prot · GQ0950 · 2003-01-31 00:00:00 — Dettatycker jag är ett nog så viktigt kvitto på att det sena90-talets högkonjunktur trots många förbättringar hargått relativt spårlöst förbi när det gäller att i grundenförändra människors villkor.Morgan undrar vad vi liberaler tyckerom skattepolitik. Ja, det finns sannerli-gen gott om underlag - alldeles för mycket, skulle jagvilja säga. Men i grunden delar vi deras uppfattningatt vi i grunden också måste använda skatterna somett instrument och en möjlighet för människor att fåmer pengar att röra sig med själva och att människorska få större möjlighet att påverka sin situation. Vibehöver lägre skatter på jobb och företagande. Vibehöver få ned marginalskatten, alltså det som manfår behålla vid en extra insats både för dem som tjä-nar lite och för dem som tjänar lite mer.Det är viktigt att man ser att fattigdomsfällornainte bara beror på socialbidrag. De beror på högaskatter och låga inkomster och de beror på inkomst-prövade bidrag. Här uppfattar vi att Vänstern fortfa-rande sitter fast i det här med att man ska lägga livettill rätta för andra. Fattigdomsfällan - det faktum inte kan påverka sin situation trots att den ärdålig - är tydligen inget problem för Vänsterpartiet.Vi tycker att den självrespekt och värdighet som detinnebär att kunna ta ansvar och påverka sin situationäven om man är en ensamförsörjande småbarns-mamma är så viktiga.Fru talman! Vi liberaler är nöjda och glada för attvi har kunnat föra in integrationspolitiken på dencentrala politikens arena. Men vi är inte nöjda medden situation, den brist på egenförsörjning och detsociala arv som därmed förs vidare till barn och ung-domar. Vi är inte nöjda med att regeringen tar så liteansvar för att situationen är misslyckad och för att vimåste göra någonting.Vi hade kunnat föra en helt egen debatt här omskolan och den situation som många invandrarbarnbefinner sig i. Skolan ger dem inte den chans som dehar rätt till. Skolan borde verkligen bli en murbräckamot segregationen. Jag hoppas, fru talman, att vi fårchans att föra en ny debatt om de frågorna.Anf. 11 ():Fru talman! I mitt förra inlägg talade jag mest omde fattiga barnfamiljerna. Det handlar nu om varttionde barn, precis som 1991. Statsrådet säger att detinte kommer som någon överraskning att fattigdomenfinns. Man har bekämpat den . Men ingentinghar hänt i vårt land . Det är samma antal,och detta i det land - - som det påstås gå såbra för.1970 var bruttonationalprodukten per capita i Sve-rige och i 97 000. I Sverigefanns alltså mer per person. är förhål-landet det omvända. Dansken har mer änsvensken. Jag kunde ha valt att berätta om istället, som utvecklas ännu snabbare, men jag vill intestå här och provocera.Här finns förstås en hel del av förklaringen till denfattigdom som vi debatterar . Man kan inte släpaefter som nation utan att det märks någonstans. Väl-stånd är en fråga om fördelning och om vad som finnsatt fördela. Utan tillväxt blir det bara nedskärningaratt fördela. En viktig del i bekämpandet av fattigdo-men är alltså att ha en tillväxt i ekonomi och i pro-duktion. Då uppstår fler arbetstillfällen. Arbetslöshetär en betydande bakomliggande del av förklaringentill fattigdomen. Det behövs politiska beslut somgynnar företagsutveckling, utbildning och forskning.Det är uppenbart att fattigdomen är starkt knutentill familjer med en ensam förälder. Det är en själv-klarhet att stödja sådana familjer. Men det är ocksåsjälvklart att föra en familjepolitik som inte medver-kar till att familjer splittras. Politiken ska gynna barn-familjernas ekonomi generellt och ge valfrihet ochmer tid för barnen. Därför har lagtfram förslag om barnomsorgskonto, lägre skatt justför låginkomsttagare och högre bostadsbidrag. Vi gerockså mer till kommunerna med tanke på behoveninom skola och vård. Det är svaret på hur vi ser påskattesänkningar. Det finns goda skatter, som stöderden generella välfärdspolitiken, och det har vi marke-rat i våra förslag.En annan grupp som har drabbats av fattigdom