prot · GQ0961 · 2003-02-19 00:00:00 — Men vi vet att människorofta avstår från att över huvud taget driva frågan tillrättslig prövning just därför att man riskerar att råkaså illa ut ekonomiskt. Den reservationen vill jag yrkabifall till, och den har nr 24.Anf. 177 () replik:Fru talman! En orsak till att vi har granskat Re-geringskansliet är helt enkelt att vi har en känsla avatt det ofta är mycket snack men lite verkstad i jäm-ställdhetspolitiken. Det är många fina artiklar på DNDebatt och den typen av forum, men man undrar vadsom görs i praktiken. Vi anser att det finns mycket attgöra innan man tar alltför stora ord i sin mun. Däravdenna kritik av till exempel löneutvecklingen i Re-geringskansliet - den går åt fel håll på åtta av elvadepartement - och den bristande utnämningspoliti-ken.Jag kan tala om för att vifaktiskt tittade efter hur det såg ut på vårt eget riks-dagskansli . Vi kom fram till att vi faktiskthar en viss bristande jämställdhet. Kvinnorna på vårtriksdagskansli tjänar mer i genomsnitt änmännen. Det ser alltså ganska bra ut för vår del. Jaghoppas att alla partier gör sådana granskningar ochfunderar på de här sakerna. Det jobbar vi med i vårtparti i alla fall.Jag säger inte att det är lätt att lösa de här proble-men, men när man tar så ruskigt stora ord i sin munmåste man också sopa bättre framför egen dörr.Vänsterpartiet håller på med sitt halvsamarbete,eller vad man ska kalla det, med regeringen. Där är nimed på vissa områden men inte riktigt på andra. Omnu jämställdhetspolitiken är så viktig för Vänsterpar-tiet, varför ser ni inte till att ni samarbetar fullt ut i defrågorna och deltar i utnämningspolitiken som exem-pelvis är en mycket central fråga i det här samman-hanget? Varför accepterar ni denna halvställning isamarbetet med regeringen? Det verkar som om niinte vet riktigt själva vilket ben ni står på, om ni är iopposition eller i regeringssamarbete. Ni måste taansvar fullt ut för den förda politiken. Ni är ansvarigaför den. Ni tillåter regeringen att föra den politik dengör, oavsett om ni sedan gör det passivt eller aktivt.Anf. 178 ()replik:Fru talman! Det är bra att vill att viska ta ett ännu större ansvar. Jag tror att det kanske ioch för sig skulle vara bra just när det gäller jäm-ställdhetsfrågor. Men regeringsarbetet handlar ju omlite olika saker. När det gäller de politiska frågornamenar jag att vi samarbetar på ett mycket bra sätt,både brett och djupt. Det gäller inte minst utifrån det121-punktsprogram som jag nämnde inledningsvis.Sedan tycker jag också, precis som Attefall, att visjälvfallet ska titta hur vi gör själva och hur det fun-gerar i . Men jag tror att det skullevara bra om ni i kd är medvetna om att ni ägnarmycket tid åt detta. Varenda gång jämställdhetsfrå-gorna debatteras ägnar ni av era anföranden tillatt mala om hur det är i . Jag tror atttill och med kd har mer att komma med i jämställd-hetsfrågorna än att älta hur det är i Regeringskansliet.Anf. 179 () replik:Fru talman! Problemet med är att nialltid försöker att äta kakan och behålladen. I det här betänkandet har ni exempelvis ett antalreservationer. ska ni försöka att försvaradet här samarbetet. Det är just detta som skapar fru-stration hos många människor. Man vet inte var manhar . Jag tycker att ni ska välja sida,antingen fullt ut ta ansvar för den politik som förs ochstå för detta ansvar, eller gå i opposition. Men niförsöker spela på två planhalvor irädslan för att ni ska tvingas ta ett för stort ansvar. Niinser att det finns en hel del brister i regeringen på dethär området.När utvecklingen går tvärtemot vad regeringensäger på och i talarstolar måste man kriti-sera den för detta. Det är det vi kristdemokrater gör.Anf. 180 ()replik:Fru talman! Jag är ledsen om Attefall är bekymradöver att vi har reservationer som vi samar-betar. Jag är inte det, och är det inteheller. Jag har väldigt svårt att tro på den här storafrustrationen. Du säger att det ska komma mejl frånväljare som är så bekymrade över att vi har