prot · GQ09103 · 2003-05-14 00:00:00 — Musikindustrinär en av de stora industrierna i , och därförtycker jag inte att det är konstigt att man har en de-mokratisk insyn i den.Jag har inte kunnat se en enda punkt där vare sigFolkpartiet eller något annat parti bland reservanternakunnat peka på att det skulle ge negativa effekter attstaten utsett representanter. Tvärtom har de represen-tanterna arbetat utifrån de internationellakonventioner som har skrivit på och utifrånatt rättighetsinnehavarna får den ersättning som dehar rätt till när deras verk har spelats upp, redovisningskickats in och arrangörer betalat in de ersättningarsom ska gå till upphovsrättsinnehavarna.Anf. 90 ()replik:Fru talman! Jag blir mer och mer övertygad om attskiljaktigheterna i den här frågan handlar om vilkenkulturpolitisk grundsyn man har. Samma resonemangsom för fram för att försvara statensengagemang i kan tillämpas på andra områden,både på upphovsrättens område och för den delenäven på andra områden - vad vet jag.Det handlar om ifall man vill att det ska vara enviktig princip att staten inte engagerar sig i och rentav sätter sig i ledarsätet för en organisation som hartill uppgift att vara en partsföreträdare på det upp-hovsrättsliga området.STIM fullgör en mycket viktig uppgift genom attvara partsföreträdare. är just en partsföreträda-re, och därför blir det en märklig sammanblandningmellan allmänintresset och partsintressena när statengenom sitt ordförandeskap i , och genom sinstyrelserepresentation i övrigt, skapar en kopplingmellan stat och fristående part. Det är en kopplingsom i mitt tycke är olycklig.Fru talman! Jag blir alltså mer och mer övertygadom att skiljaktigheterna i den här frågan handlar omgrundläggande kulturpolitiska värderingar. De hand-lar om vilken roll man anser att staten och andra par-ter ska ha på kulturens område.Anf. 91 () replik:Fru talman! Det är intressant att höra att MartinAndreasson väljer att gå in på kulturpolitiken. Det skajag också gärna göra, men först vill jag förklara attjag inte alls tycker att min argumentation skulle ledatill att jag förespråkade statlig representation inomandra upphovsrättsorganisationer.De andra organisationerna ser nämligen inte utsom . Ingen av de andra organisationernaomsätter lika stora summor som . Det tycker jagär argument nog. Dessutom tycker jag att den kom-mersiella marknad som finns inom musikindu-strin kräver en demokratisk insyn.Vad menar och attrepresentanterna och ordföranden i håller påmed? Menar han att man hänvisar till skrämmer med att om de inte gör på ett visst sättså kommer och äter upp dem? Ellervad är det ni menar? Jag fattar det inte.Låt mig snabbt gå över till kulturpolitiken. Den ärmycket intressant. Om menar att det härär en fråga som rör kulturpolitiken innebär det attFolkpartiet sällar sig till den kulturpolitiska uppfatt-ning som har med förslag om privatafonder som ska stå för kulturutbudet. Man ska alltsåinte ha offentlig finansiering av kulturen i Sverige.Moderaterna förelog även att man skulle skäraned kulturbudgeten med nästan en miljard kronor.Martin partikamrater i kulturutskottetställde sig inte bakom det förslaget, men om han villhävda att det finns en kulturpolitisk strategi bakomdetta tror jag att han har fel.Däremot tror jag att har rättnär han talar om värnandet av det allmänna i kultur-politiken. Och just det motiverar att vi har tre repre-sentanter i styrelse.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §. )10 § Med tvång och god vilja - vad gör Statensinstitutionsstyrelse?Föredrogssocialutskottets betänkande 2002/03:SoU13Med tvång och god vilja - vad gör ? 