prot · GQ0998 · 2003-05-07 00:00:00 — Som ni hörde tidigare är detuppskattningsvis 130 000 barn i landet som har det såhär. Det visar sig bland annat genom att samtalen tillBRIS som handlar om mobbning ökade under 2000med , och har de fortsatt att ökatydligt i antal. Samhället tycks nästan acceptera attbarn utsätts för ett långt mer kränkande och våldsamtbeteende än vad vuxna någonsin skulle acceptera attsjälva utsättas för.Herr talman! Eftersom vi har skolplikt måste vi setill att en nolltolerans mot mobbning i skolan inrättas.Det kan vara lätt att säga, men det är ett mål som vimåste sätta upp. Alla elever har rätt att bli bemöttamed respekt, att få sin åsikt hörd och att få kännatrygghet. Vad som helst kan utlösa mobbning. Vi harhört exempel förut. Det kan bero på omoderna kläderoch på annorlunda hudfärg och rasism. Poängen är attdet inte är den som är mobbad som är avvikande. Detär den som mobbar. Skulden får aldrig läggas på densom mobbas!Vuxenvärlden måste ta sitt ansvar. Vi måste lyss-na, ha ögonen öppna och säga till om vi ser att någotär fel. Skolan ska förmedla alla människors lika rät-tigheter och värde samt att man ska ha tolerans medsina medmänniskor. En nolltolerans för våld ochmobbning i skolan måste införas. För attklara den målsättningen ska det framgå av skollagenatt lärare och övrig personal som upptäcker mobbningska ges skyldighet att rapportera till rektor för åtgär-der. Det är också viktigt att det förebyggande arbetetfungerar bra - att eleverna blir sedda. Det måste manarbeta med ständigt i skolan, och inte bara som entemadag per läsår. Det är lika viktigt attha ett kontinuerligt arbete när det gäller mobbningsom när det gäller droger, som jag var inne på tidiga-re när vi pratade om grundskolan.Många skolor jobbar i förebyggande syfte meddramaövningar som ett exempel för att bygga uppelevernas eget självförtroende och för att träna ele-vernas empati, tolerans och respekt för varandra så attde ska få förståelse för hur man ska behandla sinamedmänniskor. Ansvaret för att lära barn detta liggergivetvis inte bara på skolan, utan alla de värderingarsom jag har talat om måste finnas i lika hög grad hosföräldrar och hos alla vuxna i samhället.Trots att de flesta skolor har handlingsplaner ärdet inte lika ofta som de används, följs upp eller ut-värderas. Trots att många arbetar med att upplysa ommobbning, förebygga mobbning och försöka hjälpadem som drabbas räcker inte insatserna. Det behövsfler åtgärder. All personal - precis all - som arbetar iskolan måste känna ansvar och rapportera de händel-ser som sker till rektor eller kanske i första hand tillett mobbningsteam, som jag hoppas finns på allaskolor. Det är ett önsketänkande som jag hoppas blirförverkligat inom en snar framtid.När en elev mobbas får skulden aldrig läggas påden mobbade. Vi får aldrig glömma det. Skolhuvud-mannen har ett stort ansvar i att komma till rätta medmobbningen. Bland anmälningarna till Skolverketfrån elever och föräldrar är ett av de vanligaste kla-gomålen att skolan inte vidtar tillräckliga åtgärdermot mobbning.I dag är det i princip upp till den enskilda kom-munen att bestämma om den vill vidta åtgärder för attkomma till rätta med mobbningen. Centerpartietanser att bör få ökade befogenheter för attockså kunna rikta vissa sanktioner mot kommunersom inte sköter sitt uppdrag. Vi vill också att det skastå klart att den skolhuvudman som inte tar itu medmobbningen också kan bli tvungen att ersätta elevenekonomiskt.Herr talman! Det är dags att inse att mobbningkan ske var som helst, när som helst och hur somhelst. Det finns mobbare, medlöpare, åskådare ochoffer. Men det är viktigt att komma ihåg att det aldrigär så att mobbaren får skylla sig själv, som manibland kan höra uttalanden om. Det kan vara svårt atti ett tidigt skede se att en elev blir mobbad. Det kanvara svårt därför att eleverna är finurliga när de mob-bar - när de knuffar, när de kastar mössan i en vat-tenpöl eller kladdar på den mobbades böcker.Därför