ett förslag till remissvar som regionfullmäktigeska behandla . Där skriver man: harbeslutat att resterande delar av genom Bohuslänska byggas ut till 2007. Vi förutsätter att detta beslutverkställs. Särskild finansiering kan bli aktuell.På de lokala och regionala planen utgår man na-turligtvis ifrån att de fattade besluten gäller. Denplanering som har skett, både av enskilda personeroch kommuner längs sträckningen, har utgått fråndetta. E 6 är ett bra exempel på detta eftersom manhar gjort så pass tydliga utfästelser kring den. Den harvarit uppe till diskussion så . Vi harkunnat se det i riksdagsbehandlingar och annat, ochäven när man har varit med på plats i . År2007 har nämnts så många gånger.Nu känner man att det är stor risk att hela det härresonemanget ställs på ända. Det stora problemet ärju, som var inne på, volymen på in-frastruktursatsningarna och hur mycket pengar mankan satsa på detta. Det är inte så, som sades i en tidi-gare interpellationsdebatt, att man ska ta pengar frånandra saker, utan det här är ju en tillväxtbefrämjandeinsats.Av trafikutskottets behandling av detta tidigare iår har det framgått att regeringen har varit väldigttveksam när det gäller alternativa finansieringar ochdå främst PPP. Man har sagt att det möjligen kan varanågonting för framtiden. Jag undrar varför man är såtveksam. Det kan finnas en viss logik i det somnämndes förut att man då intecknar framtida utrymmeför beslut. Men jag tror ändå att man måste ha modatt fatta de långsiktiga besluten när det gäller in-frastrukturen. fattade manbeslut om stambanejärnvägsnätet. Det var oerhördasummor för som man då satsade, menman trodde på att de skulle ge den tillväxt de gav.Det blir som ett moment 22 här. Den infrastruktursom vi ska satsa pengar på ska ge den tillväxt i de härregionerna som ska betala den infrastruktur som viinte har. förolyckas och skadas männi-skor på vägen, som några har tagit upp. Mankommer inte fram. Näringslivet satsar inte i områdetoch så vidare. Jag behöver inte upprepa alla de kändaargumenten.Det skulle vara trevligt om statsrådet kunde kom-mentera varför man känner sådan tveksamhet tilldetta när man ändå satsar på långsiktigt tillväxtbe-främjande åtgärder. Det handlar ju inte om avgiftsfi-nansieringen precis. Staten kan ta ansvar för detta såatt det inte är bundet till projektet, som det är när detgäller Öresundsbron.För att rätt ska vara rätt kan jag säga att norra kommuner, och , har ökatsin befolkning , men det har inte medvägen att göra.Anf. 14 ():Herr talman! Även om infrastrukturministern intekan utlova något upplevs det ändå som en stor mani-festation här när så många från Västsverigepekar på ett stort problem. Jag vill stryka under detsom föregående talare har fört fram om olika vägav-snitt, men jag vill ändå lyfta fram ett speciellt vägav-snitt här . Det är väg 45 som nämnt.Vi i prioriterar denna väg i vår parti-motion. Vi yrkar till och med att 45:an ska bli enEuropaväg. Det gör vi på grund av två viktiga orsa-ker. Den ena är den stora olycksfrekvens som framförallt finns mellan och , men 45:angår ju också vidare. Det är ett extremt farligt vägav-snitt på . Vi hörde tidigare att man ofta seratt olyckor har hänt när man åker den vägen.Den andra viktiga orsaken som gör att Folkpartietlyfter fram väg 45 handlar om företagsamheten. Detär ganska många företag utefter vägen som är bero-ende av en väl fungerande infrastruktur. Vi har fram-för allt hört bilföretag nämnas, och har nämntsspeciellt. Det handlar om kompetent personal som skalockas och ges möjlighet att pendla till Trollhättan.Därför vill jag än en gång understryka det som harsagts om att det är extremt viktigt att till sig de här synpunkterna inför beslutet fram-över.Anf. 15 ():Herr talman! Det som jag tänker säga nu har sagtsmånga gånger i den här salen. För att få den väl-färd vi vill ha med en bra skola, vård och omsorggäller det inte bara att fördela den kaka vi har i dag.Vi måste ha en större kaka, det vill säga vi måste hatillväxt, och då behövs ett bra företagsklimat. För attfå ett bättre företagsklimat är det inte bara