2002/03:RR9)Anf. 92 ():Fru talman! Från debatten om ska vi gåöver till betänkandet Med tvång och god vilja - vadgör ? I det betänkandetbehandlas revisorers förslag angåendeStatens institutionsstyrelse, SIS, samt några motions-yrkanden.Vi har i utskottet varit eniga med revisorernasuppfattning att SIS övergripande ansvar för behand-ling bör förtydligas. Revisorernas rapport visar påstora brister i SIS verksamhet. Det kan bland annatbero på att målgruppen har stora problem, men ocksåpå ett antal andra faktorer som SIS inte har hanteratpå rätt sätt.Institutionerna är i hög grad självständiga enheter,och SIS har helt delegerat behandlingens innehåll ochutformning till institutionscheferna. SIS har alltså intetagit ställning till vilka metoder som bör användas,och inte heller implementerat den forskning somfinns på området. Då ska man veta att en klient på enLVM-institution , somär den vanliga behandlingstiden, kostar över en halvmiljon kronor. Det är alltså inte fråga om några småsummor, men man vet inte vilken nytta de har gjorteftersom man inte vet vilka metoder som har använts.De är därmed inte beprövade. Revisorerna framhållerdärför vikten av en tydligare styrning av behandling-en på basis av forskning.Det finns också stora brister i uppföljningen avvårdens resultat, och målen går inte att följa upp. Detbehövs alltså nya mål som kan följas upp. En tredje-del av alla intagna saknar behandlingsplaner, och degranskade planerna har många brister.Eftervård i form av bostad, arbete, sysselsättningmed mera saknas i stora delar av landet. Här är detviktigt och nödvändigt med ett samarbete med re-spektive socialnämnd. Inte heller det är tillfyl-lest. Om inte eftervården fungerar går mycket av denvård som getts på institutionerna till spillo, ochmånga av klienterna kommer snart att fortsätta medmissbruk och kriminalitet. är eftervården påmånga ställen i landet nästan obefintlig. Sjukskriv-ning är heller inte bra att ta till. Jobb fungerar mycketbättre och ger en struktur på vardagen.Revisorerna föreslår i rapporten att regeringen fåri uppdrag att se över utformningen av lagen om vårdav missbrukare, LVM, i vissa fall. Vi i vartveksamma till en översyn av LVM med den inrikt-ning som revisorerna föreslår, eftersom det skullevara liktydigt med fortsatt ambitionssänkning inommissbrukarvården.Förslaget saknar hållbar grund i granskningens re-sultat. I stället finns det tankar från tidigare debatt därdet ifrågasätts om tvångsvård alls skulle få förekom-ma vid allvarligt alkohol- och narkotikamissbruk. Detär bra att vi fått gehör på denna punkt.I stället begär vi en bredare översyn av missbru-karvårdens organisation och villkor. Översynen skullebland annat leda fram till en ändrad kostnadsfördel-ning så att kommunerna inte av ekonomiska skälvidtar otillräckliga eller för sena åtgärder. Staten börinföra riktade bidrag till kommunerna för sådan miss-brukarvård och kvalificerad social ungdomsvård somkräver institutionsplacering. I annat fall kan några fåklienter omkullkasta hela budgeten i socialnämnden ien liten kommun.Fru talman! begär också ett tillkänna-givande om förutsättningar för LVM-vård, där sådanär nödvändig, för att förebygga fosterskador till följdav alkohol eller narkotika. Det är viktigt att utredavad som behöver göras för att tvångsvård av miss-brukande gravida kvinnor ska kunna ske för att före-bygga fosterskador. används inte tvångsvård avgravida kvinnor i nämnvärd utsträckning. I Norgefinns en möjlighet till tvångsvård i lagen, och enligtforskare där har det en skyddande och förebyggandeeffekt.Jag har egen erfarenhet av ett flertal fall där möj-ligheten att tvångsvårda den gravt missbrukandegravida mamman både skulle ha gett henne själv stöd,men framför allt skulle det ha gett hennes väntadebarn en helt annan start i livet. Jag har också varit ikontakt med familjesociala avdelningen vid Hud-dinge sjukhus, som handhar gravida missbrukare, ochde är av samma uppfattning.Det finns en mängd saker som det är bra att revi-sorerna har lyft fram. Bland annat påpekar de att SiShar en dubbel roll när det gäller tillsyn, drift och ut-veckling av verksamheten vid institutionerna.Det är alltså en förkrossande kritik mot SiS, somvi dock ska säga har en mycket svår uppgift med enmycket svår behandlingsgrupp. Det gäller blandmiss-bruk, som kräver speciella behandlingsmetoder.Många har dubbeldiagnos, alltså utöver