prot · GR0917 · 2003-10-22 00:00:00 — Det finns en del som menar att det vore fel att ska komma med sina färdiga lösningar till de baltiska länderna. Det här är praktiska ting, och det kan man ha lite olika meningar om, men jag tycker att det centrala är att vi åtta små länder ska finna en mekanism för ett ordentligt, nära och tätt samarbete utöver och kompletterande det som finns i de olika europeiska institutionerna. Om vi inte gör det kommer de baltiska länderna naturligtvis att säga att inte är så intresserat och att man aldrig kommer att finnas med i familjen. De kommer självfallet att vara goda grannar men inte vara med i familjen. Jag tror att den centrala frågan som vi alla partier i riksdag måste ställa oss är om det är så vi vill ha det. Ska vi ha goda grannskapsförhållanden, eller är man med i familjen? Det är den alldeles centrala frågan som vi har att behandla i det här sammanhanget. Jag tror också att skulle vinna på detta. Det blir mer relevant. Det kommer att stärkas genom att det blir fler länder som befinner sig i en oerhört positiv utveckling och som dessutom skulle behöva det umgänge som ligger i med den typen av flerförgrenat parlamentariskt samarbete. Invändningen som framförs i betänkandet är att är en språklig och kulturell gemenskap. Jag menar att den invändningen inte är hållbar. Förvisso finns de nordiska språken. Men när kom med var större delen av inte en del av denna språkliga gemenskap. Men till följd av att man var med i skapade man en gemenskap. kommunicerar yngre islänningar med oss övriga nordbor helst på engelska. Man har inte den gamla språktraditionen som fanns tidigare när man lärde sig danska eller nordiska. har för övrigt samma språktradition som . Det är klart att vi små länder har en kulturell tradition. Jag vill erinra om att en gång var den största staden i det svenska riket. Det ansågs vara inledningen till den svenska stormaktsperioden när blev svenskt. Gudskelov har vi inte imperialistiska ambitioner längre. samarbetar vi på frivillighetens grund. Jag tror faktiskt att man bygger den språkliga och, framför allt, den kulturella gemenskapen. Om vi skulle erbjuda , och medlemskap i , och antingen utvidga eller finna en ny form för samarbete där alla ingår på samma villkor, tror jag att vi åtta länder, som är en viktig men liten del av vårt gemensamma , skulle ta ett betydande steg. Jag yrkar bifall till reservation nr 1. 78 (): Jag vill börja med att tacka för att vi har den nordiska debatten och inte som tidigare . inleds årliga session då vi parlamentariker från hela debatterar med varandra och de nordiska ministrarna . sker det i , och är det tur. Jag hoppas ändå att vi kan flytta rådets årliga session till februari när arbetet hemma i parlamenten är betydligt lugnare än vad det är . Men det får vi återkomma till. Årets mest prioriterade frågor är att diskutera de gränshinder som finns kvar mellan länderna. Vi måste också tydliggöra vår roll i det nya som växer fram. Den ordförandeprogram har bland annat prioriterat att finna lösningar på gränshinderfrågan. Jag vill verkligen berömma insatser på det området. Jag tror, herr talman, att ju närmare vi kommer varandra, desto fler gränsproblem framträder. Jag vill ta upp ett par problem som bör kunna lösas under detta år. Den dubbelbeskattning som fortfarande drabbar gränspendlare, pensionärer och förtidspensionärer med flera måste lösas. Ett stort problem är att regler och lagar tolkas olika i de nordiska länderna. Det finns ett par exempel där gränsregionerna själva har startat projekt som ska hitta lösningar. Låt mig nämna och Grensetjenster som fungerar mycket väl och som vi måste slå vakt om . Dessa kan säkert utvecklas vidare, och flera liknande kontor kan etableras i andra gränsområden. Vi har alla som nordiska politiker ett ansvar att göra vad vi kan för att hitta nya lösningar på dessa problem. Jag ser fram emot redovisningen på sessionen . Jag ser också ett problem med att de nordiska arbetsmarknadsavtalen inte