prot · GQ0966 · 2003-03-05 00:00:00 — Däremot undrar jag en sak.Kerstin-Maria tog upp frågan om funktions-hindrade barn. Hur var det egentligen med majorite-ten när man beslutade att lägga ned i Öre-bro för funktionshindrade barn? Var inte Miljöpartietmed och såg till att lägga ned den?Fru talman! Dagens debatt handlar om betänkande4. Det är så gott som enhälligt. Det är endast nyansersom skiljer majoritet från reservanter. Enligt minmening råder det inget tvivel om att alla här i kamma-ren vill uppnå samma mål när det gäller barnens rätt idet internationella perspektivet. Men sedan blir det,både i betänkandet och debatten här, mest högtidstaldär man räknar upp ett antal saker som är dåliga ochett antal saker som är bättre men mycket få konkretaåtgärder och exempel på vad man skulle kunna göraoch var, med några få undantag.I förra veckan var jag på resa under några dagar.Jag besökte . Det är ett postsovjetisktland som ligger vid . Det är faktiskt endel av , det som vi tillhör. Man har därambitionen att kunna ta klivet in iEU:s finrum.I det här landet, i , pågår en flyktingkata-strof - hemma, i EU:s förstuga. På gränsen till Euro-pas vardagsrum pågår en flyktingkatastrof. En miljonmänniskor är på intern flykt av en befolkning om åttamiljoner. Ungefär som det ser ut i , men enmiljon är på flykt sedan tio år tillbaka i tiden.De allra flesta barnen i flyktinglägren är föddadär. Barnen har alltså ingen annan erfarenhet av livetän ett läger. Jag var där i ett flyktingläger och såg detsjälv. Många av barnen saknar skor. De har ingenordentlig skolgång. De saknar varje annan bostad änen hydda, som är mest att likna vid en lerhydda utanordentlig värme. Det klimat som råder påminner påvintern om svensk västkust. Det kan vara rätt snöigtoch kallt, regnar mest. Det är alltså iskallt inne halvaåret. Den andra halvan av året har man ett klimat sommer påminner om , näst intill tropiskt. Detgör att det är kokhett den halvan av året.Levnadsförhållandena i de här hyddorna är full-ständigt orimliga för framför allt de barn som växerupp där. Malaria och andra sjukdomar grasserar.Smitta och sjukdom tillhör vardagen. Det råder bristpå de grundläggande förutsättningarna för liv.De här barnen och deras föräldrar är inte utlän-ningar på flykt från en fjärran konflikt. Det här ärazerbajdzjaner på flykt inom landet. Av den här mil-jonen flyktingar kommer 750 000 inifrån landet.Resten, 250 000, kommer från och områ-dena omkring. Det är alltså det som kallas IDP, inter-nally displaced persons. Det är en flyktingkatastrofsom vi har alldeles nära inpå gränserna.Fru talman! och EU måste ta sitt ansvarför de här barnen. Är du,, beredd att utöka det tillfälliga majori-tetsförhållandet i betänkandet med högtidliga fraseroch införa praktisk politik? Kan tänkasig att vi tillsammans begär att UD och utrikesminis-tern agerar direkt gentemot ? Ioch för sig kan man skylla konflikten på Armenienoch säga att det är fel att harinvaderat. Men det kan man inte göra i tio års tid.Man måste göra något för de här människorna häroch , meddetsamma. Kan man tänka sig att vi be-gär det, ?Kan vi tillsammans begära att UD och utrikesmi-nistern agerar i EU? Kan vi tillsammans försöka fö-reträda de här azerbajdzjanska barnen, så att vi görlite praktisk politik av det här vackra talet om solida-ritet med barn här och där?Fru talman! Visserligen kan man i en akademiskmening hålla med om attflyktingsituationen är fel. Det har antagitsFN-resolutioner dels om flyktingarnas förhållanden,dels om att konflikten ska lösas fredligt. Det är rim-ligt att drar tillbaka sina trup-per. I säger man att det är armeniernasfel och att man inte kan göra någonting förrän männi-skorna kan åka tillbaka. Det gäller inte bara regering-en utan även de oppositionspartier som jag träffadedär. Men de här människorna kommer inte att kunnaåka tillbaka eller . Det kan ta ettår, eller innan konflikten är löst. Dåmåste man göra någonting så att de här människornaintegreras i sitt eget land. Det här är människor somhar rösträtt. De vuxna har faktiskt rösträtt.Jag frågade den politiska oppositionen en sak. Omhälften av flyktingarna är vuxna har ni i alla fall enhalv miljon väljare i flyktinglägren. Varför gör niingenting åt det här? Vi blir arresterade om vi går in iflyktinglägren, sade de.Jag vill ha ett svar, men har tydligen CarinaHägg gått. Det hade varit trevligt om jag så småning-om, när hon har läst protokollet, kunde få ett svar påom vi tillsammans kunde göra någonting för att få enförändring för de här barnen.