reserva-tioner i betänkandet. Så ser det naturligtvis inte ut.Min bedömning och vår uppfattning är att samar-betet fungerar på ett mycket bra sätt när det gällerjämställdhetsfrågorna.Anf. 181 ()replik:Fru talman! hävdade attdet är politiken som skapar lösningar i något slagsomvänt resonemang till vad jag sade. Då måste jagnaturligtvis hänvisa till den amerikanske presidentenRonald som sade: Government is not de solu-tion to our problem. Government is the problem. Detär lite det som är kärnan i kvoteringsdiskussionen.Jag menar att den skillnad som utgör avståndetmellan och framför allthandlar om synen på kvoteringen. Vänsterpartietmenar att det är en fråga om att försöka fåin fler kvinnor i olika sammanhang bara därför att deär kvinnor. Där finns det en väldigt stor skillnadmellan våra två partier. Kvoteringsivrarna bortser tillexempel ifrån att fler kvinnor i bolagsstyrelsernaruntom i landet bara innebär att dessa kvinnor får mermakt och inte att alla kvinnor i samhället får mermakt. Fler kvinnor i bolagsstyrelserna förbättrar alltsåinte övriga kvinnors situation. Den förbättras genomatt diskrimineringen i samhället, den öppna och dendolda, upphör. Jag skulle aldrig drömma om att här ikammaren försöka bortse från det faktum att detmanliga perspektivet i samhället, till exempel när detgäller historieskrivningen, har varit alldeles för domi-nerande. Självfallet är det att ändra på den sa-ken. Men det sker ju i ett samtal mellan medborgarna,inte genom att kommer uppifrån ochmed hjälp av kammaren och de röster ni förfogar överdikterar en lagstiftning.Frånvaro av diskriminering, , ger män och kvinnor samma och lika rättigheter.Frånvaro av diskriminering ger ett jämställt samhälle.Det är det som är skillnaden mellan Vänsterpartietsperspektiv och det moderata perspektivet, mellan denfeminism som du företräder och den frihetliga femi-nism som jag representerar.Anf. 182 ()replik:Fru talman! Jag tror att det är på två fält som viskiljer oss åt. Det ena är kvotering, och det andra ärsynen på om detta är individuellt eller strukturellt.Där tror jag också att vi skiljer oss. I själva verketkanske skiljer sig från alla övriga partiergenom att enträget hävda att det är ett individuelltproblem.Kvotering menar vi är ett mycket verkningsfulltinstrument, och det är viktigt. Man kan inte bara av-färda detta. Om vi i teorin skulle lyckas med att allastyrelser och församlingar hade män och 50 %kvinnor kan man inte bara rycka på axlarna och sägaatt det är ju bra för de kvinnor som sitter där. Vad dethandlar om är att om vi har 50/50 så har kvinnor ochmän, i praktiken och teorin, samma möjligheter attkomma på viktiga uppdrag, och det är väsentligt.Kvotering är inget problem så länge man är över-tygad om att det finns lika många kompetenta kvinnorsom män, och det menar vi att det gör. Därför är detbåde rimligt och relevant med kvotering.Anf. 183 ()replik:Fru talman! Jo, det är ett enormt problem omkvoteringen skulle vinna insteg före samtalet, föredialogen och före attitydförändringarna. Det är precisvad vi moderater är rädda för. Jag står i kontrast tillCamilla uppfattning, och det gör helamitt parti också. Vi anser att grunden för en föränd-ring i samhället alltid är att de enskilda individernafår mer att säga till om. upp-fattning att 50/50-procentslösningen skulle vara engaranti för att kvinnor får mer att säga till om är där-för lika absurd som jämställdhetsmärkningen.Som jag visade i debatten med man naturligtvis inte, om den enskilda arbetsplat-sen har kvinnor och män och den balan-sen förändras, från att ha en jämställd arbetsplats tillatt ha en mindre jämställd arbetsplats om man hadedet från början. Då är vi tillbaka vid attitydföränd-ringen igen.Grunden för vårt agerande här i kammaren är attall diskriminering bör behandlas lika av lagstiftarna.Camilla sade tidigare att allting hand-lade om kön. Det gör det visst inte! Det finns andrasaker som spelar in i det här perspektivet. Därför är virädda för vad som kommer att hända om