prot · GR0951 · 2003-12-17 00:00:00 — För oss som folkpartister är den fria rörligheten självklar. Vi ska inte behandla olika EU-medborgare som A- och B-lag. Alla ska ha samma villkor. När det gäller social dumpning får vi hantera det på annat sätt. Jag tror att den oron är vida överdriven. Men behövs det åtgärder ska de till på annat sätt. Till exempel är det orimligt att vi inom EU har möjligheten att kvalificera oss till det fulla bidragssystemet. Det vill vi ändra på. har tillsammans med skrivit till de liberala partiledarna i för att ändra detta. Men vi säger bestämt nej från sida till att diskriminera olika medborgare. 6 i (m) replik: Det är just det vi skriver i vår reservationstext. Vi vill ha en översyn av regelsystemet i stället för att möta eventuella hot med hinder för den fria rörligheten inom EU. Det är precis som Wigström säger, hennes egen partiledare har varit ute och just diskuterat och problematiserat detta i enlighet med det moderata ställningstagandet. Vi vill vara ärliga innan vi diskuterar den här frågan. Det var därför vi lade in den här reservationen. Vi tycker att det är ett anständighetskrav. Om nu Wigström och försöker ifrågasätta vilja till den fria rörligheten tror jag att de är ute i ogjort väder. Men då behöver vi också granska det som man försöker göra från sida. Om man skriver brev till liberala ledare i och tror att de ska kunna få ny lagstiftning på plats till tror jag att man är väl optimistisk, om jag uttrycker mig försiktigt. Det handlar om en översyn som redan nu sker i den europeiska unionen, och den har varit rätt flat. Här ändrar man förordningar och ser över direktiv som ska möjliggöra denna fria rörlighet från dag 1. Jag tycker att det hade varit ett anständighetskrav att regeringen hade varit här och redovisat detta. Svaret från är glasklart. Det står i vår text att vi vill möta eventuella anspelningar med en översyn av de svenska regelsystemen och inte inskränka den fria rörligheten. 7 () replik: Det har varit bra att få ett förtydligande från . Det var det jag ville ha i debatten, och det var därför jag ställde min fråga. Jag har antagit att står fast precis som vi vid den fria rörligheten, men det finns oklarheter i er skrivning. har jag fått ett förtydligande, och det är jag glad för. hoppade på mig i sin första replik för att det var oanständigt att jag tog upp detta i denna debatt. Vi måste ha ett öppet klimat där jag kan få ställa vilka frågor jag vill. Men sanningen är den att jag tycker att det var oanständigt av att plötsligt i utskottet lägga fram en motivreservation när vi i utskottet enigt hade sagt att vi behandlar den fria rörligheten, och vi är alla överens om att den fria rörligheten ska gälla alla medborgare. Vi ska inte diskriminera. Då kommer plötsligt och lägger fram en motivreservation till detta historiska betänkande. Det är, om något, oanständigt. 8 (): Jag vill börja mitt anförande med att här i välkomna samtliga medborgare i de tio kandidatländer som blir medlemmar i . Det är mycket glädjande! För oss kristdemokrater är det en stor glädje att se kommunismens djupa sår läkas samman. Det har sagts att det är en historisk upplevelse att få se bitterheten mot den sovjetiska regimen bytas ut mot ett fritt och förtroendefullt samarbete med . Må kommunismens förljugenhet aldrig mer komma i politisk maktposition i vårt närområde. Låt oss aldrig glömma kommunismens brutalitet och omänsklighet. Det är min förhoppning att varje politiskt spår av kommunismen ska lämna också denna kammare. Vi kristdemokrater beklagar uppbrottet i , då medlemsländernas regeringschefer fick resa hem utan resultat. Det är naturligtvis rimligt att viktiga frågor kräver tid för eftertanke och demokratisk förankring. Det hade uppenbarligen inte ordförandelandet fullt ut tagit på allvar. Att bygga ett förtroendefullt samarbete tar tid, både privat och mellan nationer. För vår del vill vi uppmana den att nu ta initiativ för att hålla i gång den förtroendeskapande processen så att förhandlingarna