prot · GQ0937 · 2003-12-16 00:00:00 — Och, återigen, arbetsmiljön för allaförare är inte att förglömma.Över allt det här ligger också en stor och viktig kostnadsaspekt. Ute-blivna investeringar påverkar lönsamheten för alla de företag som nyttjarvägen på grund av att transporter ökar . Detta är alltså en fördyrandeomständighet, likaväl som slitage på fordon och ökade reparationer med-för sämre lönsamhet.Jag vill också ta upp lite grann om enskilda vägar. Det är några somhar varit inne på det tidigare.Jag tycker också att det här är en otroligt viktig landsbygdsfråga. Attlägga fler åtaganden på kommuner och enskilda gör det än svårare förmänniskor att kunna klara ett normalt underhåll. Vi vet juockså att enskilda vägar börjar och slutar där någon bor eller vid någotfritidsområde.Men oavsett var vi bor i landet vill vi ju alla bidra till vår gemen-samma välfärd. Vi vet att stad och land har skilda förutsättningar - menockså gemensamma intressen. Därför krävs det att de här grundläggandeinsatserna görs i hela landet för att även skogsregionerna ska kunna växa.Därför är det också otroligt viktigt att kriterierna vid tilldelningen avväganslagen inte ska domineras av enbart befolkningsunderlaget. Hänsynska också tas till andra faktorer, till exempel för oss i , därskogsindustrin betyder oerhört mycket, liksom småskalig företagsamhetmen också besöksnäringen, för att vi ska kunna ha en jämn utvecklinglikaväl som andra regioner. Därför är det min förhoppning att anslagentill vägarna kommer att öka. Jag vill därmed avsluta med att instämma iCenterpartiets reservationer.Anf. 112 ():Fru talman! Jag lovar att vara finpratig när en är bland tocket folk. Såjag ska övergå till att tala rikssvenska.Jag tänker också prata lite grann om tjälskadade vägar. Jag kommeratt anknyta till det sade, nämligen att det påverkar vårhälsa. Jag tänker som hypotes lägga fram att icke tjälskyddade vägarskapar dålig nattsömn och kan ge upphov till fler sjukskrivningar.Det är ju onekligen på det viset att vi har utsatts för någonting som vikallar för klimatförändring. Den här klimatförändringen har gjort att vihar fått en ökad nederbörd. Vi har dessutom fått en underlig periodise-ring av temperaturerna. har vi faktiskt inte upplevt densedvanliga tjälskottsperioden utan vi har fått uppleva flera stycken.Det betyder att virkestransporterna har minskat i intensitet. Det ärnämligen så att våra sågindustrier behöver lägga upp ett buffertlager.Under den period då det normalt var tjälskadade vägar skulle man habuffrat upp så mycket timmer att man kunde fortsätta såga.Sedan har vi ytterligare ett annat problem som snuddar vid hälsan.Det är det att de här timmertransporterna inte får gå genom samhälletriktigt hur som helst. och 07.00 tillåts inga timmerbilar idet lilla samhälle som jag känner till närmast. Om vi nu har flera tjäl-skottsperioder måste man, de perioder då man har möjlighet att köra,ansöka om dispenser för att kunna köra treskift och även . Dåkommer jag fram till att timmerbilarna alltså kommer att rulla . De kommer att störa människor, som då kommer att få en sämrenattsömn. Förmodligen kan de riskera att bli sjuka av denna bristandenattsömn. På det sättet ökar antalet sjukskrivningar på grund av tjälska-dor. Jag tycker att det är en anknytning som kanske ligger mer på dethumoristiska planet än på det reella, men för de människor som bor intillindustrin där lastbilarna dundrar igenom - för demär det synnerligen påtagligt.Hur blir det så här? Vi borde få möjlighet att se till att våra enskildavägar fungerar som de gör just , när vi har en period som är alldelesoöverträffad. finns det möjligheter att köra ut ur skogen. kantimmerbilarna rulla med fulla lass och fungerar det alldeles utmärkt.Men hur kommer det att se ut ? Det vet vi inte.Vi vet däremot att med mer pengar till dessa små enskilda vägar, föratt tjälsäkra dem genom att se till att vattnet leds ut ordentligt, har vimöjligheter att mer kontinuerligt kunna fortsätta arbeta med våra indu-strier. Det