prot · GR0934 · 2003-11-24 00:00:00 — Vi kommer inte att vara mindre aktiva, tvärtom. Vi kommer inte att vara tystare, men vi kommer att driva frågan på det sätt som vi tror ger största möjligheter att nå den största framgången. Vi kommer att vara medförslagsställare till resolutionen och bedriva aktiv lobbying för dess antagande om lägger fram det. Jag vill verkligen tillbakavisa det som ligger i något slags undertext, , att vi på något vis skulle ha mindre ambitioner . Det är tvärtom. Det är därför vi har övervägt: Vad är det klokaste sättet att på ett aktivt sätt komma fram i den här frågan? Det är så vi bedriver arbetet. 21 (): I sitt senaste svar gav utrikesministern ett välkommet klargörande, nämligen att är berett att vara medförslagsställare. Det beskedet hälsar jag med stor tillfredsställelse. Men låt mig säga att de organisationer som arbetar för homo- och bisexuellas och transpersoners mänskliga rättigheter världen över naturligtvis är oerhört oroliga för att det resolutionsförslag som lade fram och som är bordlagt till nästa kommissionssession inte kommer att kunna gå igenom. Man ser hur motståndarsidan aktivt mobiliserar och utövar mycket hårda påtryckningar på de länder som skulle kunna tänkas rösta åt antingen det ena eller det andra hållet. Jag vidhåller att , med det interpellationssvar som utrikesministern tidigare gav, sänt ut oklara signaler om hur man kommer att agera när man säger att man i fortsättningen kommer att gå försiktigare fram. Jag tror, fru talman, att det är nödvändigt att i dessa frågor, som i många länder är kringgärdade av ett mycket stort socialt tabu, fortsätter att tala högt och tydligt och driva frågorna med största kraft. Där tror jag att det skulle vara mycket olyckligt om valde att gå försiktigare fram än vad man gjort . 22 Utrikesminister (): Låt mig bara understryka att vi kommer att gå fram på det sätt som vi bedömer är det klokaste för att uppnå de resultat som vi är ense om att vi vill uppnå. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2003/04:103 om AB 23 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder som jag avser att vidta för att komma till rätta med långa köer för . Frågan är ställd mot bakgrund av tidningsuppgifter om att köerna hos Aktiebolaget uppgår till och att väntetiden i vissa fall är upp . Jag vill först säga att de väntetider som redovisats i pressen är oacceptabla. Bilägare ska ha möjlighet att boka tid för kontrollbesiktning inom rimlig tid. Med rimlig tid menar jag högst 14 dagars väntetid. Därför har också näringsministern, som har ansvaret för förvaltningen av de statligt ägda bolagen, begärt information från vd och styrelseordförande om de uppgifter som vi tagit del av för att få veta vilka planer som företaget har för att lösa problemen. är ett monopolföretag där vi som ägare ställer höga krav på rationell drift med hög kvalitet till låga omkostnader. Därför har också i de lägsta avgifterna bland bilprovningsföretagen i . De generösa reglerna för av- och påställning av fordon i trafikregistret som vi har i är en bidragande orsak till att det blir långa köer. Regeringen arbetar nu med flera åtgärder för att komma till rätta med de problemen. Regeringen har för avsikt att besluta om utglesning av fordonskontrollen för motorcyklar, lätta släpvagnar och . Det innebär att dessa fordonskategorier ska inställas första gången efter registrering mot de som gäller och därefter mot som det är . Förändringen planeras träda i kraft och beräknas innebära minskade köer hos . Om denna förändring visar sig fungera utan allvarliga konsekvenser för trafiksäkerheten är jag beredd att gå vidare med ytterligare lättnader i besiktningskraven för motorfordon. har också inlett ett försök med förbeställda tider i samband med kallelsen till kontrollbesiktning. Erfarenheterna är positiva och visar att accepterar den förbeställda tiden. kommer därför detta system att tillämpas över hela landet. Jag är övertygad om att också det kommer att bidra till att minska köerna. 