omfattar medborgare från tredjeland. För att få in våra nya nordbor i våra samhällen bör även de omfattas av dessa avtal. har vi erkänt varandras högre utbildningar inom . Men när det gäller yrkesutbildning så fungerar det inte lika bra. Jag tycker att man behöver se över behovet av ett sådant avtal. Olika regler i de nordiska länderna snedvrider konkurrensen. De avgifter som banker tar ut för transaktioner mellan de nordiska länderna är ett exempel. har testat att föra över pengar i . Kostnaderna och tiderna för att genomföra transaktioner varierade mycket mellan olika banker. Den högsta avgiften var tio gånger så hög som för en inhemsk överföring. Överföringen tog mellan och . Vid det senaste testtillfället hade vissa banker förbättrat sin service, men dessa skillnader är oacceptabla. EU har en förordning som hindrar sådana skillnader för EMU-länderna. har frivilligt valt att ansluta sig till den. Jag tycker att det vore bra om även , och gjorde detsamma. Lyckas vi inte lösa dessa gränshinder så kommer vi att behöva förstärka de politiska insatserna ytterligare . Jag hoppas, herr talman, att det isländska ordförandeprogrammet, som ska ta vid , kommer att prioritera dessa insatser. Jag tycker att det är viktigt att det arbete som och har påbörjat inte avslutas i och med att det svenska ordförandeåret tar slut. I så fall finns det en stor risk för att vi förlorar den folkliga förankring som det nordiska samarbetet har . Behovet av ett ökat nordiskt samarbete och nordisk koordinering blir allt större i och med det nya som kommer. Tillsammans med våra nordiska grannar stärker vi vår inre marknad. Dessutom skapar vi en grund för ett fortsatt samarbete i . Kärnan i det nordiska samarbetet är att bevara och vidareutveckla den nordiska välfärdsmodellen, demokratin, miljön och jämställdhetsfrågorna. Det är områden som spelat en viktig roll i den nordliga dimensionen. Vi har, , haft ett nära samarbete med . Våra kontakter med har också ökat . Jag håller med om att den utveckling som vi kan se i våra närområden är fantastisk, men det finns fortfarande stora problem och orättvisor. Ett stort problem är den människohandel som breder ut sig alltmer. Det är ett problem som jag tycker att vi inte får blunda för. Filmen visar den verklighet som finns mitt ibland oss. Därför har vi i den socialdemokratiska gruppen i lagt fram ett medlemsförslag om att sprida filmen i skolor i och vårt närområde. kommer temakonferens att ha den nordliga dimensionen som huvudtema. har vi en väldigt viktig uppgift att vidareutveckla det nordiska samarbetets roll i det nya . Jag yrkar avslag på reservation om baltiskt medlemskap i . Detta är ett ständigt återkommande förslag från . är inget internationellt organ, där andra länder kan söka medlemskap. Vi har, som jag har sagt, ett nära samarbete med de baltiska länderna, och alla parter är ganska nöjda med det. Det kommer naturligtvis, som jag ser det, att vidareutvecklas inom många områden. Både på den parlamentariska sidan och i ministerrådet blir balterna alltmer jämbördiga kolleger, men jag tycker inte att det innebär att vi ska slå ihop våra organisationer. Med detta yrkar jag avslag på reservation. Jag yrkar också avslag på reservation om fredning av och . yrkar jag bifall till utrikesutskottets förslag i betänkandet. 79 () replik: Det är svårt att följa det resonemang som för. Först beskriver hon vältaligt fördelarna med samarbetet, och dem kan vi vara alldeles ense om. Man ställer sig då frågan: Vore det inte klokt att just detta förträffliga samarbete fick ske inte bara mellan fem länder utan mellan åtta länder och att det skulle bedrivas fullt ut på jämbördig botten? Man skulle inte ha något skilt förhållningssätt till varandra utan man kunde göra det gemensamt. Jag tycker att hela andan i anförande pekar tvärtemot den slutsats som hon sedan drar vad gäller de baltiska ländernas medlemskap. Måste vi ändå inte finna en form för att fullt ut kunna bygga det här samarbetet gemensamt på likvärdig bas? Jag reagerar på en punkt mycket, och det är i frågan om problem. Visst finns det allvarliga problem i , men det ska inte vara ett skäl till att man inte kan ha ett samarbete på jämställd grund. Vi har tvärtom i övriga europeiska organisationer sagt att det just när det finns problem är angeläget att snabbast möjligt komma in i ett samarbete. Det är bästa sättet att lösa problemen, inte att man står utanför. 