är det viktigt att det sker kompetensut-veckling och fortbildning av personalen så att den kanlära sig signalerna och lära sig att se, och därmedförhoppningsvis mota i grind. Vi kan inte ac-ceptera att unga människor ska ha ont i magen när degår till skolan. Mobbade personer för dåligt självför-troende och en låg tilltro till sin omgivning. Vi måsteskapa miljöer där människorna kan finna trygghet ochkänna förtroende för varandra. Målet måste vara attskapa nolltolerans, där man reagerar på första glåpor-det och inte väntar tills mobbningen har gått för långt.Anf. 190 ():Herr talman! Det är en grundläggande demokra-tisk rättighet för alla elever att känna sig trygga iskolan och slippa bli föremål för övergrepp ellerförnedrande behandling. Jag tror att vi alla är överensom att ingen elev ska behöva vara rädd för att gå tillskolan på grund av mobbning eller att ingen förälderska behöva vara orolig för att ens barn ska utsättas förnågot sådant.Trots denna självklarhet är det fortfarande en storgrupp elever som genomlever sin skoltid med ständigångest, otrygghet och dålig självkänsla. Den är fast ien mobbningssituation där jaget nedvärde-ras.Detta är ett ärende där jag hör och känner av allasanföranden att vi i stora delar är överens. Det visarkanske på svårigheten att med enkla riksdagsbeslut fåtill förändringar på området. Men jag tror ändå att detfinns saker som vi kan göra, även om det inte löserallt. Jag tror att vi alla har ett enormt engagemang idetta och att vi alla har någon erfarenhet - kanskesom mobbad, som mobbare, som påhejare eller sombevittnare. Jag tror att vi alla har människor runtom-kring oss som har blivit mobbade.Undersökning efter undersökning bekräftar att enmycket stor andel fortfarande känner sig mobbade -så mycket som 130 000 elever i vårt land. Undersök-ningar från och visaratt känner sig mobbade ännu i gymnasiesko-lan och att man inte har klarat av att hantera det tidi-gare. Antalet mobbade verkar också dessvärre ha ökattrots en mängd insatser.Utsattheten handlar inte bara om mobbning ochkränkningar som pågår mellan eleverna, utan tyvärrockså i hög grad av kränkningar som begås av vuxnai skolan. I attitydundersökningar framgår att hela 6 %av eleverna i skolan upplever sig bli kränkta av lärare.JämO och flera ungdomsorganisationer har under desenaste åren lyft fram förekomsten av sexuella trakas-serier, rasism och främlingsfientlighet. Det är hand-lingar som nästan helt har uteslutits ur diskussionen.Alla barn har rätt att bli bemötta med respekt, att fågöra sin åsikt hörd och att känna trygghet.Tyvärr kan vi med den här bilden konstatera atthitintills fattade beslut och åtgärder inte räcker. Vimåste ha ett fortsatt intensifierat arbete mot mobb-ning. krav från finns det nuansvar för åtgärder mot mobbning inskrivet i skolla-gen. Vi anser dock att man måste gå vidare, och vivill att handlingsplanerna mot mobbning innehållerklara regler för hur man aktivt ska kontrollera attmobbning förekommer. Det sker fortfarande mycketmobbning utan vuxnas vetskap. Det måste på varjeskola finnas regler om hur mobbningen ska förebyg-gas. Det är också viktigt att alla berörda är inblandadei arbetet med att förebygga och upptäcka mobbning -alltså måste både elever, personal, föräldrar ochskolledning involveras. har ett över-gripande tillsynsansvar och måste ingripa när lagenseller läroplanens intentioner ej följs. Frågor kringmobbning måste ingå som en naturlig del i skolansuppgift att ge elever en demokratisk grundsyn sombygger på respekt och förståelse för medmänniskor,tolerans och solidaritet.Det har gjorts en hel del bra saker och det har ta-gits bra initiativ från regeringen vad gäller arbetetmot mobbning som vi stöder. Men vi vill poängteraatt arbetet måste fortsätta på en lika inten-siv nivå så länge realiteten vad gäller den stora ande-len mobbade fortfarande finns.Undersökningar och forskning visar att trivsel, tidför viktiga samtal och möjlighet att påverka och utövainflytande, det vill säga hur