var lite grann om tjälsäkringen.Sedan hade jag också lite att säga om enskilda vägar. Det är närmasten fråga till utskottets ordförande. Jag sitter inte själv i utskottet men jagkan ställa en fråga. Det finns, som vi har lärt oss, enskildavägar. Av dem får 7 500 statsbidrag. Det betyder att en hel del vägar intefår statsbidrag. Då får man betala själv. I en del fall får man kommunalabidrag, men kommunerna bestämmer detta själva och det finns väldigtmånga som inte ens får det.Då ställer jag mig en fråga. Det står i utskottets betänkande att manska vara rättvis i fördelningen av detta. Jag tycker inte att det kännsrättvist. Först betalar jag kommunalskatten så att de som bor inne i tätor-ten ska kunna ha vägbelysning. De ska kunna ha en bra snöröjning ochde ska kunna ha gatuhållning. När jag sedan kommer hem till mig får jagbetala till vägföreningen för att vi ska ha möjlighet att hålla den relativtallmänna vägen öppen, där vi får ett litet bidrag. Sedan ska jag ta mighem till mig. Då är jag tvungen att betala gruslassen själv. Jag får betalatill belysningsföreningen, som försöker hålla lite lampor glödande därutei skogen. Sedan är jag dessutom vara tvungen att hålla mig med traktoroch schaktblad för att kunna ta mig fram när snön kommer.Jag tycker att det vore en rättvisesak - kanske inte att begära merpengar till mig, men det vore rättvist om man tog lite pengar av de män-niskor som bor inne i tätorterna så att de fick vara med och betala på sinagator. Jag tycker att det känns lite orättvist att jag får betala två gångerför detta.Fru talman! Jag har inget yrkande, utan jag har bara dragit mitt stråtill stacken och tackar därmed för mig.Anf. 113 () replik:Fru talman! Det där var en salva som framför allt riktar sig till osssom bor i tätort, skulle jag vilja säga. Man kan säga att problemen natur-ligtvis är olika. Man kan naturligtvis lägga in en rättviseaspekt i det hela.Men det viktigaste, tycker jag, det viktigaste utifrån den politik som visocialdemokrater driver i bland annat trafikutskottet, är att man har enpolitik som gäller för hela landet. Det finns olika behov i olika delar avlandet.Då skulle jag vilja säga något angående detta ganska oreserverade sättatt säga att det är så bra och fungerar så bra i tätorten. Då kunde LeifBjörnlod ha varit här vid - fast ett par veckorsenare. Då hade han sett hur det är att ha ett elände även i tätort. Jagtycker att vi borde hålla oss för goda i den här kammaren för det sättet attargumentera.Anf. 114 () replik:Fru talman! Jag sade inte att det lär vara så rasande bra. Jag har ocksåstått och väntat på tunnelbanan och halkat på isiga trottoarer. Det är inteså farligt i alla fall, tycker jag. Men det är inte det jag säger. Jag pratadeom den ekonomiska fördelningen, att tätortens väg- och gatuunderhållbetalas med skattemedel medan många av oss på landsbygden får betaladels skatten, dels en gång till när vi kommer hem.Anf. 115 () replik:Fru talman! I så fall kan man ju jämföra de inkomster som kommerfrån vägtrafiken i i förhållande till övriga landet. Vi fårtillbaka en mycket mindre del än vad de allra flesta andra regioner i Sve-rige får.Anf. 116 () replik:Fru talman! Och vi vore väldigt tacksamma om vi kunde få behålla endel av de råvarupengar som vi levererar in till storstäderna så att de skakunna tjäna sina pengar.Anf. 117 ():Fru talman! Varför behövs ett obligatoriskt fritidsbåtsregister? Jo, föratt vi med ett sådant kan öka sjösäkerheten och lättare identifiera stöld-gods, miljöförorenare och ekonomiskt fiffel. Med en tydlig och enkelsiffer- och bokstavsmarkering på större fritidsbåtar underlättar man försjöpolisen, , , de hamnansvariga och allaoss andra som vistas på eller vid havet. Det gäller inte minst också faunaoch flora. Denna fråga har verkligen dragits i långbänk här i riksdagen.Miljöpartiet har motionerat i frågan ända sedan 1995.Det fanns ett obligatoriskt båtregister som fun-gerade utmärkt. Registret försvann 1992, och sedan har vi inte kunnatåterupprätta det av en mängd underliga skäl. Vid budgetpropo-sition fanns ett socialdemokratiskt kongressbeslut om att inrätta ett obli-gatoriskt fritidsbåtsregister. Det gjorde att det då också fanns en tydligmajoritet för ett sådant register här i . I regeringens budgetpro-position skrev man att man skulle komma tillbaka med ett förslag omregistrering av fritidsbåtar. Med det lät vi oss nöja och yrkade inte pånågon reservation. Men det kom inget förslag.