prot · GR0928 · 2003-11-14 00:00:00 — När det gällde demonstrationerna medgav ministern att det är skillnad på landsbygden och i storstaden när det gäller hur man ska tolka ordningslagen. Det är mycket svårare på landsbygden att hävda att det stör ordningen om en mindre grupp demonstrerar utanför en bostad. Ministern sade till mig att han avvaktade som då pågick för att se vad den skulle komma med för förslag när det gällde demonstrationsrätten och möjligheten för polisen att förhindra olaga hot vid demonstrationer. Därför vill jag naturligtvis ställa en fråga. I , som jag kommer ifrån, har det inte blivit bättre. Det demonstreras och hotas. förföljer man människor och släpper ut minkar. Människor far illa. Företagare utsätts för ett stort lidande . Jag vill ställa en enda fråga till ministern eftersom det är många ledamöter här och många frågor i luften. Vad gör ministern för att stärka polisens möjligheter att förhindra de brott vi talar om, olaga hot, störande av allmän ordning och så vidare? 33 Justitieminister (): Vi har alla vid olika tillfällen uttryckt bestörtning över och fördömanden av detta. Det är lite märkligt om det ska bli något slags tävling om vem som fördömer mest. Vi kan väl tvärtom glädjas åt att vi har samma uppfattning om hur felaktigt och oacceptabelt det är att man begår brottsliga gärningar mot demokratiska verksamheter. Jag vill också understryka att beslut som fattas på socialdemokratiska partikongresser, liksom på andra partiers partikongresser, inte ska uppfattas som någonting annat än vad det är, nämligen en viljeyttring att eventuellt driva fram saker till lagändringar. Där tror jag också att vi alla är överens. Precis som säger är det egentligen inte huvudsakligen ett problem med lagstiftningen. Det är ju brottsliga gärningar. En stor del av de saker som nämns är redan brottsliga. En stor del av de saker nämns, till exempel grov mordbrand, kan man inte straffa hårdare än . Det är nämligen livstid för det. Det skulle ju vara att införa dödsstraff. Vissa saker kan bedömas hårdare allteftersom samhället utvecklas, och där har vi också vidtagit åtgärder. Skadegörelse är ett typiskt sådant brott. Som ni vet har jag jobbat väldigt mycket för att det ska få en straffskärpning och för att polisen ska få större möjligheter till visitation och allt det som efterfrågas. Ni vet också att det har klubbats igenom i och träder i kraft . Så visst kan det göras saker på lagstiftningsområdet, och det har vi också gjort. Sedan måste tillämpningen bli bättre. Mycket av detta hänger på poliserna själva, men vi måste också se till att vi följer detta och kommer med nya initiativ för att förbättra möjligheterna, och det har vi också gjort. Den samlade kunskapen om de personer som systematiskt bedriver den här formen av brottslig verksamhet finns hos . Däremot har det inte tidigare funnits en nationell tillämpning från polisens sida. Det var en fråga som behandlade, som nämndes här. Vi har arbetat vidare med det som gav uttryck för, nämligen att det ska finnas en större nationell enighet i dessa frågor om utbildning, utrustning, taktik och mycket annat. Här måste man arbeta på bred front. Det gör vi också. Attityder är förstås viktiga. Där är vi alla överens. Vi får alla försöka att ta det ansvaret, och jag tycker också att vi gör det. Det är få frågor som jag har uttalat mig så mycket om som de här frågorna, framför allt i lokalpress, . Lagstiftningen har vi arbetat med, och vi får naturligtvis fortsätta att se om det behövs göras något ytterligare. Vi kan återkomma till det. Men det handlar självfallet också om tillämpningen hos våra olika myndigheter. 