prot · GR094 · 2003-09-18 00:00:00 — Men vi ska inte glömma det som sade , att också mellan finns stora motsättningar. Och många små tycker att de stora bara ser till sitt, att de blir lämnade åt sidan och att ingen beaktar deras intressen. Kanske var det den känslan som bidrog till att stjälpa förhandlingarna. Vi får vara uppmärksamma på det men vara glada över att den här stora gruppen av viktiga länder faktiskt fungerade bättre . 15 (): Det fördes tidigare här fram kritik mot . De har ju sina direktiv vad jag förstår, och de kanske inte var riktigt representativa för alla 15 EU-länder den här gången. Finns det anledning att börja se över deras direktiv framöver och att vi från och en del andra länder försöker att få dem lite mer förhandlingsvilliga nästa gång? 16 Näringsminister (): Vi antog förhandlingsmandat, som det kallas, i form av slutsatser från allmänna rådet inför förhandlingen i , men eftersom förhandlingen inte kom i gång har de levt vidare, och de var ganska breda och allmänt hållna. Om man gör om dem för ofta blir det inte vi som får skriva de nya mandaten och förhandlingsuppdraget, och risken är att det som vi fick igenom senast kanske rycks borta i nästa version. Det är en avvägning som måste göras om de behöver moderniseras och förnyas och om de intressen som vi vill se stärkta skulle ha förutsättningar att flytta fram positionerna, eller kanske det omvända. måste vi naturligtvis sätta oss ned och värdera detta. Men förhandlingen pågår ju fortfarande, även om man har missat den här mellanstationen. Förhandlingen har inletts med att vi har bestämt våra förhandlingsmål och förhandlingsutgångspunkter. Men ni får gärna värdera om det behöver göras om på något sätt i det här avseendet. 17 (): Ministern nämnde frågan om billigare läkemedel till fattiga länder. Det sägs nu att den frågan har blivit löst i så måtto att fattiga länder med hjälp av tvångslicens kan få lov att producera och sälja läkemedel till lägre priser till sina invånare. Frågan är hur det är med fattiga länder som inte har de här produktionsresurserna. Hur ser lösningen ut för dem? Ska de kunna importera från andra fattiga länder med produktionsresurser, eller är de fortfarande hänvisade till industriländernas läkemedelsbolag? Vad anser ministern i den här frågan? 18 Näringsminister (): Svaret på den här frågan är att det är just detta som har lösts i och med den uppgörelse som träffades mötet i . Amerikanerna har släpat benen efter sig när det gäller att genomföra de precisa regler som man i princip hade kommit överens om vid förra ministermötet, . Den springande punkten var att de var oroliga att de läkemedel som då skulle handlas mellan fattiga länder skulle ta vägen till de rika länderna genom parallellimport och hamna på apotekens hyllor hos oss. De har fått in regler som ska försvåra detta och underlätta upptäckt och stoppa smuggling av läkemedel. När det löstes skrev amerikanerna på till slut, så nu tror jag att den frågan är löst. Problemet är att det tog så . Många människor fick inte de mediciner som de skulle ha kunnat få tidigare. Det tog innan förtroendet kom på plats att vi menade allvar när vi kom överens om detta. Det tog två att komma överens, inte bara i princip utan om den konkreta utformningen i detalj. Det var en förtroendeskadlig fördröjning. Jag beklagar den, men EU var oskyldigt. EU var i själva verket pådrivande för att det här skulle komma fram och genom vårt agerande, vill jag påstå, under det svenska ordförandeskapet . 19 (): Det sägs också från frivilligorganisationer att överenskommelsen var långtifrån tillräcklig. Jag skulle vilja att ministern kommenterar de åsikterna lite grann. 20 Näringsminister (): Reglerna kring hur man ska förhindra återflöde eller parallellimport till exempelvis amerikanska eller europeiska marknader blev rätt detaljerade och krångliga för att företagen skulle känna trygghet om de gick med på detta det kändes som att det var företagen som förhandlade och inte den amerikanska regeringen att de inte skulle bli av med sina normala marknader i norr. Reglerna blev krångliga och kommer kanske att upplevas som en broms vid tillämpningen av avtalet. Men jag tror att man kommer att kunna finna ganska smidiga former för att jobba med detta så att det i verkligheten inte kommer att visa sig vara ett konkret hinder. Det är min förhoppning, men också min tro faktiskt. 