prot · GQ0973 · 2003-03-18 00:00:00 — Det är en oberoende myndighet som möter storrespekt också bland alla politiska partier i riksdagen.Efter de reformer som har gjorts har det också trängtut idéerna om något slags privat institut. I ställettycker de allra flesta att det är rimligt att har ansvaret för detta. De skriver: "När bedö-margrupper i våra utvärderingar har värderat resulta-ten i ett samlat utbildningsprogram eller ämne genomatt granska C- och D-uppsatser har inga kravsänk-ningar kunnat påvisas".Detta är en viktig signal. Min erfarenhet säger migatt vi nog inte får diskutera om en enskild lärare hargjort vad som skulle kunna vara ett allvarligt tjänste-fel, utan vi får diskutera det mera principiellt. Om vifår sådana exempel som det germåste naturligtvis högskoleledningen ingripa ome-delbart och mycket tydligt.Något sådant får inte förekomma i en högskolalika lite som fusk eller oegentligheter får förekomma inågon offentlig verksamhet. Det är ett viktigt uppdragför högskoleledningarna och för , somjag vet nu har att titta på ärendet. Därmed ska vi intekommentera det ytterligare.Anf. 16 ():Herr talman! Utbildningsministern och jag är bådatvå nationalekonomer. Jag håller med honom om attkvalitetsutvärderingar och kvalitetsinstitut somgranskar kvaliteten är väldigt viktiga. Men en annansak som också är oerhört viktig är incitament, ellerhur, ?I svar säger han: "Det förhållandetatt en del av ersättningen till högskolorna är beroendeav studenternas studieresultat, det vill säga att stu-denterna måste godkännas på kurserna för att hög-skolorna ska få prestationsersättningen, innebär atthögskolorna faktiskt måste bry sig om sina studenterså att de verkligen genomför sina tentamina med gottresultat".Med det system som finns är det en väldigt storrisk att högskolorna hamnar i något slags snällfälla.För det första kanske man bryr sig om sina studenterså mycket att man i varje fall släpper igenomdem som har haft det svårt. Det handlar om detgrundproblem som vi diskuterar i interpellationsde-batten . Man godkänner för sin egen skull för atterhålla prestationspengen.Problemet med dagens system är att det är mycketlättare att fria än att fälla. Det är ett grundproblem.Jag känner väldigt stor oro för att den kunskapshöj-ning som regeringen avsåg när högskolorna börjadebyggas ut, som också beskriver iinterpellationssvaret, i stället riskerar att bli en gene-rell kunskapssänkning i hela det svenska samhället.Sedan tror jag att har fått det litegrann om bakfoten. I slutet av interpellationssvaretsäger han, och det sade också alldelesnyss från talarstolen bredvid mig: "Självklart är detoroande om det förekommer att studenter inte når upptill kraven ändå godkänns. Jag förutsätter att univer-sitet och högskolor tar sådana signaler på störstaallvar och omgående vidtar lämpliga åtgärder".Detta visar verkligen att inte harförstått allvaret. När 146 teknologtentor snabbrättadesoch 144 tentor godkändes gjorde man inte det pågrund av att man var slö eller inte hade lust att rättadem på ordinarie sätt. Man gjorde det på grund av attdet inte finns tillräckliga resurser. Resursbristen påvåra universitet och högskolor är alarmerande. Jagtror att kvalitetsproblemen kommer att öka ytterligareom inte systemet reformeras och fler resurser till-kommer.Jag skulle vilja fråga , även om hanindirekt har svarat på det från talarstolen: Tycker duverkligen att dagens resursfördelningssystem med dekvalitetssäkringar som finns - jag är medveten om attde finns - bidrar till att upprätthålla kvaliteten på denhögre utbildningen, eller krävs det ytterligare åtgär-der?Anf. 17 ():Herr talman! De dagar jag har framför mig i den-na talarstol tänkte jag tillbringa med att kanske ytter-ligare precisera fråga till utbild-ningsministern.Om vi tittar på det ser vi att vi har signaler frånanställda på universitet och högskolor, administrativpersonal, lärare på universitet och högskolor, derasfackliga organisationer och från studenternas organi-sation