missbruketäven psykisk sjukdom vilket kräver speciell behand-ling. Vi hoppas nu att de åtgärder som SiS vidtar efterrevisionens kritik ger snabb förbättring.Vi måste också från socialutskottet följa verksam-heten. Det är en för viktig och kostsam verksamhetför att förfelas på det sätt som skett.Jag yrkar bifall till vår reservation 1 underpunkt 2. I övrigt står jag bakom det mesta i betänkan-det.Anf. 93 ():Fru talman! revisorer har granskatSiS, , som har hand omtvångsvården av unga med sociala bekymmer ochmissbruksproblem. anser att det ären mycket angelägen och välkommen granskningsom har gjorts. Det är av vital betydelse att institutio-ner som tvångsvårdar, framför allt som tvångsvårdarunga, fungerar på bästa sätt.SiS institutioner har hand om en ofta livsavgöran-de del av ett antal ungas liv. Om en karriär i drogeroch kriminalitet inte kan brytas vet vi alla vad detbetyder i lidande och kostnad för den unge, de anhö-riga och samhället i stort.Ett så gott som helt enigt socialutskott bejakar denhär granskningen. Det är angeläget med en tydligarestyrning av behandlingen. SiS måste som samlandemyndighet i högre grad ta ställning till vilka behand-lingsmetoder som används, se till att forskningsre-sultat i högre grad blir synliga i den behandling somges och se till att det finns ordentliga mål för behand-lingen.Det fattas också mycket, som revisorerna påpekar,av uppföljning. Vad händer efter en lång tvångs-vårdsperiod? Hur går det för ungdomarna? Var detnågon metod som var särskilt bra? Var någon avinstitutionerna särskilt lyckosam i behandlingen ochkan fungera som gott exempel för övriga?Det säger sig självt att detta är frågor av allrastörsta intresse. Likväl är det mycket magert med svarpå frågorna.Regeringen får också en välförtjänt känga i revi-sionsrapporten. Man har nämligen inte heller efter-frågat rapporter om resultat av behandlingarna.Den socialdemokratiska regeringens bristande in-tresse och engagemang har också synts i den långaperiod av platsbrist inom den svenska institutions-världen som vi haft före den här granskningen, alltse-dan starten av SiS . finnsdet en brist på platser för kvinnor, enligt SiS egnauppgifter och enligt utskottets betänkande.Kristdemokraterna delar även utskottets meningatt inte nu gå på revisorernas förslag om en översynav LVM, tvångslagstiftningen för vård av missbruka-re. Det är rätt att frivillig vård är att föredra framförtvångsvård. Det ligger i sakens natur att om en indi-vid sagt ja till frivillig vård så finns ett eget motiv föratt gå ur missbruket. Därmed är chansen att lyckasnaturligtvis större än när en individ ska tvingas tillvård.Det är också rätt att det är klent med kunskaperom vad tvångsvården givit.Det är dock också uppenbart att det ibland ärtvunget med tvångsvård för att bokstavligt talat räddalivet på somliga. I bästa fall blir det en period dåmissbrukaren får ett genombrott i egenmotivation föratt gå ur ett missbruk.Min bild är inte att tvångsvården i överut-nyttjas av kommunerna. Missbrukaren måste vara iett kvalificerat eländigt tillstånd , en tidsperiod då anhöriga hinnerbli mer än desperata, innan tvångsvårdsmetoden tastill.Utöver dessa skäl finns också ett pågående arbetemed översyn av lagen om vård av missbrukare.Jag yrkar sålunda, fru talman, bifall till socialut-skottets förslag till beslut förutom i punkt 2, där jagyrkar bifall till reservation 2 trots pågående översynav lagen om vård av missbrukare.I reservation 2 begär vi ett övervägande omtvångsvården av missbrukare behöver ändras för ska kunna omhänderta missbrukande gravidakvinnor i syfte att bland annat förebygga fosterska-dor. Vi värderar att detta behöver särskilt lyftas frameftersom den möjlighet som finns i lagstiftningen attvårda kvinnor vid omfattande missbruk under gravi-ditet inte utnyttjas.Kristdemokraterna kommer att med största intres-se följa vad som kommer efter dagens beslut i för-väntad förbättring av samspelet mellan institutionernaoch och i resultatuppföljning till hjälpför den enskilde. Vi