34 (): Jag tackar för de orden. Jag ska säga att jag är väldigt glad för den lagstiftning som ska komma . Vi hoppas verkligen att det kan vara till bra nytta. Vi måste inse att det här är en ny typ av brottslighet som finns över hela landet. De här personerna utnyttjar verkligen demokratin och demonstrationsrätten till att ta lagen i egna händer. Det är oerhört bekymmersamt. Det är också bekymmersamt att man måste tänka på att identifiera en och sedan kommer nästa grupp. Det ökar på och tar på något sätt aldrig slut. Detta är svårigheten. Det gör att polisen känner sig maktlös. Poliserna säger det. De använder de instrument de har och gör verkligen så gott de kan, men då skickar man fram nya och polisen kommer inte åt detta. Jag tror också, liksom ministern, att allt inte handlar om lagstiftning. Men jag tror det skulle vara väldigt väsentligt om ministern sade: Ja, det här är en ny typ av brottslighet. Vi behöver enas nationellt och titta på hur vi ska hantera den. Jag känner ibland att poliserna känner sig ensamma i varje polisdistrikt. Skulle man inte kunna ge en signal till rikspolisen att man faktiskt måste hjälpas åt och att det finns nationell expertkunskap som ska kunna vara till stöd för de här andra poliserna? Det frågar polisen efter. Man känner att på vissa ställen ute i landet är det så här: Vi gör vårt och andra gör sitt. Men man måste ju kunna lära av varandras erfarenheter. Kanske behöver någon samordna arbetet så att man får kunskap om till exempel hur man ska klara gruppers egna hemsidor där man går ut med hot om våld. Hur ska man hantera den saken? Det här handlar ju både om en demonstration och om demonstrationsrätten, men det handlar också om vad man gör och om telefonterror. Det handlar också om Internetsidor där man talar om saker som: samlas vi nu ska vi banne mig ge mördarna igen. Jag menar att det skulle kännas bra om ministern kunde säga att man tar det här på största allvar och kommer att göra något nationellt så att poliserna känner att de har stöd i den här verksamheten. 35 (): Jag vill först kommentera signalvärdet i och hur det följdes upp. I en radiointervju svarade statsministern, bara för att peka på hur det här tolkas av enskilda pälsfarmare, på frågan: De här företagarna på Listerlandet som investerar nytt i sina farmar, vad är ditt besked till dem? Det är deras eget ställningstagande. De får göra precis som de vill. Om de inte tror att det blir ett beslut så ska de inte komma efteråt och klandra oss när vi genomför det, därför att de visste förutsättningarna. Det tycker jag är en oerhört stor skillnad i signaleffekt mot att säga att det är ett inriktningsbeslut på vilken partikongress, stämma, eller vad vi nu kallar det för som helst. Därför tycker jag inte att man kan glida undan det så lätt, men det är egentligen inte huvudfrågan här. Huvudfrågan är hur vi kommer till rätta med den typ av verksamhet som jag har ett exempel på här. Jag var inne på en hemsida och tittade. Ingressen lyder: Kampanjens mål är att stänga chinchillafarmen i . Det finns numera endast 5 farmer kvar i . fanns det 11 farmer, men djurrättsaktivister har sett till att de har lagts ner. ska vi se till att farmen i stängs! För vilken annan näring hade vi accepterat att den halveras i antal, inte därför att konsumenter väljer bort den eller för att det är dålig lönsamhet, utan just därför att man får påtryckningar i form av våld, hot och terror? Det här är, tycker jag, ett väldigt tydligt exempel på vad det här handlar om. Precis som sade tidigare är det en ganska ny företeelse. Det är en ny företeelse att man tvingar företag att lägga ned, inte med konsumentmakt utan med terrormakt. Det är en ny företeelse på så sätt att de här grupperna organiserar sig över hela landet. Det är inte några enskilda pojkstreck eller ungdomsförsyndelser, utan det här är organiserad terror, just i syfte att lägga ned en hel näring. Då kan man fråga sig apropå den här nya företeelsen: Ser ministern att det krävs nya sätt att möta denna nya företeelse? Jag noterar med tillfredsställelse att ministern säger att det kommer fler förslag, även om man kanske kunde tolka svaret på interpellationen på ett annat sätt. 36 (): I mitt hemlän finns en avsevärd del av pälsdjursnäring. finns i länet bara sju till nio polismän i tjänst för händelsestyrd verksamhet i hela länet. Justitieministern säger att lokala