21 (): Sammanbrottet i ställer ju hela WTO-processen på sin spets. Man måste kanske börja fundera på vad som händer bakom kulisserna och hur det kommer sig att kan möta rättmätiga krav i bomullsprocessen med en sådan arrogans som även näringsministern menade att man gjorde. Vad ligger bakom det som näringsministern menar är hårdför retorik och fastlåsta positioner gentemot EU från de fattiga länderna men som de fattiga länderna säkerligen menar är en bra och riktig analys av hur EU stänger in sig via protektionism och den ovilja man hitintills har visat de fattiga länderna för att skapa någonting? Kanske är det så att sammanbrottet i inte riktigt bara har att göra med det som låg på bordet utan också med hur hela processen gått till, vad som händer mellan mötena, att det finns hot, mutor och så vidare inblandat i processen när det gäller världshandelsavtalen. Mot bakgrund av det har jag två frågor som jag vill ställa till näringsministern. En är ganska konkret. Vad avser du och att göra för att förbättra möjligheterna i fortsättningen för de fattiga länderna att föra sin talan och sköta en bra förhandling mer än att lägga undan pengar till den förhandlingsfond som finns men som egentligen är ganska liten och som de fattiga länderna givetvis inte visat sig ha stort förtroende för? Den vanliga retoriken från är ju att anledningen till att vi blandar in, och trycker på för, saker som TRIPS, GATS och investeringsavtal som av de fattiga länderna ofta bara ses som fortsatta möjligheter för de rika länderna att få en världshandel på deras villkor, och som ofta kritiseras av en enig rättviserörelse, är att vi med dem ska kunna påverka och förbättra jordbrukspolitiken och så vidare. Kan man verkligen hävda att den linjen håller när de saker som på allvar används i förhandlingarna, snarare än att slå någon i huvudet med TRIPS och komma fram på det sättet, är hot, mutor och andra väldigt trista processer? 22 Näringsminister (): Det förekommer ofta rykten om hot och mutor. I var dessa rykten särskilt livliga, och då var de dessutom preciserade till vissa delegationer som hade blivit föremål för detta. Det visade sig vara delegationer där jag hade lite kompisar, så jag gick och frågade vad det var som låg bakom. De ville inte kännas vid att de någonsin hade sagt det, och de som hade spridit ryktena gick sedan och tog tillbaka dem. Jag vill för min del vara försiktig med den typen av anklagelser. Jag tror att det räcker att konstatera att har man 146 medlemsländer och alla beslut ska fattas i konsensus så finns det alla möjligheter för många länder att hota med att säga nej, att hota med att resa hem eller att hota med att resa sig från bordet och lämna förhandlingslokalen. Hoten är ingen bristvara. Det är tvärtom så att samtliga 146 länder sitter i säkerhetsrådet, som den förre WTO-chefen brukade säga. Då behöver man inte ytterligare saker i bakfickan, tror jag. Jag vill förbättra möjligheterna för de fattiga länderna att föra sin talan. Jag tycker inte att det är rätt att ringakta det vi gör, att betala pengar till institutioner som står för utbildning, konsulthjälp och seminarier, som reser runt i och och hjälper fattiga länder att ansöka och förhandla i sina ansökansförfaranden. Det tror jag är det viktigaste man kan göra. Vi gör det dessutom i det bilaterala biståndet, men jag tror att det effektivaste är att göra det just regionalt och multilateralt. Detta gör vi med kraft, mycket mer än andra länder av motsvarande storlek. Vi är en proportionellt mycket stor bidragsgivare till det här. Det är jag stolt över. Jag tycker inte att det är rimligt att säga: Vad gör ni förutom det där som ju underförstått ingen bryr sig om? Detta är mycket viktigt. Ett ytterligare exempel är de pengar som vi bidrog med till de fyra västafrikanska länderna för att de skulle kunna skaffa bättre möjligheter att föra sin talan i förhandlingen. Det var fyra länder av vilka två inte ens har representation i . 