påsenare tid är vårdbehövande äldre. Bristen på värdig-het i vården av våra äldre är uttryck för både indivi-duell och nationell fattigdom. Vi ser rapporter om attäldre vårdtagare behandlas illa. De är på många hållundernärda, uttorkade och sedda över axeln. Att intebehandlas med värdighet är en svår form av fattig-dom. Regeringen har visserligen planerat för ett antaltillsynspersoner på länsstyrelserna, och det är bra.Men det löser i sig inte problemen.Vi är normalt sett inte fattiga på lokaler i ivårdsammanhang. Ingenstans kan man i världen hittafinare väggar, korridorer, stolar och bord. Det är intelika klart att vi leder ligan när det gäller mänsklighet,trygghet och värdighet i vården.Fru talman! Äldrevården karakteriseras av storbrist på utbildad personal. Men nationens välståndräcker tydligen inte till vårdutbildning. Här fordras enrejäl utbildning för värdig vård. En värdighetsgarantiinom vården skulle bidra till att minska denna formav fattigdom. En äldreombudsman, i likhet medBarnombudsmannen, behövs i . Vi vill inrättaden nu!Anf. 12 ():Fru talman! Låt mig lugna och allaandra; står för arbetslinjen! Vi stårockså för att tillväxt ska ske. Redskapet för att mätafattigdom är arbetslinjen.Men tillväxt kan inte fördelas så att de som harmest får mest och de som har lite inte får någontingalls. Jag och försöker fokusera på demänniskor, de barn och de missbrukare, som i daglever i elände och fattigdom och på vad vi kan görahär och för dem. Då tvingas vi konstatera att gene-rell välfärd är jättebra - det ska vi fortsätta med, denpolitiken har vi drivit tillsammans med Socialdemo-kraterna och och det är den vägen vi skagå - men att det inte räcker. Det räcker inte när vi seratt stora grupper i halkar efter och att denåterställarpolitik som kännetecknade den förra man-datperioden inte har nått de grupperna. Jag talar dåom underhållsstödet, som har legat fryst sedan 1995.Jag talar om urholkningen av socialbidragen. Jag talarom att höjningen av de generella bidragen inte harnått de sämst ställda barnfamiljerna. Gör vi ingentingför dem som lever i det vi kallar nyfattigdom här ochnu så kommer de här barnen kanske att framlevastörre delen av sin barndom i relativ nyfattigdom,trots att vi som politiker står och säger: Men vi skafixa arbetsmarknaden. Och det ska vi göra. Ögon-blicksbilden är en sak, och även det vi jobbar lång-siktigt strategiskt med, som ska inträffa för en stor delmänniskor , och så vidare. Jag och Väns-terpartiet menar att man måste kombinera de härsakerna.Jag är väldigt nyfiken på företrädarna från de bor-gerliga partierna, som helt riktigt säger att arbetslin-jen är den rätta. Men då måste vi också ändra vissastrukturer. Då kan man inte lägga ned , som gör, eller urholka ar-betsmarknadspolitiken, som och Center-partiet gör. Då måste vi vässa de redskapen. Vi måstese till att arbetsrätten gör att det finns trygghet i an-ställningar. Vi måste se till att springvikariaten och detillfälliga anställningarna blir trygga, långsiktigaanställningar. Jag hoppas ni är med på att stärka ar-betsrätten. Vi måste se till att inträdesvillkoren i a-kassan är sådana att även ensamstående deltidsarbe-tande mammor med vikariatsanställningar omfattas.Det är mycket vi ska göra för att förstärka regel-verket. har jag mött borgerliga partier som villförsvaga det. har jag sett att man finansierarsina skattesänkningar genom att försämra i trygghets-systemen, och det är inte en politik som Vänsterparti-et kan delta i.Därför har vi också valt att samarbeta med detparti som har samma syn som vi. Vi skattefinansierarvälfärden, och vi bygger ut den generella välfärden,men vi menar också att det inte räcker fullt ut. Vimåste också se till att vi säkrar de ekonomiska nivå-erna för de sämst ställda, och ska man också an-vända sig av de riktade bidragen för att det ska händanågonting i människors liv väldigt fort. Den maktenhar vi politiker som sitter i den här kammaren. Har viviljan?