poliser kan få stöd från både och från , men när efter sin omorganisation inte längre har närvaro i länet inte i många andra län heller och närvaron sköts från några större orter säger faktiskt poliserna i mitt län att de får betydligt mindre information än de fick . Det tycks vara så att och inte prioriterar denna verksamhet. , när underrättelseinformationen var bättre och informationen kom tidigare, hade länets poliser möjlighet att hinna skaffa hjälp från angränsade län vid behov. finns ingen samordning, i motsats till våra grannländer som och . Där har man faktiskt tagit ett krafttag mot dessa brott och ordnat samordnade styrkor som både har underrättelseinformation och arbetar med dessa brott, och det har gett resultat. Därför är min fråga till statsrådet: statsrådet redo att säkerställa att polisen avsätter erforderliga resurser för att bekämpa dessa organiserade terrorhandlingar jag vill kalla dem så mot svenska småföretagare? Jag vill också upprepa min fråga som justitieministern inte svarade på: Är det möjligt att använda den nya terroristlagstiftningen? Dessa brott är enligt mitt sätt att se terrorhandlingar. Även om justitieministern här säger att det har framkommit en samordning efter arbete så upplever ju inte poliserna detta i länen, utan de upplever att de arbetar oerhört ensamma och att det inte finns någon samordning. Varje länspolismyndighet arbetar själv. Därför vill jag fråga om ministern är beredd att verka för samordning av ledning och underrättelsetjänst för att förebygga dessa brott och verka för att insatserna på plats blir tillfredsställande avseende djurrättsaktivisters upprepade övergrepp på landets småföretagare inom pälsdjursnäringen. 37 (): Jag tror att det är riktigt som en del har varit inne på: Även om det är viktigt vilka möjligheter polisen har att verka mot detta bör vi ändå börja diskussionen på ett djupare plan, i rätt ände, just med demokratisynen. Därför vill jag faktiskt jag är seriöst intresserad av det att justitieministern utvecklar sin syn, det vill säga hur han som opinionsbildare ser på den skruvade demokratisyn som blir allt vanligare bland unga människor, det vill säga att man faktiskt tar sig rätten att slå sönder det man inte gillar. Vi ser det hos djurrättsaktivister och hos andra våldsaktivister. Även om justitieministern säger att han gör uttalanden så vill jag höra tydligare och mer resonemang om hur han faktiskt verkar mot detta. Vad gör justitieministern för att öka respekten för demokrati och mänskliga rättigheter i de extrema djurrättsaktivisternas led? Det är den konkreta frågan till justitieministern. På samma sätt är jag också mycket intresserad av att höra vad justitieministern tycker: Visst är det ett problem, ett demokratiskt problem, när det politiska systemet, det socialdemokratiska partiet, plockar upp den agenda och de förslag som drivs av extrema våldsaktivister och gör dem till sina? Är inte detta ett problem, justitieministern? Och där vill jag återigen att du svarar i den bredare rollen som opinionsbildare och inte bara som justitieminister som pekar på de olika verktyg som polisen har. Jag är seriöst intresserad av vad justitieministern tycker om detta. 38 (): var det , och minnet av uppmärksammades. Djurrättsaktivister har infört en egen kristallnatt. Enligt uppgift har man runtom i slagit sönder fönsterrutor och gjort annat slags åverkan på ungefär 30 pälsbutiker under den natten. Det är bara ett exempel på hur illa det är ställt med demokratisynen hos vissa människor. Jag har talat med körsnärer som inte orkar mer. De får sina fönster sönderslagna och får sätta in pansarglas. Man häller lim i låsen och kastar in färgbomber och illaluktande vätska i butiken. Försäkringsbolagen vill inte försäkra deras affärer. Det vi talar om är allvarligt. Flera ledamöter har varit inne på polisens möjligheter att samordna sig. uttryckte det på ett bra sätt. Vi saknar det i . I har man inrättat någon form av specialstyrka hos polisen. Man kan i samarbete med åklagare bevaka och ingripa på ett mer samordnat sätt. Vi borde titta på det, tycker jag. Jag vill uppmana ministern till det. Jag fick delvis svar på min fråga om vad ministern har gjort för att stärka polisens möjligheter. Det är bra. De åtgärder som har gjorts är bra. Men det saknas en översyn av ordningslagen så att man även på landsbygden kan få vara i fred för människor som hotar en och skriker mördare. Tack för debatten. 