prot · GQ0947 · 2003-01-28 00:00:00 — Om det finns fler som vill diskutera den typenav gemensamma satsningar är det alltid intressant.Men om man har undervisat i finska språket sedanslutet av och varit finansierad av staten fördetta och inte vill ta ansvar för det ytterligare,tycker jag att man på ska fundera överom man inte borde se till att det finska språket får enlite bättre ställning vid universitetet.Här handlar det om en ny aktör som jag välkom-nar. Det behövs fler för att skapa ett intresse kringfinskan, som ju är ett nationellt intresse. Det är ettviktigt språk för oss. Väldigt många har det som sittmodersmål. Vi har minoriteter i i Tornedalensom har det som sitt modersmål. Vi har många, långa,nära och täta relationer med som land. Förmig är det obegripligt att man kan vara emot att sti-mulera finska språkets utveckling. Därför ställer jagockså höga krav på våra universitet: Ta väl vara påfinskan! Den är viktig nationellt.Vi har ett decentraliserat beslutssystem och ett an-slagssystem som gör att man fattar alla besluten själv.Det betyder inte att vi inte blir oroliga om vi ser att ettså centralt språk minskar i omfattning.Jag tror att vi ska lämna det planekonomiska per-spektivet att här fatta beslut om olika typer av profes-sors- och lektorstjänster. I stället ska vi se konkurren-sen som en livgivande faktor, inte minst när det gällerutvecklingen för det här språket.Anf. 37 ():Herr talman! Men nog är det väl ändå ett obe-stridligt faktum att resurserna till universitet ochhögskolor har minskat . Det är ganska enkelt att som folkpartist ståhär och debattera med utbildningsministern, för vifolkpartister vill satsa på universiteten. Vi anvisar ivår budget till forskning och forskarutbildning nästan2 miljarder mer än vad Socialdemokrater-na gör, nämligen lite perår. Det är alltså ingen tvekan om att vårt parti ärforsknings- och utbildningsvänligt och att vi värnarom detta.Jag tycker fortfarande att det vi fått höra kännshånfullt. Det finns väl ingen rektor vid något univer-sitet som gläds över att ett ämnes resurser försvinneroch över att man måste vakantsätta professurer i vik-tiga språk därför att man inte har resurser att klaralivhanken. Det är ju inte alls någons dröm. Jag äralldeles övertygad om att vi behöver förstärka resurs-tilldelningen.Jag håller med utbildningsministern om att vi skavärna om det finska språket, men frågan är fortfaran-de om det det har skett på det bästa sättet. Men låt osslämna detta för . Utbildningsministernsäger i sitt svar till mig ganska nonchalant att det inteär regeringen som ska bestämma över tjänster. Dethar jag heller aldrig menat, men det är ett obestridligtfaktum att till exempel tidigare utländska lektoratförsvann med lärartjänstreformen under tid som minister.Tidigare fanns det ett bilateralt utbyte mellan län-der av lektorer, vilket tillkom en gång under IngvarCarlssons tid. Det var ett regeringsinitiativ som varriktigt bra. Man har tidigare både givit och tagit bortsådana här typer av tjänster. Det måste väl ligga inomen utbildningsministers ansvarsområde att säkerställasådant.Vad gäller finska kan sägas att är ett före-gångsland eftersom finnarna anser att utländska lekto-rat är ett sätt att ge en god bild av landet. Jag har lärtmig att ambassadör på finska heter suurlähettiläs,vilket betyder "storsändebud", medan "utländsk lek-tor" heter pienilehtilä, det vill säga "ett litet sändebudsom bär bud om ett annat land". Detta är en typ avtjänst som vi i har tagit bort, och det har skettpå regeringens initiativ.Svaret är alltså inte helt relevant och ligger interiktigt i linje med vad man har gjort tidigare.Anf. 38 Utbildningsminister ():Herr talman! Det är alldeles riktigt att vi har hafttider när man har fattat den typen av beslut. Jag kanberätta att man också har fattat beslut om en massaandra saker som har rört högskolans inre. Anställ-ningar av adjunkter, lektorer, docenter, vaktmästareoch personal i övrigt har legat på regeringens bord.Utbildningsministrarna