80 () replik: Jag tror att jag har talat om för att vi från för var de första vilka som parlamentariker besökte de baltiska länderna. finns det en stor majoritet både i rådet och i utrikesutskottet som tycker att vi inte ska bifalla det här förslaget från . Jag tycker att vi har ett väl fungerande samarbete, som vi ska slå vakt om och kunna vidareutveckla. Jag vet nu att de baltiska staterna kommer att bli aktiva i Nordiska Investeringsbanken. På område efter område samarbetar vi alltså gott, och det ska vi fortsätta med och vidareutveckla, men jag tycker inte det är tid att säga att de baltiska staterna ska bli medlemmar i . 81 () replik: Men återigen : Argumentationen finns där för att vi ska bygga ut samarbetet på område efter område. Det var precis vad sade. Men säger inte logiken då att om vi ska samarbeta ska vi göra det fullt ut? Vi är likvärdiga och har respekt för varandra. Vi har fullt ut demokratiska länder, som samarbetar på likvärdig nivå. Tidsaspekten har jag väldigt svårt att förstå. Om man inte ska göra det , när ska man då göra det? Finns det någon tidpunkt när de är välkomna in och när de ska anses vara mogna och ha uppnått en värdig nordisk nivå? Det kan ändå inte anses vara en rimlig attityd i när man kommit med som medlemmar i och efter allt det som redan har skett. 82 () replik: Enligt det Helsingforsavtal som vi nu arbetar efter i kan inte andra länder ansöka om medlemskap i , och jag tycker inte att det just nu är läge att ändra i det . 83 (): Det nordiska samarbetet har ju en lång historia, som går tillbaka långt före det att bildades . Det har ju under gångna år varit växlande, men när och även bildades kan man säga att det blev ett både banbrytande och stilbildande samarbete i modern tid. Det som beslutas är inte bindande, och samarbetet är inte överstatligt. Regeringar vill ju sällan lämna ifrån sig makt till andra organ, men samarbetet är mycket pådrivande. Det är ju också ett naturligt samarbete. Vi har mycket gemensamt i de nordiska länderna, och vårt samarbete har också avkastat många praktiska resultat som betraktas som självklara: passfrihet, nordisk arbetsmarknad och så vidare. Men det är inte förvånande att frågan ställs : Behövs det nordiska samarbetet när alla nordiska länder är antingen medlemmar i eller associerade till Europeiska unionen och när nu även de baltiska staterna kommer med i den europeiska unionen? Mitt svar på det liksom svaret från övriga talare här är att det nordiska samarbetet behövs, delvis på ett nytt sätt. Vi kan genom det nordiska samarbetet uppträda gemensamt i EU. Det som vi har gemensamt kan vi driva med större kraft inom EU. Då kan någon säga: Det kan vi väl ändå, även om vi inte har något nordiskt råd. Ja, det är klart att vi kan. Men vi kan göra det mer effektivt om vi har ett fungerande nordiskt nätverk. Där är både och viktiga instrument. Dessutom är, som vi hört här , ett instrument för samarbete med de baltiska staterna och, kan man tillägga, med nordvästra . Samarbetet tar steg framåt, dels genom att Nordiska Investeringsbanken utvidgar sin verksamhet och de baltiska staterna kommer med där, dels på många andra områden. Vi har diskuterat samarbete om narkotikabekämpning. Vi diskuterar alkoholfrågor, brottsbekämpning över huvud taget och utbildningsfrågor. Ska man då inte bjuda in de baltiska staterna att bli med i ? Personligen tror jag att den nuvarande samarbetsformen faktiskt är den bästa för båda parter. Man kan säga att vi är två familjer som är goda grannar, för att anknyta till bildspråk. Men det är två familjer som också behöver diskutera