har också noterat att regeringenhar för avsikt att genomföra en samlad analys av densociala barn- och ungdomsvården samt presentera ennationell handlingsplan. Jag hoppas att Socialdemo-kraterna genom kan gebesked om när denna avsikt övergår i handling.Anf. 94 ():Fru talman! Det är tog över ansvaret från kommuner ochlandsting för de här grupperna av mest utsatta barn.Syftet var då att få ett differentierat vårdutbud, ade-kvat vård till de mest utsatta grupperna och även enbättre överblick över den vård som fanns.Under de här tio åren är det många förbättringarsom har skett. Det har blivit såväl tydligare regler ochförbättrad dokumentation som mer resurser till ut-bildning av personal och utvecklingsprojekt.Det är ingen helt enkel uppgift som har. Det är en målgrupp med en mång-fasetterad och sammansatt problembild, och det finnsinget entydigt vetenskapligt stöd i de här frågorna.Därför var det väldigt bra att revisorerna gjorde denhär översynen. Att så tydligt få se hur verksamhetenfungerat och vad som behöverkomma till var väldigt värdefullt.Revisorerna pekar på att SiS inte har gett tydligariktlinjer och rekommendationer för de här verksam-heterna i enlighet med den forskning och kunskapsom finns, att det brister i uppföljning och att för fåbehandlingsplaner upprättas.Den genomgång som revisorerna har gjort ochsom vi i nu ställer oss bakom ger en bragrund och ett väldigt tydligt uppdrag när det gällerhur SiS ska fortsätta sitt arbete.Det vi i uppmärksammat och ävenmotionerat om handlar om finansieringen. Den för-delning som man gjorde upp när SiS startade har inteföljts fullt ut. Kommunerna har fått ta ett större eko-nomiskt ansvar. Staten har inte gått in och tagit sindel, och landstingen har inte kunnat bidra med detsom varit deras ansvar. Det har faktiskt blivit så attkommunerna har fått gå in och finansiera det som ärlandstingens ansvar.Jag kan tycka att det är lite synd att majoriteten iutskottet inte står bakom detta att ingångna avtalockså ska följas. Man kan tycka att det inte spelarnågon roll vem som betalar, men i det här fallet liggerett för stort ansvar ute på kommunerna. De har etttufft uppdrag ändå med att få sin ekonomi att gå ihop.Det är dock inte kommunerna i sig som drabbas allravärst utan de barn som inte kommer till den vård ochbehandling de behöver ha. Jag skulle gärna vilja höravarför man inte ser till att kräva det ekonomiska an-svaret av stat och landsting på detta område och var-för jag inte fått med mig fler i den frågan.Av tidsskäl har jag bestämt mig för att inte yrkanågonting i samband med det här utskottsbetänkan-det, men jag står självklart bakom de reservationer vihar.Anf. 95 ():Fru talman! Att samhället måste ta ett ansvar förmedborgarna kommer till uttryck bland annat inomsocialtjänstlagen. Det handlar om att ge stöd och vårdtill ungdomar som kommit på glid. Det handlar om attge missbrukare en chans att komma tillbaka till ett livfritt från missbruk.Statens institutionsstyrelse, SiS, är en statlig myn-dighet med uppdrag att vårda ungdomar i åldern av sociala skäl och att ge vård till tunga vuxnamissbrukare.En "typisk" SiS-klient har ofta haft en svår upp-växt, ofta med kriminalitet och missbruk i hemmet.En stor andel av SiS kvinnliga klienter uppger att dehar blivit sexuellt utnyttjade som barn.Nästan alla vuxna missbrukare som vårdas inomSiS ram har tidigare vårdats för sitt missbruk. Hälftenav dem har vårdats inom psykiatrin. av männenhar dessutom blivit dömda för brott, och två tredje-delar av de vuxna missbrukarna har blivit akut om-händertagna för att de riskerar att dö avsitt missbruk. togs drygt 2 200 personer in påSiS olika institutioner.Fru talman! Det är angeläget att vi kan ge denbästa vården och det bästa stödet till ungdomar somså behöver och till missbrukare som behöver hjälp.Därför är det viktigt att den verksamhet som SiSbedriver fungerar på bästa sätt.Redan från SiS första verksamhetsår fanns de frånriksdag och regering klara politiska inriktningarnauttalade i samband