kvoteringenvinner insteg på andra områden, vilket nu den euro-peiska unionen signalerar. Vad kommer att hända i ensituation där en svart, , handikappad kvinna i50-årsåldern ställs emot en vit, homosexuell ung mansom bekänner sig till islam och som har gjort värn-plikt? Svara på den frågan, !Vilken av de olika diskrimineringsgrunder som jagräknade upp är det i så fall som ska gälla?Anf. 184 ()replik:Fru talman! Jag sade att diskrimineringsfrågorsom handlar om jämställdhet mellan kvinnor och mänhandlar om kön. Det var det jag sade, inte att det intefanns andra diskrimineringsgrunder. När man pratarom jämställdhet mellan kvinnor och män ska mankomma ihåg att diskrimineringen handlar om vilketkön man råkar födas till.Sedan resonerar här som om att vara förkvotering utesluter allt annat. Så är det ju inte. Kvote-ring är ett redskap, och påverkan när det gäller attity-der och värderingar är ett annat redskap. När detgäller det här med samtalet tror jag inte på det. Ta tillexempel föräldraförsäkringen. När föräldrarna sitterhemma vid köksbordet och ska samtala sig fram gemensam lösning visar det sig ju rätt snart att detfinns mekanismer som gör det svårt att vara jäm-ställd. Mannen har högre lön och förlorar mer in-komst om han är hemma. Han har kanske en arbets-givare som inte accepterar att han är hemma. Kvinnanå sin sida känner krav på sig att vara hemma utifrånsin kvinnoroll.Vi menar att samtalet behövs. Det behövs attityd-påverkan och opinionsbildning. Det behövs en massasaker. Men det behövs också politiska redskap, tillexempel kvotering, både när det gäller fördelning avstyrelseplatser och när det gäller föräldraförsäkring.Anf. 185 () replik:Fru talman! Jag blir lite rädd, för det verkar somom man i blandar ihop detta medmål och medel. gör inte det. Som socialli-beral skulle jag aldrig när det gäller jämställdhetsfrå-gor kunna säga att privatiseringen är ett mål. Privati-seringen är ett medel för att nå målet, det vill sägajämställdhet.Jag är inte så mycket för statistik som sannings-vittne. Men kan inte om inteerkänna så åtminstone se det faktum att anställdainom privat vård och skola faktiskt mår bättre ochtjänar mer rent statistiskt? Det är inte säkert att det ären sanning, men rent statistiskt är det så.Varför motsätter man sig då detta så paniskt helatiden? Jag säger inte att det är den enda lösningen.Det finns fina exempel på att det offentliga faktisktockså har nöjda och glada människor anställda. Sö-dersjukhuset här i ska tydligen vara ettsådant exempel. Där arbetar man faktiskt enligt engammal privat småföretagstanke, det vill säga ökaddelaktighet och friare arbetstider.Privatiseringen är alltså inget mål för jämställd-hetsarbetet utan ett medel. Sedan kan den vara ett måli andra frågor, men det är en annan sak.Sedan vill jag tacka för det du sade var en ärligoch nyfiken fråga. Jag hoppas att vi kan ställa osssådana här så att vi kan föra det här samhället vidare.Det gällde vår diskussion med näringslivet. Vi prata-de om en aktiv opinionsbildning och kom då in påjämställdhetsmärkningen som ett sätt att nå dennaaktiva opinionsbildning. Likaså gällde det krav påstörre företag att redovisa jämställdheten och förstär-ka jämställdhetsplanerna i sina årsredovisningar,precis som man har miljöredovisning vilket harsatt i gång en aktiv opinionsbildning i samhället. Detvar vår tanke bakom det hela.Anf. 186 ()replik:Fru talman! Även för oss är vård, skola och om-sorg i offentlig regi ett medel. Vi tycker att det skavara ett gemensamt samhällsansvar att tillhandahållade här viktiga välfärdstjänsterna och att man ska fådem utifrån behov, inte utifrån plånbok och så vidare.Att de är i offentlig regi tjänar också ett jämställd-hetssyfte. Det som i många andra länder är obetaltarbete gör man här till betalt arbete. Även om vi kanvara kritiska till att kvinnor fortfarande utför sammasysslor, så att säga, gör man det ändå utifrån en yrkes-roll och utifrån att man får ett ekonomiskt oberoende.