23 (): Nej, jag ville inte ringakta de insatser som görs med seminarier, utbildning och så vidare. Men det jag ville fråga efter det här sammanbrottet är om det inte finns några planer från svensk sida på att göra mer för att ge möjligheter för länder. De stora länderna kan skicka mycket stora förhandlingsdelegationer medan andra har en förhandlingsdelegation på i stort sett en eller en halv person som ska kunna företräda en väldig massa olika grupper. Vi vet ju att det är den stora kritiken från de fattiga länderna, att de inte har möjlighet att föra fram sina krav på samma sätt som de stora länderna. Då kanske det finns en möjlighet att vill göra mer det är det jag hoppas att få ett svar på än de här seminarierna och de verksamheter som redan pågår. Den andra frågan kvarstår, och jag hoppas att jag kan få ett svar på den. Håller verkligen retoriken att man måste ha in TRIPS-avtalen och GATS-avtalen, avtal som är kritiserade av en enig rättviserörelse och som många av de fattiga länderna är skrämda av, för att kunna ändra jordbruksreformerna? Räcker det inte att där faktiskt försöka se till att få en bra politik? 24 Näringsminister (): Det är klart att vi vill göra mer, absolut. Detta är en form av stöd som är alldeles nytt. Jag tror att starten för detta var i . var en av de första signatärerna när vi satte upp ett centrum för att bistå med det här. har det vuxit mycket snabbt, kanske så mycket att det har växtvärk. Det finns en del som påstår att de här hjälpinstitutionerna nu springer om fötterna på varandra. Det finns ingen samordning. Flera springer på en boll; ingen springer på en annan boll. Det kanske har växt lite snabbare än vad det har funnits kapacitet för att organisera det. Vi vill göra mer, och vi kommer att göra mer. Det gäller också andra länder som förhandlar om medlemskap, till exempel . Där har vi varit mycket aktivt involverade i ett utbyte med det ryska ministeriet. Vad gäller huruvida retoriken håller vill jag säga att den viktigaste fråga där retoriken står i kontrast till handlingen gäller jordbrukspolitiken både i och i EU. Kan vi bli bättre där är detta det viktigaste bidrag vi kan lämna. 25 (): Ökad frihandel och ökad kommersiell frihet på olika sätt är något önskvärt och värdefullt på de flesta områden. Det har varit stor enighet om det. Men i är det också enighet om att frihandel och ökad kommersiell frihet, hur bra det än är, inte är särskilt bra när det gäller vissa varor, till exempel alkoholdrycker. Där finns det andra värden. Det är ofta en motsättning mellan de kommersiella krafternas, marknadskrafternas, önskemål och önskemålet att säkra folkhälsan. När vi gick med i EU gick vi också med på en ökad kommersiell frihet som har bidragit till att svenska folket nu dricker mer än någonsin och att skadorna ökar. Men vi lyckades bevara monopolet, detaljhandelsmonopolet, för försäljning av alkoholdrycker. i GATS är det, om jag har förstått saken rätt, så att har gjort undantag för distribution av alkoholdrycker. Då kan man fråga sig: Är allt gott och väl? Nej, enligt vad som har läckt ut om förhandlingarna kräver EU en avveckling av liknande detaljhandelsmonopol i och . Och EU talar ju å våra vägnar. Dessutom har som svar krävt att monopol ska avvecklas också i . Det är naturligtvis lite märkligt om man kräver att andra ska göra det som man själv har begärt undantag för att slippa. Det kan nästan kallas dubbelmoral. Någon elak människa skulle väl fråga om det är så att de europeiska produkterna ska säljas bättre i genom att avvecklar sina monopol. Vi har som bekant vissa produkter som går bra i . I en uppsats av en kanadensisk forskare som presenterades sägs också att de här GATS-förhandlingarna kan hota svensk alkoholpolitik på andra områden. Jag har två frågor. För det första: Stämmer det att EU å vägnar har krävt avveckling av andra monopol? För det andra: Kan , för att göra det enkelt och radikalt, verka för att alkoholdrycker undantas helt från de här förhandlingarna? 