inte måste börja från noll inför nästa toppmöte. kan vara mycket väl skickad att finna den nyckel till framgångsrika förhandlingar som vi nu tillsammans behöver. Samarbetet med kandidatländerna har ju faktiskt pågått , och vi har tillsammans i konventet arbetat fram förslaget till ny konstitution. Det är en stor utmaning för både kandidatländer och nuvarande medlemsländer att komma från så helt olika politiska system och påbörja vandringen mot framtiden i gemensamma demokratiska former. har arbetat intensivt, särskilt som granne till de baltiska länderna, för att stödja och påskynda alla kandidatländernas medlemskap. Därför är det naturligt att vi nu fortsätter våra ansträngningar för att intensifiera handel och samarbete mellan våra länder. EU:s mål är att förena människor inte att slå samman stater. har vi stora möjligheter att få se våra länder fungera som en gemensam och gränslös marknad, där vi på ömse sidor om gränsen kan använda våra starka sidor och byta varor, tjänster och gemenskap. Det är det effektivaste sättet att dela framtidens ekonomiska välfärd med de nya medlemsländerna. är nöjda med det eniga utrikesutskottets betänkande där vi slår fast den fria rörlighetens princip. Om någon justering måste ske av välfärdens regelverk på grund av enskilda personers missbruk, har försäkrat sig om att få hit förslag till korrigerande åtgärder. Sådana åtgärder ska alltid ske med beaktande av likabehandlingsprinciper för medborgare på ömse sidor om gränsen. Med detta ber jag att få yrka bifall till förslaget i betänkandet. 9 (): Vi välkomnar det beslut som kommer att fattas i kammaren . De beslut om anslutning till Europeiska unionen som har fattats i kandidatländerna i folkomröstningar måste självklart respekteras och leda till medlemskap. Folkomröstningar ska alltid respekteras. Det har varit en diskussion om det agerande som , och kanske även en del andra länder, utövade i regeringskonferensen. Vad gjorde är exakt det borde ha gjort, nämligen att visa att enhälligheten måste innebära att ett land har rätt att sätta stopp. Så länge enhälligheten är grunden för fördragsändringar måste alla bli överens. Det är den självklara rätten för varje land att använda sig av enhälligheten som beslutsmetod för att stoppa sådant man inte vill se. Vi hade önskat att i större utsträckning hade drivit frågor på ett sådant sätt att man respekterar den enhällighet som är grunden för alla fördragsändringar. Jag tänkte säga några ord speciellt om . Det är en delad ö och ett öppet sår. Vi vet att det möjligtvis kan finnas en chans att vi ska kunna få en enad ö inom en inte alltför lång framtid. Men då krävs ett väsentligt starkare tryck framför allt på . är den enda staten som har erkänt den turkcypriotiska delen som en egen stat. är det land som sitter med nyckeln till lösningen av Cypernfrågan. Det finns naturligtvis stora problem att lösa. Det är problem i form av återflyttning, ersättning till dem som har berövats sina hem, återförening, säkerhet och fredlig samexistens. Men jag är övertygad om att de problemen går att lösa. Då krävs det också att den nya medlemsstaten får hela unionens stöd för att lösa frågan på ett fredligt sätt som respekterar alla människors rätt att leva på den cypriotiska ön. När man har diskuterat betänkandet har även i debatten frågan om fri rörlighet för arbetstagare varit uppe. har lagt fram ett särskilt yttrande till förslaget. Det har vi gjort därför att vi tycker att i vissa delar är förslaget lite väl undfallande inför de problem som kan uppstå. Man säger att det kan, även om det är osannolikt, uppstå situationer då åtgärder behöver vidtas i syfte att undvika att medborgare från de nya medlemsstaterna hamnar i situationer karakteriserade av ofred och tvång på arbetsmarknaden. Jag menar att det är högst sannolikt, till och med verklighet. Vi vet att människor utnyttjas på svensk arbetsmarknad till villkor som ligger långt under kollektivavtal, till villkor som inte rimligtvis kan benämnas människovärdiga