Är vi då överens skulle jag vilja avsluta med attsäga att det är viktigt att vi inte gör som Churchillsade en gång. Han sade: "The Americans do eve-rything right after having tried every other option. "Det sade han om amerikanarna, men här gäller det juoss. Det tycker jag inte att vi ska göra. Jag vill gärnaatt vi gör det rätt redan från början.Anf. 249 ()replik:Fru talman! Ja, var i huvudsak medom beslutet om . Det sörjer jag, om det kanglädja nu inte får hjälp av CarinaHägg med azerbajdzjanerna, så hoppa på vår reserva-tion 1 när vi röstar.Anf. 250 () replik:Fru talman! Jag tackar förden supporten. Jag hoppas att vi tillsammans kan göranågonting för barn. Där hjälper det inteatt rösta på reservationen.Anf. 251 SERMIN ÖZÜRKÜT (v):Fru talman! Den första internationella överens-kommelsen om barnens rättigheter antogs 1924. Medden överenskommelsen som förebild antogs FN:sdeklaration om barnets rättigheter . Med 1959års barnkonvention som utgångspunkt skapades sedanFN:s barnkonvention år 1990.Det första internationella dokumentet från 1924gällde alla barn oavsett ras, kön och ålder. 1990 årsbarnkonvention markerade i sin tur barnet som indi-vid, det vill säga barnet var inte enbart en del av fa-miljen, utan också en egen individ med egna mänsk-liga rättigheter.Just detta perspektivet tas upp i sista delen av ut-skottets betänkande. Där tas frågan om barnäkten-skap, tvångsäktenskap och hedersmord upp. Dethandlar i samtliga fall om utsatta barn av kvinnokön.Utskottet menar i betänkandet att barnäktenskap,tvångsäktenskap och hedersmord är uttryck för kvin-noförtryck.Enligt FN:s konvention om avskaffande av allslags diskriminering, inklusive utsatta barn av kvin-nokön, måste seder och bruk avskaffas. Med dettamenar att kulturella och religiösa faktorer aldrigkan användas som ursäkt för att begå brott mot demänskliga rättigheterna.Det är lätt att låta sig invaggas i föreställningen attvi lever i en civiliserad del av världen, förskonadefrån den typen av förtryck. Vi upprörs över denohyggliga repressionen, över hedersmorden i Pakistanoch könsstympningen i . Vi sätter hellre dessadåd i samband med nationalitet, religion och kultur änmed politiskt förtryck.Ett återkommande fenomen när handlingsplanerupprättas för att åstadkomma skydd för utsatta barn äratt dessa definieras som riktade mot barn av kvinno-kön i patriarkala familjer. Detta vilar på attden svenska familjen inte är patriarkal. I själva verketfinns patriarkatet, det vill säga könsmaktordningen, ialla länder, men den syns och märks på olika sätt. Detär ingen skillnad i art utan i grad.Så länge vi lever i tron att förtryck i form avtvångsäktenskap, barnäktenskap och hedersmord ärett kulturellt problem i stället för en universell makt-struktur kan vi leva gott på myten om det jämställdaSverige.I linje med den framförda åsikten yrkar jag bifalltill förslaget i utskottets betänkande Barn i ett inter-nationellt perspektiv.Till sist vill jag passa på att ta upp Vänsterpartietssyn på tillämpningen av barnkonventionen.Det finns två sätt att tillämpa barnkonventionen.Det ena är transformering, vilket används av reger-ingen . Det betyder att en konvention görs tillgällande svensk lag genom att man går igenom allaberörda lagar och ser om de överensstämmer medkonventionen. Problemet med genomförandet avlagändringar i efterhand är att de aldrig kan bli