prot · GQ09115 · 2003-06-03 00:00:00 — När det gäller linje i diskrimine-ringsfrågor tror jag dock att han kommer att få svårtatt hävda någonting annat än att hela tidenhar varit mycket tydligt med att vi behöver tydliga,effektiva diskrimineringslagar, inte minst för att brytaden strukturella diskrimineringen av människor somkommer från andra länder, men också för att brytaden strukturella diskrimineringen på grund av kön, pågrund av sexuell läggning, på grund av funktionshin-der och så vidare.Det är ju som sagt inte heller på grund av enplötsligt uppflammande entusiasm från Socialdemo-kraternas sida som vi ska rösta igenom nyadiskrimineringslagar, utan det är därför att regeringenhar tvingats att klara en tidsram som Europeiskaunionen har ålagt medlemsländerna att klara.Anf. 37 () re-plik:Herr talman! Jag kan än en gång hänvisa till eregen medlemstidning där folkpartistiska medlemmarhoppas att den folkpartistiska partiledningen ska drivapå i diskrimineringsfrågorna. Även om du hävdar attni är högljudda i diskrimineringsfrågorna, MartinAndreasson, uppfattar uppenbarligen inte ens eraegna medlemmar det. Det är bara att beklaga i så fall.Anf. 38 () re-plik:Herr talman! Det räcker med att titta på de motio-ner som formulerar politik. Titta på vårmotion om äldrepolitik, där vi tar upp frågan om ettförbud mot diskriminering på grund av ålder! Titta påvår integrationspolitiska motion, där vi tar upp beho-vet av en skärpt lagstiftning mot etnisk diskrimine-ring! Titta på vår motion om sexuellt likaberättigan-de, där vi tar upp behovet av ett starkt skydd motdiskriminering på grund av såväl sexuell läggningsom könsidentitet - och så vidare, och så vidare.I det här fallet törs jag säga att har va-rit en pådrivande kraft i svensk politik, inte bara närvi tittar tillbaka på tidigare decennier utan även närdet gällt att driva på arbetet för en effektivare diskri-mineringslagstiftning i dagens svenska samhälle.Avslutningsvis vill jag bara säga att det är myckettrevligt att är en trogen läsare avtidningen , som jag antar att han syftade på när hantalade om . Jag hoppasatt fler i kammaren följer hans exempel, inte minstinom hans egen riksdagsgrupp.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §. )6 § Redogörelse för behandlingen av riksda-gens skrivelser till regeringenFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande 2002/03:KU29Redogörelse för behandlingen av skrivel-ser till regeringen (skr. 2002/03:75).Anf. 39 ():Herr talman! Det är som bekant regeringen somstyr landet och regeringen som lägger fram förslagsom har att ta ställning till. Men det finnsockså en möjlighet för att inte bara påverkaframlagda förslag utan också själv verka för att olikaförslag ska verkställas av regeringen. Vi känner allatill begreppet tillkännagivande: beställergenom tillkännagivande en åtgärd som regeringenförväntas genomföra.Nu finns det visserligen ingen formell reglering avdetta instrument med tillkännagivanden. Jag tror dockatt ingen ifrågasätter den väletablerade praxis somändå finns, det vill säga att regeringen ska göra detriksdagen har beställt.Den skrivelse som vi behandlar är en redo-visning av vad regeringen har gjort och inte gjortbeträffande tillkännagivanden från . Vi kankonstatera att det i ett stort antal fall inte har häntnågonting.Parentetiskt kan jag säga att det möjligen kan fin-nas anledning att komma in på detta ärende i morgonigen, då ju vissa lite mer flagranta fall där regeringeninte har brytt sig som vad har sagt kommerupp i samband med gransk-ning av regeringen.Nu kan det förstås i många fall finnas goda skältill att regeringen ett visst år inte har gjort någonting.Det kan tänkas att man inväntar en närliggande utred-ning, det kan vara en tekniskt komplicerad fråga,möjligen kan man tänka sig arbetsbelastning ellernågonting annat. Det som dock är lite oroväckande ärom det kan uppfattas som något slags politiskt trotsnär regeringen inte vill genomföra någonting som enmajoritet i , och