vare sig det gäller arbetstider, arbetsvillkor eller löner. Grunden för den fria rörligheten måste vara att alla som lever och arbetar i ett land ska ha samma rättigheter. Därför är vi också oroade över statsministerns signaler. Han har ju aviserat att han ser en risk för vad han kallar en våg av social turism i samband med utvidgningen. Det här verkar vara idéer som är hämtade från vårt södra grannland , och jag hoppas att de inte får något fäste över huvud taget i den här kammaren. Det finns ingen anledning att tro att nya EU-medborgare i större utsträckning skulle missbruka sociala trygghetssystem än medborgare i de gamla EU-länderna. Med kraft måste vi ta avstånd från de signalerna från statsministern och i stället visa att vi är för icke-diskriminering. De fall av utnyttjanden på svensk arbetsmarknad som redan existerar, och som kanske kan riskera att bli än större, måste vi ta på allvar. Det finns utländsk arbetskraft som utnyttjas till orimliga villkor på svensk arbetsmarknad av oseriösa företagare, som i sin tur konkurrerar ut seriösa företagare och som dessutom använder människor på ett sätt som vi närmast skulle beteckna som utnyttjande och förnedring. Ni har själva sett bilderna på arbetskraft som jobbar till en timpenning på bara några tior. Det är högst sannolikt att det kommer att existera i fortsättningen också, och vi måste göra något åt det. Där kan det bli nödvändigt att öka kollektivavtalens ställning, att försäkra oss om att seriösa företag kan konkurrera med varandra på lika villkor, men att oseriösa företagare som utnyttjar människor på alla sätt motarbetas. Det här måste vi ta på allvar. Det har man gjort i arbetsmarknadsutskottet. I stor enighet har man där diskuterat vikten av att regelsystemet följer med, så att människor inte utnyttjas på svensk arbetsmarknad. Också i socialförsäkringsutskottet har man varit överens om att detta kan bli ett problem. Vi har inte någon reservation, därför att det finns inget tillkännagivande i den här delen som vi har anledning att gå emot. Tvärtom är det tillkännagivande som finns väldigt bra, nämligen att om regeringen ska komma med några förändringar, i en skrivelse eller i en proposition, ska den komma till . Regeringen ska inte på egen hand fatta beslut i de här frågorna, utan ska i så fall ta ställning efter sedvanlig prövning. Om det behövs och om det kommer sådana förslag är vi beredda att diskutera hur arbetsmarknadens villkor, regler och lagar kan följas och stärkas. Men det är i det här betänkandet bara en parentes. Det viktiga är naturligtvis att i total enighet med detta beslut godkänner att vi ändrar anslutningsfördraget och därmed välkomnar de medlemsländer som tillkommer i unionen . Det välkomnar självfallet även . 10 (): Äntligen ser vi ljuset i tunneln äntligen får vi en enhetlig gemensam kontinent i . Därmed vill även jag ansluta mig till den allmänna tillfredsställelse som talarna före mig har uttalat över att vi nu är framme vid att ta ett beslut om ett anslutningsfördrag som innebär att tio nya ansökarländer blir fullvärdiga medlemmar i den europeiska unionen. har länge arbetat för att detta ska bli verklighet. Det tål att upprepas att denna utvidgning är historisk. Det är den största enskilda utvidgning av EU som någonsin har ägt rum. Den ger oss utökade möjligheter att bygga demokrati, skapa stabilitet och välstånd till fler, för att inte säga alla, européer. Vi bör komma ihåg att de länder som har anslutit sig till den europeiska unionen är nya, unga demokratier, med en annorlunda levnadsstandard än vi har, andra företagsformer och idéer, andra problem men också andra lösningar och nya idéer som berikar utvecklingen i vår gemenskap. Utvidgningen innebär, som utskottet enhälligt uttrycker det, att en konstlad delning av är förbi och att Europeiska unionen blir en bredare europeisk samarbetsorganisation. Medlemsländernas samarbete ger möjligheter att skapa bättre villkor för medborgarna. Det finns anledning att hälsa det med stor