hel-täckande eftersom nya situationer och problem alltidkommer att uppstå. Det är ett evighetsjobb. Det ärsvårt att vara riktigt säker på tillämpningen.Det andra sättet är inkorporering. Det betyder attriksdagen antar en lag som slår fast att en viss kon-vention ska vara gällande svensk lag. Vänsterpartietanser att det är viktigt att inkorporera FN:s barnkon-vention. Det skulle göra implementeringen mer ef-fektiv.En stor fördel med inkorporering är att barnkon-ventionen då automatiskt blir direkt tillämplig hosSveriges domstolar och myndigheter. Den enskildafår på så sätt möjlighet att göra konventionens rättig-heter gällande. Den enda möjligheten att få ett fulltgenomslag i svensk rätt för ärenligt mening att inkorporera den.Anf. 252 ():Fru talman! Jag har bara en mycket kort kom-mentar. Jag hittar ingen motion och inte heller någonreservation från utifrån diskussionenom transformering och inkorporering, som i och försig är en intressant diskussion. Den kräver nästan enegen debatt. Jag är lite förvånad över att ni inte harframfört detta tidigare. kommer det lite plötsligt.Anf. 253 SERMIN ÖZÜRKÜT (v):Fru talman! Jag kan bara säga att jag inte har varitmed i diskussionerna från början. Det är huvudorsa-ken. Sedan sade jag väldigt tydligt att jag ville passapå att ta upp den här frågan så att den kan ge en im-puls till fortsatta diskussioner om konventionen.Överläggningen var härmed avslutad(Beslut skulle fattas . )17 § betänkande 2002/03:KrU2Kulturmiljöfrågor.Anf. 254 ():Fru talman! De frågor vi nu ska diskutera är vikti-ga, men när man lyssnat på den senastedebatten är det svårt att hitta det riktiga engagemang-et med tanke på hur viktiga frågor som diskuterats ombarnen.Nu går jag dock över till kulturmiljöfrågor, ochjag vill inledningsvis yrka bifall till reservation nr 5.Intresset för kulturmiljöfrågor är större nu än kan-ske . Runtom i landet väcks männi-skors intresse för den egna trakten, dess bebyggelse,miljö och historia. Dit hör också historiskt intressantalämningar i skogsmark, vilket tidigare inte uppmärk-sammats.Jag vet inte om ni har hört talas om projektet historia, som visar att det finns mycket dolt ellerignorerat i våra skogsmarker. Projektet ochhistoria kommer att ge oss många nya kunskaper iframtiden, och vi får säkert anledning att återkommatill det.Hembygdsrörelsen har över 400 000 medlemmar,och deras hängivna och engagerade arbete har bidra-git till att det finns inte bara hembygdsmuseeroch kulturmiljöer värda att bevara utan också skrifteroch fotosamlingar finns tillgängliga.Ingenting kan egentligen ersätta det folkliga fri-villiga engagemanget. Ansvaret för att bevara ochvårda kulturmiljön delas dock av många. Med anled-ningen av en motion av mina kolleger vill jag särskilt po-ängtera statens ansvar för bevarandet. Det gäller hurman ska kunna säkra förutsättningarna för ekonomis-ka lösningar för att därigenom kunna bevara sådanabyggnader och inventarier som är viktiga kulturmin-nen.Jag ser fram emot den utredning som egentligenskulle ha tillsatts . Jag har förstått attden inte tillsattes då, utan man fick direktiven i som-ras och själva utredningen tillsattes sent på hösten.När motionen skrevs hade utredningsarbetet alltsåinte satts i gång. Det ska dock bli intressant att seresultatet eftersom det statliga bidragssystemet på dethär området ska ändras.Det är viktigt att också enskilda ägare ska kunnafå bidrag. Vid en kulturmiljöförklaring ska ägarenalltså tillförsäkras ekonomisk ersättning. Privata fas-tighetsägare ska dessutom kunna få renoveringsstödför bevarandeåtgärder av byggnader som är värde-fulla för kulturmiljön. Även kommuner ska kunna gebidrag till insatser för kulturmiljön.Man ska vidare kunna göra en nedsättning avtaxeringsvärdena för att dessa insatser inte ska bliorimligt betungande.