därmed alltså ,har sagt. Skulle detta bli vanligt förekommande ur-holkas förtroendet för och kanske rentav påsikt förtroendet hos allmänheten för hela det politiskasystemets sätt att fungera väl.Nu har förstås en möjlighet att genominitiativ i utskotten genomföra lagstiftning själv. Detär bra att den möjligheten finns. Men det finns ettpraktiskt problem med detta. Det är att berednings-processen ofta blir besvärlig helt enkelt av det skäletatt utskottskanslierna inte är dimensionerade för attgöra det noggranna lagstiftningsarbete som regering-en normalt gör.Tittar vi på skrivelsen där konstitutionsutskottethar begärt in yttranden från många utskott måste vikonstatera, särskilt om vi läser de avvikande mening-arna i olika utskott, att det finns många som är miss-nöjda med regeringens sätt att leva upp till och göradet har beställt.Jag ska inte gå in på några sakfrågor i detalj här,eftersom det egentligen är andra diskussioner. Mennär man ser att ingenting har skett i en sådan viktigfråga som finansiell samordning blir man lite bekym-rad. Det nämns från ett utskott. Man är missbelåtenmed att den individuella kompetensutvecklingen intehar utvecklats, och så vidare.Riksdagen beställde en utredning om arbetstagar-begreppet , och där har ingentinghänt. Det är naturligtvis inte roligt att mötas av be-skedet att ärendet bereds och inte få någon vidareförklaring år . Det är inte heller rimligt attriksdagen gång på gång ska behöva efterlysa rege-ringens åtgärd varje år.Tittar vi slutligen på de ärenden som direkt berörkonstitutionsutskottets eget ansvarsområde finns dären uppenbar beställning om folkomröstningsinstitutetoch folkomröstningar som inte regeringen har levtupp till och inte lagt fram något förslag om.Tittar vi sedan på uppenbarhetsrekvisitet är detockså där påfallande att ingenting har skett. Uppen-barhetsrekvisitet är som vi vet ett hinder för domsto-larna att kunna pröva om en viss lagstiftning ellerreglering strider mot grundlagen.Där efterlyste till att börja med Demokratiutred-ningen enhälligt en förändring, ett borttagande avuppenbarhetsrekvisitet och därmed en bättre lagpröv-ning. Därefter har /01 ef-terlyst en utredning. Ingenting har hänt.Nu är jag medveten om att vid en sådan relativtstor författningsförändring som det skulle handla om idet här fallet försöker man eftersträva enighet och attfå med så många partier som möjligt. Det är möjligtatt man inte i en sådan fråga utan vidare ska stifta lagmed en rösts övervikt.Men här handlar det om att en utredning har be-gärts och inte kommit till stånd. Syftet med en godutredning är naturligtvis att utreda frågan i botten ochse om man inte kan komma överens i en bredarekrets. Här finns det anledning att vara kritisk.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 1.Anf. 40 ():Herr talman och åhörare! I de fina löroböckernasägs det ofta att det är som är svenska fol-kets främsta företrädare. Det är som fattarde avgörande besluten och regeringen som verkställerdem. Det är också grunden för vårt parlamentariskasystem att det ska fungera på det sättet. Därför är dendebatt som vi har och som handlar om hur rege-ringen har efterlevt olika former av riksdagsbeslut såotroligt viktig.I teorin är det så att ska fatta beslut ochregeringen ska verkställa. Men ser vi till hur det fun-gerar i praktiken ser vi att det alltför ofta inte fungerarpå det sättet. Låt mig ge några exempel på det.Exempel nr 1: fattade be-slut om att regeringen skulle lägga fram ett förslagom så kallad finansiell samordning mellan sjukvårdenoch . En proposition skulle kommahösten 2001. Ingen proposition kom hösten 2001.Våren 2002 sade ansvariga statsrådet att en propo-sition skulle komma . Islutet av sommaren, när någon proposition fortfaran-de inte hade kommit, sade ansvariga statsrådet att enproposition skulle komma i början av hösten.I början av hösten, när någon proposition fortfa-rande inte kommit, förklarade statsrådet återigen atten proposition skulle komma . Nuvåren 