39 Justitieminister (): Ett par saker förtjänar att upprepas, eftersom jag fick kommentarer som ger vid handen att jag kanske ändå inte har uttryckt mig tillräckligt klart. Samordningen finns om de personer som begår de här våldshandlingarna. Experter finns just på denna typ liksom på andra former av brottslighet. Den samordningen finns hos . Däremot håller jag med om och det är därför vi har arbetat fram det här utifrån att den nationella samordningen inom den öppna polisen kan bli bättre för att kunna hantera den här typen av situationer. Det ska inte vara olika slags taktikinslag, utrustning eller utbildning i olika delar av landet. Det är därför som vi har gjort det här. Jag vet inte hur jag ska behöva ta avstånd från alla former av brottslighet för att alla till slut ska förstå det. Men jag får göra det ytterligare en gång. Jag tar avstånd från alla de människor som begår brott, och jag tycker att det är särskilt allvarligt när det är personer som bedriver demokratiska verksamheter. Det blir nästan fel om man ska behöva säga det här eftersom det är så självklart. Låt oss en gång för alla ge uttryck för det. I allmänhet är det inte denna typ av brott som avses i den nya terroristlagen. De är till för att injaga en befolknings fruktan eller gäller en stats intressen. Det handlar alltså inte om enskilda personer. Men som jag sade kan flera av brotten resultera i livstids fängelse, den strängaste påföljden som finns. Det är för övrigt samma stränga påföljd som finns i terroristlagen. En sak gör mig lite bekymrad. På samma sätt som man inte på något sätt får acceptera den här typen får man inte sammanblanda den typen av brottslig verksamhet med dem som faktiskt seriöst och fullt demokratiskt kan vara emot pälsnäringen till exempel. Det får vi inte blanda ihop. Då är vi farligt ute när det gäller demokratiaspekten. Det går inte att blanda ihop de olika grupperna. Självklart måste man i ett demokratiskt samhälle få ta avstånd från pälsnäringen. Det är ingenting som på något sätt står i konflikt med att man tar avstånd från de brottsliga gärningarna. De som är emot pälsnäringen och seriöst verkar för det har jag ingenting emot. Jag har inte tillräcklig kunskap för att ge mig in ytterligare i den debatten. Jag vill bara säga att det självklart ska få finnas viljeyttringar även på det området. De ska inte på något sätt behöva bli lidande för att andra personer inte respekterar demokratin. Det är också viktigt att föra fram i en sådan här debatt. 40 (): Jag vill väldigt tydligt markera att vi i ett demokratiskt samhälle har rätten till demonstration. Den ska vi värna om. Men när rätten till demonstration används för att utföra olagliga saker får vi problem. Jag skulle önska att alla demonstranter som tycker annorlunda och demonstrerar på ett bra och demokratiskt sätt med de rättigheter de har vänder sig emot de här organisationerna. De fördärvar ju just den demokrati som vi kämpar för. Jag skulle vilja uppmana alla att göra det, alla dem som verkligen vill jobba på ett demokratiskt sätt. Trots detta finns det en nationell samordning som ministern säger. Varför upplever inte den lokala polisen det? Varför känner de sig utlämnade och ensamma? De behöver att någon expert kommer ned till och och samlar polisen så att de lär av varandra från och och alla de här platserna. Man behöver jobba på ett enhetligt sätt. När jag talar med polisen upplever jag att de känner sig väldigt utlämnade. Om det finns samordning någonstans är det en papperstiger. Det fungerar inte i praktiken. Jag hoppas att ministern kan se till att det fungerar och ge ett stöd till dessa poliser som kämpar och till den näring och de personer som är utsatta. Jag är rädd för att det inte kommer att räcka med minkar och chinchillafarmare. gäller det grisar och kor. Det har börjat med höns. Det här är något som sprids. Det är ett sätt att bekämpa demokratin. Här har vi oerhört mycket att göra. Jag tror att det här är väldigt väsentligt både för demokratiministern och justitieministern. 