Ägaransvaret utgör en positiv kraft i kulturvårds-arbetet, men det kan ibland behöva förstärkas. Mankan kanske föredra pedagogiska upplysningsinsatserframför myndighetspåbud, och länsmuseernas kom-petens bör kunna användas i sammanhanget.Kostnaderna för de arkeologiska undersökningarsom krävs för att privata fastigheter ska kunna explo-ateras måste stå i rimlig proportion till exploatering-ens lönsamhet. Överkostnaderna för arkeologiskautgrävningar måste täckas med statliga eller andrabidrag.Fru talman! Jag är glad för att kulturmiljöfrågornarönt så stort intresse bland befolkning. Vihär i ska genom den nationella kulturpoliti-ken medverka till att underlätta bevarandet av vårtkulturarv. Jag yrkar bifall till reservation nr 5.Anf. 255 ():Fru talman! Det betänkande som vi nu har att de-battera denna sena kvällstimme behandlar kulturmil-jövården. utgör en centralmyndighet som har att arbeta för de övergripandemålen för verksamheten inom kulturmiljöarbetet.Detta arbete sker, som vi alla som är samlade här känner väl till, i nära samarbete med andramyndigheter som , ,, och så vidare.Syftet med verksamhet ärbland annat att stärka kulturarvet men också kultur-miljöns ställning i den regionala utvecklingen. Dethandlar också om kulturarv som miljöns kulturvärdeninom olika samhällssektorer, bland annat inom jord-och skogsbruk, men också om infrastruktursatsningar.Kulturmiljöarvet handlar om att bevara det synli-ga kulturarvet. För oss kristdemokrater är kulturmil-jöfrågorna mycket viktiga. Med utgångspunkt i för-valtarskapstanken, som är en av hörnpelarna i denkristdemokratiska ideologin, vill vi också lyfta frambetydelsen av kulturarbetet på detta område.Fru talman! En grundförutsättning för att forn-lämningar inte ska skadas är att de är kända. Jag skadärmed beröra ett par av reserva-tioner i betänkandet. Informationen till ägarna måsteförbättras. Även om detta är ett arbete som pågår villjag ändå understryka betydelsen av att så sker och villse att det intensifieras men också utvecklas.Den ansvariga myndigheten måste ges förutsätt-ningar för både registrering av objekten och informa-tion till markägarna. På så sätt kan informationenföras in i skogsbruksplanerna och därigenom finnasmed när skogsbruksåtgärder planeras och genomförs.Visst pågår detta arbete , tänker någon. Så är det.Det pågår . Men vi vill att det arbetet ska ut-vecklas och intensifieras.De utbildningar angående olika typer av forn- ochkulturminnen från olika tider som anordnas avRiksantikvarieämbetet är bra. Det finns planer inomdet området som är värdefulla. Vi menar att det ocksåär ett arbete som bör fortsätta både inom Skogsvårds-styrelsen och länsstyrelserna. Det är de myndighetersom är delaktiga i det praktiska arbetet med bevara dekulturhistoriska lämningarna.Fru talman! Kulturminneslagen ger ettmycket starkt skydd för fornlämningar. Till en forn-lämning hör ett så stort område som krävs för attkunna bevara fornlämningen. Nya värdefulla inven-teringar har lett till en kraftig ökning av antalet do-kumenterade fornlämningar i skogslandskapet. Här ärVärmland ett bra exempel om någon vill titta närmarepå den delen.Vi kristdemokrater vill se en översyn av nuvaran-de lagstiftning. Det är synnerligen angeläget att da-gens skogsägare och brukare liksom harmöjlighet och rätt att bruka sin mark effektivt. Någonrätt till ersättning till markägaren för försvåratbrukande finns inte kopplat till kulturminnesla-gen.Vi menar att till lagen bör kopplas en ersättnings-regel för de fall där pågående markanvändning avse-värt försvåras. Detta ska inte ses, som utskottsmajo-riteten gör gällande i betänkandet, som att brukarin-tresset ställs mot bevarandeintresset. Det ska görasför att skydda olika intressen där varje del är viktig.Fru talman! Avslutningsvis vill jag och kristde-mokraterna instämma i den oro som en socialdemo-kratisk motionär ger uttryck för i motion Kr231. Detgör vi med anledning av de neddragningar som riks-dagsmajoriteten har gjort av anslaget 28:26, som ärbidrag till kulturmiljövård inom innevarande budget-år. Jag vill påminna och kammaren