2003 har någon proposition fortfarande intekommit i frågan. Detta har också föranlett skarpauttalanden av socialförsäkringsutskottet.Exempel nr 2: beslutade en enig riks-dag på initiativ av skatteutskottet att regeringen skulleta initiativ till förändringar i lagstiftningen rörande såkallade andelsbyten, det som man brukar kalla förpomperipossaeffekten.Riksdagen sade att regeringen skulle återkommasenast med förslag till hur pomperipossaef-fekten skulle kunna undanröjas. Något sådant förslagkom inte . som följdeunder hösten redovisade inte heller regeringen skälentill att förslagen inte kom. Först i november förra åretkom regeringen med ett förslag.Exempel nr 3: beslutade attregeringen skulle återkomma med förslag om så kal-lat individuellt kompetenssparande. Förslaget skulleläggas fram så att den nya lagenkunde träda i kraft . Men i dagens lägeser vi tydligt och klart att regeringen inte har lämnatnågon proposition som gör att reglerna kan träda ikraft den 1 juli 2003.Så här skulle jag kunna gå vidare. Jag skulle kun-na räkna upp fall efter fall ända upp till 173, för såmånga beslut som regeringen inte har verkställt liggeri dag i . 33 av de besluten är äldreän . efter det att har fattatbeslut har regeringen inte verkställt besluten. Sex avdessa beslut är äldre än . Regeringen har haft tioår på sig att verkställa beslut och har ändåinte lyckats. Det är häpnadsväckande.Hela hanteringen är respektlös, nonchalant och ar-rogant mot , som är det svenska folketsfrämsta företrädare. Det är arrogant, nonchalant ochrespektlöst att inte verkställa 173 riksdagsbeslut somriksdagen har fattat.Herr talman! är det för att bitaifrån. Jag är mycket glad över att det finns en enhälligskrivning i vårt betänkande där vi skärper riksdagenshållning. Vi talar om att det är självklart att riksda-gens beställningar ska hörsammas.Det är självklart att om regeringen inte kan kom-ma med förslag ska detta meddelas riksdagen.Det är självklart att skälen för att ett förslag intelämnas också ska redovisas.Det är självklart att om det är så att harsagt att någonting ska ske inom ska det skeinom en viss tid.Det är självklart att om det är så att man ska med-dela medborgarna och att någonting intehar skett så ska det ske till alla riksdagsledamöter ochinte bara till en exklusiv skara i ett visst utskott.Jag tycker att det är självklarheter. Men jag ärglad att detta nu sätts på pränt också i konstitutionsut-skottets betänkande. Det är en viktig näsknäpp åtregeringen.Herr talman! Det är också viktigt att vi drar slut-satser av den principiella kritik som konstitutionsut-skottet nu riktar mot regeringens sätt att hantera ettantal viktiga ärenden. Det är inte så att vi bara kansäga att de grundläggande principerna ska gälla. Vimåste också våga dra slutsatser i de fall som vi nu hartagit upp.Det handlar om Finsam, det individuella kompe-tenssparandet och en annan beställning som riksdagenhar gjort två gånger, nämligen att man ska prövainförandet av en författningsdomstol. Det handlar omdet som tog upp, beställning avförslag om hur man kan stärka möjligheten att hållalokala folkomröstningar. Varför händer ingenting pådessa områden? Varför verkställer inte regeringenriksdagens beslut?Det är en flathet från socialdemokraterna i kon-stitutionsutskottet att inte våga dra de slutsatser somär i högsta grad rimliga av de principer som vi läggerfast i utskottet. beslut ska hörsammas,och de ska hörsammas . Varför vågar inte social-demokraterna löpa linan ut och också rikta kritik motregeringen på den punkten?Fru talman! Jag står självfallet bakom samtliga re-servationer i betänkandet som bär signa-tur. Men för tids vinnande yrkar jag bifall endast tillreservation nr 1.Anf. 41 ():Fru talman! Precis som kan jag justarta med vad som sägs i våra grundlagar, att allmakt utgår från folket via denna kammare, via ossfolkvalda i . Den makten utgår också häri-från till regeringen. Det är ett resultat av en gammalkamp genom historien mellan olika aktörer, mellanden