prot · GQ09111 · 2003-05-26 00:00:00 — Och regeringens förslag att öka arbetsgivarnaskostnad har inte precis mötts av ovationer från någon,vare sig arbetstagare eller arbetsgivare. Lagrådet harsågat förslaget, och vad som händer om säger nej är höljt i dunkel.Nu behöver landet tillväxt, nya jobb. Men hur skade jobben komma till i de små företag som kämpar hårt för sin överlevnad och som straf-fas av regeringen trots att sjukskrivningstalen faktisktär lägst i just de företagen? Och vilka personer kom-mer att få jobb där om förslaget om ettutökat arbetsgivaransvar förverkligas? Är det de star-ka och de friska, eller?I en Temoundersökning tror av arbetsgivar-na och så mycket som av allmänheten att före-tagen kommer att bli mer försiktiga med att anställapersoner med handikapp och kroniska sjukdomar.Herr talman! Jag skulle vilja fråga statsrådet om han inte ser den uppenbara risken för enytterligare tudelad arbetsmarknad? Det blir då en storarbetsmarknad för de friska, starka och produktivaoch en liten, om ens någon, för de svaga och svag-presterande.Anf. 211 Statsrådet ():Herr talman! Först ska jag ta upp ett par sakfrå-gor. Vi påstår inte, , att alla orsaker tillohälsa står att finna på arbetsplatsen. Det är grovtöverdrivet. Vi säger att det kan vara hälften. Det kanvi säkert ha delade meningar om, men låt oss debatte-ra med utgångspunkt från det som vi säger. Vi tror attdet kan vara hälften. Det tror andra. Det tror forskare.Lagrådet, , har inte sågat förslaget omen tredje sjuklönevecka. Lagrådet har haft synpunkterpå en del lagtekniska frågor. Lagrådet hade för sin delsynpunkter på det lämpliga i att införa den tredjeveckan isolerat från det högkostnadsskydd som viaviserar i propositionen. Man hade inga synpunkterpå om den tredje sjuklöneveckan kunde införas.Det finns två högriskskydd för arbetstagare som ärdåligt utnyttjade och som är avsedda att minska kost-naden för personer som har återkommande sjukfrån-varo. Det finns ett allmänt högriskskydd för arbetsta-gare som innebär att antalet karensdagar för en för-säkrad begränsas till tio under en tolvmånadersperiod.Det finns ett särskilt högriskskydd för arbetstagaresom innebär att den som har en sjukdom som kanantas medföra många korta sjukperioder har rätt tillett särskilt högkostnadsskydd som innebär att arbets-givaren får ersättning för sjuklönekostnader och denenskilde ersättning för karensdagar. Den som har ensjukdom som kan medföra risk för en eller flera läng-re sjukperioder har rätt till det här särskilda högkost-nadsskyddet. Den som donerar organ har också rätttill högkostnadsskyddet. Det innebär att för de perso-ner som har en alldeles särskilt utsatt situation påarbetsmarknaden genom olika slags återkommandesjukdomar behöver arbetsgivaren inte ta den extrarisk som en arbetsgivare med fog kan tycka är jobbig,särskilt i ett litet företag. Det där finns redan.Dessutom aviserar vi ett högkostnadsskydd ocksåför det mindre företaget som gör att man inte behöverta en risk som äventyrar företagets existens om manskulle drabbas av många, flera på varandra följandeeller inträffade sjukfall.Anf. 212 ():Herr talman! Även om nu gärnavill tona ned Lagrådets kritik kvarstår ändå de oklar-heter som finns just kring de här högkostnadsskyddenoch vad som kommer att hända om klassar detta som statsstöd och under-känner hela modellen. Det är höljt i dunkel. Det få vikanske debattera i särskild ordning.Låt mig återgå till detta med den uppenbara riskenför en tudelad arbetsmarknad. Inom handikapprörel-sen här oron mycket stor just nu av förklarliga skäl.Jag har mött den på hemmaplan i och icentrala sammanhang. Man frågar sig med all rätt hurförutsättningarna för funktionshindrade kommer attförändras. Det statsrådet säger sist i sitt interpella-tionssvar förminskar inte den oron. Han säger att detfinns särskilda regler i sjukförsäkringssystemet justför att skydda personer med sjukdom eller funktions-hinder. De här reglerna