prot · GQ09113 · 2003-05-28 00:00:00 — Överalltnär man pratar med lärare och när man är ute på stu-diebesök hör man om bekymren med att lägga under-visningen på en nivå som passar bra för de elever somgår i klassen.Senast besökte jag gymnasium somhar utbildning på hotell- och restaurangprogrammet.Där erkände man att det var en offentlig lögn dettamed att matte- och svenskundervisningen ska ligga påsamma nivå inom de yrkesförberedande programmensom inom de teoretiskt förberedande programmen.Man menade att det var omöjligt att klara av att un-dervisa på samma nivå där, och man anpassar bådebetygsbedömningen och sättet att undervisa till ele-verna på det här programmet.För mig är det ett stort hyckleri att tro att man skakunna bedriva undervisning på den nivån. Ändå före-slår ju Vänstern tillsammans med Socialdemokraternaatt man ska slå ihop de teoretiska och yrkesförbere-dande programmen.Jag ser en stor risk för att utslagningen ökar. I dagär det av dem som börjar på hotell- ochrestaurangprogrammet som slutför sina studier . Att det blir en ökad utslagning, ligger detverkligen i linje med Vänsterns utbildningspolitik?Anf. 167 ()replik:Herr talman! Vi skulle gärna vilja se en minsk-ning, inte från 17 till 8 utan vi skulle kunna tänka ossatt man slog samman de tekniska sektorerna till ensektor, och på det sättet kommer vi i vårt förslag nedtill fyra eller fem ingångar.Är det nödvändigt med matematik och svenska fördem som går de yrkesorienterade programmen? Ja,absolut vill jag hävda. Det är nödvändigt för att deska kunna klara sig i det framtida arbetslivet somkräver ganska goda kunskaper på det här området.Men det finns också någonting heter bildning. Det ärväldigt viktigt för varje människa att kunna ta medsig kunskaper ut i livet så att man kan fungera sommedborgare, kunna genomskåda och ta ställning i ettsamhälle som blir alltmer komplext. Det är ocksåviktigt för den personliga utvecklingen. Att behärskasitt språk, sitt modersmål och att kunna kommuniceraär paraplyet under vilket all annan utveckling sker.Det är en avgörande förutsättning för att man skakunna utvecklas.Vi pratar om att det är A-kurserna som ska varaobligatoriska gemensamma kärnämneskurser. Tittarman på kursinnehållet kan man inte säga att det liggerpå en så hög nivå att många elever skulle ha svårig-heter på grund av begåvningsbrist. I så fall är det bristpå motivation som ligger bakom, och det är dettaskolan måste kunna lösa. Man måste hitta arbetsfor-mer som gör att undervisningen blir intressant ävenför de elever som går på de yrkesförberedande pro-grammen så att de ser förbindelsen mellan dessaämnen, det som de är intresserade av och det yrkesom de utbildar sig till.Sedan tror jag att det är oerhört viktigt att manmöts . De som har tänkt bli läkareoch de som har tänkt bli undersköterskor går påsamma sektor . De får gemensamtgöra erfarenheter, och det tror jag är alldeles utmärkt.Det kommer att underlätta mycket. Kanske får vibättre läkare och tuffare undersköterskor i framtiden.Anf. 168 AXEL DARVIK (fp) replik:Herr talman! Fyra eller fem sektorer låter ju ännumer oroväckande från min synpunkt.Jag vill naturligtvis inte förbjuda någon att läsavare sig matte eller svenska, men dessa ämnen skavara anpassade till den utbildning som man går på.Det borde ju vara en självklarhet. Då är det viktigt attundervisningen ligger på rätt nivå. De som ska läsavidare till teoretiska studier på högskolan kan behövaen viss typ av matte- eller svenskundervisning medande som går det yrkesförberedande programmet bör haen annan inriktning på sin undervisning.Dessutom förstår jag inte hur man ska klara av attentusiasmera och skapa en bra motivation för deelever som kanske behöver lite mer grundläggandekunskaper, om de ska gå tillsammans meddem som strävar efter att få de allra högsta betygenför att läsa vidare på de svåraste teoretiska linjerna påhögskolan. Det är självklart att om läraren drar i väg ifull karriär och en elev inte hänger med knäcks moti-vationen. Motivation