SFS om att de är oroade för hur det nuvaranderesurstilldelningssystemet fungerar. Man menar attdet sänker kvaliteten och att utbildningen bedrivs iformer som inte är lyckliga vare sig för att upprätt-hålla kvaliteten eller för den enskilde studenten.Min enkla fråga till utbildningsministern är: Påvilket sätt tar utbildningsministern de signaler somkommer i princip från hela Högskolesverige på all-var? Man är oroad över de styrande effekter somresurstilldelningssystemet har både vad gäller kvali-teten och vad gäller formerna för hur utbildningen gårtill vid våra universitet och högskolor.Anf. 18 Utbildningsminister ():Herr talman! Det är någonting som jag har arbetatmed väldigt mycket. Jag tar initiativ för att få tillstånd förändringar. Det gäller det grundläggandemissgrepp som den borgerliga regeringen gjorde närden införde resursfördelningssystemet. Man vågadeoch orkade inte göra någonting åt kvalitetsuppfölj-ning och kvalitetsutvärdering.Det är ett strikt och återkommande systemdär lärare och forskare bedömer varandra, sätter enribba och bedömer samtliga program eller ämnen ilandet. Om det upplevs att det finns kvalitetsbrister ärman tydlig och offentlig med dem och man återkom-mer till den högskolan för att försäkra sig om attåtgärder vidtas, kompetenta lärare anställs och forsk-ningsanknytning vidmakthålls. Allt detta är oerhörtviktigt. Det struntade i när man genom-förde resursfördelningssystemet.Det var en av de första och viktigaste uppgiftersom jag tog tag i när jag blev utbildningsminister. Detvar ett viktigt första steg. Det andra handlar om att setill att det finns resurser för att inte minst inom huma-niora och samhällsvetenskap kunna ha seminarier ochmindre grupper för att höja den vetenskapliga kvali-teten i utbildningen. Det är en viktig del av en godutbildning också i humaniora och samhällsvetenskapatt man har möjlighet till goda seminarietraditioneroch god kontakt med lärarna.Vi genomför därför och genomförde förra årethöjningar av ersättningen per student inom humanioraoch samhällsvetenskap. Förutom de vanliga pris ochlöneomräkningarna ökar vi . Det möjlig-gör just extra seminarier och mer kontakt med lärar-na. Det har inte gjorts på tiotals år i . Det är ettviktigt trendbrott som vi nu ser. Vi får också resurs-mässigt en kvalitetsförbättring.Självklart ser jag ingenting heligt i detta resurs-fördelningssystem. Jag brukar föra fram det som ettexempel på att även en borgerlig regeringen faktisktgör insatser som sedan kan vara viktiga för utveck-lingen framöver. Vi har hållit fast vid detta resursför-delningssystem. Vi tittade igenom det . Det utreddes och utvärderades. Detskedde också en bred opionionsuppfångning i hög-skolevärlden för att se hur man upplevde resursför-delningssystemet. Det var en mycket tydlig positivreaktion. Man ville behålla det.Det jag inte förstår är framtida strate-gi. Ni har tidigare uttalat er för att gå vidare, nu medett studentpengssystem. Hur ska det kunna förenasmed att bygga upp starka högskolor från början, tillexempel i , , , ochpå alla de håll där det inte har funnits en grund-läggande akademisk tradition från början? Vi vet vadsom hade hänt. Vi hade fått mycket stora massuniver-sitet i , , och ochförtvinade miljöer överallt annars i landet. Det krävsatt det också finns ett politiskt engagemang för attstötta uppbyggnaden av starka högskolor i varje län.Där har lång väg kvar att gå. Det ärockså en viktig del i att bygga kvalitet i hela landet.Det finns ingenting heligt med systemet, men detfungerar relativt väl. Framför allt har vi nu fått enstarkare kvalitetsuppföljning. Det var ett grund-läggande misstag när reformen genomfördes att detinte fanns från början. Det tillsammans med resurs-förstärkningar ser jag som väldigt viktigt för att höjakvaliteten inom högskolan.Anf. 19 ():Herr talman! Det är skönt att höra att ThomasÖstros i varje fall inte ser något heligt med det nuva-rande systemet. Det gör verkligen inte jag heller.Det är väldigt