om attvi kristdemokrater har anslagit 3 miljoner kronorutöver regeringen för innevarande år.Fru talman! Vi kristdemokrater står självklartbakom samtliga reservationer där vi finns med i be-tänkandet. Men jag vill för tids här i kamma-ren nöja mig med att endast yrka bifall till reservation3 under punkt 4.Anf. 256 ():Fru talman! Intresset för kulturmiljövården harökat kraftigt . Det går hand i hand medintresset för bygderörelsernas arbete att ta reda på sinbygds historia. Hur man ska vårda den gamla kultur-miljön har därmed blivit en oerhört viktig fråga. Stordel av yta består av skog. Därför är det braatt ett stort arbete har påbörjats med att inventerafornlämningar i skogsmark.Skogsstyrelsen arbetar intensivt runtom i landetför att inventera vad som finns i våra skogar. Person-ligen kan jag känna att det arbetet har påbörjats liteför sent. De gamla människorna som vandrat mycketi skogen och kände varenda sten och grop finns intelängre. Många av fornlämningarna kanske vi intehittar. Tyvärr är det nog också så att en del storaskogsmaskiner har kört sönder gamla fornlämningar.Men bättre sent än aldrig. gäller det att inven-tera kulturminnena i skogen. Kulturminneslagen gerett starkt skydd, precis som tidigare talare har sagt,för fornlämningarna. Många fornlämningar är i dagdokumenterade och flera kommer att bli det. I sam-band med det anser att en översyn avkulturminneslagen och dess effekter för skogsnäring-en bör göras för att inte skogsägare ska drabbas avlagen på ett negativt sätt.I en del områden kan nyttjanderätten inskränkasför skogsägaren. En mer funktionell tillämpning avregelverket och en bättre dialog med myndigheter ochskogsägare är därför önskvärd. Det är viktigt att da-gens skogsägare och brukare kan bruka sin skogs-mark effektivt. Därför behövs översynen. Jag yrkarbifall till reservation 3 under punkt 4.Skogen och skogsbruket har under hela vår histo-ria varit basen för överlevnad, utveckling och tillväxt.Därför kan jag inte låta bli att belysa en fråga omskogsbruket som tyvärr har blivit väldigt negativ . Det är skogsskövlingen som vi kan se påolika håll i landet.Det handlar om ett kryphål i lagstiftningen i jord-förvärvslagen. Det hör inte direkt till dagens frågamen ändå gör det indirekt. Vad händer med gamlafornlämningar i skogen när skogsskövlarna går framsom ångvältar? Tar de över huvud taget hänsyn till attdet finns fornlämningar? Har de någon känsla för vårhistoria?Fru talman! Många områden i vårt land är mycketfornminnestäta. Ansvaret för en arkeologisk under-sökning åvilar markägaren. Det kanske inte är någotstörre problem om det är ett stort bolag som ska ex-ploatera ett visst markområde. Men för en liten före-tagare kan det innebära nästintill oöverstigliga kost-nader och hinder. Det tar tid att göra arkeologiskautgrävningar, och det kostar pengar.Resultatet blir ofta att en kanske viktig fyndplatsinte grävs ut. Markägaren undviker att utveckla sinrörelse eller undviker att bygga för att slippa ta kost-naderna som är förknippade med utgrävningarna. Ivissa fall har det dessutom upptäckts att fornfynd harförstörts genom att man har slarvat.I dagens betänkande har jag också lyft fram enfråga om historiska lämningar på kyrkans mark. I denfrågan har jag ett särskilt yttrande. Det finns oklarhe-ter mellan den kyrkoantikvariatiska ersättningen ochden ersättning som avser övriga kulturminnen.Som åskådningsexempel kan jag berätta om Vretakloster i . Klosterruinen ligger på kyrk-ligt ägd mark. Enligt lagen om kulturminnen finnsskydd för kyrklig mark i 2 kap., men där står ingetom kyrkoruiner och kloster. Ett annat kapitel som dethänvisas till är 4 kap. kulturminneslagen, men inteheller där står det någonting om klosterruiner. Därförblir det svårtolkat när det gäller var man kan finnaresurser för att bevara lämningarna efter klostergår-den. Jag tar upp detta i mitt särskilda yttrande om attdet behövs ett förtydligande i kulturminneslagen, menjag