24 (): Jag ber att få tacka för svaret. framstår det som tydligare än någonsin vilka problem som statliga monopol kan medföra. utgör inget undantag i det sammanhanget. Det är bra att statsrådet liksom jag tycker att det är helt oacceptabelt med månadslånga köer. Det är ibland upp långa köer hos . Jag uppskattar också att statsrådet redovisar några vidtagna åtgärder, även om jag inte tror att de kommer att räcka till. Vi vet att haft långa köer och en mycket låg servicegrad. Vad gör statsrådet om vi står här igen och diskuterar oacceptabelt långa köer hos , det vill säga längre än , som statsrådet själv säger? Vad gör statsrådet då? Är det omöjligt för statsrådet att bita huvudet av skammen och återuppta den avreglering och konkurrensutsättning av bilprovningsverksamheten som inleddes av den borgerliga regeringen men som Socialdemokraterna snabbt stoppade efter regeringsskiftet? En sådan avreglering och konkurrensutsättning skulle kunna leda till den högre effektivitet man önskar, högre grad av service och kortare köer. Det är inte bara servicegraden som påverkas negativt av monopolverksamhet utan ofta också priserna. Jag passade på att be att titta på hur priserna har utvecklats på bilbesiktningen . Det visade sig att har konsumentprisindex ökat . har avgifterna för att besiktiga en bil ökat med det dubbla. För vissa fordonsslag ligger ökningen på uppemot 15 gånger mer än vad KPI har ökat . Vad avser statsrådet att göra för att stoppa den skenande avgiftsökningen inom bilprovningsmonopolet i kombination med de kraftigt ökade köerna? Det är ett tydligt tecken på att verksamheten inte fungerar utan skulle må mycket bra av en avmonopolisering och konkurrensutsättning. 25 Statsrådet (): sjunger konkurrensens lov. I den lovsången kommer jag aldrig att stämma in. Avregleringen är oerhört viktig av många skäl och på en rad områden. Men jag inser också att all avreglering kräver tydlig eftervård. Vi gör just nu en översyn av avregleringen av Posten efter postlagen. Jag ska svara på interpellationer i om avregleringen av SJ. Erfarenheterna visar att avregleringen i ett geografiskt stort land med få invånare inte alltid är så enkel. Det är inte alltid så att marknadens aktörer gör vad de kan för att pressa priset för oss som konsumenter eller öka utbudet. All avreglering kräver tydlig eftervård. Vi har lyckats med avreglering på en rad olika områden. Då ska vi lära av det också på andra. Men att avreglering i sig gör att vi per automatik får både kortare köer och säkrare bilar ställer jag inte upp på. är inte ensamt om att ha en ensamrätt för företag som har ansvar för just kontrollbesiktningen. Det finns också i en rad andra länder. I har man till exempel samma regler som i . I och har man koncession för ensamrätten för offentlig handling. Systemet finns också i en rad andra länder. Däremot är vi överens om att de långa köerna är ett bekymmer. Jag har redovisat en rad åtgärder som jag är övertygad om kommer att ge resultat. En annan åtgärd är den möjlighet som nu har att skicka ut en avgift till dem som har bokat och sedan inte kommer till den bokade tiden. Vi vet att dyker ungefär 2 000 fordon i vårt land för vilka man bokat tid för besiktning inte upp vid besiktningstillfället. får också skicka ut avgift till dem som uteblir. Det kommer att påverka viljan att komma till besiktningen när man har bokat . Vi kan avslutningsvis titta på priserna. Där är jag inte beredd att vidta några åtgärder för de ökade kostnaderna. Inget annat land i vår närhet har lika låga kostnader för kontrollbesiktning av personbilar. I kostar det , i , i plus extra för ett avgaskontrollstest, i och i . ligger väldigt lågt. Det gör vi trots den ensamrätt för företag vi har att testa bilar. Att luckra upp den än mer utan att veta vilka konsekvenserna av det blir är jag inte beredd att göra. Ett av skälen till de regler vi har för är att öka trafiksäkerheten. Därför är jag mån om att utvärdera de förändringar vi nu ska göra i trafiksäkerhetslagen. Det ska göra det lättare genom att de fordon som man använder bara säsongsvis inte behöver besiktigas lika ofta. Det kommer att påverka köerna. Tillsammans med de avgifter som har bestämts och den automatiska tidsbokning som har infört på försök är jag övertygad om att det gör att och jag inte behöver debattera den här frågan en gång till . 