sina egna, familjära idéer då och då. Jag tror att det gäller i lika stor utsträckning för de baltiska staterna, som har sin baltiska församling, som för de nordiska staterna. Självklart ska vi eftersträva ett samarbete på jämställd grund. har vi EU, och inom EU har den nordiska familjen behov av sitt samarbete. Förmodligen har den baltiska familjen behov av sitt samarbete. Sedan kan vi två samarbeta på gemensam grund, men det är inte självklart att det skulle bli bättre av att vi slog ihop de två organisationerna, varken nu eller . Man kan aldrig utesluta vad som ska hända framöver. Men enligt min erfarenhet, som naturligtvis är rätt begränsad, är den nuvarande samarbetsformen mycket bra. Det finns inget självklart i att den skulle bli bättre om man slog ihop de två organisationerna. Naturligtvis kan det nordiska samarbetet även framöver innebära och kommer att innebära att vi går före EU när det gäller det praktiska samarbetet mellan våra länder. nämnde flera exempel som är aktuella . I gränshindersfrågorna gäller det att lösa de formella problemen och också att tillämpningen blir sådan att man ser möjligheter och inte bara svårigheter på det byråkratiska planet. Mycket är löst, men mycket är kvar. Det blir en testfråga för den ordförandeskap i ministerrådet. Vi som ska delta i session väntar med spänning på rapporten om hur mycket som har hunnit uträttas . Jag vill gratulera samarbetsministern till valet av personlig representant torped, skulle man kanske kunna säga. Det är en väl ansedd person, både från ett annat land och ett annat parti. Mina gratulationer kommer att bli ännu varmare om resultatet blir bra. Det är någonting som vi får se. Den dialog som regeringen har fört med den svenska delegationen inom när det gäller utformningen av det svenska ordförandeprogrammet har uppskattats, liksom över huvud taget kontakterna mellan delegationen och samarbetsministern. Utöver det som nämns i betänkandet när det gäller gränsfrågor vill jag särskilt nämna ett motionsförslag från som har väckts både i och här i , som handlar om att inrätta ett nordiskt skattekontor dit medborgarna skulle kunna vända sig för att få upplysningar om de ofta ganska krångliga skattefrågorna. Det är ändå 40 000 personer som flyttar mellan de nordiska länderna eller som pendlar. Det är ungefär en kvarts miljon som bor i ett annat nordiskt land än det där de är medborgare. Ett nordiskt skattekontor skulle vara värdefullt. Om inte alla tecken slår fel kommer utskott och församling att ställa sig bakom det förslaget. Andra viktiga saker i förslag som redan har blivit tillgodosedda är att i Fokus, ministerrådets information, och Hallå , telefonservicen, har fått förstärkta resurser. En viktig sak när det gäller den kulturella gemenskapen i är språkförståelsen. Vi uttalar oss ibland om det svenska språkets ställning i och är då lite oroade. som vi ställer krav på den finska regeringen och staten bör vi tänka på att ungefär lika många i har finska som modersmål som de personer i som har svenska som modersmål. Vi har alltså all anledning att stärka det finska språkets ställning i . Här har vi motioner från alla partier i , tror jag, som bygger på det finländska och det svenska . Vid rådsmötet i kommer vi att behandla en mängd viktiga frågor. Jag räknar upp dem, så att ni hör att det handlar om centrala saker. Det gäller gränshinderfrågorna. Det handlar om samarbetet med de baltiska staterna vad gäller prostitution, människohandel, narkotika, alkohol och annan brottsförebyggande verksamhet. Det gäller en handlingsplan för samarbetet med nordvästra . Det handlar om miljöskydd, utbyggnad av förnybara. miljövänliga energikällor och, naturligtvis, att miljö skyddas och att klassas som ett särskilt känsligt havsområde. hör man det påpekas att verksamhet i stor utsträckning verkar handla om ett trevligt umgänge. Man äter middag ihop och så vidare. Det är klart att det inte är någon huvudsak. Men om man ska bygga nätverk är det ganska viktigt att man också