har då hetat , och . Vi lämnade dock den modellenför ett tiotal år sedan. Det var mycket debatt här iriksdagen om detta, och jag tyckte att det var ett väl-digt klokt beslut.Vi sade helt enkelt att det väl är bättre om maktenligger ute på universitet och högskolor. Varför det?Jo, vi insåg här att det inte är så himla lätt att centralti i hålla reda på all informa-tion om behovet av en lektor här och en professor där.Det blir inte så bra. Det är bättre att se till att hög-skolor och universitet får resurser att fatta beslutensjälva, och med detta har vi gått långt.När jag pratar med mina danska kolleger tror deinte att det är sant att vi har gått så långt när det gälleratt förlägga makt och inflytande direkt till högskolor-na. Jag är som socialdemokrat stolt över detta, ochjag trodde att också en folkpartist skulle tycka att detär klokt och bra. Det finns dock en tendens att manvill gå tillbaka till att centralisera den typen av beslut.Det tycker jag inte är riktigt.När det gäller resurser till högskolan kan man inteinbilla mig, , att om nihade fått möjligheten att styra efter debaclet 1994,vilket ni turligt nog inte fick, hade undvikit att sparapå all offentlig verksamhet, som var tredjestatlig krona var upplånad. Om ni tror det är det inteseriöst menat. Det är klart att hade varitdjupt inne i besparingar på det offentligas alla områ-den.Men sedan ekonomin kommit i ordning från 1997och framåt har vi satsat 6 ½ miljard kronor på hög-skoleutbildning. Varje utbyggd plats har varit fulltfinansierad, och det har följt en ny resurs med varjeny student. Jämför det med övriga europeiska länder!Ett mycket tydligt exempel är , där manöppnat dörrarna för att ta in folk på universiteten meninte klarat av att finansiera detta.6 ½ miljard! Det går inte att hitta en jämförbar pe-riod i den moderna utbildningspolitiska historien meden sådan resursinsats. Tack vare detta är vi nu på vägatt nå 50-procentsmålet. Den senaste uppgiften frånHögskoleverket var att av en ungdomskull gåttvidare till högre utbildning, att jämföra ibörjan . Det är en formidabel utveckling,som kostat mycket stora skattemedel och som ocksåinneburit att vi har riktat särskilda kvalitetspengar tillhumaniora och samhällskunskap - 200 miljoner kro-nor för att stärka kvaliteten.I hela denna fantastiska utveckling har Folkpartietvarit ett släpankare. Det har inte funnits något enga-gemang för att bygga ut högskolan och inte heller föratt knäcka social snedrekrytering och för att se till attdet ska finnas högskolor i fler landsdelar än de tradi-tionella universitetsorterna. Det har väl berott på attstora delar av väljarunderlaget har funnits just inomnågra av universiteten, men det är något som jag troratt ni bittert har ångrat när ni har sett vilken folkliguppslutning utbyggnaden av högskolan har fått.I dag har vi starka högskolor i varje län. De harkostat mycket skattemedel, men de innebär också attvi får en ökad konkurrens. De kan fatta beslut om att börja undervisa ochforska i de ämnen som de själva tycker bör priorite-ras, men de utsätts för en mycket tuff kvalitets-granskning av . Om de inte uppfyllerkvalitetskraven i ett ämne blir de av med examens-rätten i det ämnet.Detta gör mig trygg för att även en medelstor hög-skola som har goda möjligheteratt ge bra undervisning i finska, särskilt om den ocksåsamarbetar med universitet i och i Sverige.Anf. 39 ():Herr talman! Jag vill avsluta talet om pengar medatt säga att skryt luktar illa. Utbildningsministern stårhär och förhäver sig över de socialdemokratiskaframgångarna och satsningarna. Skulle det han sägervara sant skulle det inte vara så som jag harredovisat: att man drar in tjänster och vakantsätterprofessurer. Det finns inget universitet och ingenrektor som drömmer om att göra detta. Man har faktiskt fått en resursminskning om . I amsorry: Detta hade inte hänt om hade varitmed om att sätta upp mål och riktlinjer för universi-tets- och högskolepolitiken.Högskoleverket har däremot konstaterat att detinte finns