26 (): Jag tror inte att konkurrens löser allting, men det löser mycket. När det gäller de exempel som statsrådet nämner med post och järnvägstrafik är det snarare så att de dåliga erfarenheterna inom de områdena är från staten som ägare och ansvarig för företagsdrift. Det är ju staten som ägare som har brustit när det gäller Posten och SJ. Där har det inte varit något problem med avreglering och konkurrensutsättning i sig. Många länder har till skillnad från det system som jag pekar på skulle vara det rimliga, det vill säga att företag ackrediteras att utföra kontrollbesiktningar och att de får göra detta i konkurrens. Det må så vara att vi har låga kostnader jämfört med andra länder som också har besiktningsmonopol, men jag tror inte att statsrådet kan förklara hur det kan komma sig att kostnaderna och avgifterna för besiktning har dragit i väg så kraftigt som de har gjort . Det är inte rimligt att när konsumentpriserna ökar så ökar avgifterna för att kontrollbesiktiga en bil med det dubbla. Det är samma sak för alla fordonstyper. Faktum är att den dubbla avgiftsökningen för bilar i förhållande till konsumentprisindex är den lägsta. Den högsta är för bussar. Där har avgifterna ökat 15 gånger mer än vad konsumentprisindex har gjort . Detta är ett exempel på att det inte finns någon effektivitet i besiktningsverksamheten den effektivitet som statsrådet säger sig vilja slå vakt om. säger statsrådet att vi inte ska behöva stå här igen och debattera detta. Jag tar tacksamt emot det beskedet. Men jag tror ändå att vi kommer att stå här igen, och vi kommer att titta på köer och konstatera att de är oacceptabelt långa. Vi kommer också att konstatera att avgifterna fortfarande utvecklas i en mycket högre takt än alla andra priser i samhället. 27 Statsrådet (): finns det 177 besiktningsanläggningar runtom i vårt land. De allra flesta av dem byggdes . Många av dem rustas just nu för att bli modernare och effektivare. Det kostar en del pengar och det kommer också att påverka köerna och tiderna. Sedan vi införde kontrollbesiktningen har vi naturligtvis justerat lagstiftningen en rad olika gånger. De krav vi har på kontrollbesiktning är helt annorlunda än vad de var tidigare. Vi ställer helt andra krav på till exempel miljötest än vad vi har gjort förut. Det gäller också gasolflaskor i och mycket annat. Det gör ibland att det tar att göra själva besiktningen. Det har också påverkat priset. utförde 5,2 miljoner besiktningar enligt sin egen statistik. Av dessa 5,2 miljoner besiktningar som gjordes på de 177 platserna runtom i vårt land var det hela 1,2 miljoner, det vill säga , som underkändes på grund av brister som ansågs vara så allvarliga att de ledde till krav på efterkontroll. Det är också en av orsakerna till att det i perioder finns köer hos besiktningen. Om alla kom i bilar som var så trafiksäkra att besiktningsanläggningarna sade att det var okej för dem att färdas på vägen och om alla vi som har bokat en besiktningstid också kom till den tid som vi har bokat så skulle köerna förkortas avsevärt. Men vi nöjer oss inte bara med det, utan vi vidtar också de andra åtgärder som jag har beskrivit automatisk tidsbokning och en rad andra saker. På de platser där vi har infört det ser vi också att köerna kortas ganska kraftigt. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2003/04:36 om tillväxtproblemen i 28 Finansminister (): har frågat mig dels vad jag tänker göra för att åter få fart på landets tillväxtmotor dels om jag avser att fortsätta verka för omfördelning av fastighetsskatte- och förmögenhetsskattebördan från övriga delar av landet till skattebetalarna i . Eftersom det har varit en interpellationsdebatt om som tillväxtmotor inskränker jag mitt svar till den senare delen av interpellationen, som gäller fastighets- och förmögenhetsskatten. När det gäller dessa skatter är det naturligtvis så att varken jag eller någon annan har verkat för en omfördelning av skattebördan från övriga delar i landet till . Bestämmelserna om fastighetsskatt och förmögenhetsskatt skiljer sig inte från region till region utan är desamma för hela landet. Att stockholmarna betalar mer i fastighets- och förmögenhetsskatt beror helt enkelt på att fastigheterna har högre marknadsvärden och att förmögenheterna är större än i övriga delar av landet. Det är enligt min mening helt rimligt att dessa förhållanden leder till ett högre skatteuttag. Däremot kan fastighets- och förmögenhetsskatten medföra problem för småhusägare som inte har så stora inkomster. Det gäller inte bara i utan även i andra delar av landet där taxeringsvärdena har stigit . För att underlätta för dessa grupper har det införts en begränsningsregel för fastighetsskatten som i princip innebär att ingen ska behöva betala mer än motsvarande av hushållsinkomsten i fastighetsskatt. För många hushåll som omfattas av denna begränsningsregel kan dock förmögenhetsskatten utgöra ett lika stort problem som fastighetsskatten. Inom har det därför utarbetats ett förslag till en begränsningsregel för förmögenhetsskatten. Förslaget innebär att den som omfattas av begränsningsregeln för fastighetsskatt ska kunna få en begränsning på den del av förmögenhetsskatten som hänför sig till permanentbostaden. Förslaget, som är på remiss, är tänkt att kunna tillämpas redan vid nästa års taxering. Jag verkar således inte för några regionala skillnader i fråga om fastighets- och förmögenhetsskatten, vare sig i den ena eller den andra riktningen. Däremot främjar jag åtgärder som innebär att småhusägare med låga inkomster ges större möjligheter att bo kvar i sina permanenta bostäder. Dessa möjligheter ges genom den befintliga begränsningsregeln för fastighetsskatt och den föreslagna begränsningsregeln för förmögenhetsskatt, och detta oavsett om fastighetsägaren bor i eller i någon annan del av landet. 29 i (m): Tack så mycket för svaret på del två av min interpellation. Där framgår det att finansministern inte tänker göra något åt den kraftiga omfördelning som sker av skattebördan inom landet. Fastighetsskatten och förmögenhetsskatteuttaget har ökat markant i . Det kan kanske upplevas att vi är rikare här, men jag tycker att detta är orättfärdigt. Jag menar då inte att fastighetsskatten har sänkts i övriga landet; det är bra att den har gjort det. Däremot är det orättfärdigt att den har höjts i , att staten sammantaget tar in så höga boskatter som man aldrig har gjort förut och att detta framför allt drabbar dem som bor i den här delen av landet. Det är här som fastighetspriserna ökar. Det får också till följd att förmögenhetsskatten ökar. Det drabbar enskilda människor människor som vill bo och verka här. En enkel jobbare i som har byggt sin egen villa och som vill leva, verka och bo i den här delen av landet tvingas att betala höjda skatter på fiktiva värden som han inte förfogar över. Därför tvingas många att flytta. Finansministern svarar dessa människor att det är helt rimligt med de här förhållandena som leder till ett högre skatteuttag. Jag tycker inte att det är rimligt, och jag tycker också att det är orättvist. Det förs resonemang i interpellationssvaret om en begränsningsregel. Jag vill påtala att det framför allt är förmögenhetsskatten som fungerar som en extra boskatt, inte minst för människor som bor i . Därför behöver det här inte utredas mer, utan man ska avskaffa förmögenhetsskatten. Det kan man göra . Jag väckte interpellationen inte bara med tanke på de enskilda människor som drabbas av denna skatteomfördelning utan också med tanke på de pågående tillväxtsamtalen. Tillväxten i sjunker. Det borde