Även för oss är alltså vård, skola och omsorg i of-fentlig regi ett medel.Någon statistik på att det skulle lösa jämställdhe-ten att privatisera kan ni dock inte visa. Det ni lyckasvisa handlar om enskilda yrkesgrupper. Sjuksköters-korna kanske har fått upp sina löner, men vårdbiträ-den och undersköterskor har inte fått det. Jag tittadesenast på JämO:s hemsida över aktuell statistiknär det gäller lönefrågan. Först hade man siffror påhur det såg ut generellt på arbetsmarknaden, sedanhur det såg ut i den privata sektorn och i den offentli-ga sektorn. Där var det tydligt: I privat sektor är löne-skillnaderna större än i offentlig sektor. Det här sam-bandet finns alltså inte.Jag menar också att detta är att skjuta förbi målet.Anledningen till att kvinnor har låga löner är intearbetsgivarna. Kvinnor har låga löner därför att de ärkvinnor.Anf. 187 () replik:Fru talman! Där är vi helt överens: Det är syste-met det är fel på, inte den enskilda kvinnan.Vi kan dock se det i det lilla perspektivet också.Om vi jämför till exempel en friskola med en kom-munal skola ser vi att de anställda på friskolan harbättre löner och bättre arbetsvillkor. Friskolan har enmer nöjd personal. Det är statistik. Vi hade tydligenläst olika statistiska rapporter, men som jag ser ochupplever det i min vardag ger detta valfrihet såväl förmig som förälder och mina barn som för den anställ-de. Och inte kan väl valfrihet vara ett handikapp! Intekan väl valfrihet vara en nackdel!Återigen: Jag säger inte att detta är den enda lös-ningen på jämställdhetsproblemen. Det är en liten deli det hela.Anf. 188 ()replik:Fru talman! I EU pratar man också ofta om dethär perspektivet. Man kritiserar för att vi haren sådan könssegregerad arbetsmarknad och kommerin på att ifrågasätta den offentliga sektorn. Här menarjag att det är intressant att titta på hur det ser ut iandra länder där man inte har offentlig sektor. Är detingen könssegregering där? Är det så att i länder påkontinenten jobbar männen på dagis och fritis mycketmer än vad man gör här? Nej, så är det ju inte. Därhar man en annan könssegregering som handlar omatt kvinnorna är hemma och inte ute på arbetsmark-naden. Därför är offentlig sektor en grundbult i denrelativa jämställdhet som vi ändå har nått i Sverige.Den kommer vi att försvara med näbbar och klor.Återigen: Gå in och titta på hur lönestatistiken serut! Det är inte så att privat sektor är något undantag.Även där diskrimineras kvinnor helt enkelt därför attde är kvinnor.Anf. 189 ():Fru talman! Till att börja med vill jag yrka bifalltill reservationerna 8 och 25. Givetvis står vi bakomde övriga reservationer som vi har avgett.Den 6 oktober 1998 lät det så här i denna kamma-re: "Män och kvinnor har fortfarande olika möjlighe-ter till både inflytande och inkomst. Ett jämställd-hetsperspektiv måste genomsyra hela politiken i alladelar av samhället. Kvinnligt företagande och mins-kad könsuppdelning av arbetsmarknaden eftersträ-vas. "lät det som följer:"Oskäliga löneskillnader mellan könen måste bekäm-pas i nära samarbete med arbetsmarknadens parter. "De minnesgoda har kanske räknat ut att det här ärcitat ur regeringsförklaringar som avgetts av densocialdemokratiska regeringen.När man blickar tillbaka på de här åtta åren somdet svenska folket har haft Vänstern vid makten kaninget annat konstateras än att det har varit mycketsnack och lite verkstad. Vi har hört fagert tal omkvinnor i offentlig sektor, om världens mest jämställ-da regering, om andra perspektiv och kvinnliga vär-deringar. Men har det egentligen blivit någon skillnadde här åtta åren?Under åtta år har löneskillnaderna mellan män ochkvinnor fortsatt att öka. Kvinnors sjukskrivningar harnästan tredubblats. Nästan var fjärde kvinna var i fjolutsatt för våld. Inte ens var sjätte vd i de statliga bola-gen är en kvinna.Kampen för jämställdhet har pågått under en långtid, och om vi ska hålla samma tempo i framtidensom vi nu håller lär den få hålla på ytterligare ett parhundra år.Fru talman! Att vissa samhällsgrupper på olikasätt