lär känna varandra informellt. Då är en god måltid inte att förakta. Generellt sett kan man säga att verksamhet är bra för det politiska klimatet inte bara det mellan de nordiska länderna utan också här hemma. Vi lär oss att vi har mycket gemensamt som vi ibland kanske glömmer bort när debatten blir som hetast. Någon kanske frågar vad kalaset kostar, och då menar jag inte utan hela det nordiska samarbetet. Det kostar brutto per invånare. Mycket av det kommer naturligtvis tillbaka till varje land i form av stöd till verksamheter av olika slag inom landet kulturella projekt och så vidare. Det är ungefär en sextiondedel, alltså ungefär 1 ½ % av vad EU-samarbetet kostar. Även där kommer en del tillbaka. Det är, som sagt, en mycket liten del av vad EU-samarbetet kostar. Enligt min uppfattning är det nordiska samarbetet väl värt pengarna. Jag yrkar bifall till utrikesutskottets förslag. 84 () replik: jämförde samarbetet mellan och med två familjer som har gott umgänge med varandra men likväl förblir två familjer. Jag tror att tiden nu är mogen att bli en familj. Släkter lever inte för evigt skilda åt. Den stora europeiska erfarenheten är just att bygga ett samarbete, inte minst mellan länder som har befunnit sig i konfliktfyllda förhållanden. Även där har man överkommit historiska skillnader och bakgrunder, nivåer, språk och allting sådant. Jag tycker inte att det är ett giltigt skäl. Om de tre baltiska länderna hade varit självständiga länder efter , vilket de inte var utan de blev ockuperade av , är jag ganska övertygad om att det hade varit åtta i stället för fem medlemmar i det nordiska samarbetet som skapades av framsynta personer . hade undertecknats av ytterligare tre länder. Man insåg då hur viktigt det var att skapa en gemenskap. Man lär sig att leva ihop och bildar kulturella traditioner med varandra just genom umgänget, på det sätt som för övrigt mycket vältaligt beskriver styrkan i. Därför förstår jag inte logiken i anförande. Allt pekar mot en annan slutsats i denna centrala fråga än den han slutligen kommer till. 85 () replik: Vad som hade varit naturligt efter är svårt att veta. Men har vi det läget att vi har den stora europeiska släkten där vi är med, både de baltiska staterna och de nordiska, med och med en särskild anknytningsform. Jag tycker att man måste ställa frågan: Finns det inom EU-släkten ett behov av att hålla den nordiska familjen i en särskild gemenskap, ett särskilt samarbete? Jag anser att det finns det. Jag tror att de baltiska staterna har samma behov och att de behoven tillgodoses bättre, i varje fall , genom att vi har var sitt samarbete men att vi också samarbetar inbördes på jämställd bas. Naturligtvis är inte ekonomin jämställd i de här två områdena, men vi samarbetar på jämställd bas mellan och och även på regeringsnivå. Skulle vi nu slå ihop dem tror jag att vi snart skulle upptäcka att det nog ändå finns ett behov både för balterna och för nordborna av att ha sitt eget samarbete. Då tror jag inte så mycket är vunnet med denna sammanslagning, därför att vi tillhör ju båda två nu den europeiska, större gemenskapen. 86 () replik: Men vi måste ju ha en viss ordning på våra argument. Att vi nu tillsammans ingår i EU kan ju inte vara ett skäl för att vi därmed inte skulle behöva ha det här samarbetet inom ramen för de åtta små länderna i . Precis som själv har sagt finns det mängder av områden som kompletterar och fördjupar med mera, som det breda europeiska samarbetet inte handlar om. Det är ju därför det över huvud taget finns ett värde i att ha det. Det kan inte heller vara så, , att det faktum att dessa tre baltiska länder har haft ett ohyggligt hårt historiskt öde, som har skilt dem från det nordiska , nu ska ligga dem till last att vi därmed har byggt upp två skilda familjer därför att deras historiska tradition och öde har varit så helt annorlunda under det sovjetiska förtrycket än vad våra, under frihet och självständighet, har varit. Det kan inte vara motivet för att vi inte ska