makten är fördelad på enskola, har reell betydelse för lärandemiljön och ocksåförekomsten av mobbning.Det är otroligt viktigt med ett fortsatt och intensi-fierat arbete med värdegrunds- och demokratifrågor.Att bli en demokratisk individ och utveckla empatiför människors lika värde är ett arbete som måstepågå i skolan på alla nivåer. Skolans tradi-tionella kunskapsuppdrag och demokratiuppdraget ärömsesidigt beroende av varandra.Ansvaret är tydligt när det gäller arbetet motkränkande behandling. Vi i ser framemot ett förslag till ny skollag där frågor om värde-grund och elevers rättssäkerhet ytterligare stärks. Vihoppas att en ny skollag kommer att tillgodose fleraav de krav som till exempel harhaft vad gäller att alla som arbetar i skolan aktivt skamotverka mobbning, att arbetsmiljölagen gäller fulltut i skolan och att alla skolor ska utse elevskyddsom-bud.Ett framgångsrikt arbete mot mobbning och krän-kande behandling handlar om att skolan måste haförmågan att se och upptäcka problem och har en mångfald av åtgärder för att bryta mönsteroch beteenden och fånga in orsakerna till varförmobbning uppstår.Jag håller med Axel Darvik om att saker ska kal-las vid sitt rätta namn. Våldtäkt, misshandel ochkränkningar ska kallas för de brott de är.Men jag vill också ta upp en annan sak som AxelDarvik och jag tror även nämnde isina anföranden. Det diskuteras emellanåt, med vadjag kan tycka alltför stort fokus på problemet, attflytta en mobbare från en skola till en annan. Jag troratt det ibland kan vara berättigat som en sista utväg.Jag tror att man ska ha den möjligheten. Men jag trorinte att det ska ses som den avgörande åtgärden motmobbning. Det är en nödåtgärd som inte förändrargrundproblemet.Jag vill tvärtom varna lite för att få en alltför storkoncentration på just den här problematiken. Attflytta mobbaren är en åtgärd som bara ger tillfälligaeffekter. Det finns inga enkla handgrepp eller univer-sella metoder för att komma åt mobbningsproblemen.Det krävs ett långvarigt engagemang och en mångfaldi arbetssätt och metoder för att bryta problem ochinvanda mönster. Jag tror faktiskt att ett alltför indi-vidcentrerat synsätt riskerar att leda till kortvarigaeffekter och till med kanske förvärrar problemen förden som är utsatt. Mobbning uppstår inte bara påindividnivå. Jag tror att det går att finna orsaker iskolans miljö, klimat och i attityder hos elever ochpersonal.Slutligen vill jag uppmärksamma ett av alla demycket bra exempel på goda åtgärder som finns. Iförra veckan var jag på ett mycket givande studiebe-sök på Ellagårdsskolan i . Det kan jag rekom-mendera. Ellagårdsskolan har tillsammans med tvåandra skolor i på ett mycket medvetetsätt arbetat med EQ, emotionellintelligens, i skolan. De har EQ dels som särskiltämne på schemat, dels genomsyrar EQ-arbetet helaskolans arbete och den värderingsgrund som skolanhar. Det har skett fortbildning av alla lärare, och denfortsätter kontinuerligt. De tränar enligt en etableradmetod barnen i emotionella frågor som em-pati och konfliktlösning.Det här arbetet ska utvärderas av som har varit involverat i det härprojektet. Men redan nu kan man på de här tre enskil-da skolorna, där den ena ligger i som har det rättbra förspänt och de andra två ligger i ochAkalla, se goda resultat vad gäller just mobbning. Dehär tre skolorna har framgångsrikt lyckats minskamobbningen radikalt.I går kunde vi också se i medierna att blivande lä-rare vid lärarutbildningen på högskolan i ett upprop kräver att få konflikthantering på schemati lärarutbildningen. Det är ett krav som Miljöpartiethar drivit , och vi har motionerom det med här också. I ett upprop kräver deblivande lärarna minst fem poängs konflikthanteringför alla lärare.Mobbningen är en komplex fråga. Jag tror inte attdet finns några enkla knep eller metoder för att stoppamobbning. Vi har alla ett gemensamt ansvar för atthjälpas åt i arbetet med att förebygga och motverkamobbning på en mängd olika sätt.Jag vill yrka bifall till reservation 