prot · GQ0980 · 2003-03-27 00:00:00 — Fort-farande hoppas vi att skolministern och majoritetentar sitt förnuft till fånga och låter barnen och föräld-rarna själva bestämma vilken skola barnen ska gå i.Staten kan inte veta vad som är bäst för varje enskiltbarn. Det finns en reservation som redanhar yrkat bifall till, så därför har jag inget yrkande pådenna punkt.Slutligen, fru talman, arbetar vi också på att blin-da och synskadade barn med multifunktionshinderska få möjlighet till bra studier efter . Vivill nämligen inrätta ett nytt riksgymnasium för dessabarn. Bakgrunden är att vi anser att alla ungdomar harrätt att kunna gå vidare i sin utbildning och att ut-vecklas i sin egen takt, oavsett ålder och funktions-hinder.Givetvis står jag bakom alla våra reservationeroch stöder dem men för tids vinnande yrkar jag, somsagt, bifall endast till reservation 4.Anf. 217 ():Fru talman! Det betänkande som vi nu har att be-handla innehåller 48 motionsyrkanden från den all-männa motionstiden . De flesta är väl kända kravoch ställningstagande. Som ny i de här sammanhang-en har jag tittat tillbaka och upptäckt att det mesta harvarit uppe till debatt tidigare. Men jag har ocksåupptäckt att ingen av dagens debattörer nämnde förraårets debatt om elever med funktionshandikapp, så viv får väl ta nya tag.Det handlar bland annat om den kommunala sko-lans kvalitet för barn med funktionshinder, särskolansom egen skolform, upphävande av beslut att av-veckla vissa specialskolor, funktionshindrade eleversrätt att välja skola, statlig garanterad och finansieradindividuell skolpeng för elever med funktionshinder.Mycket av majoritetens ställningstagande byggerpå pågående utredning om särskolan och särvux, detnyligen lämnade utredningsförslaget - skollag förkvalitet och likvärdighet - visstidsutbildning vidstatliga resurscenter samt tidigare ställningstaganden iriksdagen.Men det finns vissa ställningstaganden som jagskulle vilja föra fram.Moderaterna tar bland annat upp frågan om att ut-reda den kommunala skolans kvalitet när det gällerbarn med funktionshinder. Specialpedagogiska insti-tutet fick i uppdrag av regeringen att kart-lägga och analysera kommunernas förutsättningar, attordna undervisning för elever med synskada ochytterligare funktionshinder samt tal- och språkstördaelever.Institutet redovisade uppdraget den 17 december2002, och man kom bland annat fram till att:· Det finns flera goda exempel på utbildning av högkvalitet, men att skolsituationen varierar mellankommunerna.· Det finns en medvetenhet och ett intresse att ut-veckla utbildningen.· Det finns ett behov av insatser från i form av stöd.Socialstyrelsen har fått ett regeringsuppdrag därman ska kartlägga på vilket sätt landstingens barn-och ungdomshabiliteringar är tillgängliga för barnoch ungdomar med olika funktionshinder i olikaåldrar. Uppdraget ska redovisas , ochUtbildningsdepartementet vill avvakta resultatet avdetta regeringsuppdrag innan man tar ställning tilleventuella åtgärder med anledning av Specialpedago-giska institutets redovisning.Folkpartiet tar upp frågan att man ska förbättrastödet till hörselskadade elever. Man anser att for-merna för finansiering av utbildningen för hörselska-dade är mycket ojämnt fördelade över landet.Det är viktigt att påpeka att ifall barn inte kan gå igrundskolan eller särskolan därför att de är döva ellerhörselskadade ska de tas emot i specialskolan. Hem-kommunen ska då betala en viss ersättning till staten.Kan eleven gå i eller särskolan är kom-munen skyldig att se till att den döva eller hörselska-dade får undervisning med utbildade lärare.Det är också viktigt att påpeka att det under de se-naste åren gjorts en satsning på att utbilda lärare i justspecialpedagogik samt att Specialpedagogiska insti-tutet disponerar drygt 100 miljoner för bidrag tillkommunerna som bland annat är till för regionalautbildningsinsatser för elever med funktionshinder.Moderaterna, tagit upp i motioner besluten att avveckla special-skolor som i och