har valt att inte lämna en reservation nu.Jag går över till en annan hjärtefråga för Cen-terpartiet. När man har hittat fornfynd av stort värde -vad händer då? Vet fru talman vad som händer då?Som ersättare i kulturersättare vet antagligen frutalman det. De plockas till och placeras iHistoriska museet. anser att fornfyndska visas så nära fyndplatsen som möjligt, men enförutsättning är naturligtvis att säkerhet ska kunnagaranteras om man förvarar dem nära fyndplatsen.Utskottet envisas med att svara samma sak varjegång som frågan kommer upp, nämligen att föremå-len kan lånas ut och att man utgår från att en generöspolicy tillämpas vid utlåning av museiföremål. Mentyvärr vet vi att det inte är så enkelt. Historiska muse-et har lätt att hitta anledningar att inte låna ut. Inteminst i vet man vilka problem som finnsnu inför Birgittajubileet.Vi tycker att det inte är mer än rätt att fynden vi-sas i närheten av fyndplatsen. De är viktiga dragplås-ter för kulturturismen i hela landet. I stället för attHistoriska museet i ska låna ut föremålentill de orter som de härstammar ifrån borde det varamöjligt att låna ut dem från fyndplatsmuseet tillStockholm när man tänker ställa ut föremålen här. Iövrigt kan man ha bilder i databaser som kanbeskådas eller visa kopior på föremålen i Stockholm.Det är alternativ som erbjuds de orter som har begärtatt få hem sina fynd.Det är knappast till någon glädje för människor attfynd finns placerade i förråd och aldrig visas. Hemmai är det många som skulle vilja se Norr-lands största silverskatt, Stigeskatten. Men icke - denfinns i och vi erbjuds att göra kopior ochlägga upp bilder i en databas.Därför yrkar jag bifall till reservation 4 underpunkt 6. Jag står givetvis bakom alla våra andra re-servationer också, men yrkar bifall endast till reser-vationerna 3 och 4.Anf. 257 i Simris-hamn (s):Fru talman! När jag nu tar talarstolen i besittningför första gången är det med stolthet och i förvissningom att vi riksdagsmän och riksdagskvinnor har lan-dets finaste jobb. Vi för fram våra egna men också,vad viktigare är, våra medmänniskors åsikter ochönskningar.Vi har något olika syn på vad vi vill få fram ochlite olika syn på medel och tillvägagångssätt, menmålet är ändå detsamma: Vi ska leva med historienoch framtiden och inte mot den.Kulturmiljön berör alla utan att vi ibland tänker pådet. Vår egen barndomsmiljö är väl det sista somkommer att släppa våra sinnen. Förhoppningsvisfinns det övervägande positiva bilder. De flesta av osshär har kommit upp i någon form av medelålder, därbackspegeln blir ett skönt minne. berörsvåra framtida förehavanden i mångt och mycket avdessa upplevelser. Vem minns inte stigarna där visprang barfota eller skrapsåren på knäna? Det kanockså vara det spännande i olika berättelser om histo-riska minnen eller områden. Hällristningar, gravhögaroch olika fynd sätter fantasin i rörelse. Historieböck-erna i skolan har kanske skiftande kvalitet på bådeinnehåll och utformning, men det viktigaste är väländå att vi konfronteras med historien i ett förstaskede. Därefter får källkritiken ta vid.Dessa kulturmiljöer, fru talman, finns i ett oerhörtbrett och mångfaldigt varande. De måste tillvaratasäven i rådande lite bistra ekonomi. Förlorar vi histori-en så förlorar vi även lite av oss själva och därmedframtiden. Det är bland annat detta tillvägagångssättsom vi diskuterar här i dag.Fru talman! Jag går över till vårt betänkandeom kulturmiljövård. Det har lämnats i en hel del mo-tioner, vilket tyder på intresse i frågan. Jag ska beröraen del av dessa, och ange Socialdemokraternas ochmajoritetens ställningstaganden i utskottet.Jag börjar med att yrka bifall till utskottets förslagi betänkandet i dess helhet.Först handlar det om kostnadsansvar vad gällerarkeologi. Som det står i betänkandet så är det inteförvånande att det finns olika intressen som står emotvarandra även när det gäller fördelning av kostnaderinom kulturmiljövården.