får man om man har en läraresom klarar av att engagera en och som bedriver un-dervisningen på en nivå som passar individen.Därför vill vi liberaler ha större mångfald för ska kunna välja mellan flera program, inte färre.Det skapar bara problem.Anf. 169 ()replik:Herr talman! Det är en fråga att diskutera nivån påkunskaperna, och vi ska komma ihåg att A-kursernaligger på en mycket grundläggande nivå. En annanfråga är att diskutera metoderna för att nå fram tillmålet. Man kan nå målet på väldigt många olika sätt.Tobias talade tidigare om den enda vägen.Men det finns inte en enda väg. Det är en totalitär synsom vi inte ställer upp på. Det finns många sätt att tasig fram till målet på.Dt är väldigt viktigt att lärarna är professionellaoch klarar av att engagera eleverna så att de får dendraghjälp de behöver och blir motiverade.Det här gäller . Sedan kommer detspecialiseringar på olika sätt. Man ska välja inrikt-ning, fördjupning och man har också möjlighet attvälja kurser efter eget intresse. Den specialiseringenkommer att ske på olika sätt för alla dessa elever.Men har man möjlighet till dethär mötet inom en sektor.Eftersom vi vet att många elever väljer utifrån sinklassbakgrund och sitt kön kan detta bidra till att mani stället väljer efter intresse och sin begåvningsprofil.Anf. 170 ()replik:Herr talman! Låt mig å ena sidan som tjänstlediggymnasielärare i kärnämnen på elva nationella pro-gram säga att jag välkomnar för alla elever som verkar att var upp-riktigt. Å andra sidan vill jag ifrågasätta det somBritt-Marie Danestig säger och det som hennes partigör.Den sociala snedrekrytering som verkar att vara en så ihärdig motståndare tillhar ju ökat. Den könsmässiga snedrekryteringen harockså ökat trots - eller kanske tack vare - Vänster-partiets inflytande i skolpolitiken. Hur går de visio-nerna som gav uttryck för ihopmed den verklighet som vi ser framför oss. Ännu sålänge har inte det här arbetet lyckats, kanske på grundav att man inte har velat se var problemet ligger.Jag undrar också om inte andas ett kunskapsförakt. Hon talar om att allaska få lära sig, och det är ju bra, men varför vill dåinte att den som vill lära sig ett yrkeska få göra det? Varför säger nej tilllärlingsutbildning? Vad är det som är så farligt och såfult med en viss typ av kunskap att den inte ska fåplats i gymnasieskola?Anf. 171 ()replik:Herr talman! Jag inledde mitt anförande med attsäga att den sociala snedrekryteringen tyvärr har ökat.De förhoppningar som fanns när man en gång infördeen likvärdig skola för alla har inte infriats på det sättsom många hade hoppats. Men jämfört med min egenskolgång är det en mycket stor skillnad, för det var enverkligt segregerad skolgång.Jag förstår inte vad menademed att det var kunskapsförakt om man vill att allabarn ska få lära sig så mycket som möjligt.Det är inte så att vi på något sätt är motståndaretill lärlingsutbildningen. Vi har ett kongressbeslut omatt lärlingsutbildning kan vara ett alldeles utmärktinstrument för lärande. Jag tycker att Gymnasiekom-mitténs förslag är väldigt generöst.Vi är inte motståndare till lärlingsutbildningen. Vihar ett kongressbeslut om att lärlingsutbildning kanvara ett alldeles utmärkt instrument för lärande. Jagtycker att förslag är väl-digt generöst. Det säger inte nej till lärlingsutbild-ning. Det går mycket väl att kombinera ett anställ-ningsförfarande med studier i kärnämnena på gymna-sieskolan. Det går också mycket väl att lägga ut storadelar av utbildning genom arbetsplatsförlagd utbild-ning eller lärande i arbetet.Jag vet inte om inte har läst ut-redningens förslag. Det markeras tydligt hur viktigkontakten med arbetslivet är för alla gymnasieelever,oavsett om de ska gå direkt ut i yrkesarbete efteravslutad skolgång eller till fortsatta högre studier.Anf. 172 ()replik:Herr talman! Att den sociala snedrekryteringeninte har hävts, kan inte det bero på att vi, delvis pågrund av det vänsterpartistiska inflytandet, har enskola som ser till systemet, som ser till likriktning ochsom