bekymra finansministern. Det stämmer att vi förde en debatt här med minister , men finansministern är ju också ansvarig Stockholmspolitiker. Han representerar en mängd väljare som bor i den här delen av landet. Han borde också fundera på statens inkomstmöjligheter. När tillväxten sjunker i och när tillväxten i är mot 1,7 i övriga landet är det ett trendbrott som vi inte har sett tidigare. är inte längre motorn. Vad får det för konsekvenser långsiktigt? Det var därför jag ville diskutera. Är inte finansministern bekymrad över detta och ser han inte något samband med den skattechock som drabbar stockholmarna? Jag ser ett klart samband. Skatteunderlaget viker och lönesummorna minskar, och det leder till lägre intäkter för staten. Jag tror att det har ett samband med de rekordskattehöjningar vi har sett. I många kommuner har människor fått betala mer per intjänad hundralapp för att bland annat kunna betala en orättfärdig utjämningsskatt. I den här regionen bor och verkar av landets befolkning men de betalar av all skatt. Det är en enorm omfördelning som sker. Den sker inte mellan individ och individ ibland behöver människor stöd, och där kan andra bidra solidariskt utan region ställs mot region. Det är i sig ett demokratiproblem, men det som jag vill ha besvarat av finansministern är om denna trend, med sjunkande tillväxt och höjda skatter i , inte är ett större bekymmer för staten. 30 (): Om hela ska leva kan vi inte tillåta att någon region dör. Så illa är det inte i , men vi har en väldig stagnation. Vi måste ha livskraft i , och men också i vår huvudkommun, vår huvudstad . är mycket rikt. Och är rikt på många sätt, men vi är uppriktigt sagt inte så rika att vi klarar det här utjämningssystemet. Man måste se till de grundläggande problemen. Varför är det en sådan här utveckling i just nu? Det finns många orsaker till det. Jag tror att man ska börja i en speciell ända som kanske inte diskuteras så mycket. Vi måste också vara självkritiska vi som antingen har flyttat hit, som jag, eller som är födda här. Den politiska strukturen i är inte bra. Den är för splittrad. Det är en viktig orsak till detta. Som före detta landstingsråd vet statsrådet att det inte är lätt att hantera 25 kommuner plus i en sådan här beslutsstruktur. Det har gjort att en del av de väldigt bra intentioner som vi säkert har haft här inte har gått fram till statsmakten. Det blir inte bra när anslag fördelas. Det blir en intern tävlan. Vi ska komma ihåg att av alla kollektivresenärer i vårt land stiger på i och att av allt arbete utförs här, men vi får av kollektivtrafikinvesteringarna. Det är inte bra. Det duger inte att fortfarande ha spårkapacitet i . Jag måste komma tillbaka till skatteutjämningen. Den är det andra stora problemet. går 16 000 miljoner ut ur det här länet till skatteutjämningen. Vi kan vara hur solidariska som helst, men kommuner och landsting har inga pengar. Det är en vanföreställning. Alla de här pengarna, varenda krona, tas ur interpellantens, mina, finansministerns och alla hans grannars fickor. som är gruppledare för sade i en utgiftsdebatt att 13,3 miljarder är ett gigantiskt belopp. Men 16 miljarder är ju ännu mer. Det är alltså ett mer än gigantiskt belopp. Om man slår ut det på alla människor och räknar med att vi är ungefär två miljoner blir det per invånare. Så stor är omfördelningen. Jag ställer upp på de goda intentioner som har funnits i utjämningssystemet. Men man gick från en standardkostnadsmodell till en matrismodell efter ett beslut som statsrådet var med och fattade 1999/2000. Det är inte många som begriper detta, men det har gjort att i inte kan spara sig ur den här situationen. De måste höja skatterna. Detta som har diskuterats nu kommer inte att bli den sista skattehöjningen. Man kan titta på hur den här skatteutjämningen slår. Den har ökat väldigt mycket på inkomstutjämningssidan men väldigt lite på kostnadssidan. Dessutom har den en annan effekt, och det är det mest bekymmersamma. Den