26 Näringsminister (): Såvitt jag är informerad är EU:s önskemål i den här förhandlingen att där det råder privat handel med alkoholhaltiga drycker ska företag som distribuerar sådana drycker, och som är stationerade i , inte diskrimineras. Jag är inte medveten om några krav eller att EU önskar att monopol ska brytas upp för att det ska skapas konkurrens på tvärs mot den linje som vi driver i . Jag kan också säga att jag inte kommer att medverka till det. Jag har inte heller sett några önskemål om att vi skulle medverka till att via WTO-förhandlingar riva upp det svenska detaljhandelsmonopolet. Vi har slagits hårt för detta i förhandlingar med övriga EU-länder. Vi värnar om detta. Det vore främmande för mig som ansvarig för sådana här förhandlingar att bakvägen, i något slags förhandling med 140 andra länder, ge upp vad vi har slagits med näbbar och klor för att få behålla i EU. Att vi skulle vara så slarviga i förhandlingarna att det här skulle slinka igenom utan att vi märkt det har jag svårt att tro. Jag är inte beredd att medverka till något sådant. 27 (): Det låter ju mycket betryggande, och jag misstänker inte heller något annat än att och den kommer att försvara det svenska monopolet. Det har vi fått många vittnesbörd om. Men problemet är att om man skapar en mekanism där EU å vägnar kräver att andra ska avveckla sina monopol får man det naturligtvis förr eller senare i halsen: Om ni kräver detta får ni väl vara snälla att göra det själva också. Dessutom hävdar alltså en del forskare att hela det här GATS-maskineriet kan användas för att utmana andra delar av svensk alkoholpolitik, till exempel den del av den svenska lagstiftningen mot alkoholreklam som eventuellt kan klara sig igenom en EU-prövning. Jag begär inte något ytterligare besked . Jag tycker att det här var en bra deklaration. Men jag menar att den förutsätter att näringsministern går hem och kollar att EU verkligen inte har begärt avveckling av de nordamerikanska detaljhandelsmonopolen. Det är dem det handlar om. De är visserligen lite annorlunda än det svenska, men de har mycket gemensamt med vårt system också. 28 Näringsminister (): Låt mig upprepa vad jag har sagt tidigare här i kammaren när vi har haft debatter om detta. Jag har en principuppfattning i frågan om offentliga monopol kontra privat konkurrens när det gäller olika typer av offentliga tjänster, och den är tillämplig också i det här fallet. Jag tycker inte att internationella handelsförhandlingar ska lägga sig i om ett land vill ha en viss tjänst distribuerad på det ena eller andra sättet, om man vill ha ett offentligt monopol eller om man inte vill ha det, utan det ska vara en strikt nationell angelägenhet. Men och detta är viktigt inte minst för mig som representerar ett litet land om man själv väljer att ha en privat lösning med konkurrens kräver jag att svenska företag inte ska bli diskriminerade och att de också ska få vara med. Men det betyder inte att jag kräver att svenska företag ska få vara med och bryta upp monopol. Först när man har bestämt att det ska vara en annan ordning än monopol vill jag träda in och säga att svenska företag ska få vara med på samma villkor som amerikanska, franska och vilka som helst. Jag tror att vi kan vara överens om att detta är en rimlig grundsyn i sådana här förhandlingar. 29 (): Ledare för den svenska delegationen i säger, i likhet med vad handelsministern här har redogjort för, att det är möjligt att det hela gick i stöpet av praktiska skäl. Man menar alltså att de fattiga ländernas förhandlingsgrupper inte klarade av att ta ställning till de alternativa lösningar som EU-länderna efterhand föreslog när de så kallade Singaporefrågorna kom upp. Men om vi tänker oss att det inte var de praktiska aspekterna som var avgörande, vad tror då ministern att det finns för sakpolitiska anledningar till att de fattiga ländernas representanter sade nej? 30 Näringsminister (): Jag har i min inledning redogjort för en lite bredare syn på hur jag tror att olika faktorer har inverkat. En viktig faktor tror jag var just att EU gjorde en mycket stor och mycket betydande eftergift plötsligt och radikalt. Det skedde inte gradvis, så att man började vattna ur sina krav, utan man drog plötsligt tillbaka de två känsliga kraven helt och hållet. Den stora gruppen av små och fattiga länder, de afrikanska länderna och de så kallade ACP-länderna, var överens om att säga nej, men det fanns inte tid att tänka igenom vad man skulle göra i stället och hur man skulle hålla samman sin front och ta ställning i de två mer harmlösa frågorna om avbyråkratisering av handeln och transparens och insyn i offentlig upphandling. Jag tror faktiskt att det rent praktiska kom att avgöra: Det var ont om tid och kom väldigt plötsligt för en inte särskilt väl sammansvetsad