(Applåder)Anf. 13 ():Fru talman! Jag vill börja med att upprepa minfråga till förra mandatperioden, 1998-2002, fannsdet gott om pengar i statskassan, och regeringen togtillfället i akt att genomföra en del reformer. Är detverkligen så att dessa reformer gav mest till dem somhade de största behoven?Jag tänker, och jag upprepar det, särskilt på max-taxan, som gav mer till familjer medhöga inkomster än till familjer med låga inkomster,och på skattesänkningarna, som gav mer än dubbeltså mycket till hemtjänstchefen jämfört med vårdbi-trädet och ingenting till pensionärerna. Var dettaverkligen rätt prioriteringar för att minska nyfattig-domen i samhället?Det måste gå att leva på sitt arbete, och det måstegå för den som kan arbeta att få ett jobb eller driva ettföretag. skatteförslag skulle sänkaskatten rejält för dem med de lägsta inkomsterna. Förvårdbiträden, undersköterskor, vaktmästare och andragrupper med låga inkomster kan det handla om mer utöver regeringens förslag.Vårt förslag omfattar också pensionärerna, särskiltdem med låga pensioner, och det är svaret på denfråga ställde till mig ochCenterpartiet: prioriterar alltidmänniskor med låga inkomster, till exempel lågapensioner. Låginkomsttagare är i stor utsträckningvåra barnfamiljer. Det är ett tydligt besked.Vi vill göra det möjligt att leva på vår lön. Detbetyder oerhört mycket för självkänslan att kunna hakontroll över sin egen ekonomi, att slippa gå till soci-alen, att kunna köpa vinterjacka åt barnen, och inteminst att det lönar sig att arbeta. Det betyder mycketatt man inte känner hopplösheten och säger: Det spe-lar ju ingen roll hur jag sliter - jag kan ju ändå inteförbättra situationen för mig och barnen.Fru talman! Jag vill återvända till just barnen. Jagvill hävda att inget annat parti har ett lika starkt paketav förslag som när det gäller att hjälpabarnfamiljerna och dem som har de lägsta inkomster-na, inte minst ensamstående mammor och pappor.Sänkta skatter för dem som har minst, ett fördubblatbarnbidrag och perdag i föräldraersättning är några förslag. Och jag villfråga , men också övriga deltagarei debatten: Vad säger ni om förslag närdet gäller familjepolitik: Är inte det rätt prioriteringarom vi vill minska barns utsatthet?Ingenting skapar så mycket fattigdom som ar-betslöshet. Vi måste ha en ekonomi som ger tillräck-ligt med jobb i företagen, så att alla som kan jobbaockså får jobba. Det duger inte att bara segla på kon-junkturen, som regeringen har gjort de senaste åren.Var är förbättringarna för de små och medelstoraföretagen? Det är ju tillväxten i dessa företag somskapar flest nya jobb, inte i första hand AMS-byråkratin, !Våra invandrare är särskilt hårt drabbade av fat-tigdom och arbetslöshet. Vi vet också att många in-vandrare är utomordentligt duktiga företagare och harentreprenörsanda. För dessa är det extra viktigt medjust begripliga regler och rimliga företagsskatter. Härmåste regeringen skärpa sig. Låt de nya svenskarnagöra den insats som vårt gemensamma så välbehöver!Anf. 14 ():Fru talman! Fattigdom kan beskrivas med tre ord:maktlöshet, otrygghet och resursbrist. Att inte kunnapåverka sitt eget och sina barns liv och känslan avutanförskap är uttryck för fattigdom. Många fattigabeskriver sig själva som maktlösa och upplever attingen lyssnar och ser dem.Vi behöver öppna våra arbetsplatser och hem förvåra invandrade svenskar. För de äldre har det nyaäldreförsörjningsstödet hjälpt de fattigaste pensionä-rerna som har haft det sämst ställt, och det är en bit påvägen.I artikel 23 om mänskliga rättigheter står det: En-var har utan åtskillnad rätt till lika lön för lika arbete.I artikel 25 står det: har rätt till en levnadsstan-dard som är tillräcklig för hans egen och hans familjshälsa och välbefinnande.En 17-årig flicka som bor med sin ensamståendemamma uttrycker i en intervju i Rädda Barnens skriftom barnfattigdomen: Jag använder inte ordet "fattig",för jag ser inte på mig själv som fattig. Men vi harmindre pengar än andra, och det är väl så det är. Var-för ska man ljuga om detta? I nian skulle vi