någon undervisning i på jiddisch,på albanska och på somaliska. Det är små ämnen,men det finns människor i vårt land som talar dessaspråk. Här kommer min fråga: Ämnar ministern överhuvud taget inte att fästa avseende vid Högskolever-kets småämnesutredning? Om man fäster avseendevid den måste man se till att någon tar ett nationelltansvar för att undervisa i de här ämnena.Det handlar då inte om hur universiteten självaväljer att prioritera. Det måste ske en resurstilldelningi takt med att man delar ut ett nationellt ansvar.Jag skulle kunna prata mer om det nationella an-svarets vara eller icke vara vid högskolai , men jag vill lämna det därhän. Det ärinte så himla viktigt. Det har pratats så mycket om dettidigare. Jag betraktar hela svaret som ett slags feg-papper. Det är lite fegt att svara att universiteten själ-va bestämmer. Det gör de inte alls. De är oroliga.Alla de tecken som jag har berättat om visar att uni-versitetens resurser inte räcker.Jag undrar slutligen: Hur långt ska ministern dri-va den här självpåtagna ansvarslösheten?Anf. 40 Utbildningsminister ():Herr talman! Orsaken till att en del av de små-språk som räknar upp har problemär inte framför allt besparingar . Orsaken äratt man har haft en dålig tillströmning av studenter.Det resursfördelningssystem som vi införde och somFolkpartiet var livligt engagerat i i början på 90-taletinnebär att om man inte får studenter, får man inteheller resurser. Det är den avgörande nackdelen meddet systemet, och det är det som ligger bakom arbete för att se till att universiteten intelägger ned angelägna studieämnen närstudenterna inte kommer. De har ett mer långsiktigtansvar än så.Vi ska kunna finska i många framöveräven om det är svårt att rekrytera studenter.Därför är den här utredningen så viktig. Det somuniversiteten gör är att dra ned på resurserna iämnet med hänvisning till att det inte kommer stu-denter.Min första prioritet är att varje universitet har an-svar för att vara ett fullgott universitet. Universitetenska prioritera så att man håller de här ämnena underarmarna och skyddar dem, även om man har en peri-od med vikande studentunderlag. De har ju i långatider haft statens uppdrag att bedriva utbildning ifinska. Bara därför att det blev ett nytt resursfördel-ningssystem får de inte överge detta.Sedan kommer med ett mycketintressant och innovativt förslag. Kan man se till atthålla inne en del av resurserna för att särskilt stöttadem som tar ett nationellt ansvar? Det bygger vidarepå dagens system. har vi ett nationelltansvar genom särskilda uppdrag, till exempel finskanvid . Detta bygger vidare på det, ochdet är ett mycket intressant förslag, som vi kommeratt titta noga på.Påstå inte att jag har gett ett nationellt uppdrag tillMälardalen! Det är inte sant. De ska inte heller ha ettnationellt ansvar. Däremot har de fått en resurs för attbygga upp en satsning på finskan, och de får natur-ligtvis sedan konkurrera på lika villkor med övrigauniversitet som satsar på finskan.Därmed tycker jag att vi har fått väldigt bra fokuspå finska språket tack vare detta, som har varit liteundangömt i universitetsstyrelsernas budgetar framtills nu - men inte längre, tror jag.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 2002/03:115 omvuxenutbildningAnf. 41 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat statsrådetLena vilka åtgärder hon ämnar vidta föratt dels stärka den kvalificerade yrkesutbildningen,dels förbättra möjligheterna för personer utan grund-läggande utbildning att studera. harockså frågat vilka åtgärder avser attvidta för att förbättra möjligheterna för personer över50 år utan sådan grundläggande behörighet att stude-ra. Vidare har frågat hon avser att göra för att utöka utbildningsplat-serna inom den kvalificerade yrkesutbildningen ochhur denna utbildningsform på ett bra sätt ska kunnafylla behoven på den lokala arbetsmarknaden.