villkorenför företagande med enklare regler och förändradeskatter som behövs. Det måste också vara enkelt attkomma till företagen vare sig det är fråga om godseller personer. För att öka den kaka vi ska fördelamåste vi alltså ha framkomliga vägar och järnvägar.Regeringen tycks inte ha insett detta. Den infrastruk-turpolitik som har förts har varit bristfällig.Jag kan ha en viss förståelse för att statsrådet intevill diskutera enskilda vägar. Statsrådets företrädareBjörn kanske gjorde det i alldeles för storutsträckning eftersom han lovade runt och höll tunt.Ingenting har hänt. Beslut och investeringar har skju-tits upp. Det man borde diskutera är regeringens viljaatt satsa på infrastruktur, och då gäller det både vägaroch järnvägar.I vårpropositionen sänks anslaget till vägar ytter-ligare utan vidare motivering annat än att det intefinns pengar. I vårpropositionen står också mångavackra ord om tillväxt. Statsrådet säger själv i re-missvaret att infrastrukturen är viktig för tillväxten.Men hur följer regeringen upp alla dessa vackra ord ipraktiken? Eller stannar det bara vid tomma ord? Närdet gäller att satsa på en enskild järnväg var regering-en snar att gå ett av stödpartierna till mötes. Då vardet lätt att föregripa infrastrukturplanen som ju ocksåinnefattar järnvägar. Men det borde vara än mer vik-tigt att diskutera hur tillväxten ska ske i olika regio-ner.Herr talman! är en tillväxtregionmed 1,5 miljoner invånare. För att hela regionen skaväxa behövs en bra infrastruktur över hela regionen,och det gäller både små och stora vägar och järnvä-gar.Herr talman! Jag vill ändå ta upp det område somligger mig närmast. Precis som sade fören stund sedan är med en bygd med många små och medelstoraföretag, men vägnätet är bristfälligt. Det gäller bådede större och de mindre vägarna. För att få tillväxt iden här bygden behövs det en satsning på vägarna.För några år sedan blev hela sträckan som en del av klar som motorväg,och blev också helasträckan utbyggd till motor-väg. Det blev en betydande skillnad i trafikintensite-ten efter att sträckan blivit utbyggd. Trots att detsaknas motorväg, och trots att dennavägsträcka är kurvig och backig och inte alls lämpadför denna intensiva och tunga trafik har vägen bliviten genomfartsväg till , förutom att dennaturligtvis är och måste vara den lokala pulsådern.Vägen är olycksdrabbad, och framkomligheten ärfortfarande dålig. Jag anser att man, redan när manfattade beslut om att bygga motorväg mellan Boråsoch , borde ha insett att man måste ta stegetfullt ut och fortsätta motorvägen ända till Jönköping.Herr talman! Det är många vägar och järnvägarsom ska dela på pengarna. Regeringen måste sättaned foten om tala om man vill ha en tillväxt i landet.Då kan man inte skära ned anslaget som man gör.Man måste titta på alternativa former. Tänker statsrå-det sätta fart och medverka till detta så att vi fårframkomliga vägar i och i VästraGötaland för att tillväxten i den delen av landet skastimuleras?Anf. 16 ():Herr talman! Jag kände ett behov av att gå in i denhär debatten. Vi har hört företrädare från Västra Gö-talandsregionen. Jag vill inte bli en företrädare förVärmland. Jag vill bli en företrädare för hela riksväg45, som går genom i princip hela vårt land.Alla vägar bär till , heter det. Men här skullevi kunna få en möjlighet när det gäller 45:an. Detfinns en genom som går från Itali-en upp till som heter E 45, men där slutarden. Där blir den döpt till riksväg 45.Vi hade äran att ha , som är chef förEU:s TEN-projekt, i häromsistens. Han såg45:an som en förlängning av och ett viktigt projektför dagens TEN-struktur i vårt land. Det blir en direktfråga till ministern, som inte är avhängig av in-frastrukturpropositionen: Tycker näringsministern, ilikhet med , att 45:an skulle kunna vara ettkomplement till den nordiska triangeln och läggas in iTEN-projektet?E 45:an, som jag sade tidigare, som går från Itali-en till skulle kunna bli längstaEuropaväg om den kunde få gå upp till Karesuando.Jag ställer min andra fråga till ministern. Jag vill intepressa ministern till ett ställningstagande