jobbamed samhällsekonomi, och då skulle alla ta med sigsin familjs hushållsutgifter till skolan. Då kom lärarenoch tittade på mina och såg att utgifterna var högre äninkomsten, och sade: Det här stämmer ju inte. Hontrodde att det var någonting som var fel. Jag blev argpå henne för att hon inte fattade att det var så.Denna flickas mamma kanske tillhörde den låg-avlönade grupp kvinnor som arbetar i offentlig sektor.Dessa kvinnors löner måste höjas, och synen på vadsom är viktigt i samhället omvärderas. Vi måste upp-värdera arbete med människor. Det, till skillnad frånteknik, kanske är det som ska ge högre lön.En fattigdomsfälla för dessa lågavlönade kvinnor,och för lågavlönade i allmänhet, är kanske att vi räk-nar löneökningar i procent. Vi kanske ska börja talaom löneökningar i reella krontal för att visa på skill-naderna mellan låginkomsttagare och höginkomstta-gare.Många i vår närhet lever på och under marginalen,men man vill inte visa det utåt. Man blir skicklig påatt försöka vara som alla andra och dölja det. Kanskeflickans mamma var en sådan person. Jag tillhördesjälv den grupp ensamståendemammor som i upptäckte att detinte fanns tillräckligt med pengar. Det blev till att ätagröt till lunch. Jag tror inte att mina barn märkte avdet, mer än att vi inte kunde göra sådant som kostademycket pengar.Resursbrist kan vara att inte kunna ge sina barnsamma materiella möjligheter som andra barn har.Det finns i dagens exempel på barn som intedeltar i utflykter och idrottsdagar i skolan. Barnenlåtsas vara sjuka i stället för att följa med. Det kanhandla om barn som hindras från att dela intressenmed sina kompisar. Ett exempel är att många kom-muner nu infört höga avgifter i . Jaganser att det är diskriminerande.Vi vet att barn som lever underekonomisk utsatthet löper högre risk än andra barn atthamna i problematiska situationer med ohälsa, miss-bruk och kriminalitet som följd.Barn är enligt lagen inte försörjningsansvariga försina föräldrar. Ändå räknas deras sommarjobb in ifamiljens ekonomi, vilket bidrar till att socialbidragensänks. Dessa barn behöver sina pengar för att kanskeköpa kläder eller till en avgift i . Varförinte låta dem behålla pengarna?Anf. 15 Statsrådet ():Fru talman! Det är lätt att en sådan här debatthandlar om hela den politiska skalan, alla politikom-råden. Jag ska ändå ta fasta på några punkter som harsagts under debatten.Kenneth frågar oss om vi valde rätt vägunder mandatperioden. Jag kan svara med de uppgif-ter som inte minst för fram. De kon-staterar nämligen att fattigdomen bland barn kraftigtminskat . Socialbidragsberoen-det har minskat kraftigt. Arbetslösheten har minskatkraftigt. Det tycker jag är svar nog. Vi valde rätt väg.Vi vidtog ungefär de åtgärder som behövdes. Allt varkanske inte helt rätt, men vi gjorde ungefär de rättabedömningarna när vi vägde av vad vi skulle göra.Sedan tycker jag inte att vi ska klä oss i säck ochaska. Vi har varit inne på situationen i . BoLundgren har varit där och sett hur det är. Han kanskemissade att av alla barn i som växer uppmed ensamstående föräldrar växer upp i fattigdom. ISverige är den siffran . Nästan hälften av allabarn som växer upp med ensamstående föräldrar iUSA växer upp i fattigdom. har den lägstabarnfattigdomen i världen konstaterar medstöd av . Jag tycker nog att man också måsteväga in det i diskussionen.Kristdemokraterna och jämför med1991. Var lite ärlig, ! Vi vet ungefär hurutvecklingen har sett ut. Våra stora ekonomiska pro-blem började , och då ökade pro-blemen för de sämst ställda. Det var då vi fick det viibland kallar nyfattigdomen i . Vändpunkten kom 1997. Jag tycker nog ska vara lite ärlig i debatten. Vi kan trots alltkonstatera att det nu går åt rätt håll.Sedan har vi en diskussion om tillväxt kontra om-fördelning. Jag vill vända på den. Det är faktiskt visocialdemokrater som talar om tillväxt. Moderaternatalar om omfördelning. Vi talar om tillväxt,om utbildning, om forskning och utveckling, om attsatsa på barnomsorgen så att man kan förena