iSigtuna. Omprövning av denna fråga har återkom-mande behandlats av . beslu-tades om en successiv avveckling av de fasta skolde-larna vid de statliga riksskolorna ochHällsboskolan och en samtidig utbyggnad av resur-scenterverksamheten vid skolorna.Det är viktigt att påpeka att dessa specialskolorinte är avvecklade, utan det är tillsvidareplaceringsom har övergått till visstidsplacering. Specialskolor-nas stora kompetens finns kvar, och den kan genomdetta komma fler barn till godo . Det harhelt klart skett en utveckling genom att man har byggtut resurscenterverksamheten vid skolorna.Syftet med visstidsutbildning vid skolorna är atteleverna ska på kunna återvända till sinhemskola och få en fullgod utbildning nära hemmet.Det är viktigt för alla att ha rätt till familj och vänner,vilket man bör eftersträva i så stor utsträckning sommöjligt.Frågan om omprövning av nämnda beslut har somsagt vid återkommande tillfällen behandlats av riks-dagen, senast i utskottets budgetbetänkande hösten2002. Vi finner inte heller att detfinns något skäl att ändra på vårt ställningstagande,inte minst med tanke på den pågående utvecklingenav verksamheten vid resurscentren.Moderaterna tar återigen upp frågan om ett nyttfinansiellt system som ska tillförsäkra funktionshind-rade elevers rätt att välja skola, det vill säga skol-pengen. Även i det här fallet handlar det om motion-syrkanden som har avslagits av såväl underförra mandatperioden som under hösten 2002.Vi har ingen annan uppfattning nu mot tidigare.En nationell skolpeng ger inte de grundläggandeförutsättningarna för att kraven på en likvärdig skolaav hög kvalitet ska kunna uppfyllas.Vår ståndpunkt som socialdemokrater är barnensbästa och alla barns rätt till en utbildning av bra kva-litet. Att schablonmässigt fördela ut en skolpeng ärinte tillräckligt för den flexibilitet som är nödvändigför att skolan ska kunna bli likvärdig.En annan viktig sak när det gäller funktionshind-rades rätt är den handikappolitiska principen, det villsäga att barn och ungdomar med funktionshinder sålångt som möjligt ska erbjudas anpassad utbildning isin hemkommun och därmed ha rätt och möjighet attbo hemma med sina föräldrar. Detta har inte minst ettstort och starkt stöd i handikapprörelsen.När det gäller frågan om elever i särskolan till-satte regeringen en parlamentarisk kom-mitté för att se över utbildningen för barn, ungdomaroch vuxna med utvecklingsstörning, Carlbeckkom-mittén. Uppdraget ska slutredovisas ,och ett delbetänkande har lämnats i dag.Det finns några motioner om att särskolan skafinnas kvar som egen skolform. Tanken var att kom-mittén skulle arbeta med två parallella alternativ,nämligen att särskolan och särvux kvarstår alternativtupphör som egen skolform. har kommittén somsagt fått nya direktiv, och man ska inte utreda ifallsärskolan ska upphävas som egen skolform.Fru talman! Sist men inte minst vill jag yrka bifalltill förslaget i betänkandet och avslag på samtligamotioner och reservationer.Anf. 218 () re-plik:Fru talman! Man kan konstatera efter att ha lyss-nat på anförande i talarstolen attstaten verkligen överger dem som bäst behöver hjälp.Det finns enskilda exempel i utredning på bra skolor för funktionshandi-kappade, men ingen av dessa kommer i närheten avden tyngd i den pedagogiska verksamheten som ex-empelvis har. Detta sägs också klart iutredningen från Specialpedagogiska institutet.Christer Adelsbo nämnde Carlbeckska utredning-en. Det kan vara värt att återge några rader ur detpressmeddelande som gick ut från kommitténapropå integrering och samverkan. Kommitténs kart-läggning visar att integrering är långt ifrån ett enty-digt begrepp i praktiken. Olika synsätt får konsekven-ser för hur utbildningen organiseras. Bemötande,förståelse och attityder hos skolans personal ochandra elever har stor betydelse för en elevs möjlighetatt lyckas i skolan och för vilka samspelsmöjlighetersom skapas.Lite längre ned står det: Att få vara jämlik på likavillkor har ett stort värde, men också mindre jämlikarelationer är viktiga.Jag tycker att Socialdemokraterna borde ta till sigav de här orden från och än engång fundera igenom om det verkligen var så kloktoch riktigt och rätt att slå igen Ekeskolan.