diskrimineras är ett faktum. Orsaken är justgrupptillhörigheten. Kvinnor är den största gruppensom är utsatt för just en sådan strukturell underord-ning.Jämställdhet handlar om att alla ska ha lika vill-kor, men inte att utfallet blir detsamma. Olikhetermellan människor kommer alltid att finnas, men deska bero på den egna insatsen, den egna kompetenseneller de egna valen, inte på en strukturell diskrimine-ring. Den individuella friheten ska vara stor samtidigtsom de frihetsinskränkningar som kvinnor som gruppär utsatta för försvinner.Att åstadkomma rättvisa löner är en nyckelfråga iarbetet för att förbättra jämställdheten. Trots mäng-den av fagert tal ökar som sagt löneklyftorna. Kvin-nor tjänar fortfarande mindre än män. Det kanväl inte vara så att kvinnor ska behöva byta kön föratt få högre lön?Vi har i en arbetsmarknad som är en av demest segregerade i västvärlden. Över hälften av allayrkesverksamma kvinnor, men bara en av tio män,återfinns i den offentliga sektorn, och i den offentligasektorn är det vi som politiker som är den direktaarbetsgivaren. Trots detta politiska inflytande har inteutvecklingen gått mot mer rättvisa löner mellan kvin-nor och män.Inte heller har Arbetsdomstolen varit framgångs-rik i arbetet för att nå fram till rättvisa löner för kvin-nor och män. vill därför kraftigt stärkade rättsliga instrumenten för att komma åt diskrimine-ring och orättvisa löner.Eftersom skadeståndsbeloppen i svensk rätts-praxis av tradition är relativt blygsamma lönar det sigofta för arbetsgivarna att fortsätta lönediskriminera.Även om en och annan väcker åtal tjänar man ändåmycket mer på att betala låga löner än vad de enstakaskadestånden kostar. Detta kan inte vara rätt. Därförvill vi i ge domstolarna möjlighet attdöma ut rejält högre skadestånd. Det skulle vara ettverksamt hot mot de arbetsgivare som fortsätter löne-diskriminera.Ytterligare ett effektivt instrument kan vara att in-föra grupptalan.Lika löner kräver högre löner för kvinnor. Det trorjag att vi alla är överens om. Ett sätt att nå dit är attöka konkurrensen om kvinnors arbetskraft. Konkur-rens om arbetskraften får vi bara genom ökad mång-fald, även i den offentliga sektorn.Vårdbiträden, lärare, sjuksköterskor och läkareska inte bara få utan uppmuntras att vara med ochdriva verksamheten. Vi vill därför införa skärpt ut-maningsrätt där anställda vid en enhet får möjlighetatt lägga bud på att ta över verksamheten.Det är även dags att göra det lättare för alla att fåF-skattsedel. Dagens regler kring F-skattsedel slårmycket orättvist och omöjliggör ofta för kvinnor ivårdsektorn att starta företag. Som exempel betraktasläkare som utförare av självständigt arbete och kanstarta en egen verksamhet, medan en sjuksköterskasom vill göra samma sak hindras i sitt arbete.När läkarprofessionen klassas som ett mer själv-ständigt arbete än sjuksköterskeyrket uppenbarar sigen attityd som inte bara är verklighetsfrämmande utansom även grovt missgynnar kvinnors möjligheter.Fru talman! kan man också fråga sig vadsom händer med männen när barnen kommer. Detmest jämställda förhållande kan backa flera steg närman får barn. Helt plötsligt börjar mannen jobba ännumer, och kvinnan får huvudansvar för barnen, mat-lagning, städning, kontakter med dagis och skola.Dessutom drar kvinnor ofta ned på sina egna fritids-aktiviteter, medan männen fortsätter precis som in-nan.Men bara för att kvinnor kan bli gravida och födabarn betyder det inte att kvinnor ska ha huvudansva-ret för barn och familj. Om vi män inte kan förknip-pas med föräldrarollen blir faderskapet osynligt. Detleder till frågeställningar om att män inte har sammaförmåga att ta hand om barn och familj som kvinnorhar.Enligt den senaste statistiken från tog papporna ut 15 ½ % av föräldraledig-heten. Det här är statistik som tydligt visar att det ärmycket som behöver göras. Därför är regeringensbrutna vallöfte om att höja taken i föräldraförsäkring-en ett slag i ansiktet på många nuvarande och framti-da barnfamiljer. Det