arbetemed familj. talar om omfördelning. Dethandlar om omfördelning från de allra fattigaste tillde allra rikaste. Det är hans politik.Det skatteförslag som nu gör sig tilltalesman för innebär i att av de allra rikastefår av skattesänkningarna. Det är ett fullständigtguldregn över de allra rikaste.Det räckte inte med de 130 miljarder i skattesänk-ningar som ni ville gå fram med i valrörelsen. ärni ännu mer extrema i er skattepolitik, och det förlo-rar ni röster på. Ni har kvar av folket.Dessa , som ändå är kvar bland era led, är nogde rikaste i landet. Ni företräder alltså de som ärrikast i Sverige.Sedan ska ni försöka övertyga oss andra om attdet är ni som talar för de sämst ställda. Jag tror inteatt den argumentationen kommer att gå hem. Jag troratt de sämst ställda vet var de har sina vänner, och devet var de har sina fiender.Anf. 16 BO ():Fru talman! Debattmoral är uppenbarligen inteMorgan starka sida. Han är uppväxt medutbildning på SSU:s kursgårdar, slår med vilka medelsom helst, argumenterar och struntar i verkligheten.Jag är svensk politiker. Jag diskuterar de svenskaproblemen, alltså de problem som ni har åstadkom-mit.Det är alldeles rätt att ni talar om tillväxt. Ni talarom utbildning. Ni talar om mycket, men ni gör ing-enting. Det är problemet med den socialdemokratiskapolitiken. Det är er politik som har dominerat underde år som vi har tappat jämfört med andra länder. Detvar er politik - fast det vill ni glömma - som ledde till90-talskrisen som var en följd av 80-talsspekulationerna. Läs Feldts bok!Jag satt själv och redde ut en bankkris somgamla statsråd, och andra, var med omatt skapa. Men lägg det förflutna bakom er, och för-sök diskutera framtiden.Något svar på frågan fick jag inte, så jag ställerden en gång till. får låginkomsttagare i ,och de som har normala inkomster, bara behålla endryg tredjedel av sina inkomster efter att man betalatalla skatter och avgifter. Det var egentligen det somMona talade om när hon beskrev sin egenoch andras situation. Det är klart att marginalerna blirsmå och pengarna inte räcker till vare sig det ena ellerdet andra. Där ligger de grundläggande problemen.Vore det rimligt, , att var och enför egen del fick behålla åtminstone hälften av vadman tjänar?Det som också krävs är att de pengar man betalar iskatt ger valuta. Men det gör de inte. Varför inte låtamänniskor ställa kravet att få vård och få rätt attsjälva välja barnomsorg? Varför låter ni inte föräld-rarna till barnen på bestämma var barnenska gå, de som är synskadade och har andra handi-kapp? , som talar om de svaga,svarar inte heller på det. Varför får inte föräldrarnatill barnen i Tomtebodaskolan låta barnen vara kvardär? Varför stöttar ni inte de svaga?Anf. 17 ():Fru talman! Det finns många människor som leveri en utsatt position. Det finns många människor somlever under mycket knappa ekonomiska omständig-heter. Det kan handla om gamla människor somknappt vågar ta emot den hemtjänst som de möjligenkan få för att de inte vet om de har råd att betala förden. Många är kanske oroliga för hur de ska klaraförmögenhetsskatten på sin gamla 40-talskåk. Detfinns många grupper.Jag vill ändå koncentrera mig på invandrarnas ut-satta situation i vårt land. Vi liberaler är mycket gladaatt vi har kunnat föra in utanförskapets människor iden centrala debatten, men vi är mycket oroade överatt framför allt regeringen står så tomhänt inför deuppenbart stora systemfel som finns, och att man barafortsätter att tänka i projekt och kampanjer i stället föratt göra radikala förändringar.Arbetsmarknadspolitiken har bevisligen totalt ha-vererat. Arbetsmarknaden har stagnerat, den står still,och för människor med invandrarbakgrund blir situa-tionen ännu sämre. Då kan inte mer av samma varalösningen. Och säger regeringen att även de lång-tidssjuka ska skickas till AMS. Man tar sig för pan-nan!Vi vill ha radikala förändringar för att få nedtrösklarna. Trösklarna in i vårt land är för höga, mentrösklarna inne i vårt samhälle och inne i vår