Även om det nu tillskapas ett resurscentrum liggerdet på intet vis i linje med den tyngd som specialsko-lan inom hade, och det är ju den som ärunder avveckling. har egentligen barabytt skyltar. På ytan har man hakat av skylten med"specialskola" och satt upp skylten med"resurscenter", men i realiteten är det någonting heltannat som händer bakom väggarna. Det tycker jag attChrister Adelsbo och Socialdemokraterna borde er-känna här i kammaren.Anf. 219 () replik:Fru talman! Det som händer vid till exempelEkeskolan eller Resurscenter syn är ju att man ut-vecklar skolan till ett resurscenter som kan ge fler änbara dem som fanns på plats i stöd och möj-ligheter, både hemma och i kommunen och under dentid som de vistas på det här centret.Det är ingen tvekan om att det har skett en positivutveckling av de här specialskolorna. Det är inte pånågot sätt tal om en avveckling, som man påstår frånreservanternas sida. Man kan då fråga sig: Är detegentligen fel att fler elever ges möjlighet att få stödgenom den här utvecklingen? Vill ni, , genom ert förslag slå sönder den verksamhetsom man nu håller på att bygga upp på de här special-skolorna?Anf. 220 () re-plik:Fru talman! Nej, det vill vi verkligen inte, ChristerAdelsbo. Det vill vi absolut inte. Vi vill återgå till denmodell som fanns tidigare då den tunga kompetensenoch den goda pedagogiska kompetensen fanns samladpå ett och samma ställe och där de barn som behövdehjälp kunde få det genom utbildad personal. Vi menaratt den förändring som genomförs inte ligger ilinje med de krav som man faktiskt har rätt att ställafrån de här barnens och deras föräldrars sida.Fru talman! Utan att på något vis göra andra jäm-förelser kan man sedan notera att den utveckling somnu sker på det här området har skrämmande likhetermed den som skedde när det gällde av-vecklingen av vårdhemmen för psykiskt sjuka. Ävendär skingrade man kompetensen. Man förödde möj-ligheterna att behandla de här patienterna rätt och tatill vara dem och deras möjligheter. Individerna läm-nades att integrera sig själva eller att gå under.Utan att gå så långt som att säga att detta är fallet iden här diskussionen kan man ju ändå säga att detfinns en likhet. Det finns en likhet när man från statensäger att man inte är beredd att satsa de här pengarna,att man inte är beredd att ställa upp med den speciellakompetensen för just de grupper som bäst behöverhjälpen. I stället väljer man då att göra det här skylt-bytet.Jag tyckte faktiskt att uttrycktedet väldigt väl när hon sade att det här var ett dåligtbeslut. Det vore mycket bättre om den politiska majo-riteten kunde erkänna detta och gå tillbaka och i stäl-let säga: Nej, vi ger upp. Vi fortsätter inte på deninslagna vägen, utan vi bibehåller kompetensen ochser till att de barn och de föräldrar som bäst behöverdet här stödet faktiskt kan få det.Det hade varit en mycket klokare politik.Anf. 221 () replik:Fru talman! Vi tycker att det är viktigt att allabarn som vill vara hemma ska få den möjligheten ochinte hänvisas till att åka bort.Företrädare för bland annat har till ochmed sagt att dialogen och relationen med kommuner-na är mycket viktig. kunde kommunernalämna över ansvaret totalt och säga: Varsågod! Tahand om de här barnen! Det är inte rimligt när dethandlar om barns och ungdomars liv.När det gäller deras utveckling och fritid och kan-ske också deras framtida deltagande på arbetsmark-naden är det enormt viktigt att man har en relation,och det får man genom den modell för resurscentersom vi nu håller på att utveckla.Anf. 222 () replik:Fru talman! Först vill jag göra ett par tillrättaläg-ganden. sade att ingen som deltar idebatten nu hade deltagit förut, men protokollen se-dan tidigare är tydligen lite dåligt lästa. Jag har i allafall under förra mandatperioden pratatjust om