skulle minska den enskildaarbetsgivarens kostnader.Det är väl just detta som oroar många utsattamänniskor och handikapporganisationerna. Det för-stärker känslan av ett A- och B-lag på arbetsmarkna-den. Särskilda regler finns i form av lönebidrag ochandra regler, och det är bra. Men människor är oroli-ga för att portgången för tillträde till den reguljäraarbetsmarknaden, som det ändå handlar om ,kommer att bli trängre. Det finns ingenting som talarför att det inte kommer att bli så i ett läge där över80 % av arbetsgivarna säger att de kommer att bliförsiktigare att anställa människor som har en svagställning och en dålig hälsoprofil.Arbete har inte bara med försörjning att göra. Detär så mycket mer. Det handlar om livskvalitet och attha en plats i det riktiga samhället, och inte bara påsärskilda villkor. Det handlar om att få finnas med idet riktiga samhället på den reguljära arbetsmarkna-den. De förslag som regeringen nu lägger fram träng-er ihop porten till denna riktiga arbetsmarknad. Det ärinte bara jag som kristdemokratisk politiker överty-gad om, utan den oron delas av handikapporganisa-tioner och många människor.Den här risken löper inte bara kroniskt sjuka ochfunktionshindrade. Småbarnsföräldrar, äldre personeroch inte minst kvinnor löper samma risk att hamna påett slags B-arbetsmarknad.Börjar man inte i fel ända här? Vore det inte bättreatt börja i den andra ändan och skapa sådana förut-sättningar att företagen vågar anställa också andra änkärnfriska och högpresterande personer i stället för atthänvisa de svaga på arbetsmarknaden till särskildaåtgärder och särregler. Det handlar om att öppna denordinarie och reguljära arbetsmarknaden för allamänniskor.Överläggningen var härmed avslutad.32 § Svar på interpellation 2002/03:375 om ettbrett perspektiv på ohälsanAnf. 213 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vad jag av-ser att göra för att det ska anläggas ett bredare per-spektiv på ohälsans orsaker och vilka åtgärder jagöverväger på olika politikområden för att komma tillrätta med ohälsan och därmed minska statens kostna-der och förbättra individernas livssituation.Jag håller med att det inte finns någraenkla förklaringar till att ohälsan i arbetslivet ochdess kostnader har ökat så dramatiskt sedan 1997.Detta framhöll jag också i det föregående svaret tillSven . Det är en viktig utgångspunkt för reger-ingens strategi för hälsa i arbetslivet. Det har i sam-band med att 11-punktsprogrammet och regeringensfortsatta strategi presenterades framhållits att detbehövs ett brett spektrum av åtgärder på olika områ-den. Dessa åtgärder ska ha två huvudsakliga syften,nämligen att förebygga ohälsa i arbetslivet och gemöjlighet till en snabb återgång till arbete.Sven för ett resonemang om orsakerna tillohälsan utifrån olika undersökningar som närmasttycks gå ut på att orsakerna i första hand skulle finnasutanför arbetslivet.Som jag inledningsvis sade finns orsakerna attfinna i olika faktorer såväl på som utanför arbetsplat-sen. Det handlar ofta om ett samspel mellan olikafaktorer. Att ange exakt hur stor andel av sjukfrånva-ron som beror på det ena eller det andra är inte möj-ligt. Det finns emellertid omfattande forskning ochstatistik som ger en bra bild av utvecklingen och ettbra underlag för de åtgärder som måste vidtas. Denarbetsgrupp som tillsatte i början av år2000 på arbetsmiljöområdet gjorde i sin slutrapportbedömningen att åtminstone hälften av långtidssjuk-skrivningarna var arbetsrelaterade. Även den av SvenBrus refererade RFV-undersökningen stöder denbedömningen.Enligt min uppfattning är förhållandena i arbetsli-vet avgörande inte bara för möjligheterna att före-bygga sjukfrånvaron utan också för möjligheterna förmänniskor att komma tillbaka till arbetet. Att somSven gör påstå att regeringens fördapolitik alltför ensidigt fokuserat på arbetsmiljönsbetydelse för människors hälsa eller ohälsa är fel.Regeringen har framför allt föreslagit åtgärderavsedda att förbättra rehabiliteringen samt förbättraoch precisera sjukskrivningsprocessen. Detta är åt-gärder som framför allt är inriktade på de redan sjuk-skrivna.Ytterligare åtgärder behövs nu framför allt för attförstärka det förebyggande arbetet på arbetsplatserna.