som kanmedföra svårigheter framöver, utan jag ska försökaformulera mig någorlunda vänligt. Ser infrastruktur-ministern en möjlighet att studera noggrant möjlig-heterna till att skulle vilja anmäla45:an till att bli en ? Det är ändå Sverigesregering som måste ta det initiativet för att det skakunna behandlas på Europanivå. Om vi finge dettaskulle det inte längre heta bara att alla vägar bär tillRom. Då kunde man vända på det hela och säga att debär till Karesuando.Anf. 17 ():Herr talman! När jag såg att alla dessa borgerligakamrater gick ned och bänkade sig tänkte jag att vimåste ändra på det här. Vi kan inte ha det på det härsättet i den här kammaren. Man kan ju tro att vi harfallit ifrån. Men det har vi naturligtvis inte.Jag vill börja med att kommentera vad Jan-Evertsade. Visst är det möjligt: Visst kan man diskutera attgöra 45:an till ett TEN-projekt. Det är väl inget i sigsom hindrar det. Problemet är att vi ändå ska betala95 % av kostnaden för att göra dessa förbättringarden vägen. Vi har ett annat TEN-projekt som jag förmin del tycker är mycket mer angeläget och somnågon också talade om här, nämligen E 20, som är endel av TEN-projekten och som jag tycker att vi bordebygga ut på ett bättre sätt i så fall.Jag har stor förståelse för alla er från Västsverigesom vill tala för er region och för att förbättra in-frastrukturen. är det någonting i er argu-mentation som fattas. Man gav exempel på vad somhade gjorts. Bland annat nämnde man den delen somgick från till , som byggdes utfullt till motorväg . Har de södradelarna av fått en bättre tillväxt för byggde ut den här vägen? Nej, tyvärr är det noginte så. Det är fortfarande en avfolkningsbygd i allrahögsta grad. Jag vill påstå att det finns en övertro påatt en bättre infrastruktur skulle vara den enda möj-ligheten att kunna få en bättre tillväxt. Det argumen-tet håller inte riktigt.Jag skulle också vilja säga att det här, som alltidannars, handlar om att man måste fördela pengarmellan olika regioner och mellan olika intressen. Detär de svåra, besvärliga, ibland väldigt jobbiga beslu-ten då man måste säga att man ska satsa på ett visstprojekt, men att pengarna tyvärr inte räcker till ettannat. Det här problemet står alla beslutsfattare i denhär kammaren inför, och det kommer vi alltid attgöra. Det här har en lång historia. Jag skulle kunna gåtillbaka till vad man i första hand har dragit in påvarje gång man har haft ekonomisk kris i det härlandet. Ja, det är inte svårt att se: Det har varit in-frastrukturen och underhåll av infrastrukturen. Därförär vi där vi är . Det har vi genom våra rege-ringsinnehav gjort, och det har ni genom era rege-ringsinnehav gjort. Vi har faktiskt hjälpt till med dettaallihop i den här kammaren, och det kan vi aldrigsvära oss fria ifrån.Nu handlar det om att gå vidare. Det vi försökergöra nu från den majoritet som vi i Socialdemokra-terna har tillsammans med och Vänster-partiet är att börja om. Då säger vi: Det är de härramarna som gäller. De myndigheter och verk somhar ansvar för det här har att göra ett förslag. Sedanska det behandlas. Det har varit en väldig debatt omdet här. Om ni inte har hört den debatten kan jag sägaatt alla regioner i hela lägger fram ungefärsamma argument som dem som ni lägger fram vadgäller tillväxten och förutsättningarna för att just erbygd ska överleva. Jag skulle kunna prata om minbygd, där jag verkar och lever. Det ska jag avstå ifråni den här debatten. Det viktiga tycker jag är att helaSverige har en möjlighet att hjälpligt kunna klara sig,därför att man kommer aldrig att kunna uppnå att allaregioner blir tillfredsställda. Här måste vi hitta ett sättsom gör att de flesta regioner får någonting för att viska kunna lösa en del av de problemen.Anf. 18 Statsrådet ():Herr talman! är det nog ändå så att riksda-gen tycker att regeringen ska följa de beslut somriksdagen själv har tagit, fast har flera av er härönskat att jag skulle ha ignorerat beslutom i vilken tågordning vi nu ska fatta beslut om denationella planerna. Det överraskar mig en del. ärjag trogen beslut. Jag har valt att