Året efter - vid behandlingen av budgetpropositionen -sade man: Jo, nu kommer vi med ett sådant register. Man sade att mannog också skulle ha med en obligatorisk ansvarsförsäkring för ägare avfritidsbåtar. Det hände återigen ingenting. 2000sade man att man fortsatte dialogen med försäkringsbranschen, vilkeninleddes , och att man var stärkt i sin uppfattning att ett allmäntfritidsbåtsregister skulle bygga på en frivillig registrering. Det händefortfarande ingenting.I årets betänkande säger utskottet att regeringen nu är beredd att full-följa den tidigare aviserade utredningen om ett allmänt register för fri-tidsbåtar och hur det bör vara utformat. Man säger vidare att regeringenunder kommer att ge en särskild utredare uppdraget. Reger-ingen kvarstår dock vid sin uppfattning att ett sådant register bör byggavidare på ett frivilligt register och att utredaren ska se närmare på förut-sättningarna för en obligatorisk ansvarsförsäkring för ägare av fritidsbå-tar. Utredningen ska ta 18 månader.Jag anser att det är mycket märkligt när man säger att registret inteska vara obligatoriskt, då man vill ha en obligatorisk ansvarsförsäkring.Jämförelse kan göras med och bilsläp. De har registrerings-skyltar, och där finns det en obligatorisk trafikförsäkring. I det nuvarandefrivilliga registret, som administreras av , är barahälften av båtägarna med, och det talar ytterligare för att det skulle varaen obligatorisk registrering.Som jag ser det dras ärendet nu ytterligare i långbänk. Man kan undravarför det ska ta hela 18 månader att utreda ett register som tidigare fun-nits och som fungerat, och man har åtminstone haft samtalmed försäkringsbranschen. Dessutom är hösten slut , och jag har ännuinte hört talas om att den aviserade utredningen har startat. Jag kan juförstås ha missat det.Jag yrkar bifall till reservation 10.Anf. 118 () replik:Fru talman! Jag har begärt ordet för att jag tyckte att detvar på sin plats att lämna ett svar till , som när jag var uppe italarstolen inte hade förmågan att ställa frågan till mig om den socialde-mokratiska ståndpunkten när det gäller . I stället vändehan sig till , som framförde en personlig synpunkt. Jagtycker i och för sig att det är ett mycket märkligt förfarande, men dethandlar nog mer om att ta politiska poänger än om att försöka få ett klar-görande i själva sakfrågan.Om är intresserad av att få reda på vad Socialdemokra-terna har för officiell ståndpunkt kan han läsa om den på s. 86 i det be-tänkande som har varit med och tagit fram. Det kan alltsåinte vara motivet. Än en gång handlar det om att ta politiska poänger.För protokollets skull och för att tydliggöra vad Socialdemokraternahar för ståndpunkt i frågan vill jag säga följande: Vi sätter -landets huvudstads - behov av bra flygförbindelser i främsta rummet.Det tycker vi är det viktigaste. Vi ser Brommaproblematiken i det skenet.Det innebär inte att vi har tagit ställning till om slutgiltigt skafinnas kvar eller inte, men vi vill att den frågan ska lösas. Sedan anser viatt naturligtvis har goda skäl att ha synpunkter på vilken trafiktill och från som ska bedrivas. Det är inte enbart de synpunk-terna som kommer att vara gällande i det här sammanhanget, men Stock-holm har naturligtvis rätt och möjlighet att tycka till om detta. Så är detmed alla flygplatser - kommunerna har möjligheter att tala om vilkensorts trafik man vill bedriva och hur den ska ske.Med detta som bakgrund vill jag till lämna beskedet attvi först och främst vill att som landets huvudstad ska tillför-säkras goda flygförbindelser.Anf. 119 () replik:Fru talman! Jag vill tacka för svaret, som ger klar-het om var Socialdemokraterna står någonstans.Anledningen till min fråga var att jag tycker att det som står på s. 86-87 i betänkandet skapar en viss öppenhet över hur Socialdemokraternaställer sig till fortsatt drift på . Bakom majoritetstexten står dess-utom även , som i kammaren har redovisat en väldigt negativsyn på fortsatt drift av . Därför ville jag ställa en fråga.Börje Vestlund är ju suppleant i trafikutskottet. Med tanke på hansbrandtal för att stoppa driften på tyckte jag att det var befogatatt ta upp frågan. kom det ett svar. vet jag att det var sin egen,personliga åsikt framförde. har talat omhur Socialdemokraterna och han ser på det hela.Anf. 120 () replik:Fru talman! Vad gjorde var att han framförde sin per-sonliga åsikt. Det visste mycket väl. Det var just en person-lig åsikt.Vi försöker se till de samlade intressena, och det är inte specielltkonstigt. Det innebär att man måste ta både lokal och regional hänsyn närman ska lösa olika problem. Så gör vi med alla trafikfrågor. Det är hellerinte speciellt för just den här frågan.Huruvida kommer att finnas kvar i slutändan är något somvi ska avgöra . Då ska inte minst Stockholmsbe-redningen ha möjlighet att tycka till. Vi ska naturligtvis ta till oss allasynpunkter och alla råd som vi kan få för att lösa detta. Utan tvivel finnsdet många i som upplever som ett problem, och manvill från horisont gärna använda sig av detta markområde föratt helt enkelt bygga bostäder på. Det är heller inte speciellt konstigt.Jag hörde tidigare - och det kan väl vara bra att kammaren får reda pådet - att någon åberopade att vi hade ett speciellt sätt att se på detta. Såtalade man om att man skulle bygga ut i . hör dettill saken att det i finns tre centrala flygplatser. När man pratar omatt bygga ut en av dem handlar det om att lägga ned två av demför att i stället bygga bostäder.Anf. 121 () replik:Fru talman! Jag tycker att jag har fåttviss klarhet i hur Socialdemokraterna framöver kan tänkas se på Brom-ma. Det finns kanske en viss öppenhet för fortsatt drift. Jag tolkar det så.Jag tackar så mycket, , för att jag har fått detta klar-läggande svar. Jag kommer väl att fortsätta med att fråga statsrådet om hennes syn när tillfälle ges.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )6 § betänkande 2002/03:JuU1Utgiftsområde 4 Rättsväsendet (prop. 2002/03:1 delvis).Anf. 122 ():Fru talman! Det är kul att vi i justitieutskottet, som består av ganskamånga nyvalda riksdagsledamöter, nu har vår första riktiga och mycketviktiga debatt om just rättsväsendet. Jag tycker att det ska bli spännandeatt arbeta tillsammans med er alla under de kommande fyra åren.Vi har en utgiftsram för rättsväsendet som är föreslagen av regeringenoch satt till 24 ½ miljard kronor. ansvar utgör en snävoch inte självklar praktisk avgränsning av viktiga rättsvårdande myndig-heter. Flera omfattas inte av vårt arbete. Dit kan räknas skattemyndighe-terna, och , för att nämna några. Vi är satta att levereraförutsättningar för rättsstatens fundament. Det handlar om rättssäkerhe-ten - att vi som medborgare ska vara skyddade mot övergrepp från sta-ten. Det handlar om rättslikheten - att man inte ska bli diskriminerad pånågot sätt när staten utövar sin makt. Det handlar om rättstryggheten - attvi som medborgare ska vara skyddade mot våld. Det handlar om rättstill-gängligheten - att rätten ska vara öppen och tillgänglig för alla medbor-gare att söka när man anser sig ha blivit kränkt eller orättvist behandladeller när ett avtal har brutits.Betänkandet vilar i allt väsentligt på den socialdemokratiska ledning-ens och syn, på vad de har valt att lyfta fram,beskriva och kommentera. Detta har följts upp av majoriteten i utskottet,och det är väl inte så konstigt.Folkpartiet liberalerna och andra partier i opposition till detta val avproblemformulering är i flera delar starkt kritiska till vad som redovisasmen framför allt till hur verkligheten beskrivs. Med den