funktionshindrade och deras bekymmer. Ettannat tillrättaläggande gäller motioner när det gällerEkeskolan och . Även harmotionerat om detta.När det gäller visstidsplacering vid ochHällsboskolan ser vi från sida att dethär är väldigt opreciserat. Det kanske passar en delelever, men det passar inte alla. Tanken att man skakunna få en fullgod utbildning vid hemskolan, somChrister Adelsbo säger, är nog rätt bra. Men man ärändå världsfrånvarande på något sätt med tanke påhur det fungerar ute i verkligheten.Det är faktiskt inte alla skolor som har möjlighetatt erbjuda en fullgod utbildning vid hemskolan tilldem som har ett multihandikapp. Det kan till och medvara svårt med bara ett handikapp. Vi kan ta en blindsom exempel. För små kommuner kan det vara oer-hört svårt att klara ut detta på egen hand och att intekunna låta elever som så önskar gå i en specialskola.Det kan bli nästintill oöverstigliga kostnader som göratt det inte blir en fullgod utbildning, som ChristerAdelsbo pratar så varmt om.Jag skulle vilja få lite mer synpunkter kring detta.Jag skulle också vilja få svar på min fråga i anföran-det om utredningen av läs- och skrivsvårigheter. Dethandlar om att ge samma stöd som i högre utbildning.Vad kan det vara som ligger till grund för att mankanske inte ger det stöd som man borde göra?Anf. 223 () replik:Fru talman! När det gäller specialskolorna kan jagbara upprepa vad jag har sagt. Jag anser att det är avstor vikt att alla barn ska få rätt till utbildning påhemorten. Vi får inte ha en situation där kommunernasäger att de inte klarar det och dessa barn tvingas attflytta.Vi har ju faktiskt genom Specialpedagogiska in-stitutet sett till att skapa regionala stödorganisationer,och på det sättet kan man möta behovet. Alternativetskulle, som sagt, kanske vara att bygga 3, 5, 9, 20eller fler sådana här statliga specialskolor som dåskulle ta över ansvaret för vissa grupper som kom-munerna inte anser sig kunna ta ansvar för. Det är ensituation som jag hoppas att vi aldrig ska behövauppleva.Anf. 224 () replik:Fru talman! Jag har inte sagt att det handlar om attbygga upp tre, fem eller sju olika skolor. Vi är nöjdaom vi kan få behålla och Hällsboskolanunder samma villkor som tidigare.Jag vill ta upp just det här med att hemkommunerinte klarar av det ekonomiskt. Jag har själv jobbatmed en blind elev. Jag vet hur det drabbar en kom-mun ekonomiskt. Jag jobbade i en stor kommun, ochdet gick bra. Men i en liten kommun som kanskedessutom har flera handikappade elever med olikatyper av funktionshinder är det inte lätt. Det handlarom att lärare och övrig personal ska kunna bistå medall den kompetens som behövs. Det kostar väldigtmycket för den kommunen. Då är frågan om statenändå inte måste vara med och dra ett strå till stackenoch se till att man klarar kompetensutvecklingen ochatt man ger de förutsättningar som behövs.Jag fick dessutom inget som helst svar på min frå-ga om att utreda problemen för elever med läs- ochskrivsvårigheter som inte får det stöd och den hjälpsom de har rätt till.Anf. 225 () replik:Fru talman! Det är riktigt. Det tänkte jag ta uppnu. Särskilt stöd ska ju enligt skollagen ges till eleversom har svårigheter i skolarbetet. Rektorn ska se tillatt ett så kallat åtgärdsprogram utarbetas där elevenoch elevens vårdhavare ges möjlighet att delta i ar-betet med programmet.Råd och stöd i specialpedagogiska frågor lämnastill kommuner och skolor av . Vidare har Myndigheten för skolutveckling,som inrättades , i uppdrag att stödjakommunerna och skolorna i deras arbete med skolut-veckling, bland annat vad avser elever i behov avsärskilt stöd.Anf. 226 () re-plik:Fru talman! inledde med att talaom att det är dags för nya friska tag. Men, ChristerAdelsbo, hur går det ihop med resten av anförandetsom du höll? Det var ju snarare som om socialdemo-kratin än en gång visade att den inte är intresserad avatt lyssna på andras röster, inte ens röster från de barnsom behöver stöd och hjälp för sin vardag.Fru talman! Socialdemokraterna