tänker på ett sätt för alla i stället för att försökahitta lösningar som passar var och en och som servarje ung människa som den resurs den är?Britt-Marie Danestig tog tidigare i debatten av-stånd från totalitärt tänkande, och det var ju positivt.Det är inte alltid har gjort det. Det hartvärtom mycket totalitärt tänkande i sitt förflutna. Detär bra att har kommit till besin-ning.Alla ska självfallet få lära sig så mycket som möj-ligt. Det är just därför som vi kristdemokrater vill haen flexibel skola där varje elev blir sedd på sina vill-kor. Det är därför vi vill ha en lärlingsutbildning. Nusäger att Gymnasiekommitténsförslag är generöst. Det hör till bilden att kommitténsförslag ännu inte ligger på bordet här i riksdagen.Men i den remissomgång som pågår, i den debatt sompågår och, såvitt jag begriper, också under självakommitténs arbete framkom det från många, till ex-empel olika branschorganisationer, att man inte allstycker att det är ett generöst förslag. Man vill faktisktha en lärlingsutbildning av den modell som Kristde-mokraterna föreslår, det vill säga nationell kvalitet,lokal förankring och nära samarbete med näringslivet,just för att man ska få den kvalificerade arbetskraftman så väl behöver.Herr talman! Är det inte just den här enkelrikt-ningen och de här enahanda lösningar som pekar på, denna ovilja att se att varjeungdom är unik och olika men lika mycket värda,som är problemet när det gäller att häva social sned-rekrytering?Anf. 173 ()replik:Herr talman! Eftersom jag satt med i kan jag säga att under de år somGymnasieskolekommittén har arbetat har vi haft enkontinuerlig kontakt med branscherna. Vi har verkli-gen varit beredda att ta till oss deras synpunkter i allaolika avseenden.Sedan kan inte jag förstå att man säger att det inteskulle finnas olika möjligheter. Det är åtta sektorer,och i varje sektor är det fyra-sex inriktningar. Detkommer att finnas en mängd olika nationella kurser.Man kan kombinera de här nationella kurserna lokaltpå ett väldigt otraditionellt sätt. Det finns möjlighetertill fördjupningar, och det finns möjligheter till indi-viduella val. Vi har inte heller sagt att tidsåtgångenabsolut måste vara , utan man kan få ta längretid på sig om man behöver läsa i en lugnare takt. Detkallar jag för en verkligt god möjlighet till individua-lisering.Ibland verkar det på något sätt som om Kristde-mokraterna inte vill se de här möjligheterna och attdet är mer där problemet ligger. Läs utredningen ochbegrunda den! Den ger väldigt stora friheter till ele-ver, lärare, skolledare och kommuner att skapa enskola för alla.Anf. 174 ()replik:Herr talman! var inne på denenda vägen, och där tror jag att hon har förväxlat migmed en annan moderat som har uppträtt i talarstolentidigare, men jag tar det som en komplimang.Jag måste få exemplifiera lite från ,den mest segregerade staden i hela . Underhela 90-talet styrdes antagningen till gymnasieskolanMalmö av närhetsprincipen. Det är väl dokumenteratvad det fick till följd. Buss nr 10 tog eleverna frånvälmående och släppte av dem utanför S:tPetri och . Buss nr 11 tog eleverna fråndet invandrartäta och släppte av dem utan-för Pildammskolan och , som på det visetfick elevbesättningar där av eleverna hadeinvandrarbakgrund. Vi vet vad som händer när vitillämpar närhetsprincipen.År 2000 ändrades den här principen av Malmössocialdemokrater efter viss påtryckning. har vien situation på till exempel där 50 %av eleverna är balanserade mellan elever med utom-nordisk bakgrund och elever som är infödda svenskar,det har rektorn själv sagt vid i ett flertal tillfällen idebattprogram och tidningsintervjuer. Med andra ord:Vi vet vart närhetsprincipen leder någonstans.Nu står här i kammaren och försvararden. Jag vill verkligen ställa en frågan till dig nu närdu har hört resultatet av detta. Du måste ju också hatagit del av undersökningar och diskussioner kring dehär frågorna. Är verkligen fortfarandeberedda att försvara att närhetsprincipen ska gälla ihela landet? Det var ju det