41 (): Det har varit intressant att följa den här debatten. Om man ska göra något slags reflexion över vad som har varit gemensamt för de flesta som har varit uppe och talat är det kanske just samordningen. Om man ska göra en sammanfattning på och så gäller det samordningen över landet av polisinsatserna. Interpellanterna har upplevt att polisen inte har upplevt att den samordningen finns. Ministern säger att den finns och att möjligheterna finns. Frågan är vilket som gäller, kartan eller terrängen. Ministern har kartan. Vi har varit ute i terrängen. Vad vill ministern göra för att de här två ska överensstämma? Det är det bästa. 42 Justitieminister (): Jag tycker inte att det ska vara antingen karta eller terräng. Jag tycker att de ska sammanfalla. Det är precis det som håller på att ske. Det som gör att det kanske inte har nått ut till alla är att det faktiskt just har påbörjats. kom med sitt förslag . Gemensamma utbildningar, utrustning och taktik håller just nu på att genomföras. Det är inte på något sätt färdigt. Men det som efterlyses är det som man håller på att arbeta med. Låt oss se om inte detta väsentligt kan förbättra möjligheterna. Låt oss också tillsammans fortsätta att arbeta för att de människor som driver lagliga verksamheter ska få göra det i skydd. Vi har ett ansvar att på olika sätt vidta de åtgärder som behövs för att de ska kunna göra det och ge dem det skydd som de förtjänar. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellationerna 2003/04:29 och 38 om frikopplingsreformen 43 Jordbruksminister (): har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att förhindra den hotande utvecklingen med bland annat ökad konkurrens från andra medlemsstater och att nuvarande åkermarker läggs ned. har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att den svenska bonden inte ska bli utkonkurrerad av billiga matprodukter från andra länder. Jag delar till fullo interpellanternas omsorg om det svenska jordbruket. nämner fyra områden som ligger mig mycket varmt om hjärtat: livsmedelssäkerhet, djuromsorg, miljöhänsyn och öppna odlingslandskap. beslut om jordbrukspolitiken är den utgångspunkt som regeringen har när det gäller utvecklingen inom området. Där sägs bland annat att konsumenternas efterfrågan ska vara styrande för produktionens inriktning och storlek men att det finns andra värden, så kallade kollektiva nyttigheter, där det är befogat med riktade åtgärder från samhällets sida om marknaden inte förmår tillhandahålla dessa i önskvärd omfattning. Öppna landskap och biologisk mångfald är viktigt. överlämnades en skrivelse till som redovisar de resultat som uppnåtts inom politikområdet landsbygdspolitik. Politikområdet omfattar bland annat det svenska LBU-programmet där jordbrukaren ersätts för vissa miljötjänster. Programmet är ambitiöst och avser perioden 20002006 med en kostnadsram på . I skrivelsen har regeringen betonat att betande djur krävs i alla delar av landet för att vidmakthålla betesmarker. Det allmänna tar således ett betydande ansvar för att tillsammans med näringen utveckla ett uthålligt svenskt jordbruk och för det öppna landskapet. De resultat som presenterats om hävden av slåtterängar och betesmarker visar, tvärtemot vad anför, att utvecklingen går i positiv riktning. Även , som har till uppgift att följa utvecklingen avseende miljökvalitetsmålen, nämner i sin årliga rapport de Facto 2003 att arealerna ängs- och betesmarker ökar. Konsumenterna köper det de finner prisvärt. I den svenska livsmedelsproduktionen finns mervärden som exempelvis hög