arbets-marknad är på tok för höga.Morgan ondgör sig både länge och välöver skattepolitik. Vi kan ha synpunk-ter på att deras kalkyler inte går ihop, men vad har nisjälva över huvud taget för syn på sambandet mellanskatter, tillväxt, villkor för jobb och företagande? Vifår inga svar på några av de frågorna, och jag hoppasatt i sitt sista inlägg ändå vill tachansen och svara på frågan: Hur ställer ni er till attta bort de språkkrav som fungerar som en trös-kel in på arbetsmarknaden för människor med in-vandrarbakgrund, människor som inte anses anställ-ningsbara och därmed kan få hjälp?Hur ser ni på att skolan fullständigt har misslyckatsmed att ge barnen en bra start som förhindrar att detsociala arvet förs vidare? Skolan måste bli en mur-bräcka mot segregationen så att den inte går vidare igeneration efter generation.Anf. 18 ():Fru talman! Arbetslinjen är grunden för både na-tionens och individernas försörjning. Det är sannoliktalla överens om. Problemet är ju att det inte räcker.De fattiga ensamstående mammorna arbetar ju redannu mer än andra mammor och kvinnor i landet. Detfinns en mer komplex problematik bakom detta.Invandrargrupperna tillåts inte komma in på ar-betsmarknaden. Hälften av barnfamiljerna med in-vandrarbakgrund är fortfarande fattiga sex-nio årefter att de har kommit till landet. Här behöver myck-et göras, och det handlar om både-och. Skatter är jubåde-och. Det finns goda skatter. Varje välfärdssam-hälle behöver den goda skatten. Men det finns ocksåskatter som motverkar samhällets utveckling. Jagtänker då på de skatter som gör att 500 miljarder avsvenska pengar har tagits ur landet och inte är till-gängliga för svensk utveckling utan används på annatsätt. Det hade varit bra att ha skatter som gör att dessa500 miljarder hade funnits kvar i nationen. Jag talarom fastighetsskatten som gör att pensionärer inte harråd att bo kvar i sina hem utan drivs från gård ochgrund. Det är skillnad på skatt och skatt. Det är ingendiskussion om att vårt parti står för ett solidarisktsamhälle baserat på goda skatter.Sedan måste jag beröra syn ochsäga en sak till . Jag tycker att detnärmast är lite oförskämt att slå sig för bröstet ochhävda den egna politikens förträfflighet. skärkraftigt i bostadsbidraget, och deras skattesänkningarkommer på det viset inte barnfamiljer med låga in-komster till del. Det finns andra förslag i andra partiersom leder till förbättringar också för de lågavlönade.Sammanfattningsvis vill jag notera att det behövsen kommission som går igenom förutsättningarna förförsörjningen och den ekonomiska nivån för barnfa-miljer. Socialbidraget har aldrig varit konstruerat somen permanent försörjning.Anf. 19 ():Fru talman! Först vill jag också rikta mig till Ken-neth . Utöver de julklappar som delas ut iCenterpartiets ekonomiska politik minskar man justbostadsbidraget. Man minskar eller utraderar storadelar av den arbetsmarknadsutbildning som ska ledade människor som vi har talat om in på arbetsmark-naden. Man säger också nej till den äldreomsorgstaxasom har betytt mest för just de sämst ställda, de eko-nomiskt svagaste pensionärerna, nämligen kvinnoröver . Den var en vinst för dem, och detta avvi-sar Centerpartiet.Fru talman! Som statsrådet sade, har detta varit enväldigt spretig debatt. Den har omfattat många områ-den. En del partier vill lösa den här problematikenmed skattesänkningar. Andra vill fortsätta att byggaden generella välfärden.Jag vill avsluta med att citera en debattartikel iDN skriven av . Såhär skriver man: "Är dessa människor, för vilkaFrälsningsarméns grytor även kommer att koka pågator och torg, betjänta av privata sjukvårdsförsäk-ringar, tandvårdsförsäkringar eller pensionsförsäk-ringar? De människor vi möter behöver ettsamhälle, som har ett så starkt socialt skyddsnät attolyckshändelser, arbetslöshet eller bara en dyr tand-vårdsräkning inte hotar att spoliera ett helt livs an-strängningar. "Jag tror att gör rätt analys.Anf. 20 ():Fru talman! Har reformerna riktat sig till dem sombäst behöver dem?