3.Anf. 191 AXEL DARVIK (fp) replik:Herr talman! tog upp möjlig-heten att flytta mobbaren. Hon nämner att detta ärnågonting som man bara ska göra som en absolutsista åtgärd. Jag tror att det är någonting som manockså ska kunna sätta in väldigt snabbt när det harinträffat allvarliga fall av mobbning på en skola. Detgår inte att vänta och försöka med ett antal andraåtgärder när det handlar om grova former av mobb-ning. Då måste man agera snabbt. får mananvända sig av detta. Jag anser också att detta ärnågonting som inte ska användas särskilt ofta utan iett fåtal fall. Men jag tror att det är viktigt att kunnagöra det när elever känner sig rädda och inte längrevågar gå till skolan. Det är inte den som blir mobbadoch utsatt som ska behöva stanna hemma. Det ärfaktiskt mobbaren som ska tas ur undervisningen ochskolan. Sedan får man lösa situationen genom flyttaeleven till en annan skola eller genom att låta denkomma tillbaka om det går.Dessutom tror jag att den utslagningsskola sommajoriteten, och kanske framför allt Socialdemokra-terna, har förespråkat gör att vi har ett betydligt störreantal potentiella mobbare. Hade man kunnat satsamer på kunskap, hade färre elever än känt enfrustration över sin situation. Jag tror att den här fru-strationen leder till ett mobbande bete-ende.Anf. 192 ()replik:Herr talman! Jag är glad att Axel begärde replik.Jag väntade mig nästan det. Jag fick inte begära replikpå hans anförande. Jag förstod att han skulle göra det.Jag håller med om att en mängd andra åtgärder ärviktiga. Det sade jag också. Jag uttryckte mig kanskelite klumpigt när jag sade att det skulle vara som sistaåtgärd. Det jag menar är det måste vara en mycketrestriktivt använd åtgärd. Jag håller med om att det ivissa fall, om det är väldigt grov mobbning, kan detvara en första åtgärd. Men det viktiga är att den an-vänds oerhört restriktivt och att det finns en mängdandra viktiga åtgärder som man sätter in. Det är väl-digt få fall som är så grova att man behöver ta till ensådan här åtgärd så snabbt.Jag skulle vilja höra från dig, Axel Darvik, hur nii ser på orsakerna till mobbning. Jag tyck-er att er fokusering på skolan gör att man väldigt lättförklarar mobbningen ur ett individperspektiv medoffer och gärningsman. Man ser det lite grann i svartoch vitt, och det tror jag är ganska farligt. Jag tror attbåde den mobbade och den som mobbar är offer. Jagtror inte att vi ska förklara mobbningen med att detfinns hemska individer. Jag skulle vilja höra hur niser på orsakerna till mobbning.Anf. 193 AXEL DARVIK (fp) replik:Herr talman! I mitt anförande sade jag att jag villdela in de åtgärder som man sätter mot mobbning i treolika kategorier. Det handlar om förebyggande, akti-va och uppföljande åtgärder. Mycket av det som vivill se som förebyggande är det som också pratade om i sitt anförande. Det gäller attskapa en miljö på skolan där man diskuterar ochförebygger mobbning på olika sätt. Det handlar omantimobbningsplaner och om att hjälpa de elever somupplever sin situation som frustrerande på grund avatt de inte lyckas med andra delar av skolan. Dethandlar också om det ska finnas fler vuxna i skolan.Men jag är rädd för att majoriteten många gångertappar de delar som handlar om aktiva åtgärder närmobbning inträffar. Skolan bör ha en plikt att anmälabrott som begås i skolan så att det också får juridiskakonsekvenser. Skolan ska inte på något sätt vara enskyddad frizon från brott. Man ska inte skylla på attdetta är pojkstreck, och det är säkert fullt lika vanligtatt flickor mobbar även om det inte är av sammakaraktär.Vi anser att det finns flera olika steg. Man måsteha åtgärder att sätta in den dagen när mobbning upp-står.Anf. 194 ()replik:Herr talman! Jag tror att vi i många partier äröverens om väldigt mycket, precis som jag sade i mittanförande. Det gäller att jobba förebyggande ochaktivt med mobbningsproblemen. Men jag ser ändåen risk med att ni fokuserar mycket på den här frågani debatten. Det är den ni har nått ut med. Därmedsänder