du sade i ditt anförande.Anf. 175 ()replik:Herr talman! måste jag erkänna att jag intekänner till förhållandena i i detalj. Men såmycket vet jag att det är lite speciellt i . Detverkar som om många av de stora gymnasieskolornaligger lokaliserade till de centrala delarna av Malmö.Det har säkert haft en viss påverkan.Jag har inte sett de siffror som upp. Jag betvivlar inte att de är riktiga. Jag kankontra med att i har vi sett det motsattaresultatet. Där har betygsintagningen och urvalet, har frångått närhetsprincipen, fått helt andrakonsekvenser. Där har det ökat segregationen i ställetoch dränerat förortsskolorna på motiverade elever,som jag sade. Det är många lärare som ser väldigtallvarligt på den situationen. Det blir svårt att hantera.Man behöver ha en variation i en klass för att manska kunna lyckas.Vi tycker fortfarande att det finns någonting posi-tivt i att man verkar i sin närmiljö och försöker för-ändra saker inifrån. Det ser vi som den verkliga fri-heten. Vi ser inte frihet så att man väljer bort saker.Man kan också se frihetsbegreppet så att man väljertill någonting, att man väljer ett engagemang till för-ändring.Anf. 176 ()replik:Herr talman! Jag tror faktiskt att ochmin uppfattning om vad som är frihet skiljer sig åtganska rejält. Det är inte belagt vad som har hänt iStockholm. Men den diskussionen kan vi lämna där-hän. Det intressanta är att det inte bara gäller Malmö.Helsingborg och införde också systemet medbetygsantagning under den förra mandatperioden, ochdet har fått mycket positiva effekter. Trots att Social-demokraterna styr i alla de här städerna med hjälp avVänsterpartiet har man inga planer på att ändra an-tagningssystemet. Det är bara här i somman för den här diskussionen.Vi kan konstatera, , att när vi hadenärhetsprincipen byggdes boende-segrationen, som redan var stark, mycket effektivt in iskolsystemet. Med närhetsprincipen cementeradesredan dåliga förhållanden.Nu säger du i ditt anförande här kammaren, ochdet går att återfinna i betänkandet också, att Vänster-partiet vill att det här ska gälla över hela landet i allakommuner oavsett utseende. Det tycker jag är ettallvarligt påstående. I så fall har man inte tagit till sigforskningsresultaten, man har inte studerat hur det serut ute på fältet och man grundar sitt tyckande, för detär verkligen en fråga om tyckande, på diskussionernai . Men är ju faktiskt bara endel av det här riket. Att fastslå en princip som skagälla för hela riket utan att ha bättre på fötterna tyckerjag inte är någon vidare genomtänkt politik. Det fårBritt-Marie ursäkta.Anf. 177 ()replik:Herr talman! Eftersom håller sigtill får jag väl bidra med min regions erfaren-heter. Både i och kan man setydliga tecken på att det fria valet till gymnasieskolanoch ett urval som baseras på betygen har förstärktsegregationen.Jag sade att boendesegregationen är ett jättestortproblem. Men det är helt andra problem som vi somskolpolitiker inte kan lösa här.Det låter så idylliskt och vackert när man säger attbarnen i de bostadsområden där föräldrarna har ettmycket begränsat socialt och ekonomiskt kapitalväljer bort skolorna där, men så är det inte. De somväljer att flytta på sig är de barn vars föräldrar har ettrelativt stort socialt och kulturellt kapital.Vi har sett undersökningar som helt klart bevisardetta.Det är alltså fråga om ett önsketänkande från To-bias . Jag är övertygad om att ni faktiskt trorpå det, men undersök verkligheten! Träffa lärare ochelever på de här skolorna och se de faktiska förhål-landena, så tror jag att kanske till och med Modera-terna börjar fundera på en annan politik.Anf. 178 ():Herr talman! Först yrkar jag bifall till reservatio-nerna nr 18 och nr 25.Gymnasieskolan har en nyckelroll i det livslångalärandet. Det är här som unga människor ofta företaravgörande framtidsval. Därför är det av stor betydelseinte bara för individerna utan också för hela samhälletatt gymnasiet fungerar väl.Jag tycker att förslag, somför närvarande är ute på remiss, ger en bra grund