Åtgärderna inom detta ena huvudområde i regering-ens strategi måste fullföljas, utvecklas och förnyas.Inriktningen är att förhindra ohälsa, utslagning ochutestängning från arbetet genom förebyggande åtgär-der innan sjukskrivning har blivit ett faktum. Godaarbetsvillkor och en god hälsa medverkar också tillfler människor i arbete samt en ökad tillväxt.Det lokala arbetet på arbetsplatserna i samverkanmellan arbetsmarknadens parter är av grundläggandebetydelse för att införa ett systematiskt arbetsmiljöar-bete. Genom aktiva åtgärder på arbetsplatserna ska-pas dessutom bättre förutsättningar för partiell sjuk-skrivning samt i övrigt snabbare återgång i arbete.En välfungerande tillsyn behövs med hänsyn tillframför allt de arbetsplatser som har den sämsta ar-betsmiljön och för vilka de vanliga drivkrafterna inteverkar på ett effektivt sätt. Förutsättningarna för fö-retagshälsovården ska ses över. De regionala skydds-ombuden har en viktig uppgift i att medverka till attutveckla arbetsmiljöarbetet vid de mindre företagen.Försöksverksamheten inom den offentliga sektornsamt metodutvecklingen av hälsobokslut med meramåste följas upp och utvärderas. Resultaten av dessaverksamheter liksom goda exempel i övrigt måsteföras ut till arbetsplatserna.En fortsatt ambitiös arbetsmiljöfokusering ochgoda analysmöjligheter är nödvändiga föratt ytterligare klarlägga förhållandena. Av det skälettillsatte regeringen den så kallade ,som alldeles har presenterat sina förslag.Utredningens slutbetänkande remissbehandlas förnärvarande.Sammanfattningsvis vill jag hävda att regeringensstrategi för hälsa i arbetslivet har ett brett perspektiv.Det är viktigt att arbetet inom strateginfokuseras på de väsentligaste områdena för att denska innebära den kraftsamling som behövs för attregeringens uppsatta mål för hälsan i arbetslivet skauppfyllas.Anf. 214 ():Jag tackar statsrådet för svaret även på den härinterpellationen, som naturligtvis hör nära sammanmed den förra. Ohälsokostnaderna har mer än för-dubblats , och jag vet inte hur mångagånger jag har fått frågan om vad som är orsaken.Mitt enkla svar brukar vara det här: Jag vet inte. Denenkla sanningen är nog den att det att det inte finns ensanning. Det vill säga: utom för regeringen, som haren väldigt bestämd uppfattning.Nu säger här att man skagöra en bestämning till , och det var intressant,men då kanske också åtgärderna och insatserna bordefördelas så att man angriper arbetsmarknaden med50 % och andra politikområden med den andra hal-van. Det verkar dock som om politiken inte fungerarpå det sättet.Finns det någon som på allvar tror att svenska ar-betsplatser är sämst i och att miljön på desvenska arbetsplatserna dessutom har försämrats sådramatiskt att det förorsakat medän fördubblade sjukskrivningar? En undersökninggjord av visar att utbrändhet ärminst lika vanlig hos arbetslösa som hos förvärvsar-betande.De stora regionala skillnaderna indikerar också attsjukskrivningsfrekvensen har med attityder att göra.Nu talar jag inte om fusk i den mening som kan lag-föras. Sådant finns säkert också, men det är högstsannolikt marginellt. Men visst har det som var tänktatt vara en sjukförsäkring blivit en inkomstbortfalls-försäkring. Därför behövs förslagen om ökad preci-sion i sjukskrivningsprocessen, bredare företagsmedi-cinsk kompetens och så vidare. De här åtgärderna skavi ju debattera här i kammaren, ochde är nödvändiga och viktiga.Men åter till det breda perspektivet. Vi hade fören tid sedan besök av TCO:s ordförande socialförsäkringsutskottet, och när han fick fråganom orsaken till de höga sjukskrivningstalen svaradehan så här: De beror på att människor inte får livs-pusslet att