breda enighetsom finns om de rättsvårdande myndigheternas centrala uppgifter bestårFolkpartiet liberalernas roll i detta parlamentariska arbete i att kritisktgranska mål men också kritisera och analysera resultatet av verksamhe-ten. Risken blir att den debatt vi har kommer att präglas av att jagbetraktar glaset som halvtomt snarare än till hälften fyllt, såsom jag för-står att majoritetens företrädare kommer att göra. Det handlar således inteom att jag är negativ utan bara om att jag försöker ta mitt granskandeansvar som parlamentariker på allvar.Det sätt på vilket vi behandlar budgeten på rättsområdet är rätt filoso-fiskt, tycker jag. På andra områden som vi debatterar här i kammarenskjuter kostnaderna lätt i höjden. Man accepterar att de överskrids när detgäller till exempel sjukskrivningar och arbetslöshet. Där är det verklig-heten som tvingar oss att styra hur mycket pengar vi lägger till. Så är detinte, finner jag, när det gäller justitieutskottets område. Visst finns det ettantal brott som begås och människor som far illa, men vi levererar intepengar efter hur den verkligheten ser ut utan snarare efter vad majoritetentycker är rimligt att lägga. Detta är värt att ha med sig när vi har den härdebatten.Man kan konstatera att budgeten är ganska snålt tilltagen. Det glädermig att till och med majoriteten i sin text finner att det är väl låga anslagoch att vi nu måste följa denna utveckling mycket noga. Denna realism,som en majoritet i utskottet delar, finns också på annat håll. Man kankonstatera att en person som rikspolischefen, tidigare socialdemokratiskminister, i sina tal till poliser och till ledningen på Rikspolisstyrel-sen menar att man inte kan ta ut någonting i förskott då pengarna intefinns . Man vet att det som lovas runt kanske hålls tunt.Jag välkomnar de löften vi fått från justitieministern, inte minst i val-rörelsen men också efteråt, om att det ska ske kraftfulla satsningar pårättsväsendet. Jag gör dock som rikspolischefen: Jag tar ingenting förgivet, utan jag väntar på att det ska komma.Vi från liberalerna har lagt fram förslag om mer resursertill framför allt polis, domstolar, brottsoffermyndigheter och rättshjälps-kostnader eftersom vi tror att det är nödvändigt. Vi ser de rättsvårdandemyndigheternas uppgift i rättsstaten som fundamentala. Det är ingentingsom vi kan snåla på.Jag ska, fru talman, beröra några områden helt kort. Mer hinner maninte på ett anförande . Jag ska börja med polisen.Här finns det en hel del utmaningar, vill jag påstå. Först och främsttycker jag att uppklaringsprocenten är alarmerande. Det är fördålig upptäcktsrisk, och det begås på grund av detta alldeles för mycketbrott. Detta är också någonting som flera myndigheter har kritiserat. Inteminst poliserna själva är väldigt missnöjda. Det finns kvalitetsundersök-ningar som visar att medborgarnas förtroende för polisen har sjunkitganska kraftigt. Många betraktar detta att ringa till polisen vid ettbrott som endast en försäkringsteknisk uppgift för att få ut pengar på enförsäkring.Jag tycker också att utvecklingen inom polisen delvis kan vara oroan-de. Jag känner att det finns en eventuellt omfattande konflikt inom poli-sen. Man är inte nöjd med hur de utvecklingsavtal som slutits mellanstaten och polisfacket följs upp. Det finns inte resurser att lägga kraft pådet som ska betyda utveckling, utan man känner snarare att det alldelesför mycket handlar om avveckling.Ute i landet tycker jag mig dock få en bild av att det börjar se någotbättre ut på vissa håll. Jag var på besök hos iÖrebro, och där känner man efter åratal av tuffa tider, nedskärningar ochen katastrofalt genomförd närpolisreform nu en viss positivism när detbörjar trilla in några nya poliser. Det utbildas nämligen trots allt nyapoliser, och de kommer ut i verksamheten. De är i regel hyggligt utbilda-de och bidrar på ett positivt sätt till att höja kvaliteten i verksamheten.Däremot kan man se att i till exempel och är såvälbristen på ledarskap som stämningen fortfarande