ni också ut signaler som uppfattas så att manlägger en stor skuld på individen. Jag tror att dethandlar väldigt mycket om attityder och ett heltäck-ande arbete på många plan. Jag tror att det är viktigtatt vi inte ser det ur det perspektivet. Det vi ska för-ändra är arbetsätt, system, hur det fungerar i skolanoch attityder elever emellan, elever och lärare emel-lan och i samhället i övrigt.Jag tror också att det är viktigt att titta på hur detser ut i skolan. Min erfarenhet är att det i väldigtallvarliga fall flyttas på elever som har mobbat andrai många kommuner på många ställen. Det sker i sam-förstånd med eleven och dess föräldrar. Det är baranär de absolut säger nej som det leder till rättsfall somdet som vi nu har sett. Det sker i mångakommuner när det behövs.(forts. )AjourneringKammaren beslutade på förslag av förstevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 19.00 för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.12 § (forts.) Mobbning i skolan (forts. UbU13)Anf. 195 ():Fru talman! Vi har att hantera ett antal mo-tioner som behandlas i betänkandet och som tar uppvikten av nolltolerans mot mobbning, frågor om ar-bete mot mobbning och förebyggande åtgärder vidmobbningsfall. I ett antal motioner krävs skyldighetför skolan att anmäla våldsbrott. Vidare behandlastillsynen över skolans arbete mot mobbning ochkommuns skadeståndsskyldighet gentemot mobbadeelever.Jag yrkar avslag på samtliga de reservationer somavgivits och bifall till utskottets förslag. Det förstaskäl som jag anför för att bemöta motionsyrkandenaär att vi har tydliga nationella verktyg för attreglera mobbningen. Vi har haft dessa under rätt långtid, men det har under hand också gjorts komplette-ringar.Till att börja med har vi skollagen, där det mycketklart uttalas att den som verkar inom skolan är skyl-dig att aktivt motverka alla former av kränkandebehandling såsom mobbning och rasistiska beteen-den. Det är alltså ett mycket klart ställningstagande,som ger ett klart uppdrag till alla i skolan.Vi har vidare arbetsmiljölagen, där det tydligt ochklart anges att verksamheten ska bedrivas på ett så-dant sätt att en tillfredsställande arbetsmiljö säker-ställs. Däri ligger att kränkande behandling inte fårförekomma.Vi har också läroplanen. Skolan ska främja förstå-else för andra människor och förmåga till inlevelse.Ingen ska i skolan utsättas för mobbning. Den skaaktivt bekämpas. Enligt läroplanen har rektor ettsärskilt ansvar för att det finns handlingsprogram ochför att dessa genomförs och följs upp med utvärde-ringar.Jag vill vidare i samband med detta bara konstate-ra att vi faktiskt har givit kommunerna uppdraget attbedriva den här verksamheten utifrån de nationellariktlinjer som jag nu har angett. Vad har vi då gjort?Vi har faktiskt gjort en hel del, och det kan finnasskäl att snabbt påminna om detta, även om det ocksåredovisas i betänkandet.Värdegrundsprojektet, som skolminister var initiativtagare till, startade 1999.Syftet var att lyfta fram grundläggande värden och attstödja och stimulera ett lokalt arbete, alltså att påallvar initiera ett sådant här arbete. Det var ett oerhörtviktigt arbete som där startades.Vi har också startat två värdegrundscentrum 2000för att sprida kunskap och göra forskning tillgängligför kommuner och skolor. Vi har också 2001-2002drivit . Vihade den inriktningen att få med organisationernaBRIS, , elevorganisationerna och lärar-facken, och vi har nått merparten av grundskolornamed denna kampanj för att visa på de goda exemplen.Skolverket redovisade ett reger-ingsuppdrag som handlar om relationer i skolan, enutvecklande eller destruktiv kraft. Det har handlat omatt ordentligt få ned förekomsten av etnisk diskrimi-nering i skolorna. Man har kommit fram till, vilketinte är så sensationellt i sig, att vuxentätheten är oer-hört viktig i skolorna. Detta har också slagits fast avflera talare i dag.Skolverket har vidare i en skrift som lades framhösten 2002 utarbetat en kunskapsöversikt över