glädjande att det kvalitetsuppfölj-ningssystem som finns nu har kommit till stånd. Jaghar varit med om en sådan kvalitetsuppföljning. Jagtror att det kan göras mycket bättre. Den kvalitetsupp-följning som jag var med om hade mycket kvar attönska.Problemet är att det inte räcker att bara ha engranskning i efterhand. Det gäller också att se till attdet system vi har fungerar. Det handlar om att syste-met måste skicka rätt signaler. Men man måste ocksåtillföra mer resurser.Thomas slår sig för bröstet och berättar attregeringen äntligen har skickat lite mer pengar tillsamhällsvetenskap och humaniora. Det är väldigtglädjande. Jag tror att det behövs ännu mer resurserdär.Thomas ställde en konkret fråga: Hur tän-ker gå vidare för att uppnå en hög kvalitetpå högskolan? Ett sätt som vi har föreslagit från denhär talarstolen är studentpeng.Ett annat sätt som vi också har föreslagit från ta-larstolen är examensbonus, det vill säga en bonussom uppmuntrar den hälft av studenterna som aldrigtar examen att skriva klart sin c-uppsats eller d-uppsats och bli färdig med sin utbildning.Bonusen skulle exempelvis kunna vara att manskriver ned delar av studieskulden. Jag tror att ettsådant system skulle fungera som den morot sombehövs för att man ska kunna uppnå både ThomasÖstros kvantitetsmål och de kvalitetsmål som jagvärnar.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 2002/03:201 omCSN:s service gentemot studenternaAnf. 20 Utbildningsminister ():Herr talman! har mot bakgrund avRiksdagens revisorers rapport till studier i tid- CSN:s handläggningstider och tillgänglighet frågatmig dels vilka åtgärder jag avser att vidta för att se tillatt CSN:s service förbättras och att studenterna fårsina studiemedel i rimlig tid, dels om jag är beredd attinföra en rätt för studenter att få en straffavgift frånCSN om de inte får sina studiemedel i tid.Jag vill understryka att det är oerhört viktigt attservicen till studenterna är sådan att de kan kännasocial och ekonomisk trygghet och att studenterna harrätt att kräva en snabb handläggning av sina studie-medelsärenden.Det är därför positivt att revisoreruppmärksammat att en viss förbättring av servicen tillde studerande har skett. ger revisorerna enbeskrivning av och orsakerna till CSN:s problem vadgäller handläggningstider och tillgänglighet somöverensstämmer med min egen bild av situationen.Revisorerna redovisar att på regeringensförslag tillskjutit betydande resurser till CSN - enökning med mellan åren 1999och 2003, vilket bland annat har möjliggjort att myn-digheten kunnat inrätta ett kundcenter i för attöka tillgängligheten och att CSN har utökat telefonti-derna och utvecklat sina elektroniska tjänster. Riks-dagen har med anledning av regeringens förslag ibudgetpropositionen genomfört vissa för-ändringar i studiestödslagen (1999:1395) i syfte attunderlätta handläggningen av studiestödsärendena.Revisorerna redovisar att dessa åtgärder haft effekt.Detta bekräftas också i CSN:s årsredovisning för2002. Där framgår till exempel att den genomsnittligahandläggningstiden, det vill säga den tid då CSNaktivt arbetar med ett ärende, för studiemedel i Sveri-ge har minskat . Andelenärenden som beslutas i är nujämfört 2001. Tillgängligheten via telefonhar ökat. Sammantaget kan konstateras att myndig-hetens prestationer förbättrats avsevärt. En utvecklingsom, efter vad jag erfarit, fortsätter under 2003.Inom några veckor kommer CSN på regeringensuppdrag att lämna ett diskussionsunderlag till hur enförsöksverksamhet med utbetalning av förskott avstudiemedel skulle kunna ordnas. Om en sådan ord-ning skulle visa sig vara möjlig att genomföra skulle,, förhandskontrollen kunna minskas och ersät-tas med ökad kontroll i efterhand. Det vore dock felatt här och säga att det kan bli just så, men oavsetttillvägagångssätt är det självklart att administrationenav studiemedlen kommer att fortsätta utvecklas så attännu fler studenter ska få sina pengar i rätt tid. Re-geringen har även givit CSN i