grupp länder som ställdes inför att inbördes förhandla sig fram till en ny förhandlingsposition. Det var en väldigt viktig fråga. Men jag var inte på plats. Jag kan inte avläsa psykologin, utan jag får lita till de rapporter jag har fått. De konkreta förhandlingsfrågor som vi har diskuterat bomull, jordbruk och annat har också vägt emot i den här processen. Vågskålen för var inte tillräckligt fylld. Men jag vill ändå påstå att det kompromissförslag som lades fram gick längre till favör på jordbruksområdet än något kompromissförslag som har behandlats i tidigare förhandlingar. De länder som tackade nej på grund av att de inte ville förenkla sin handelsbyråkrati tackade också nej till det mest generösa erbjudande på jordbruksområdet som någonsin har lagts fram. Det tror jag att många av dem kommer att ångra. 31 (): Handelsministern nämnde också behovet av att skapa nytt förtroende, ett nytt förtroendekapital för WTO. Vi vet ju att sådant tar tid. Hur ska man då kunna stärka förtroendekapitalet för WTO? Handelsministern nämnde lite om dialog. Kan handelsministern utveckla det? 32 Näringsminister (): Jag tror att ett antal ganska små saker kan vara väldigt viktiga. Att snabbt få ett genombrott i bomullsfrågan tror jag vore oerhört viktigt för att skapa förtroende. Detsamma har gällt läkemedelsfrågan . Den har tornat upp sig som en kolossalt viktig fråga. Där är det som är huvudaktör, men frågan berör också EU. Ett annat område är just förmågan att förhandla, som vi har varit inne på. Vi måste vara generösa och på allvar och i handling visa att vi också är beredda att hjälpa dem att förhandla mot oss. Vi måste ge dem stöd för att bygga upp sin kapacitet även om den kapaciteten kan användas för att bli skickligare i att förhandla mot EU. Där har vi haft problem i EU-kretsen. Den typen av stöd har vi lämnat ensidigt från sida, men vi har inte lyckats mobilisera gemensamma EU-pengar för den typen av ändamål. Vi jobbar från svensk sida med att vara brobyggare genom våra biståndsmedel, med våra programländer och annat på bred front. Vi är ett litet land, men vi gör vad vi kan. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Anmälan om interpellationer Anmäldes att följande interpellationer framställts 2003/04:1 av () till socialminister sammanbrott 2003/04:2 av () till kulturminister lokala kanaler Interpellationerna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 5 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2003/04:1 av () till finansminister kontrollverksamhet 2003/04:2 av () till utbildningsminister till högskolan 2003/04:3 av () till statsrådet av folkomröstningar 2003/04:4 av () till statsrådet i /04:5 av () till justitieminister handläggningstider /04:6 av () till justitieminister 2003/04:7 av () till justitieminister inom rättsväsendet 2003/04:8 av () till statsrådet /04:9 av () till statsrådet kompetenssparande 2003/04:10 av () till statsrådet i Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 6 § Anmälan om skriftliga svar på frågor Anmäldes att skriftliga svar på följande frågor inkommit 2002/03:1348 av () till statsrådet rutiner /03:1353 av () till kulturminister för personer i särskilt boende 2002/03:1356 av () kulturminister biblioteksplaner 2002/03:1358 av () till statsrådet av unga kvinnor i patriarkala familjer 2002/03:1361 av () till statsrådet i västra 2002/03:1362 av () till statsrådet för köp av arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster 2002/03:1363 av Skånberg (kd) till utrikesminister i tidskriften 2002/03:1364 av () till utrikesminister iranska kurder i /03:1365 av () till statsrådet till asylsökande grundskoleelever 2002/03:1367 av () till jordbruksminister 2002/03:1368 av () till jordbruksminister av elpåfösare på slakterier 2002/03:1369 av () till jordbruksminister förutsättningar /03:1370 av () till försvarsminister av krigsmateriel 2002/03:1373 av () till vice statsminister för sjuksköterskor att få F-skattsedel 2002/03:1349 av () till finansminister för travsporten 2002/03:1350 av () till finansminister av tullverksamhet 2002/03:1357 av () miljöminister av mark för att skapa naturreservat Svaren redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 7 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av andre vice talmannen.