med den nya organisationen.I propositionen inför den nya organisationen an-gavs att en central uppgift för SiS var att följa uppoch utvärdera verksamhet och behandlingsresultat.Rutiner och dokumentation skulle vara redskap för skulle kunna se vilka effekter vården hade.Forskning, utveckling och metodutveckling angavsockså som viktiga uppdrag för SiS.Mycket av detta är sådant som revisorerna nu tarupp i sin rapport. Även om mycket är bra finns detbrister som är viktiga att åtgärda om vi ska få enbättre vård för våra ungdomar och missbrukare.Fru talman! Utskottets förslag i betänkandet inne-bär, med något undantag, en stor uppslutning bakomförslagen från revisorerna. Samma breda uppslutninghar också funnits hos de instanser som har remissbe-handlat revisionsrapporten. Det föranleder utskottetatt nu föreslå ett tillkännagivande till re-geringen i de flesta delar som revisorernas förslagomfattar.Ett enigt utskott delar revisorernas uppfattning attSiS övergripande ansvar för behandling bör förtydli-gas.Revisorerna pekar på att SiS inte har tagit ställ-ning till vilka metoder som bör användas i behand-lingen, detta trots att det finns empiriskt stöd för vissametoder inom institutionsbehandling som ger positivaeffekter medan andra inte ger några eller negativaeffekter. Utskottet delar revisorernas mening att SiSmåste ta ett större ansvar för vilken inriktning somvarje institution använder sig av i sitt arbete.När samhället tar sig an ungdomar som behövervård eller missbrukare som måste få stöd för attkomma ur ett missbruk måste detta alltid ske medmetoder som fungerar. Det är därför självklart att SiSmåste fortsätta att utveckla sina insatser för att insti-tutionerna ska kunna utveckla sina vårdinsatser medmetoder som har vetenskapligt stöd. Utskottet delarrevisorernas uppfattning att SiS tydligt måste ta ställ-ning för sådana metoder. Dock delar inte utskottetrevisorernas uppfattning om formerna för att tillsättaen internationell grupp av forskare för att granska denforskning som SiS initierar.Fru talman! Mål styr, vägleder och kan inspirera.Tydliga mål måste också kunna utvärderas. Här finnsenligt såväl utskottets som revisorernas meningmycket att utveckla för SiS.I revisionsrapporten konstateras att det saknasförutsättningar för mål- och resultatstyrning av insti-tutionsvården. Målformuleringarna för institutions-vården är inte konkreta, och det saknas uttalade krite-rier för när mål ska anses vara uppfyllda.Utskottet delar revisorernas uppfattning att reger-ingen bör ge SiS i uppdrag att konkretisera målen förverksamheten vid institutionerna. Man måste ocksåbli bättre på att sätta kriterier för när mål ska ansesvara uppfyllda.Fru talman! Samhället avsätter stora resurser förvården av missbrukare och till vård av unga sombehöver ett stöd i sitt liv. Kostnaden för att vårda enperson i ungdomsvården är ca 2 miljoner kronoroch för att vårda en person i LVM-vården . Därför är detockså angeläget att veta vilka resultat en insats får.Därför måste SiS prioritera och utveckla uppföljning-en av vårdresultat.Det är anmärkningsvärt att det av revisionsrapp-orten framgår att majoriteten av klienterna som skrivsut från SiS institutioner inte följs upp och att SiS intevet vad som händer med dem efter institutionsvistel-sen. En alltför stor andel av de intagna saknar be-handlingsplan. I många av de behandlingsplaner somändå upprättats finns det brister.Såväl utskottet som revisorerna menar att dettainte är rimligt. Därför bör regeringen ge SiS i uppdragatt prioritera uppföljning som leder till bättre kunskapom vårdens resultat samt att utveckla uppföljningenså att sambandet mellan resultat och behandlingsin-satser lättare kan identifieras.Utskottet och revisorerna framhåller också i ensärskild punkt att det är angeläget att regeringen defi-nierar rimliga mått på vårdresultat av ungdoms- re-spektive missbrukarvården inom SiS och att manredovisar resultatet till regeringen.Fru talman! Värnet av den enskildes integritetmåste kunna garanteras