uppdrag att följa ut-vecklingen av studiestödsreform. Uppdragetska redovisas senast den 1 april 2004.Förslaget att införa så kallade straffavgifter somCSN skulle betala till studenterna i de fall som hand-läggningen av studiemedelsärendena tagit orimligtlång tid kan knappast betraktas som seriöst. I de allraflesta fall beror långa handläggningstider på att ansö-kan om studiemedel inte är fullständig och att upp-gifter som CSN behöver för att göra sin prövningsaknas. Det kan till exempel saknas uppgifter om hurmånga poäng studenten har tagit under de senasteåret. Likaså kan det vara utbildningsanordnaren -gymnasieskolan, den kommunala vuxenutbildningeneller högskolan - som inte rapporterar avklaradekurser eller poäng. Man kan därför inte komma åtproblem med handläggningstiderna med hjälp av detslags straffavgifter som föreslår. Istället är det viktigt att myndigheten har den organi-sation som behövs för att bedriva en bra verksamhet.Jag förutsätter att CSN fortsätter att utveckla sin or-ganisation i syfte att effektivisera sin ärendehanter-ing.Mot bakgrund av det jag här har anfört anser jagatt det inte finns skäl för att vidtaytterligare åtgärder, men jag kommer självfallet fort-sätta att mycket noga följa utvecklingen på området.Anf. 21 ():Herr talman! Jag ber att få tacka utbildningsmi-nistern för svaret. ,, och dess service, eller snarare kanske brist påservice, gentemot landets studenter är ett sorgligtkapitel i svensk utbildningspolitik. Bara under desenaste åren har det kommit en mängd rapporter ochutvärderingar som visar på stora brister i både till-gänglighet och handläggning. Studenterna får heltenkelt inte de studiemedel som de är berättigade tillinom rimlig tid.Våren 2000 riktade revisorer skarpkritik mot CSN för bristande service och effektivitethos myndigheter. visade en utvärde-ring från att142 000 studenter hade tvingats vänta i över en må-nad på besked från CSN. redovisadeSveriges förenade studentkårer, SFS, uppgifter medinnebörden att hos myndigheten låg knappt6 000 ärenden som inte ens hade påbörjats trots att devar äldre än tre veckor.Så här skulle jag kunna fortsätta. I en ovanligtuppriktig studie konstaterade , , själv att systemet led aven legitimitetskris. Studenternas förtroende för CSNvar kört i botten. Utbildningsministern gör ett num-mer av att revisorers senaste rapport visaratt handläggningstiderna har minskat.Det är förstås bra att så har skett, men det återstår attse om utvecklingen fortsätter i den riktningen. Låt ossminnas att denna minskning sker från ett extremtbottenläge och att det förstås vore egendomligt om destora tillskott som CSN har fått inte skulle ha gettnågon effekt över huvud taget.Samtidigt kvarstår de centrala problemen. CSNhandlägger fortfarande ansökningar om studiemedellångsammare än vad man gjorde 1996. Myndighetennår inte ens upp till sina egna, enligt min uppfattninglågt satta, mål för hur långa handläggningstiderna skavara. En tredjedel av landets studenter får inte sinaansökningar om studiemedel behandlade inom treveckor.Jag kan därför inte annat än känna stor oro överden blandning av passivitet och liknöjdhet som ut-bildningsministerns svar ger uttryck för. De konkretaåtgärderna och beskeden lyser med sin frånvaro. Detsom främst säger sig vilja göra är attmycket noga följa utvecklingen på området. Det ärknappast ett besked som landets studenter förväntarsig, med all rätt. Studenter får hanka sig fram pålån från vänner och föräldrar och tvingas leva undermycket små omständigheter bara därför att CSN integör rätt för sig och betalar ut studiestödet i tid.Mina frågor till utbildningsministern blir: Ärverkligen utbildningsministern nöjd med att en tred-jedel av landets studenter inte får sina studieme-delsansökningar behandlade ens inom tre veckor.Tänker verkligen utbildningsministern sitta medarmarna i kors inför en situation där CSN fortfarandehandlägger ärenden långsammare än man gjorde1996?Om utbildningsministern inte är nöjd och om haninte