omfördelar inte som man tror mellan kommuner, utan den omfördelar mellan individer. betalar lågavlönade sjuksköterskor och kommunalarbetare i högre kommunalskatt än rika direktörer i , och så vidare. Det är en politik som inte har ett dyft med solidaritet att göra. Jag förstår att hade begripit principerna för den men inte hur den verkar. Det är en omvänd . Man tar från de fattiga och ger till de rika. 31 (): Det byggs alldeles för lite i . I det senaste numret av står det i en stor svart rubrik att Stockholmsbyggandet går mot vargavinter. Ordervolymen i ser ut att falla . Konjunkturnedgången i slår nu starkt igenom i byggföretagen. Med anledning av det svar som finansministern har gett om fastighetsskatten och förmögenhetsskatten tycker jag också att det är viktigt att diskutera vilken inverkan de har på byggandet i stort, eller rättare sagt på boendekostnaderna. Vi vet att produktionskostnaderna är mycket höga i . Vi vet att boskatterna, fastighetsskatten och förmögenhetsskatten, bidrar till de höga boendekostnaderna. Vi vet att taxeringsvärdenas utveckling också styrs väldigt mycket av att det faktiskt inte byggs i den här regionen. Människor hittar inte bostäder, vilket innebär att man inte kan söka eller anta ett jobb. Studerande kan inte påbörja sin utbildning för det finns ingenstans att flytta till. Det finns mängder av problem här. Det är en oerhört grundläggande faktor för varför inte tillväxten här fortsätter i positiv riktning. var inne på utjämningsskatten som definitivt också är en faktor som påverkar byggandet av bostäder. Vi vet att många kommuner ser detta som en viktig orsak till att de inte kör i gång alla de projekt de skulle kunna tänka sig att genomföra. Regeringen satsar på tillfälliga investeringsbidrag för att stimulera nyproduktionen. Det är olika typer av kortsiktiga lösningar. Marknaden reagerar alltid och säger att man behöver långsiktiga spelregler. Vi i har alltid gjort kopplingen mellan det som faktiskt är boendekostnader, inklusive fastighetsskatten som också drabbar hyresrätter, och de kortsiktiga bidrag som finns för byggandet. Vi har föreslagit att man ska ta bort många av dessa bidrag och i stället pressa ned boskatterna. Det, tillsammans med en bättre fördelning och en tillväxtvänlig utjämningsskatt, skulle också kunna bidra till tillväxten eftersom vi då skulle få de bostäder som behövs för att människor ska kunna jobba och verka i . Därför blev jag väldigt bekymrad när jag läste finansministerns svar. Finansministern är inte beredd att vidta några ytterligare åtgärder. Han hänvisar till fastighetsskattens och förmögenhetsskattens inriktning på småhusägare. Med tanke på hur stor andel av boendekostnaden som de här skatterna utgör är min fråga till finansministern: finansministern tänka sig att resonera mer i termer av långsiktiga lösningar, pressa ned boendeskatterna och växla över från kortsiktiga bidrag till någonting som faktiskt skulle kunna bidra till att det byggs studentbostäder, hyresrätter i flerbostadshus och det som människorna, bostadskonsumenterna, efterfrågar? Människor upplever att det är dyrt att bo i . Det är ett skäl för människor att flytta från denna region. Vi har en omfattande brist på bostäder. Kan finansministern tänka sig att ompröva den här hållningen och faktiskt vidta de åtgärder som leder till ett ökat byggande? 32 Finansminister (): gillar uppenbarligen repriser. hade kammaren en stor debatt om . vill köra en repris på den debatten . hade kammaren en stor debatt om skatteutjämningen. vill ha en repris där också. Jag kan naturligtvis gärna sammanfatta diskussionen och de inlägg som gjordes vid det tillfället, men för att spara kammarens tid har jag valt att koncentrera mig på det som inte diskuterades , nämligen skattedelen. Jag kan lugnt säga att regeringen har velat skydda dem som har små inkomster. Via begränsningsregeln har de nu fått rejäla sänkningar av sin fastighetsskatt både i och på andra håll i landet där det har varit aktuellt.