direkt folkvalda makten och andra maktcentrum.Tidigare var det kungamakten som det handlade om. är det regeringsmakten som står i fokus för kam-pen mellan och den verkställande funktio-nen.Vår konstitution bygger ju mycket på att rege-ringsmakten är lyhörd för , så att maktenverkligen utgår från folket via oss till regeringen.Men en regeringsmakt kan ju också ha en annan håll-ning. Man behöver inte vara lyhörd för riksdagen.Man kan göra det som krävs, nödd och tvungen iprincip. Man kan också söka vägar att få igenom sinvilja via de olika arenor som står till buds, där riksda-gen blir en av flera spelplaner för regeringen att verkapå. Vilken hållning dagens regering har kan man välföra ett spännande samtal omkring. Mycket talar föratt man ser mer och mer på som en av fleraaktörer, en av flera spelplaner. Den tid som den härredogörelsen för skrivelser handlar om ärju 2002. Som tidigare berörde är det428 riksdagsskrivelser, varav 174 ej är slutbehandla-de.Riksdagen har ju, som också framgått tidigare,inte egna resurser att agera, att själv ta fram lagför-slag. Vår modell bygger på att regeringen verkligenär lyhörd för vilja. Därför är riksdagensinitiativrätt också något begränsad. Utskottsinitiativ -javisst. Men då saknas de kraftfulla resurserna. Mo-tionsrätt och interpellationsrätt - javisst. Men deninitiativrätt som den här kammaren framför allt har,och som vi brukar, är tillkännagivanden. Det är na-turligtvis allvarligt när den initiativrätten beskärsgenom att regeringen inte verkar ha den riktiga viljanatt leva upp till tillkännagivanden.1994/95 fanns det en skrivelse om åtgärder motvåldsskildringar, en skrivelse som ännu inte är slut-behandlad. 1998-99 var det fråga om EU-direktivetom behandling av personuppgifter, en fråga som vidiskuterar ofta i den här kammaren och som är före-mål för särskild uppmärksamhet. Där pågår i och försig arbete inom EU. Men frågan är hur aktivt rege-ringen agerar.1998/99 hade vi tillkännagivanden om att manskulle underlätta kommundelningar och förstärkamedborgarnas inflytande i initiativärenden utifrånperspektivet att vi är folkets valda ombud. Vi skaförsöka använda vår makt till att stärka medborgarnasmöjligheter, medborgarnas makt. Här fanns det kravpå att om av de röstberättigade står bakom initi-ativet ska man vara tvungen att besluta om folkom-röstning.I samband med att Kommundemokratikommitténsbetänkande behandlades nu 2001/02 i pe-kade vi ånyo på att regeringen skulle lägga fram för-slag om att en folkomröstning skall hållas om 10 %begär det. Ett sådant förslag har ännu inte synts påvårt bord. Det verkar dessutom som att det här arbetetligger i dvala.Utöver de här frågorna har naturligtvis mycket re-dan berörts av , som har talat omarbetstagarbegreppet och uppenbarhetsrekvisitet,samt av , som har talat om Finsam,individuella kompetensutvecklingskonton och 3:12-reglerna.Det här är frågor som har betydelse i en relationmellan och regeringen. Men ytterst handlardet om vår möjlighet här i kammaren att utvärderaoch följa upp det arbete som regeringen gör och attockså utvärdera och följa upp vårt arbete för medbor-garnas bästa. Ytterst handlar det om medborgare somhar förväntat sig att beslut ska leda tillefterföljd, som förväntar sig att beslut om individuellakompetensutvecklingskonton ska leda till att man fårnågonting i verkligheten, och som blir svikna. Det ärdet som det är viktigt att se, att det är medborgarensom står i centrum för vårt arbete.Nu har vi på några punkter berört utformningenav regeringens redogörelse för behandlingen av skri-velser. Tekniskt pågår det diskussioner, och det ärbra. Men när det gäller tillkännagivanden, alltså riks-dagens initiativrätt, är det bara oerhört angeläget attvi samlat härifrån kammaren understryker vikten avatt regeringen hörsammar tillkännagivan-den och redovisar sina bedömningar om de begärdaåtgärderna mot all förmodan inte vidtas. Då ska deredogöra för det på ett sätt som tydligt anför skälentill detta. Det