här sveket kommer inte direkt attgöra det lättare att få ett jämställt Sverige.Det faktum att kvinnor i allmänhet tjänar mindreän män leder inte bara till skillnader i konsumtions-förmåga. Det framträder också som en av de huvud-sakliga orsakerna till ojämställdheten i familjeliveteftersom privatekonomiska skäl bidrar till att denoftast lägre avlönade kvinnan tar ut största delen avföräldraledigheten. Därför kommer kvinnan natur-ligtvis också efter i inkomst- och karriärutveckling.Många unga kvinnor har problem att kommain och etablera sig på arbetsmarknaden. Efter gravi-ditet och föräldraledighet riskerar många att släpaefter både ekonomiskt och karriärmässigt. Det ärdärför inte konstigt att barnafödandet skjuts allt läng-re upp i åldrarna och att viljan att skaffa barn harförändrats.Vi i vill se ett ökat självbestämman-de och ökade möjligheter att kombinera familjelivoch arbetsliv. Därför är det nödvändigt att öka inci-tamenten för både män och kvinnor att vara hemma.Sverige behöver en sammanhållen jämställdhets-politik som genomsyrar alla beslut och inte som i dagspretar åt alla möjliga håll. Avslutningsvis kan jaginte annat än konstatera att det trots allt verkar varalättare att promenera på månen än att skapa ett sam-hälle där kvinnor och män har lika rättigheter, skyl-digheter och möjligheter.Anf. 190 ()replik:Fru talman! Jag tänkte återkomma till den diskus-sion vi hade tidigare om att privatisera. tar också upp att privatisering skulle vara lös-ningen på allt. Jag vill bara påminna om hur statisti-ken ser ut. Den privata sektorn har inte mindre löne-diskriminering än offentlig sektor har.Jag tycker som sagt att det är andra ideologiskaskäl man driver när man lägger fram det här förslaget.Jag tycker att det är samma tankefel när man resone-rar om att läkare minsann kan starta eget men intesjuksköterskor. tänker läkare likamed män och sjuksköterskor lika med kvinnor. Därmåste uppgiften vara att se till att både kvinnor ochmän är läkare och att både kvinnor och män är sjuk-sköterskor. Jag tycker att man bommar i analysen.Anf. 191 () replik:Fru talman! Först och främst privatiseringen. Pre-cis som ser inte jag den som ett mål utanjag ser den som ett medel att nå ökad jämställdhet.Det sade jag precis i mitt anförande. Jag tror inte attvi kommer längre i den debatten.Möjligheten för läkare och sjuksköterskor att få F-skattsedel är ett tydligt exempel på vad som har hänt iett rättsfall i . Jag vill inte gå in mer på detoch säga vad det är för jag är medveten om att mankan bli avbruten här i kammaren om man går in pårättsfall. Vi ska skilja den lagstiftande makten frånden dömande makten. Men det är trots allt fler mänsom är läkare än det är kvinnor som är läkare.Och det är fler kvinnor som är sjuksköterskor än detär män som är sjuksköterskor. Då kan inte jag annatän dra slutsatsen att sjuksköterskor har svårare att fåF-skattsedel, att det ligger en bristande jämställdhetbakom det och ett uns av diskriminering.Anf. 192 ()replik:Herr talman! Jag kan inte annat än hålla med omatt flest män är läkare och flest kvinnor är sjukskö-terskor. Min poäng är att problemet inte är att läkarehar möjlighet att etablera sig privat och sjuksköters-kor inte har det. Det är inte där jämställdhetsproble-men ligger. Jämställdhetsproblemen ligger i att mänoch kvinnor söker sig till olika yrkesgrupper och attdet är där man måste skjuta in sig.Mitt ifrågasättande av privatisering handlar inteom huruvida den är mål eller medel, utan jag ifråga-sätter den som medel också. Offentlig sektor är engrundbult för den relativa jämställdhet vi har uppnått,och det finns inget som tyder på att privat verksamhetär mindre könsdiskriminerande än offentlig verksam-het. Diskrimineringsgrunden handlar fortfarande omatt kvinnor på grund av kön har sämre förutsättningar.Den når man inte med en privatiseringsdebatt.Anf. 193 () replik:Herr talman! Jag håller med om att det är strukturen som det i många styckenär fel på.Låt oss börja i privatiseringsändan.