förden viktiga diskussion som vi nu ska ha om hur dennautbildning ska bli så bra som möjligt för så mångasom möjligt. fungerar, som vi har hört här tidi-gare från flera håll, gymnasiet nämligen på flera sättinte som det borde. Det finns en rad problem sombehöver åtgärdas.Om ungefär kan vi hoppas att kanfatta beslut om hur framtidens gymnasieskola ska seut, och då måste vi ha en rad nya förslag som förbätt-rar den. Ett stort problem är att många ungdomar inte fullföljer sin gymnasieutbildning. har andelen 20-åringar medgrundläggande högskoleutbildning minskat med hela10 %, vilket i hög grad beror på att många hoppar avfrån gymnasiet.Detta är naturligtvis en mycket allvarlig utveck-ling. Ska vi kunna möta framtiden på ett bra sättmåste vi ha en gymnasieutbildning som inte stöterbort och marginaliserar många unga, som fallet är . För att ge fler möjlighet att på ett bra sätt klaragymnasiestudierna måste också stora insatser göras igrundskolan. Ett stort problem är ju att många eleverbörjar gymnasiet utan tillräckliga förkunskaper. Dettadrabbar de unga som redan från start har svårt atthänga med i undervisningen i gymnasiet men ocksåövriga elever eftersom det riskerar att sänka kvalite-ten i undervisningen.Hela 15 % av förstaårseleverna i gymnasiet finnspå det individuella programmet. Det måste vara fel attskjuta problem till gymnasiet i ställetför att försöka åtgärda dem redan i grundskolan.Elever är olika, och det finns en hel del unga somhelst vill arbeta praktiskt. Det är därför som vi vill attgymnasieskolan ska kunna erbjuda eleverna mer avlärlingsutbildning . Det handlar om enutbildning som förenar teori och praktik i skolmiljöoch i arbetsliv. Jag vill särskilt understryka det vikti-ga i att man gör det möjligt för fler småföretag atterbjuda lärlingsplatser.Ytterligare en fråga som varit uppe här lite tidiga-re och som jag vill lyfta fram är elevinflytandet igymnasieskolan. pågår en försöksverk-samhet med lokala styrelser med elevmajoritet igymnasiet, och vi tycker att det är dags att perma-nenta den här verksamheten. Det är viktigt att elever-na får ett verkligt inflytande över sin arbetsmiljö, inteminst som förberedelse för att bli aktiva medborgareunder det fortsatta livet i det demokratiska samhället.Anf. 179 ():Herr talman! Då jag satt på mitt arbetsrumoch förberedde den här debatten hördes ihärdigahärliga hurrarop, studentsång och skratt utanför fönst-ret till ledamotshuset. Det var väl för sommaren ny-bakade studenter som firade. Alla nu lyckliga stu-denter för tanken till hur man skulle vilja utveckla detframtida gymnasiet för att få den här glädjen attsmitta av sig på de tidigare åren av gymnasietiden.Men eftersom vi kommer att kunnadiskutera gymnasieskolans framtid som helhet ocheftersom jag uppmärksammat talmannens försyntaupplysning om morgondagens helgdag kommer jaghär att ta upp bara några få frågor i dag.En sådan fråga är vår syn på kunskapsinnehållet iden framtida gymnasieskolan. Vi i anseratt det är viktigt att alla människor kan utveckla enekologisk förståelse. Sådana aspekter kan i störreutsträckning tas upp inom alla ämnen, inte bara denaturvetenskapliga. På så sätt skapas större kunskapom och insikt i ekologi och förhållandet mellan män-niska och natur.Som sociala varelser måste vi också förstå vårkulturella särart och de historiska skeenden som for-mat samhället. Barn och ungdomar behöver insikt isin egen historia och vetskap om att de är med om attforma framtiden. Förståelsen och respekten för andrafolk och kulturer är livsviktig, liksom jämställdhetmellan könen.Vi tycker att estetiskt och praktiskt arbete ska ge-nomsyra skolan. Om elever ges goda möjligheter attuttrycka sig genom bild, musik och drama, tror vi attdet får en gynnsam innverkan på hela arbetsklimatet iskolan.Kritiskt tänkande, analys och problemlösning börutgöra en naturlig del i alla undervisningsmoment.Undervisning i konflikthantering, jämställdhet ochsamlevnad vill vi se att man ger större utrymme igymnasieskolan.De värderingar som