som en myndighetsom SiS ges praktiska möjligheter att följa upp resul-tatet av vården och vad som sker manvistats på SiS institutioner.Av det skälet delar utskottet revisorernas förslagatt åtgärder bör vidtas för att underlätta för SiS attinhämta personuppgifter från andra myndigheter iuppföljningssyfte. Regeringen bör därför få i uppdragatt vidta de åtgärder som krävs för att socialnämndoch vårdgivare som regleras av socialtjänstlagen ocheventuellt andra relevanta myndigheter ska vara skyl-diga att lämna vissa personuppgifter till SiS i syfte attfölja upp vårdens resultat.Fru talman! har SiS ansvaret för drift ochverksamhetsutveckling inom sitt område men ocksåför tillsynen av samma verksamhet. Som revisorernaanför kan detta dubbla uppdrag vara ett problem förtrovärdigheten. I just tillsynen av en verksamhet somgrundas på tvångsmedel är det särskilt angeläget meden hög grad av integritet hos tillsynsfunktionen.Utskottet delar därför revisorernas uppfattning omatt en utredning bör göras av hur tillsynen av SiSverksamhet kan göras organisatoriskt och ekonomisktoberoende av SiS.Utskottet delar dock inte revisorernas förslag omen utredning att se över LVM-vårdens utformningoch övervägande om en begränsning av tvångsvår-dens mål och tidsmässiga omfattning. Utskottet kon-staterar att en särskild utredare seröver tillämpningen av LVM, lagen om vård av miss-brukare.Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall till soci-alutskottets förslag till riksdagsbeslut i betänkandeSoU13.Anf. 96 () replik:Fru talman! Kring detta område har vi haft en storenighet där vi har ställt oss bakom revisorernas rapp-ort och ser att det finns många områden som vi måsteutveckla vidare.Det som jag ser som ett litet problem - efter attSture Korpi var hos oss i utskottet och även andrasignaler som jag har fått - gäller de ingångna avtalenför hur finansieringen av denna verksamhet ska gåtill. Även om pengarna egentligen har en sekundärbetydelse - det viktigaste är att det är en bra verk-samhet - är det ändå en förutsättning för att man skakunna skicka sina barn som behöver denna hjälp ute ikommunerna till dessa ställen. Då gäller det att statentar sitt ansvar och framför allt att tar sittansvar. Det var det som jag förde fram i min motionmen som jag inte har fått något stöd för.Jag skulle gärna vilja höra hur man resonerar. Ärdet fortfarande så att staten bestämmer och att kom-munerna sedan får betala, som man gör i många andrafrågor?Anf. 97 ()replik:Fru talman! Det är ett problem som tar upp. Men jag har egentligen ingen annan upp-fattning än det som skrivs i utskottets ställningsta-gande i betänkandet.Riksrevisionsverket har uppmärksammat dennaproblematik. Likaså betonar regeringen i den nyligenavlämnade propositionen om stärkt skydd för barn iutsatta situationer ungdomars rätt till stöd från psyki-atrin.Under innevarande år pågår ett projekt i syfte attförbättra samverkan mellan de olika aktörerna, mel-lan SiS, och Kommunförbundet.Jag tolkar det som sade då han närva-rande vid utskottssammanträdet att han trodde på enlösning på detta framöver. Han trodde på samver-kansmöjligheten med de olika aktörerna, att de fickdiskutera problemen med varandra.Dessutom har Korpi också hävdat att sjukvårdsin-satser egentligen inte är en del av SiS ansvarsområdeutan att det är en del av sjukvårdshuvudmännensansvarsområde, om det är det som med stöd till psykiatrisk hjälp framför alltbland ungdomar.Regeringen har också av-satt ett ramtillskott på därman har prioriterat ett område där man bland annatvill ge ökade resurser till framför allt ungdomar medpsykisk ohälsa.Anf. 98 () replik:Fru talman! Jo, jag inser att det behövs mångaolika delar för att få ihop detta. Man kan tycka att iden samlade kritiken, som trots allt finns, hade detvarit bra om vi hade stått bakom att det är fråga omett delat ansvar och klargjort vem som står för vilkendel av ansvaret. Det hade varit värdefullt om även dethade funnits med i utskottsbetänkandet.Anf. 99 ()replik:Fru talman!