säga ni är välkomna. Skulle de säga nej, vi vill behålla vår identitet i de tre baltiska länderna kan de säga det. Men då ska de göra det efter en inbjudan, öppen och ärlig, på samma grund. Det ska inte vara så att vi säger nej, ni ska nog själva samarbeta; det bedömer vi att ni kanske själva vill göra bäst. 87 () replik: Jo, jag tycker att det är ett skäl att båda de här grupperna av länder tillhör EU. Det är ett skäl för att vi inte behöver skapa en gemensam organisation, utan vi kan nöja oss med ett samarbete på jämbördig fot, som vi nu håller på att bygga upp. Jag försöker inte uttala mig för någon annans räkning, utan det enda jag säger är att jag tror att det finns ett behov av ett nordiskt samarbete. Jag tror att det också finns ett behov av ett baltiskt internt samarbete. Men det avgör de. Däremot menar jag att vi är på väg att bygga upp ett mycket bra samarbete på jämbördig bas, som såvitt jag kan se för dagen är den bästa samarbetsformen. 88 (): tycker att det är viktigt att de nordiska frågorna diskuteras och debatteras här i kammaren. Jag tillhör den del av parlamentet som inte är representerad i . Det är också en indikator på hur väl frågorna implementeras och förs ned till vår riksdag. kommer att utveckla ställningstagande senare i debatten. Jag vill yrka bifall till utskottets förslag. anser att det är viktigt att skapar en legitimitet och att det gäller att komma till rätta med de gränshinder som tas upp i betänkandet. Jag tycker att tog upp det väldigt tydligt när det gäller redovisningen på sessionen . Jag ser fram mot en skrivelse som vi kan ta ställning till här i . Om vi ser på de frågor som skrivelsen i huvudsak tar upp, och de fyra olika aspekterna av begreppet integration, är det oerhört intressant att se hur väl man har lyckats. Man tar upp integrationen både mellan och inom de nordiska länderna men också mellan och närområdet. Jag har inget ytterligare att tillägga, utan jag ser fram mot att vi får den här redovisningen. Jag är också väldigt nyfiken på hur nästa skrivelse om kommer att se ut och hur väl regeringen har lyckats i den här frågan. 89 (): Nordiskt samarbete är viktigt, och det måste utvecklas vidare framåt. Vi har mycket som är gemensamt för oss i . Det finns en rad självklara skäl för ett aktivt samarbete i . Det har varit brukligt att forma ett program för ordförandeskapet. Så har skett också . Det är en utmärkt idé. Ordförandeprogrammet ger ordförandelandet på regeringssidan möjligheter att markera vad den anser viktigt att prioritera i det nordiska samarbetet. Det ger möjlighet att markera vilja, intresse, ambition och möjligheter att sätta en dagordning för det nordiska samarbetet för den närmaste framtiden. Det har till och med sagts att regeringssidan genom greppet med ordförandeprogram har ryckt åt sig initiativet i samarbetet. Jag tycker att initiativet, samarbetsverkstaden, ska vara på parlamentarikersidan. Men jag tycker att det är viktigt att det blir en konkurrens om vem som har initiativet. Och jag tycker att parlamentarikersidan ska ta upp den kampen med regeringssidan. Ordförandeprogram är bra också därför att resultatet lätt kan avläsas. Även detta är en fördel, att kunna utvärdera och ställa till ansvar. Det är en viktig del av demokratin. Den har haft ordförandeskapet under detta år, och det är dags för ett bokslut. Jag vill ägna mig åt det . Jag vill börja med att instämma i hyllningskören, med att sätta fokus på nordiska gränshinder, inåt och utåt. Den har varit lovvärd. Initiativet att utse just , den före detta danske statsministern, som särskild representant förtjänar samarbetsministern beröm för. Men det han har presenterat är, i alla fall , i bästa fall en start på en angelägen sanering bland Norrbacksrapportens många exempel på gränskrångel och bristande nordiska medborgarrättigheter. Kanske är ministern nöjd med resultatet men ministern kan knappast vara stolt över resultatet. Det här tenderar att bli en långbänksaffär. Ett fåtal saker har blivit lösta.