gå ihop. Det är mitt i prick - ingen krist-demokrat hade kunnat säga det bättre.Det handlar om människors kamp med livs-pusslets många bitar. Det finns många små och storabitar. En del är små och vardagstriviala, andra är storaoch livsavgörande. Men både de små och de storabitarna behövs för att hela pusslet ska gå ihop.Nu säger statsrådet att orsakerna står att finna iolika faktorer såväl på som utanför arbetsplatserna.Så är det förvisso, men ändå inriktas regeringenspolitik i första hand på att angripa arbetsplatserna ochframför allt arbetsgivarna. Man ska väl inte märkaord alltför mycket, men när man läser det svar somstatsrådet har givit på den här inter-pellationen finner man att orden "arbete","arbetsmiljö" och "arbetsplatser" återkommer 25gånger. Det säger väl något om den fokusering somregeringen gör på arbetsplatserna.I livspusslet ingår väldigt många områden. Jag skabe att få återkomma till några av dem i nästa inlägg,men låt mig ge familjepolitiken som ett exempel. Viska debattera den också här . Är intefamiljepolitiken, att få ihop livet i föräldrasituationen,en betydelsefull del av livspusslet? Har inte det minstlika mycket med ohälsa och stress att göra som situa-tionen på arbetsplatserna?Anf. 215 ():Herr talman! Interpellanten har efterfrågat åtgär-der mot bakgrund av ett brett perspektiv på sjukskriv-ningarnas orsaker. Det är en stor fråga, men jag sak-nar en del infallsvinklar i ministerns svar, och det ärdärför som jag har begärt ordet.Den viktigaste åtgärd som regeringen vid-tagit är att lägga över ett större ansvar på arbetsgi-varna, men om filosofin bakom detta nämner minis-tern ingenting i sitt svar. Vi moderater anser att detviktigt att involvera den enskilde i försäkringenskonstruktion och att den enskilde ska ha en självrisk.Ministern har inte nämnt någonting om detta,trots att en sänkning av ersättningsnivån ingår blandde åtgärder regeringen föreslagit. Självrisk är en vik-tig del i utformningen av en försäkring som bygger påförtroende.Andra åtgärder som vore möjliga inom politikom-råden som skulle kunna ge människor större möjlig-het att påverka sin vardag nämns heller inte i minis-terns svar. I många undersökningar visas att det ärbrist på kontroll över den egna tillvaron och utanförarbetsplatsen som är en faktor bakom ökade sjuk-skrivningar. Där har vi skattepolitik och familjepoli-tik som viktiga faktorer.Ministern nämner visserligen arbetsförhållandenainom den offentliga sektorn som en bidragande faktortill sjukskrivningarna. Förslagen till förbättrad orga-nisation och arbetsmiljö inom de offentliga arbets-platserna lyser emellertid med sin frånvaro. De of-fentliga arbetsplatserna får visserligen mera pengar iregeringens förslag, men det är ju knappast där somproblemet ligger, när offentliga arbetsplatser inomvård och omsorg till exempel har både fler och be-tydligt längre sjukskrivningar, utan problemet liggernaturligtvis i organisation och ledarskap.Små fristående arbetsplatser inom vård och skolavisar sig ha betydligt lägre frånvaro, så det är möjligtatt om vi skulle få fler fristående arbetsplatser inomvård och omsorg skulle vi kunna få ned sjukskriv-ningarna.Inom ett annat område borde ministern verkligenha förslag, nämligen att öka rörligheten på arbets-marknaden, men där hör vi inte heller några förslageller tankegångar. När sjukskrivna byter jobb blir de imånga fall friskare. Möjligheter till utbildning ochutbildningspolitiken är en nyckel i det sammanhang-et.En annan aspekt som det hade varit intressant attfå ministerns synpunkter på är det faktum att kön ärden förklaringsvariabel som ger mest utslag förohälsa och frånvaro. I klartext: är sjukskriv-na i mycket högre grad och än män, och detär kvinnornas sjukfrånvaro som ökat drastiskt. Sär-skilt oroväckande är det faktiskt att alltfler kvinnor,särskilt unga kvinnor, mår psykiskt dåligt.Ministern har vid annat tillfälle sagt att sjukför-säkringen ska användas för dem