skolan står för ska vara öppetredovisade, kunna ifrågasättas och tåla prövning.Skolan måste bli bättre på att med sitt material fram-häva alternativa kvinnliga och manliga förebilder,liksom man i historieundervisningen tar upp andraperspektiv än den vite europeiske mannens.Det finns ingen annan instans i samhället sommöter unge människor och så närasom skolan. Om vi kan lyckas få en mer positiv sam-hällsutveckling med fler människor som mår bättremed sig själva, måste skolan på allvar avsätta tid föratt främja elevers utveckling. Skolan ska redovisa,följa upp och utvärdera det arbete man gör för att nådessa mål.Herr talman! Gymnasiet måste blibättre på att låta undervisningen anpassas efter ele-vernas egen verklighet och efter den inriktning manhar valt i skolan, vare sig de inriktningarna är 17 eller8.Det är en för oss i mycket viktig upp-gift att bevaka ett framtida förslag till ny gymnasie-skola. Vi vill också från att den framtidagymnasieskolan ska rymma en lärlingsutbildningvärd namnet.För att elever, lärare och övrig personal ska kännadelaktighet i skolan och dess verksamhet krävs kan vara med om att påverka sin skola utifråndemokratiska principer. Skolstyrelser där elever är imajoritet är en framkomlig väg. För att få elever att taansvar måste man ge dem ansvar. Det är viktigt attdet handlar om ett reellt ökat inflytande, inte någotmedbestämmandealibi som gäller inköp av gardiner.Elevernas inflytande över den dagliga arbetssitua-tionen är det som måste öka, och vi måste anpassaskolan mer efter eleverna och få en ökad individan-passning. vill ha ett decentraliserat sty-relseskick. På gymnasieskolan vill vi att det ska fin-nas styrelser med elevmajoritet, och vi anser att elev-råden ska ha en tydligare beslutande funktion i frågorsom angår elever. För att få elever att ta ansvar måsteman ge dem ansvar.Vi skulle inte som vuxna acceptera den arbets-miljö som på många håll råder i skolan och det lillainflytande som man har på sin egen miljö. Om detvore en arbetsplats för vuxna skulle det kanske sym-bolisera våra värsta skräckexempel på en vuxenar-betsplats som leder till ökad stress och ohälsa. Vianser att detta inte ska accepteras heller när det gällervåra ungdomar.Vi måste skapa en gymnasieskola som på ett bätt-re sätt kan bli en skola med arbetsro och mindrestress. Jag yrkar därmed bifall till reservation 25.Anf. 180 ():Herr talman! Också jag ska försöka anta utma-ningen att korta ned mitt anförande.Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets för-slag i betänkande UbU:16 och avslag på samtligamotionsyrkanden.I detta betänkande behandlas 74 motionsyrkandenfrån allmänna motionstiden om olika gymnasie-frågor. Yrkandena handlar om övergripande frågorsom rätt till gymnasieutbildning, villkor för antag-ning, kärnämnen, högskolebehörighet efter genom-gången gymnasieutbildning, med mera. Dessutomhandlar de om lärlingsutbildning, elevinflytande ocholika studievägar.Dessa frågor har behandlats i en parlamentarisktsammansatt kommitté, 2000.Denna kommitté har avlämnat sitt förslag, Åtta vägartill kunskap - En ny struktur för gymnasieskolan, somrör den framtida utformningen av gymnasieskolan.Detta betänkande remissbehandlas för närvarande.Vi har i , där också jag harsuttit med, uppskattat att tiden för remissbehandling,beredning inom , proposition ochriksdagsbehandling skulle göra det möjligt för riksda-gen att fatta beslut . Förändringar skulledärefter kunna genomföras tidigast /07.Förslag i frågor som anknyter till vad som tas uppi detta betänkande - till exempel om rätt till stöd,elevinflytande, utbildning på entreprenad - finns äveni betänkandet Skollag för kvalitet och likvärdighet,som avlämnats av . Även detbetänkandet remissbehandlas för närvarande.Det pågår en omfattande remissbehandling i deflesta av dessa frågor som sedan ska bilda underlagför de propositioner som ska läggas fram och be-handlas i . Med anledning att detta kommerden verkliga debatten att ske . Där-för ha jag valt att fatta mig väldigt kort.