katastrofala. Det talastill och med om massjukskrivningar . Även om alladementerat detta så jäser det och kokar, och poliserna är rejält upprörda.Jag kan också förstå att så är fallet.Med detta sagt tycker jag ändå att man ska intressera sig för vad somhänder långsiktigt inom polisen. Det har pratats en hel del om närpolisenoch hur den utvecklas, den så kallade näpo. Jag tycker att man nu behö-ver titta mer på cepo, centralpolisen. Det finns ju ett gigantiskt centralise-ringsprojekt på gång hos som heter Nationell polis ochsom tar sin utgångspunkt i det faktum att vi har en väldigt obalanseradstruktur hos polisen. Det finns tre jättestora polismyndigheter, tre pytte-små och 15 lite mittemellan. Att man försöker samordna deras verksam-het är självklart bra - IT, utbildning, sjöpolis, trafikpolis, kriminalunder-rättelsetjänst och så vidare. Det är naturligtvis ologiskt att ha 21 IT-chefer inom polisen. Det blir en onödig administration.Vi ska dock veta att detta skapar viss oro. Med sammanslagna led-ningscentraler följer nämligen sammanslagna ledningsfunktioner, och detfinns en betydande rädsla för att kontrollen över brottsbekämpningenlokalt ska flyttas upp och att kvaliteten därmed skulle minska. Det ärheller inte säkert att stort är bäst när det gäller att bekämpa brott via poli-sen.I förlängningen vet vi att det förekommer tankar på att dessa polis-myndigheter ska kunna slås ihop till kanske sex, åtta eller tolv myndig-heter med stora effekter vad gäller politiskt inflytande för polisstyrelseroch lokal förankring för vår polis. Det vore trevligt att höra om justitie-ministern hade några synpunkter på detta förmodade gigantiska centra-listiska projekt.Låt mig sedan, fru talman, gå över till domstolarna, som är ett kärtämne för oss i kammaren. sammanträffar den kommitté somska utvärdera sammanslagningen av domstolarna. En ledamot i dennautvärderingsgrupp har hoppat av eftersom det känns helt meningslöst attförsöka bidra till någonting då allt verkar vara upplagt på räls för fort-satta sammanslagningar. Så kan nog vara fallet. Den verklighet vi i daglever i gör att en hel del domstolar sannolikt behöver läggas samman pågrund av att tingsrätterna på många områden avlövats viktiga uppgiftersom har gjort att det inte går att hålla uppe en kritisk massa och en breda-re verksamhet.Jag vill då varna för att vi inte heller ska få för stora domstolar. Vi serju vad som händer i . Där är man tvungen att dela upp denabsolut största domstolen för att den är en ohållbar arbetsplats. Mensamma signaler kommer från andra domstolar. Jag vet att det förekom-mer diskussioner om detta i och de försiggår i . Manvill inte bli mycket större, därför att en domstol inte kan bli hur stor somhelst om den ska vara bra.Jag vill fråga justitieministern vad det finns för insikt på Justitiede-partementet om att domstolar inte bör vara hur stora som helst.När man pratar om domstolarna ska man ändå beröra det ganska tuffarekryteringsläget. Det är inte lätt att få de bästa av de bästa till våra dom-stolar. Men det behöver vi. Går man in i en domstol finns det risk att manser ett löneläge som innebär att de som dömer har de lägsta lönerna ochde som försvarar brottslingarna har de högsta lönerna. Någonstans där-emellan ligger åklagarna. Detta försöker man lösa med lite kreativa löne-avtal. Men det har ju lett till rena haveriet inom den organiseradedomarkåren, och domarfackets ledning har tvingats avgå. Vad detta harför betydelse för kommande regleringsbrev till skulle jagockså vilja ha svar på.Det borde ändå vara angeläget att domarna inte känner att de på någotsätt blir styrda och att deras oberoende kringskärs. Det är vi alla överensom inte ska vara fallet. Vi resonerar om detta i några reservationer omDomstolsverkets ställning, som jag tycker är intressant.Om man sedan går till åklagarsidan kan man konstatera att det är väl-digt tufft också här. Arbetsmiljösituationen är allvarlig. En femtedel avalla åklagare har utsatts för hot eller fått våld emot sig.