tillfredsställelse. EU är i grunden ett fredsprojekt. Den utvidgning som vi nu ser är ett bevis på att detta stämmer. De länder som kommer med i den europeiska gemenskapen har vandrat en lång, mödosam väg för att nå dit där de är . De ska känna sig välkomna. Jag hälsar dem också varmt välkomna i den nya gemenskapen. Vi ska inte göra det europeiska samarbetet svårare genom att behandla dem som en andra klassens medlemmar. De nya länderna ska behandlas jämlikt med övriga medlemmar. Detta betyder att vi ska tillämpa fri rörlighet för arbetstagare från de nya länderna direkt från anslutningsdagen. Vi har tagit upp den fria rörligheten i den gemensamma motion som utskottet har behandlat. Utskottet har ställt sig positivt till motionens tanke och gjort ett tillkännagivande om detta. Det är bra att vi är eniga i sak, även om motiveringar och argumentering skiljer sig något. Den fria rörligheten är en grundbult i det europeiska samarbetet. Den bör gälla alla lika från första medlemsdagen. Den tveksamhet som regeringen har haft till denna fråga i propositionen har utskottet lagt till rätta. Störningar på arbetsmarknaden är osannolika, säger utskottet. Uppstår det sådana flyttas besluten till , och lika behandling ska gälla. Det är bra. innebär att unionen också får nya grannar. De länder som blir medlemmar i unionen för med sig sina grannar, som blir våra nya grannar i gemenskapen. Det ger oss också vidgade möjligheter. Genom vårt medlemskap får vi en naturlig kontakt med andra människor. Det är i mötet med andra människor som utbytet av åsikter och idéer samt den ökade förståelsen och toleransen sker. Vi har många gemensamma beröringspunkter mellan de nya grannarna och unionen. Det är viktigt att detta gränsöverskridande samarbete nu prioriteras inom den nordliga dimensionen och på annat sätt. För är EU en regional nivå att hantera internationella frågor på. Hit hör bland annat frågan om skapandet av en hållbar utveckling. Vi hör ofta att miljöförstöringen inte känner till några landgränser. Det är en av orsakerna till att utvidgningen är så viktig. Ju fler vi är som jobbar mot en hållbar utveckling, desto bättre. Miljöproblemen saknas inte i det sammanhanget. I samarbetet med våra nya grannländer kan vi ta krafttag mot den ökade internationella brottsligheten, mot handeln med kvinnor och barn och mot handeln med droger. Gemensamt kan vi bidra till att lösa problemen. EU kan bli ett kraftfullt redskap för att främja fred och hållbar utveckling, för miljön, för mångfalden och för de mänskliga rättigheterna. Detta förutsätter att vi har viljan och de ambitioner som krävs. Det förutsätter jag att vi har att alla vi 25 länder, samt de 3 som kommer i ett senare skede, har som ambition att använda EU som det redskap det är avsett att vara. Det är nu viktigt att se till att Europeiska rådets havererade möte som gick inte leder till att utvidgningen tar skada. Vi är skyldiga att se till att utvidgningen sker, för de nya medlemsstaternas skull, för våra nya grannars skull men också för vår egen del. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet i dess helhet och bifall till det nya anslutningsfördraget. 11 (): är också mycket positivt till utvidgningen av den europeiska unionen. Vi välkomnar också varmt de tio nya anslutarländerna och har förhoppningar om vad deras bidrag till att utveckla och demokratisera unionen ska kunna ge. Men vi är som bekant inte okritiska till den klubb som de har valt att ingå i. har under det senaste seklet sargats av krig och konflikter. Det måste nu ersättas av samarbete och konfliktlösning, men inte av nya stormaktsprojekt. Därför avvisar vi idén att förvandla EU till en stat eller en federation. En sådan utveckling medför i praktiken underkastelse inför en ny stark centralmakt i stället för samarbete mellan goda grannar. är ett internationalistiskt parti. Vi eftersträvar en långtgående global solidaritet och ett alleuropeiskt samarbete. Vi säger därför nej till ett EU som militariseras och utvecklas till en ny