följa detoch inte lägga mig i det remissförfarande som pågår.Det betyder inte att jag inte ser, att jag inte tar intryckav och att jag inte heller hör vad ni har sagt och vadandra företrädare har sagt när jag har varit ute ochrest och träffat politiker lokalt och regionalt och före-trädare för näringslivet. Jag tycker att ni alla på ettbra sätt har beskrivit hur viktig olika delar av in-frastrukturen är för . Det skulle hakunnat vara överförbart till andra delar av vårt land.Det råder inget tvivel om det.I dag finns det en plan som det fattades beslut om1998. Den planen gäller. i vårt land breddarman vägar, sätter upp vajerräcken och drar fram nyasträckor. Det låter lite grann i debatten som att viinget nu gör därför att vi snart ska fatta beslut om enny plan. Det är inte sant. Den plan som gäller nugäller . Vi bygger vägar och läggerasfalt . Men parallellt med att det finns enplan som gäller, där det till exempel står att E 6ska vara klar , ska vi också diskutera hur den nyaplanen ska se ut, hur vi ska fördela de drygt 360 mil-jarder som har fattat beslut om på nya vä-gar, gamla vägar och järnvägar.Det här är en grannlaga balansgång att gå. Det ärpositivt att det finns mängder av synpunkter och idéerlokalt och regionalt. Jag välkomnar att så många ärberedda att hjälpa till med att prioritera. Remissarbe-tet förutsätter att man orkar vara med och prioritera.När jag har tagit emot planerna frånBanverket och kommer vi att sätta av tidför att alla län, tillsammans med företrädare frånkommuner, näringslivsorganisationer och högskolor,ska ha en chans att lämna över sina synpunkter munt-ligt. Jag har gjort ett undantag, och det gäller VästraGötaland. Där har jag lovat att själv komma ned istället för att representanter för alla kommuner skakomma hit. Jag kommer ned , och sedan har visamma typ av diskussion utifrån de prioriteringar somni vill rekommendera regeringen att fatta beslut om.Alla vägar och järnvägar är viktiga. Jag har självrest utmed och träffat företrädare för bilin-dustrin. Det är talande när man beskriver en flyttningav positionerna från den plan som gäller nu till denplan som är ute på remiss - om nybyggnationen skulle skjutas fram i tiden -eftersom det innebär att bygget har skjutits tre motor-generationer bort för den typ av verksamhet sombedrivs av . Det är klart att det här spelar en rollför de beslut som Volvos ledning ska fatta om ut-veckling och framtid. ((): . )Förlåt, ! Tack, !Ju bättre vi kan vara på att koppla infrastruktur-planerna också till ett tillväxtperspektiv, ju bättre gårdet för vårt land. Det är inte alltid enkelt. För ett landsom till lever på export - som vi faktiskt gör -räcker det inte med att vara hyggligt bra på logistikeller infrastruktur, utan vi måste vara väldigt bra föratt kunna korta de avstånd som våra marknader ochföretag har gentemot resten av världen. gör vien del andra infrastrukturinvesteringar i Västra Göta-land för att markera det logistiska tänkandet i in-frastrukturen. Där är Hamn ett lysandeexempel på att staten har gått in och tagit mycketstörre ansvar för den hamnen än för någon annankommunal hamn. Det är ingen tillfällighet.Anf. 19 ():Herr talman! Först vänder jag mig till BörjeVestlund. Det kan kännas lite kymigt att det är såmånga här från den borgerliga sidan, men vi har defacto vår minister här, och det är henne vi ska riktavår uppmärksamhet mot. Du sade att ramarna gäller,men de ändras både vår och höst. Dem kan vi inte litapå.Nu vänder jag mig till ministern. Vi har och Norge-Väner-länken tidigare. hade planerat dubbelspårsutbyggnaden redantidigare men har senarelagt den eftersom det intefinns några pengar till . Arbetet måste skesamtidigt på grund av skredrisken i . Därförmåste man koppla ihop arbetet och pengarna.Förra veckan åkte jag till med bil . Jag kunde konstatera att på en sträcka av20 kilometer fanns det nio trafikljus. Det är ett tra-fikljus varannan kilometer - där det går så mångalastbilar . Det är inte acceptabelt. Dagenefter åkte jag tåg till och tillbaka. Jag åkte tågfrån till . De tog55 minuter. Det var enligt tidtabell.