går inte att undkomma misstanken attdet i en del ärenden handlar om att den politiska vil-jan saknas. Då är man inne på att se som enspelplan bland många andra, och den bilden kommeri förlängningen att leda till att den här kammarenbehöver se över arbetsformerna mellan riksdag ochregering.Med detta, fru talman, yrkar jag för tids vinnandebifall endast till reservation 1. Jag instämmer natur-ligtvis i reservation 2 också.Anf. 42 ():Fru talman! Jag tror att det är viktigt för oss somsitter i den här kammaren, för politiker som är förtro-endevalda på lokal nivå, för politiker som är förtro-endevalda på regional nivå och för politiker som ärförtroendevalda på helt annan nivå, eller som kanskeinte är förtroendevalda men ändå verksamma sompolitiker, att ibland fundera över sin roll.Det är viktig att fundera över varför man sitter därman gör och över vad man gör där. Sitter man sompolitiker för att man tycker att man är bättre, kunniga-re, mer förmögen att fatta beslut än de som har valten? Eller sitter man som politiker för att man tyckersig representera ett tvärsnitt av befolkningen och föratt man tycker att man faktiskt representerar någonannan, som också är kunnig, men som helt enkeltfunnit det mest praktiskt att ha en representant. Det ärfortfarande svårt att samla alla människor på torgetför fatta alla beslut.Jag har den senare synen på politiker, den synsom handlar om att vi är representanter för någraandra och att vi sitter här av praktiska skäl. Den sy-nen, det vill jag börja mitt inlägg i den här debattenmed att säga, förutsätter en rätt för medborgarna pålokal nivå eller på någon annan nivå att överprövapolitiska beslut som fattas till exempel i den härkammaren, att ibland ta tillbaka sin delegering omman misstänker att den jag röstade på inte alls repre-senterar mig längre. Det handlar alltså om en rätt attta över makten när man helt enkelt tycker att maktenska fattas genom beslut direkt, en rätt att kräva lokalafolkomröstningar.Fru talman! Det vi debatterar här är rege-ringens skrivelse om skrivelser till rege-ringen. Alla utskott har beretts möjlighet att yttra sigom skrivelsen, och i flera utskott har en minoritetibland utryckt att det här beslutet borde man nog halyckats verkställa . Det här riksdagstillkännagivan-det borde man ha kommit vidare med.Jag förutsätter att regeringen hörsammar sådanakrav och minoritetsyttringar från olika utskott för attfaktiskt fundera på om man har gjort allt i sin maktför att driva på frågan för att göra detta så snabbt sommöjligt.Läser man skrivelsen får den lite av karaktären avbortförklaring av varför man inte har verkställt detsom har beslutat om, varför man inte harverkställt uppdrag och tillkännagivanden.Ibland är sådana bortförklaringar tämligen hållbarabortförklaringar. Visst ska regeringen ha makt ochmöjlighet att säga att man kanske borde samla dessatillkännagivanden och utreda dem i ett större sam-manhang. Visst ska regeringen ha makt att iblandtycka att något kanske är lite dyrare än vad riksdagenförst trodde och att det kanske är lite mer komplice-rat. Men i sådana fall, och här är jag glad att konsti-tutionsutskottet är väldigt tydligt i sina skrivningar,måste regeringen givetvis återkomma till riksdagenoch kanske förklara på ett tydligare sätt än vad somgörs i skrivelsen varför det har gått som det har gått.Har dessutom satt en tidsgräns för sitt till-kännagivande borde man återkomma inom den tids-gränsen. diskuterar vi just ett sådant ärendeom en så kallad pomperipossaskatt.Kontakten mellan riksdag och regering måstefungera bättre än vad den har gjort till exempel i detfallet.När man tittar vidare på vad de övriga utskottenhar yttrat i fråga om detta betänkande är det flerautskott som säger att de tycker att skrivelsen är litesvår att överblicka, att den är svårtillgänglig och attden kanske borde ha utformats på ett annat sätt. Ochdet är inte första gången som utskotten yttrar sammasak. Jag tycker att det är lite konstigt att regeringeninte