verkar ha ett så-dant ont öga till dessa specialskolor. Varför vill interegeringsunderlaget ändra sig? Bland de barn som dethandlar om och deras föräldrar finns det en oerhörtstor oro för besluten. Skulle det inte vara på plats attrucka lite grann på den politiska prestigen och vågavara modig nog att riva upp beslutet och erkänna attdet inte var så bra?Christer Adelsbo säger att det inte finns några skälför det. Men, fru talman, är det inte skäl nog att barnoch deras föräldrar känner en stor oro?Anf. 227 () replik:Fru talman! talar om att intelyssna. Det kan diskuteras från alla håll och kanter.Det är samma frågor som kommer tillbaka om ochom igen.När det gäller specialskolorna har vi helt klart oli-ka uppfattningar. Det är bara att konstatera. Majori-teten ser det på ett annat sätt. Vi tycker att det ärviktigare att man kan vara på hemmaplan i så storutsträckning som möjligt. Det är inte tal om någonavveckling. Det handlar, som vi ser det, om en ut-veckling. Det har skett en positiv utveckling av speci-alskolorna. Det är ingen tvekan om det.Jag tänkte också på det som i sitt anförande. Han talade då om särskolan somegen skolform och så vidare. Det har aldrig varitaktuellt att den skulle bort. Det Carlbeckkommitténhade till uppgift var att jobba med två parallella alter-nativ. Vad jag förstår när jag tittat tillbaka var att allapartier utom var med på att man skullearbeta på detta sätt. Stämmer inte det?Anf. 228 () re-plik:Fru talman! Om tycker att detkommer krav om och om igen beror det på ett visstmått av ihärdighet men framför allt på att just när detgäller situationen för barn i behov av särskilt stöd såfår vi så många reaktioner från dem som verkligen ärberörda och som finns i vardagen. Den reaktionen ärett rop på hjälp, en vädjan om att beslutet om av-veckling av specialskolorna ska rivas upp. Jag hop-pas, fru talman, att även Socialdemokraterna ska varaberedda att tänka den tanken någon gång.Det hindrar inte, och det lyfte jag fram i mitt anfö-rande, att man funderar över olika arbetssätt. Det måvara gott. Det ska man göra. Men just för de barn somhar ett behov av den här typen av skolor är det viktigtatt man värnar om dem.Christer Adelsbo säger att det aldrig har varit ak-tuellt att ta bort särskolan som egen skolform. hade ju i uppdrag att utreda tvåalternativ, varav det ena var just att ta bort särskolansom egen skolform.Det föranleder mig, fru talman, att fråga ChristerAdelsbo hur regeringspartiet serpå den dramatiska ökningen av elever som har kom-mit till särskolan. Vilka åtgärder tänker Socialdemo-kraterna vidta för att barn ska få hjälp där de behöverdet, i eller i särskolan? Vi kristdemo-krater vill ju ha tydliga kriterier för vilka barn somska finnas i särskolan men vi vill också öka resurser-na, både för och för särskolan, genom attöka det statliga bidraget till kommunerna.Fru talman! Är Socialdemokraterna över huvudtaget beredda att överväga någon av dessa åtgärder,eller är det bångstyrighet och stängda öron som gälleräven fortsättningsvis?Anf. 229 () replik:Fru talman! frågar varför maninte kan ändra sig. Man kan ställa motfrågan: Varförändrar inte ni er i så fall? Det är bara att konstatera attvi har olika uppfattningar. Ni väcker enträget dessamotioner, och ni får samma svar vid varje tillfälle.Det är inte konstigare än så. Vi har olika uppfattning-ar i de här frågorna.Ni har pratat med dem som är oroliga. Men jagtycker också att ni ska lyssna på bland annat handi-kapprörelsen som ser detta som väldigt viktigt. Vi harstarkt stöd hos dem i fråga om att till varje pris arbetaefter att försöka ha utbildningen på hemmaplan istörsta möjliga mån.Anf. 230 () replik:Fru talman! behöver man vara envis. Jagtror att upphävandet av alternativet särskolan i direk-tiven visar att man kan ha framgång när man är envis.Vi tänker jobba vidare på den linje som vi tycker ärprincipiellt berättigad. Vi erkänner att vi har ändratståndpunkt. Det var faktiskt den första politiska dis-kussion i riksdagsgruppen som