som är sjuka. För attbelysa det breda perspektivet borde kanske ocksådärför andra frågor ställas. Har svenskarna verkligenblivit så mycket sjukare som det förefaller? Kan detvara så att inte alla som sjukskrivs är sjuka? Någotstämmer inte när vi verkar ha blivit dubbelt så sjukapå . Sjukförsäkringen används uppenbarli-gen på ett sätt som den inte riktigt klarar av, och ris-ken är då att de som verkligen behöver försäkringendrabbas. Vi måste då få ett ifrågasättande för attkomma åt bland annat förändrade normer och sjuk-skrivning som lösning på andra problem än traditio-nell sjukdom.Det behövs ett sådant brett ifrågasättande som ef-terfrågas i interpellationen, och det behövs mångaolika åtgärder för att komma åt de sammansatta pro-blemen. Jag hoppas att ministern nu kommer att före-slå ytterligare åtgärder och att regeringen inte baralägger över problemen på arbetsgivarna. Därmed minfråga: Vilka ytterligare åtgärder står nu överst påministerns lista för att komma till rätta med ohälsa,minska statens kostnader och förbättra individenslivssituation?Anf. 216 Statsrådet ():Herr talman! Jag måste säga att det är en viss en-sidighet i argumentationen. Vi har lagt fram ett för-slag som tydligt träffar arbetsgivaren, och det är denförlängda sjuklöneperioden. Jag vet inte hur mångaförslag som vi har lagt fram, men säkert kunde jagräkna upp 15 förslag som inriktar sig på annat.Det är sänkt sjukersättning, lägre ersättning tillden som är arbetslös och sjukskriven och en rad för-slag till att förbättra sjukskrivningsprocessen. Det äratt få till stånd avstämningsmöten mellan den sjukeoch dennes läkare, arbetsgivare och försäkringskassaför snabba upp rehabiliteringsinsatser och att i högregrad få till stånd deltidssjukskrivningar för att elimi-nera risken för att människor slentrianmässigt sjuk-skrivs på heltid därför att man är orolig för att intekunna komma tillbaka till arbetsplatsen på en deltids-sjukskrivning eller för läkaren inte förstår hur densjukes arbetsliv ser ut.Vi föreslår bättre intyg, där läkarna ska tvingas atttydligare ange den medicinska grunden, också det isyfte att undvika slentrianmässiga långa sjukskriv-ningar. Vi föreslår utbildning i försäkringsmedicin tilllandets samtliga sjukskrivande läkare. Vi föreslår flerförsäkringsläkare. Vi föreslår att sjukpenning bytsmot sjukersättning senast efter det att man harblivit sjuk, där får ta initiativet. Viföreslår obligatorisk rehabiliteringsutredning. Viföreslår att man ska få ett bättre stöd för att byta jobbom man är sjuk och inte har möjlighet att kommatillbaka till sin gamla arbetsplats. Vi inför särskiltanställningsstöd för långtidssjukskrivna som skakunna vara en hjälp för människor att få en ny an-ställning hos en annan arbetsgivare, som med ettanställningsstöd skulle vilja pröva att öppna möjlig-heten för en person som måste byta arbete att kommatillbaka. Detta är inte alla förslag; detta är några av deförslag vi lägger fram.Man blir sjukskriven från arbetet. Man blir intesjukskriven från hemmet eller från fritiden. Man blirsjukskriven från arbetet. Arbetet är en av de vikti-gaste platserna i en människas liv. Det är på arbets-platsen som de bästa förutsättningarna finns, inte baraför att förhindra att ohälsa uppstår på arbetsplatsen.På arbetsplatsen finns möjligheten att också göra detmöjligt för människor att komma tillbaka - tidigare,till annorlunda arbetsuppgifter eller med förebyggan-de rehabilitering - för att snabba på förloppet ochminska sjukfrånvaron. Det finns goda exempel på hurman kan attackera detta.Nu efterlyser jag företagens, arbetsgivarnas, för-slag. Var finns företagens initiativ för att minskaohälsan? har jag svarat på vadregeringen tänker göra. vänder jag på frågan:Vilka initiativ tänker arbetsgivarna ta för att möjlig-göra för människor att komma tillbaka tidigare ochför att undvika ytterligare utslagning på arbetsmark-naden?Anf. 217 ():Herr talman! uppträder ju jag i den här debat-ten