hörsammat utskottens vilja när det gäller utform-ning av betänkandet, även om det kanske inte är detmest centrala. Man kan göra en liten liknelse.Tänk er att en projektledare på ett företag får ettuppdrag att utreda en sak. Sedan kommer han och skaredovisa det för en 17 man stor styrelse. Och varjegång som han har fått ett nytt uppdrag och kommertill styrelsen är det några ledamöter i styrelsen somsäger att de inte förstår vad som står i papperen ochber honom att uttrycka sig lite klarare.En sådan person borde rimligtvis tänka efter tillnästa gång hur han ska uttrycka sig lite klarare ochhur han ska få alla i denna styrelse att lätt kunna ta tillsig den information som han har fått fram och deninformation som han vill förmedla.Regeringen verkar inte har riktigt samma syn ochsamma möjlighet att utforma skrivelser och uttryckasig på ett sätt som alla utskott känner är lättillgäng-ligt. Jag tror att vi måste vara klara över att det fak-tiskt förhåller sig på det sättet att det är vi som är detfolkvalda organet och att det är från oss som maktenutgår. Och när vi gör ett tillkännagivande ska rege-ringen verkställa det. Om den inte gör det ska denredovisa varför.Tobias höll ett föredömligt inlägg där hanmarkerade detta. Och han sade attdet kan vara bra om vi biter ifrån när alltför mångatillkännagivanden blir liggande hos regeringen utanåtgärd. Det är en syn som jag delar. Därför har jagtillsammans med de borgerliga partierna funnit enpunkt där det är väldigt tydligt att regeringen inte harfullföljt ett beslut som har fattat och där detär väldigt tydligt att regeringen faktiskt inte har gjortpå det sätt som den borde göra. Där biter vi ifrångenom en motivreservation från fem partier. Dethandlar om beslutet i fråga om demokratipropositio-nen. fattade då beslut om att om avkommuninvånarna begär en lokal folkomröstning skade få det. Detta är en åsikt som inte har delats avregeringen, men uttryckte tydligt att det skavara på det sättet.I regeringens skrivelse hänvisas egentligen intetill att någonting över huvud taget har gjorts efter attdetta tillkännagivande gjordes. Man hänvisar tillbakai tiden. Så tycker jag inte att det ska få gå till. Härmåste markera att de beslut som vi fattarska efterföljas. Därför har vi också en motivreserva-tion på denna punkt.Detta handlar i grunden om människor som enga-gerar sig och som samlar in namn och som försökergöra tydligt att de i denna fråga vill överpröva depolitiska besluten och att de vill ta tillbaka maktenoch ta tillbaka den delegation som de har gett tillpolitikerna. Det blir ett väldigt antiklimax när männi-skor har ett engagemang och samlar in erforderligtantal namn och politikerna sedan säger att männi-skornas engagemang inte var någonting värt och kör över dem ändå.Jag har här en lista på 63 folkinitiativ för folkom-röstningar i kommuner från tiden därmänniskor har gått man ur huse och skrivit sitt namnpå lappar för att få en folkomröstning. Två av dessainitiativ har bifallits.Här måste vi bli tydligare. Här har ut-tryckt att vi ska bli tydligare och att lagstiftningen skabli tydligare, men regeringen har inte efterföljt det.Därför behövdes den här motivreservationen i betän-kandet. Därför har fem partier nu samlats för att ge enliten näsknäpp åt regeringen och säga till den: Nuåterkommer ni! verkställer ni vårt tillkännagivan-de!Anf. 43 ():Fru talman! Det var möjligen dagens citat, rubri-ken "Hållbara bortförklaringar". Det är en del av defrågor som vi diskuterar här. Hur hållbar är bortför-klaringen? I min värld är det dock så att om den ärhållbar är det möjligen ingen bortförklaring.Den här debatten är bekymmersam på flera sätt.Att en folkpartistisk oppositionspolitiker i riksdagenkritiserar en socialdemokratisk regering är ganskarimligt. Detsamma gäller en moderat dito. Men detsom är frågan för vår debatt är det principiellaförhållandet. Hur är relationen mellan riksdag ochregering? Och vi är eniga om en del av de principersom här har debatterats .