jag fick delta i när jagkom . Jag lyssnade på Bar-bro som var anhängare av den nutidamodellen. Jag lyssnade på debatten i gruppen ochinsåg att det fanns väldigt många nyanser och komp-likationer i frågan. Envishet lönar sig när man ärövertygad.Det finns en annan intressant sak. Samma rege-ring som trots allt börjar lyssna och som ofta harhävdat att hemmiljö och hemkommun är så viktigtvägrar lyssna på de hörselskadades föräldrar i Stock-holm som inte vill skicka sina barn till gymnasiet iÖrebro. De kan bilda ett gymnasium i . Detskulle också bli billigare att behålla barnen i hem-miljö i . Men det inte lyssna på. Plötsligt är principen inte viktigalls. Det vore intressant att få veta varför.Anf. 231 () replik:Fru talman! säger att man behö-ver vara envis. Det håller jag med om. Det är precisvad majoriteten har varit. Vi har varit envisa i de härfrågorna. Vi är också på väg att lyckas med de härresurscentren. Vad ni än försöker säga här - ni har väli och för sig inte sagt emot heller, gled ifråndet lite - är det ingen tvekan om att vi har lyckatsmed det man strävat efter på de här resurscentren. Jagkan bara hålla med. Man behöver vara envis. Dettycker jag att vi har varit.Anf. 232 () replik:Fru talman! Det finns ingenting som säger att ettresurscentrum inte kan utvecklas bredvid den verk-samhet som redan finns där. Man behöver inte rivaned och förstöra en fungerande verksamhet för attutveckla en annan. Det är det som man skulle kunnagöra. Klagomålen från föräldrarna och familjernasom förlorade möjligheten att ha sina barn i trygghe-ten på de här skolorna hade att göra med den kontinu-erliga verksamheten, inte med visstidsplacering. Denkontinuerliga verksamheten skapar också en grundför utveckling av pedagogiken under en mycket långperiod. Det är där som mycket speciell kunskap kantillkomma. Det finns absolut ingen motsättning mel-lan det och resurscentrum. Man kan ha båda två.Varför inte?Anf. 233 () replik:Fru talman! Jag tycker att man ska fundera litegrann på vad bland andra företrädarna för Ekeskolanhar sagt. Jag nämnde detta tidigare. De säger att dethar gått väldigt bra och tycker att det är stor skillnad . Som vi säger handlar det ju inte om en avveck-ling utan om en utveckling. Det innebär som sagtockså att man går från heltids- till visstidsplaceringar.Tidigare kunde också kommunerna, precis somman säger på , bara lämna över ansvaretoch säga: Varsågod, ta hand om de här barnen! Detkan de inte göra . De måste ta sitt ansvar.Sedan gör ju ändå de här resurscentren att flerbarn har möjlighet att få plats än tidigare.Anf. 234 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillförslaget till beslut i utbildningsutskottets betänkande.Detta betänkande omfattar ett stort antal motion-syrkanden från den allmänna motionstiden som påolika sätt rör elever med funktionshinder och derasmöjligheter till en bra utbildning. Om man läser ige-nom motionsyrkandena och reservationerna finnerman att de flesta problem som tas upp redan är före-mål för kartläggning, analys, åtgärd eller utredning.Vi har flera olika utredningar som har lagt fram sinaförslag och flera vilkas betänkanden vi väntar på,bland annat som har kom-mit med sitt första delbetänkande. Allt detta behövervi för att få bättre kunskap och ett säkrare underlagför att kunna fatta verkligt bra beslut här i kammaren.Vi har under allmänna motionstiden avstått frånatt väcka några motioner med krav på förändringar.Vi vill gärna få en helhetssyn på hela det här komp-lexa området, och vi väntar nu med att ta ställning ide konkreta frågorna tills vi får utredningarnas sam-lade bild.Vi har dock en grundläggande uppfattning, ochdet är att skolan ska inkludera elever, inte exkluderadem. För oss är det viktigt att markera att grundbulteni svensk utbildningspolitik är och ska vara en likvär-dig skola av god kvalitet för alla elever. Den utma-ning vi har, vi politiker och alla som jobbar i skolan,är att göra skolan i stånd att omfatta alla barn och attarbeta med alla barn.