superstat och som hävdar sina intressen på bekostnad av världens fattiga. Vi värnar om och , då de fortfarande utgör de enda sant alleuropeiska samarbetsformer som finns och som inte gör anspråk på att omvandlas till en supermakt. Vi har ändå både i riksdag och i klart verkat för att de tio länder som har ansökt om medlemskap i ska få bli medlemmar om de har beslutat så i god demokratisk ordning. Vi kan inte se något principiellt hinder för att EU efterhand kommer att omfatta samtliga länder i . Ökningen av antalet EU-stater från 15 till 25 kan bidra till att göra EU mindre centralistiskt och likriktat och i stället mer flexibelt och mångfaldigt. Eftersom de nya EU-länderna inte kommer att delta i förstärks tendensen att EU blir ett flexibelt samarbete i flera rum. ser detta att inte alla medlemsstater deltar i alla EU-verksamheter som en positiv utvecklingsmöjlighet som bör vidareutvecklas. De danska så kallade undantagen bör inte ses som undantag utan som rättigheter som alla EU-länder borde ha. borde dessutom få ett enhetligt säte gärna mitt i , och gärna i så att det blir ett stopp för flyttkarusellen mellan , och . Det förslag om ny konstitution som utformas just nu innebär omfattande förändringar av maktbalansen inom EU. Vetorätten för enskilda länder försvinner på ett stort antal politikområden, och EU kan ge sig själv nya befogenheter. Till exempel måste den svenska grundlagen nog anpassas än en gång för att tydligare underställas EU-konstitutionen. Vi menar att varje medlemsland i EU ska ha vetorätt när beslut fattas i ministerrådet, och vi tycker att det är viktigt att varje land får en egen kommissionär. Vi menar också att alla länder ska ha oinskränkt rätt att tala med egen röst på världsarenan. Det är inte möjligt i EU. Olika länders traditioner att till exempel visa särskild omsorg om världens fattiga och förtryckta ska inte offras genom EU-medlemskapet. Den ska i stället förstärkas och vidareutvecklas. Slutligen vill vi att subsidiaritetsprincipen ska ges ett verkligt innehåll och leda till att beslut decentraliseras och fattas på lämplig beslutsnivå. Kontrollen över subsidiaritetsprincipen ska skötas genom de nationella parlamenten. är ändå att fira och att minnas. Alla ni nyanlända ska också känna att även det EU-kritiska är varmt välkomnande till er. Vi har stora förhoppningar på vad ni ska bidra med och på den mångfald och flexibilitet som ert deltagande måste ge unionen. Jag har kvar och vill passa på att göra lite reklam för ett evenemang i samband med den utrikespolitiska debatten. Då hoppas vi att samtliga tio nya medlemsländer kommer att presentera sina länder i Sammanbindningsbanan. Alla är varmt välkomna på den efterföljande debatten. Jag och från hjälper till att organisera detta tillsammans med utrikespolitiska klubb. Temat för debatten blir När 15 blir 25. 12 (): Jag vill särskilt rikta mig till de representanter för , , , , , , , , och som finns på läktaren . I har vi ett system där internationella avtal måste godkännas i och föras in i den svenska lagstiftningen. kommer att fatta ett sådant beslut det beslut som behövs i för att EU ska kunna välkomna tio nya medlemsstater. För mig är detta en dröm som börjar uppfyllas. EU tar ytterligare ett stort steg från att vara en organisation för några få rika länder till att bli en bredare europeisk organisation. När debatten 1994 var som hetast i , inför folkomröstningen om ett ja eller nej till svensk EU-anslutning, kampanjade jag ivrigt för ett ja. Ett av mina budskap när jag talade på möten och deltog i debatter var en vision om framtidens och EU. Min vision var ett EU som omfattade hela , ett EU med 25, 30, 35 eller kanske ännu fler medlemsstater. Det skulle vara en alleuropeisk politisk och ekonomisk union. Det skulle vara en union där de nordiska länderna utifrån sin speciella tradition av trygghet och generell välfärd samarbetar för att bidra med sina erfarenheter för att bygga ett rättvist och tryggt folkens . Det var min vision då. Av mina