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som ska svara på interpellationen.Vuxenutbildningen är en viktig del i regeringenspolitik för att ge alla möjlighet till livslångt lärande.Av budgetpropositionen framgår att satsningarna påvuxenutbildning fortsätter även efter ,som har gett ca 800 000 människor möjlighet att höjasin kompetens.Den kvalificerade yrkesutbildningen är ett viktigtinstrument för att öka tillgången på kvalificerad ar-betskraft. Utbildningsformen är efterfrågad av när-ingslivet och uppvisar goda resultat när det gällerdeltagarnas anställning efter avslutad utbildning.Den kvalificerade yrkesutbildningen bygger pålokala eller regionala initiativ från arbetslivet. Det ärviktigt att värna om den ordningen. Flexibiliteten ärett kännetecken och en styrka för den kvalificeradeyrkesutbildningen. Härigenom minimeras risken föratt utbildningsinsatser riktas till områden och bran-scher med låg efterfrågan på arbetskraft. I ställetskapas utrymme för satsningar där efterfrågan påarbetskraft ökar.De resurser som ställts till förfogande för ,medel motsvarande ca 12 500 platser, kommer att geutrymme också för start av nya utbildningar. SofiaLarsen är alltså felunderrättad på den punkten.Det är viktigt att göra en realistisk bedömning avefterfrågan på utbildning och i vilken takt volymenkan ökas utan att kvaliteten eftersätts. Intresset attstarta utbildningar är stort. Alla ansökningar svarardock inte mot de kvalitetskrav som ställs, eller riktarsig mot sektorer där efterfrågan på arbetskraft ärbegränsad. Den anordnade kapaciteten har inte ut-nyttjats fullt ut. Fler platser leder inte automatiskt tillfler studerande. Kvalitetskraven får inte eftersättas.Det är angeläget att tillgängliga resurser utnyttjasmaximalt innan vi diskuterar en utökning. Takten i enutbyggnad avgörs ytterst av det samhällsekonomiskaläget.En god studiefinansiering är en viktig förutsätt-ning för att man ska kunna studera. Studiemedlet ärgenerellt till sin karaktär, och således har alla somstuderar, under förutsättning att vissa grundläggandekrav är uppfyllda, möjlighet att få studiemedel. Stu-diemedel består av bidrag och lån. För dem som stu-derar på grundskole- eller gymnasienivå och är över25 år finns det ett högre bidrag som är av total-beloppet. Under föregående budgetår utnyttjades intealla anvisade medel för det högre bidraget. Inneva-rande år räknar med attsamtliga ansökningar om studiemedel med det högrebidraget kommer att kunna bifallas.I detta sammanhang bör också nämnas att det har införts ett nytt rekryteringsbidrag tillvissa vuxenstuderande. Rekryteringsbidraget är ettstöd med mycket förmånliga bidragsnivåer. Landetskommuner ska avgöra vilka personer som uppfyllerförutsättningarna för att få bidraget. Det finns emel-lertid anledning att bygga upp ett nytt system medviss försiktighet och låta rekryteringsarbetet växafram. Erfarenheterna från införandet av det nuvarandestudiemedelssystemet med det högre bidraget stärkerden uppfattningen. Mot denna bakgrund bedömdes attdet finns ett ekonomiskt utrymme att minska resur-serna för rekryteringsbidraget med 250 miljoner un-der det första året.I samband med studiemedelsreformen höjdes ål-dersgränsen för studiemedel från 45 till . Fråganom den övre åldersgränsen diskuterades ingående närdet nya rekryteringsbidraget infördes. Man bedömdedå att den övre åldersgränsen måste överensstämmamed åldersgränsen i studiemedelssystemet eftersomrekryteringsbidraget ska stimulera till fortsatta studi-er. Utan denna koppling är risken stor att enskildapersoner kommer att rekryteras till studier som intekan avslutas med statligt studiemedel.Avslutningsvis vill jag framhålla att det genomden kvalificerade yrkesutbildningens flexibilitet finnsgoda förutsättningar för en anpassning till behoven pålokal nivå.När det gäller personer som saknar grundläggandebehörighet på grundskole- eller gymnasienivå anserjag att studiemedelssystemet tillsammans med det nyarekryteringsbidraget kommer att ge goda möjligheterför dessa personer att studera.Frågan om hur förutsättningarna för ett livslångtlärande ska förbättras måste