tänker sitta med armarna i kors - vilka konkretaåtgärder tänker han då vidta?Vilket besked har utbildningsministern att ge tilllandets studenter?Anf. 22 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag beklagar att var-ken har läst eller lyssnat till svaret på sin interpella-tion. Om inte annat så kanske kan läsaRiksdagens revisorers rapport. Den pekar på det somär mycket viktigt i mitt perspektiv.Regeringen har varit mycket aktiv och tagit ettflertal initiativ för att se till att vända trenden ochförbättra servicen till studenterna genom sin myndig-het CSN. revisorer konstaterar också nuatt de initiativen börjar ge effekt.Vi har fått ett antal viktiga positiva förändringar.Den genomsnittliga behandlingstiden minskar. An-delen ärenden som blir klara inom ökarkraftigt. Telefonväntetiderna har minskat kraftigt. Påpunkt efter punkt ser man att vi är på väg åt ett riktigthåll. Men jag är absolut inte nöjd, och det är därför vimycket noggrant följer utvecklingen. Det är ocksådärför vi har uppmanat CSN att komma in med för-slag om ytterligare regelförenklingar för att se om vikan komma ännu längre.Folkpartiet har stött olika privatiserings-lösningar tillsammans med sina borgerliga vänner.Jag tror att det vore olyckligt. Det är ju inte utbetal-ningen som tar tid, utan det är myndighetsutövningen,det vill säga där man gör bedömningen av om enperson har rätt till studiemedel och bidrag eller inte.Det är den handläggningen som måste förbättras, ochden kan knappast överlåtas till privata banker.Vi har arbetat mycket engagerat med den här frå-gan. revisorer påpekar också att det harlett till att vi har fått en vändning.Folkpartiets förslag till förseningsavgift är knap-past seriöst menat. Låt oss säga att in en handling till CSN för att söka studieme-del, missar att uppge hur många studiemedelsterminerhan har tagit ut och väntar med attlämna in den uppgiften så att tiden går. Då ska han fåen slant för besväret. Det tycker jag inte är rimligt.Vi ska se till att CSN har de förutsättningar sombehövs för att ge studenterna en bra service. Det är pårätt väg, men det återstår mycket att göra.Anf. 23 ():Herr talman! Jag tycker att det är intressant att ut-bildningsministern ägnar så mycket tid åt just Folk-partiets politik. Det är ju utbildningsministern sombär ansvaret för den politik som bedrivs i landet. Medall respekt för den politik som bedriver ärdet ändå så att landets studenter är mer intresseradeav vad utbildningsministern tänker göra åt studenter-nas problem än av att ger en vrång-bild av den politik som vill bedriva.Som är väl medveten om ställersig bakom principen om ett offentligtfinansierat studiestöd. Men det är helt rätt att vi tyck-er att det behövs andra åtgärder inom ramen för stu-diemedelssystemet än det som helatiden anvisar, det vill säga att det ska tillskjutas merpengar. Det behövs strukturförändringar inom stu-diemedelssystemet. Ett exempel på en sådan struktur-förändring är just att vi vill införa straffavgifter omstudenterna inte får sina studiemedel i tid.Det vill vi göra av i huvudsak två olika skäl. Ettav dessa är effektivitetsskäl. är junationalekonom och är väl medveten om hur viktigaolika typer av incitament och morötter är för männi-skor och hur viktiga de är för att man ska åstadkom-ma en utveckling i rätt riktning. Jag är helt övertygadom att om det lönar sig mer för CSN att utföra sinplikter än att inte göra det, kommer CSN att blieffektivare på att utföra sina plikter i tid.Men det är naturligtvis också ett rättviseskäl somligger bakom detta. Vi vet ju att om en student betalartillbaka sina studiemedel för sent drabbas han ellerhon av stora straffavgifter. Dessa straffavgifter liggerlångt över det som privata företag har rätt att ta ut närde ska kräva in sina pengar. Är det då inte rimligt attockså studenter får en ekonomisk kompensation närde tvingas vänta eller kanske må-nader på sina pengar? Är det verkligen inte rimligt?Vi vet ju också att CSN:s avgiftsintäkter har ökatmed och fram till . Tho-mas hänvisade till revisorer. I sinsenaste rapport pekar de på att ungefär hälften avCSN:s intäkter utgörs av avgifter från studenterna.Det budskap som studenterna får är att det ärotroligt viktigt att de betalar av på sina studielån i tid.Men om studiestödsmyndigheten, CSN, inte skötersig blir det inga bestraffningar. Det händer ingenting.Det är ju enormt konstiga signaler och stötande förrättsmedvetandet.