motståndare i den debatten avfärdades jag ofta för att slå blå dunster i ögonen på åhörarna, eller i bästa fall som en drömmare och en utopist. , , börjar visionen, drömmen, att bli verklighet. Jag är naturligtvis oerhört glad över det och den väg som utvecklingen har tagit. Men framför allt är jag ärligt talat förvånad. Jag är förvånad över att det har gått så snabbt. Det kunde inte ens jag drömma om då, 1994, när bestämde sig för att gå med i EU. Avslutningsvis vill jag peka på att inte är dagen då vi går i mål. är dagen då vi på allvar startar arbetet. Det är stora arbetsuppgifter som väntar, och det kommer att bli tufft och säkert också svårt. Men det är ett mycket viktigt arbete, och vi ska ta oss an det arbetet gemensamt arbetet med att bygga ett fritt och demokratiskt välfärdens som också tar internationellt ansvar. Med detta vill jag yrka bifall till förslaget i utrikesutskottets betänkande nr 4 om Europeiska unionens utvidgning. 13 (): Som inledde med att säga med en kanske lite sliten klyscha är det ett historiskt tillfälle , när ska ratificera de nya medlemsländernas anslutning till Europeiska unionen. Vi brukar använda termen östutvidgning, men en riktigare beteckning är att säga att det handlar om och de baltiska staterna. österut är en rent geografisk bestämning. Europeiska folk har dessa länder alltid varit fyllda med. Det är inget som de nu blir genom utvidgningen. Det finns kanske en etnocentrisk omedvetenhet i vår användning av ordet östutvidgning. I stället bör man tala om återvändande till efter att dessa länder har varit plågade av invasion från kommunismen i öst. Det var inte vi i som befriade de nya EU-länderna. Det var de själva, och och kommunismens inre sönderfall i kombination som åstadkom befrielsen. Det var inte minst modiga människor i och som fick chansen och som hade modet att ta den som störtade sina diktaturer och deras kommunistiska kreatur. Deras mod fick spridningseffekter till förtryckta människor i övriga kommunistiska diktaturer. I fråga om identitet och självbild är människor i de nya EU-länderna ofta mer europeiska än vi är i . I alla länder har man haft folkomröstningar som bekräftat viljan att återvända till i form av EU. De mest positiva har varit män, högutbildade och unga människor. EU-medlemskapet uppfattas ofta som en moderniserande kraft men också som ett snabbspår till konsumtionssamhället. EU:s uppgift, långt före medlemskapet, har varit att befästa demokratin i dessa länder. EU har i bästa fall setts som en garant för obevekliga krav på ett oberoende rättsväsen, marknadsekonomi med fungerande konkurrens och finansiell och makroekonomisk stabilitet. Bland centraleuropeiska intellektuella, och kanske främst där, har EU setts som ett instrument för en civiliserande mission. Detta sades av en framstående polsk sociolog. Det är kanske lätt för en svensk att le åt sådana uttryck och tycka att de är lite överspända. Men det är faktiskt inte som det varken fanns marknadsekonomi eller valda parlament i dessa länder, för att inte tala om fria medier och fria universitet, det vill säga sådant som vi associerar med begreppet civilisation. Kommunism är oförenligt med ett civiliserat samhälle . Kan då gamla EU leva upp till en civiliserande mission? haveri i med arbetet på en ny konstitution kan man tvivla liksom efter splittring och stabilitetspaktens sönderfall. Det går förvisso att misslyckas. Det finns oändligt många sätt att misslyckas på, och det finns ganska få sätt att lyckas på. var tanken att stabilitets- och minoritetsfrågor i skulle lösas med hjälp utifrån. Än i det historiska medvetandet är misstron mot avsikter och förmåga djupt rotad i länder som och . I motsvarande mån är dagens tilltro till och ett Natoförsvar större och misstron närmast monumental mot ambitioner att skapa ett med Nato konkurrerande EU-försvar. Det finns inga förutsättningar för ett EU-försvar som inkluderar de nya medlemsländerna. Tack och lov, kan jag säga som är folkpartist och vill ha ett Natoförsvar.