ses i ett bredare perspek-tiv än studiestödssystemets utformning. Jag ser posi-tivt på att skapa bättre möjligheter för personer över50 år att studera, men kostnaden för en sådan reformmåste vägas mot andra angelägna insatser.Anf. 42 ():Herr talman! Jag vill tacka för svaret.I min interpellation om vuxenutbildningen ställdejag ett antal frågor, främst om den kvalificerade yr-kesutbildningen. Tyvärr har jag inte fått så tydligasvar på de här frågorna.Det som utbildningsministern säger är att vuxen-utbildningen är viktig. Det håller vi väl alla med om.Han säger att regeringen tänker satsa på den när eko-nomin så tillåter. Det är ungefär lika starkt som manskrev i budgetpropositionen : Vuxenutbild-ningen görs mer tillgänglig och flexibel. Hur man skagöra den mer tillgänglig och mer flexibel har vi intefått reda på än.Jag tycker att det är lite kryptiskt från regeringenssida när det gäller diskussionerna kring vuxenutbild-ningen. Är det så att utbildningsministern har valt attlägga vuxenutbildningen på is ett tag, eller hur harman tänkt sig detta framöver?Jag tycker också att det är ett ganska tråkigt be-sked i svaret vad gäller vuxenutbildningen. Vi vet jubåda två att kraven på utbildningen inte minskar, utande ökar i högre och högre takt. Det finns också ettstörre behov. Ska då de som är arbetslösa ha rimligachanser att komma ut på arbetsmarknaden eller gåvidare inom utbildningen måste de ha en bra grundut-bildning, helst också en vidareutbildning och kanskeen specialitet inom något område. För att man skaklara det krävs stora satsningar på vuxenutbildningen,inte neddragningar, som regeringen har valt att göra.Vi vet också att kommuner, företag och industrierskriker efter olika typer av arbetskraft med specifikainriktningar. Det finns också stora lokala skillnader ifråga om vad man behöver på olika platser eller iolika regioner. Här finns då ett stort utrymme förvuxenutbildningen att träda i kraft.Thomas skriver i svaret att jag har fått fel-aktiga siffror när jag säger att KY och vuxenutbild-ningen har fått mindre pengar. Men det jag grundarsiffrorna i min interpellation på är ju framför allt detregeringen själv sade i höstens budget, vad har sagt och hur den verkliga situatio-nen ser ut för kommunerna runtom i landet.För kommunerna gäller att de både har fått mindrepengar och har fått en ändrad fördelningsprincip vadgäller vuxenutbildningen, vilket innebär att det äroerhört kärvt om man vill behålla det antal platser ivuxenutbildningen som man har haft. Skaman behålla antalet platser måste man själv lägga tillganska mycket pengar ytterligare på vissa håll, trotsatt det på många ställen finns ett stort behov av mervuxenutbildning.Ett sådant tydligt exempel är min hemkommunKumla och Sydnärke, där man kan se att det efterstora varsel, till exempel från , behövs storainsatser. I andra kommuner runtom, där vi vet attgrundutbildning, både grundskoleutbildning ochvuxenutbildning, står som högsta prioritet och det ärlång kö till den utbildningen, har man inte råd, intepengar till den utbildningen när den bidragsdelen harsänkts. Det är helt absurt att människor som vill ut-bilda sig för att komma ut på arbetsmarknaden intefår den möjligheten.Först sade regeringen att man skulle dra ned 200miljoner på KY. Sedan sade man, vad jag förstår, bara skulle dra ned 100 miljoner. Om det harblivit någon ytterligare neddragning eller någon för-ändring vore det intressant att höra det . Det är ialla fall inte någonting som jag har kunnat utläsa.Men det första jag vill fråga utbildningsministernär: Tycker att KY är intressant? Skavi satsa mer på det? Ska vi satsa mera pengar, ellerska man fortsätta att dra ned på det? Det andra är:Kan man, om man nu tycker att det är intressant,tänka sig att utöka antalet platser och i så fall i vilkentakt?Anf. 43 ():Herr talman! Jag kommer från har ett vackert landskap som heter . Därhar det varit många nedläggningar. Olika industrierhar fått slå igen och flytta till andra ställen. I TV och imedierna har det handlat om kris, katastrof, bedrövel-se och elände. är ju det inte hela bilden, utan i dethär landskapet finns en enorm kraft och en enormpotential.