vadforskarna har kommit fram till. Dessutomfortsätter forskningen på området.Nordiska ministerrådet har gjort en kartläggningav forskning och nationella åtgärder mot mobbning inordiska skolor. Vi som var med i i går fick seden skrift om detta som har kommit.Brottsförebyggande rådet har 2002 givit ut en lä-rarhandledning, Du-jag: Rätt och fel. Hur kan manarbeta på skolan kring frågor om brott och straff?Detta är vad som har gjorts. Nöjer vi oss meddetta på den nationella nivån? Nej, vi fortsätter arbe-tet. Vi konstaterar att är färdigmed sitt betänkande och har lagt fram detta. Det på-går nu en remissomgång, där man föreslår att avsnit-tet om att motverka kränkande behandling av eleveröverförs till den nya lagstiftningen men också att manska bli ännu tydligare med att inte peka ut några spe-cifika beteenden. Det är annars risk för att man dis-kvalificerar dem som man inte nämner. Jag tycker attdetta är rätt så tänkvärt, och jag hoppas att man verk-ligen kommer att göra någonting på detta område.Skollagskommittén har också kommit fram till attdet även om vi har en arbetsmiljölagstiftning somockså omfattar skolan kanske finns skäl att vara ännutydligare. Det kan finnas anledning att se vilka syn-punkter som kommer in i remissomgången och somkan innebära förbättringar.Jag nämnde . Rapp-orten från den, som kommer 2003, kommer att varaett bra verktyg.Myndigheten för skolutveckling har av regeringenfått i uppdrag att lyfta fram lärande exempel, att gestöd till skolorna i deras strävanden att förbättra sittarbete, att sammanställa och sprida ett referensmate-rial och att utarbeta allmänna råd. Detta uppdrag skaredovisas i december i år.I september 2003 ska i genomföras ennordisk forskarkonferens för oss och andra intresse-rade på området. Myndigheten för skolutvecklingkommer att ge ekonomiskt stöd till lärarfacken för attimplementera de yrkesetiska riktlinjerna. Det ärmycket bra.Regeringen har vidare aviserat en översyn av ar-betsmiljölagen i ett elevperspektiv. Också detta hartagits upp här i kammaren . Elevernas inflytandebör stärkas. Myndigheten för skolutveckling har ock-så fått i uppdrag att bidra till kommunernas kunskapom sambandet mellan lärande, värdegrund och hälsa.Detta ska redovisas i november 2003.Regeringen har tillsatt en särskild utredare i avsiktatt föreslå ett diskrimineringsförbud som framför alltska gälla i skolväsendet. Dessutom ska pröva en gemensam lagstiftning.Man kan konstatera att vi har gjort och gör oerhörtmycket på det här området. Jag tycker att man skanotera det oerhört värdefulla i att det råder en enighetmellan partierna i denna kammare om att vi inte ac-cepterar mobbning. Vi har en nolltolerans på det härområdet. Vi får aldrig acceptera mobbning. En endamobbad är en för mycket.Jag tycker att det också är viktigt attkonstatera att mobbning har funnits i skolan underoerhört . Det är först som den fåttett tydligt ansikte. Jag vill påstå att den politiska de-batten om mobbning faktiskt har tydliggjorts genomdet som har hänt framför allt under 90-talet.Vilka förutsättningar har vi då att göra något åtmobbningen? Jag tror inte att det i första hand gälleratt införa flera nationella regler eller anvisningar ochabsolut inte någon detaljstyrning på nationell nivå.Inte heller hjälper det med kommendering och straffeller med ett föråldrat sätt att se på auktoriteter. Vaddet handlar om är att kommunerna och de enskildaskolorna, våra förtroendevalda i kommunerna, deanställda, eleverna och föräldrarna ges ordentligaförutsättningar. Det handlar då om att skapa en or-dentlig förståelse för det nationella uppdraget, detuppdrag som handlar om skolplanen och läroplanenoch i detta sammanhang naturligtvis speciellt omvärdegrundsfrågorna. Då behöver vi stödja och ut-veckla mer av det som är så viktigt, som handlar omdialog och samtal om just de här värderingarna. Jagvill påstå att det görs väldigt mycket bra saker ochfaktiskt i nu har gjorts väldigt mycket brasaker på det här området ute i skolans värld.