kvalitet, säkerhet, miljöhänsyn och etiska värden. Detta budskap måste förmedlas till konsumenterna för att de ska kunna göra medvetna val. Detta anser jag i huvudsak vara ett ansvar för näringen, eftersom mervärdena i produkterna utgör försäljningsargument. Det är en viktig fråga, och delvis en politisk uppgift, att bredda debatten och öka medvetenheten hos konsumenterna om vilken påverkan deras val har på till exempel landskap och miljö. Regeringen har bland annat givit i uppdrag att arbeta med information kring ekologisk livsmedelsproduktion. Mjölkproduktionen är mycket viktig för det svenska jordbruket. Avräkningspriset fastställs av mejeriföreningarna, vilket betyder att priserna varierar bland annat beroende på förädlingsgrad hos mejeriföretagen regionalt. I har avräkningspriset varit bland de högsta i . Att jag ansvarar både för konsumentfrågor och för jordbruksfrågor ser jag inte som ett problem, snarare tvärtom. Att kunna se helheten från jord till bord är en klar fördel för att kunna värna om såväl lantbrukare som konsumenter. fattade EU:s jordbruksministrar beslut om en reformering av jordbrukspolitiken. Beslutet innebär att det inkomststöd som alltid varit en i politiken frikopplas från själva produktionen och betalas ut direkt till jordbrukarna. Våra analyser visade på ett tidigt stadium att en sådan frikoppling skulle kunna få effekter på det öppna landskapet och hävden av betesmark. Den linje, vilken vi också fick gehör för i slutuppgörelsen i , var att vissa medel skulle kunna avsättas till ett nationellt kuvert för att användas för att hindra en sådan utveckling. En viktig uppgift nu är att så snabbt som möjligt ge jordbrukarna besked om hur den beslutade jordbruksreformen ska genomföras i . En arbetsgrupp inom har till uppgift att lämna förslag om vilka nationella val som ska träffa angående exempelvis frikopplingsgraden, regionalisering av gårdsstödet och det nationella kuvertet. I riktlinjerna till arbetsgruppen anges ett antal utgångspunkter för arbetet. Bland annat hänvisas till budgetpropositionen där det anges att målet för politikområdet livsmedelspolitik och landsbygdspolitik är en ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbar livsmedelsproduktion och utveckling av landsbygden. I riktlinjerna för arbetsgruppen hänvisas vidare till vad som anges i regeringsförklaringen för innevarande om att jordbrukare måste kunna konkurrera på villkor som är likvärdiga med dem som gäller i övriga . Arbetsgruppen ska föreslå den kombination av åtgärder som enligt analyserna är den mest resurseffektiva och som ligger bäst i linje med övergripande svenska mål för jordbrukspolitiken, miljöpolitiken och den regionala utvecklingspolitiken samt målen för global utveckling. Samrådsmöten kommer fortlöpande att hållas med företrädare för partier genom den parlamentariska kontaktgrupp som har tillsatts. Jag vill inte nu ta ställning till vilka åtgärder som bör vidtas. Jag vill avvakta arbetsgruppens rapport. Då hade framställt interpellationen han tjänstgjort som ersättare för ledamot som därefter återtagit sin plats i , medgav tredje vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 44 (): Tack för svaret på interpellationen! Efter EU-inträdet tycker jag att man kan påstå att det funnits en god framtidstro och en stark investeringsvilja i den svenska lantbruksnäringen. Det är bra. Det skapar tillväxt och arbetstillfällen, både i det primära produktionsledet och i efterföljande led med förädlingsindustri och så vidare. Det bidrar också på det kanske enda praktisk-realistiska sättet till att hålla det svenska kulturlandskapet öppet. Jag är dock nu allvarligt oroad för att den här investeringsviljan och framtidstron kommer att knäckas som en följd av regeringens agerande, eller snarare icke-agerande, för att ge svensk lantbruksnäring konkurrensvillkor som är likställda med övriga europeiska länders. Jag tänker då självklart på det som populärt kallas ryggsäcken i form av högre särskatter än i våra grannländer.