Ända har företagarna i ar-betat för att gemensamt få ihop en bild av hur manska stärka turismområdet. Man har alltså bildat ettnätverk. Från början var det ett tjugotal företag, men är över 120 företag med i Mötesplats Dalsland.Man har som syfte att skapa en gemensam platt-form för utveckling av turismen i , och tan-ken är att man ska bidra till en homogen profileringoch ett ökat samarbete. Det ska då också göra att detfinns större möjligheter att finansiera de gemensam-ma projekten.Detta har ju varit ett väldigt industriberoendelandskap. Det handlar om stora strukturomställningarsom det här landskapet måste gå igenom, och i till-växtavtalet för utpekas det som en väldigtstor möjlighet att utveckla besöksnäringen. På , Utsikten, har man engymnasielinje med turismledarprogram med riksin-tag. Den är också en väldigt stark aktör i den härprocessen. Utöver detta är aktiva när det gällerdet här.Förra året ansökte man om enledarskaps- och entreprenörsutbildning inom turism-området. Att man ansökte om en utbildning inom dethär området var ingen slump, utan man hade en välgenomtänkt plan, en linje som man jobbade utefter ikommunen och i som helhet tillsammansmed andra aktörer.När det gäller hur man har utformat den här ut-bildningen handlar det om vad man har haft för lokalaförutsättningar, vad man har sett för behov. Man harockså sett som en viktig bit att knyta till sig efter-gymnasial utbildning. I det här området är det nämli-gen en liten andel som läser vidare om man jämförmed tätortsregioner, där fler har eftergymnasial ut-bildning. Man ser en väldigt stor skillnad.Det som man har sagt när jag har varit och hälsatpå är att den här utbildningen hade kunnat betyda likamycket för som en universitetsetablering i enstad av storlek, så sorgen var stor när manfick ett negativt besked.Jag skulle gärna vilja höra hur utbildningsminis-tern ser på det här, hur mycket de lokala initiativenbetyder, till exempel den kvalificerade yrkesutbild-ningen i . Hur viktiga är de för den lokalautvecklingen?Anf. 44 Utbildningsminister ():Herr talman! frågar mig vad jagtycker om de kvalificerade yrkesutbildningarna. Jagär glad åt att jag har ansvar för dem , eftersom jagtycker att det är en väldigt viktig och intressant ut-bildningsform. Den fyller faktiskt ett mycket stortbehov som inte har kunnat fyllas.Det är en eftergymnasial utbildning, ofta utformadi mycket nära samverkan med högskolor, men intealltid. En stor del, en tredjedel, av utbildningen bestårav lärande i arbete ute på företag och i offentlig sek-tor. Jag ser det som en strategiskt mycket viktig ut-bildning.Den är intressant på flera sätt. Det handlar omflexibiliteten. Syftet är att man ska kunna skapa enutbildning och fylla ett behov regionalt men att mansedan också ska kunna avveckla den när behovet intelängre finns. Det är en flexibilitet inbyggd redan frånbörjan som skiljer den från alla andra utbildningsfor-mer.Sedan handlar det om kvaliteten. I och med attden starka kopplingen till högskolan finns menar jagatt vi måste gå vidare med att tydligt beskriva vilkakvalitetskriterier som vi har på kvalificerad yrkesut-bildning. Därmed kan vi se till att de KY-poäng somstudenterna får har en hög status i omvärlden, ochmed en starkare samverkan med högskolan öppnar viockså dörren till vidareutbildning senare i livet.Sedan handlar det om rekryteringen. Det visar sigfaktiskt att man rekryterar nya grupper via de kvalifi-cerade yrkesutbildningarna. Inte minst pojkar frånarbetarhem verkar vara mer attraherade av den härtypen av eftergymnasial utbildning än traditionellhögskoleutbildning. Det finns flera skäl.Allt detta ger också effekter på den regionala ut-vecklingen. Jag tror att utbildningspolitik är den vik-tigaste formen av regionalpolitik. Några av de övrigaborgerliga partierna fnyser och säger att detta bara ärregionalpolitik.