Är det inte rimligt, , att också stu-denter som bevisligen har rätt till sina pengar i efter-hand kan få en ekonomisk kompensation för att CSNinte har skött sina åtaganden? Är det verkligen såorimligt att också studenter kan få en kompensation?Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 2002/03:208 om om-prövning av betygAnf. 24 Utbildningsminister ():Herr talman! Per har frågat om jag ärberedd att ändra nu gällande regler så att verkligtuppnådd kunskap speglas i betygen i stället för till högre enskilda och samhälleliga kostnaderska behöva gå över till exempel komvux.Dagens mål- och kunskapsrelaterade betygssy-stem har tillämpats , det vill säga iknappt . Få ifrågasätter att en skola som ärmål- och resultatstyrd ska ha ett betygssystem sombygger på samma principer. Genom dagens betygssy-stem vet vi avsevärt mycket mer om hur skolan lyck-as och misslyckas än vad vi kunde veta när elevernasstudieresultat endast jämfördes med varandra och intemed målen.Som regelverket är utformat har en elev rättatt gå igenom prövning i alla kurser om han eller honinte har fått betyg på kursen eller har fåttbetyget Icke godkänd. Den möjlighet till konkurrens-komplettering som fanns togsbort relativt snart eftersom det visade sig att pröv-ningen sattes i system på vissa skolor. Olika pedago-giska problem uppstod i och med de upprepade pröv-ningarna . Elevernas studier i andrakurser tenderade att bli lidande och den naturligarytmen i studierna störd. Därtill förutsågs risken meden urholkning av betygssystemet.Per tar upp det orimliga i att en elevsom byter studieväg, och läser samma studieavsnittytterligare en gång, inte skulle kunna få ett nytt betygtrots att kunskaperna förbättrats.Här ska först påpekas att de regler som gäller vidprövning, och som jag just redogjort för, inte skasammanblandas med vad som gäller då en elev gårom en kurs. Huvudregeln är att en elev kan få gå omen kurs högst två gånger om han eller hon inte fåttminst betyget Godkänd på kursen. Från denna regelfinns dock möjlighet för rektor att göra undantag.En viktig princip i gymnasieskolan är att det skafinnas stor lokal frihet att besluta om utbildningensorganisation. Bestämmelserna om möjlighet att gå omkurs har därför utformats för att vara tillämpliga bådei skolor med långtgående kursutformning och i skolormed en mer sammanhållen programutformning.I de fall en elev exempelvis har haft studiesvårig-heter och medges att gå om ett helt läsår finns enmöjlighet för rektor att låta eleven läsa om kurser därhan eller hon redan har betyget Godkänd. I dessa fallskall betyg, i enlighet med gymnasieförordningen,sättas efter avslutad kurs. Det saknas således rättsligtstöd för att underlåta att sätta ett nytt betyg i de fall enelev ges möjlighet att gå om en kurs där han eller honredan har betyg. Det bör noteras att det ärmöjligt för en elev som redan har betyget Godkänd ien kurs och byter program att slippa läsa om sammakurs.Per kritiserar det faktum att gällandebestämmelser om omprövning leder till höga kostna-der för såväl den enskilde som samhället i och meddet stora antalet elever som konkurrenskompletterarsina betyg på komvux.Många elever som planerar att söka eftertraktadehögskoleutbildningar försöker att genom strate-giska val få så höga betyg i så många kurser sommöjligt. Detta har bland annat lett till att elevernatenderar att välja bort kurser som uppfattas som svåraatt få bra betyg i. Vi ser dessutom att alltfler konkur-renskompletterar sina betyg i komvux och att alltflerfår högsta betyg i alltfler kurser.