som företrädare för som riks-dagsledamot. Dialogen med arbetsgivarorganisationeroch företagare får väl statsrådet föra på en annanarena.När statsrådet säger att den tredje sjuklöneveckanträffar arbetsgivarna så är det ju sant, men dock ensanning med modifikation. Om några träffas av dentredje sjuklöneveckan är det ju också arbetstagarna,och inte minst de svaga arbetstagarna, som vi debatte-rade här. Så träffytan är be-tydligt större.Nu säger statsrådet att regeringen föreslår sänktersättning. Ja, förvisso. Det är samma statsråd som nusäger det här i talarstolen som i valrörelsen sade: Viska göra människor friskare, inte fattigare.Återigen: Den här interpellationen handlar om attvidga perspektivet. I det svar som statsrådet har gett på en interpellation som handlar omatt vidga perspektivet till fler politikområden, till merän arbetslivet, talar statsrådet 25 gånger om arbetsli-vet, arbetsmiljön, arbetsplatsernas ansvar. Det är inteunderligt om detta ger intryck av ensidig fokusering.Det är en ensidig fokusering på arbetsplatserna. Detkan inte vara så att de svenska arbetsplatserna ärsämst i . Det kan inte vara så att de har blivitmer än dubbelt så dåliga under den här sexmånaders-perioden så att det förklarar en fördubbling av sjuk-skrivningsfrekvensen.Nej, alltså: Vad som behövs är ett bredare per-spektiv trots allt. Jag förstår att det här resonemangetstör och att han blir något frustreradav det. Jag har full förståelse för det, men jag tänkermed envishet ändå driva den debatten.Jag nämnde familjepolitiken för en stund sedanhär. Man kan på denna korta tid nämna ytterligarenågra punkter. En ökad rörlighet på arbetsmarknaden,till exempel inom vård och omsorg, skulle ge bättrehälsotal - det är jag ganska övertygad om. sägerregeringen i sin politik nej till att öka mångfaldeninom vård och omsorg. Man vill snarare snäva in den.Det är ju också en kontraproduktiv politik om manvill öka hälsan, inte minst inom vården.Möjligheter till avlastning vad gäller hemarbetegenom skattereduktion på sådana tjänster har reger-ingen sagt nej och hänvisat till att viinte ska ha några pigor i . Men det är åtskilli-ga familjer som har svårigheter att få sitt livspusselatt gå ihop och vars liv skulle underlättas om mankunde hitta en sådan lösning.Kompetensfrågorna är ytterligare ett annat exem-pel. arbetar av personalen i den kommu-nala äldreomsorgen utan grundutbildning för sinviktiga uppgift. Om inte det är en grund för att mådåligt och för att ohälsan ökar så vet jag inte vad. Dehär personerna gör inte ett dåligt jobb, men det är lättatt föreställa sig vilken skillnad det skulle vara om deskulle få den trygghet och den yrkesstatus som ut-bildning betyder. Regeringen har ju berömt sig av attha skjutit till mer pengar till kommunerna, just förpersonal och kompetensutveckling, de senaste åren.Det är bara det att både och tid-ningen Kommunalarbetaren säger att kommunerna isjälva verket har fått mindre pengar till personal ochkompetensutveckling genom reger-ingens politik.Herr talman! Det finns en rad områden som HansKarlsson nogsamt undviker att ta upp i den här de-batten, och även om han blir aldrig så irriterad av attjag fokuserar på att han talar för mycket om arbetsli-vet så är det trots allt så.Anf. 218 ():Herr talman! Statsrådet talar om att han efterlyserytterligare förslag från framför allt företagare. Då kanman bara peka på att företagarna har föreslagit sjuk-löneperiod efter antal anställda. Det finns en delandra förslag som cirkulerar, som till exempel försla-get om friskpeng, som vi har begärt en utredning om,som går ut på att företagen kanske ska ta ett störreansvar men också få resurser för att göra det, resursersom avvägs efter vilken risk olika personer löper attråka ut för sjukskrivning. Det finns alltså förslag.Statsrådet har också läst upp en hel del av de för-slag som finns i den proposition som vi bereder här iriksdagen och ska diskutera och sombland annat är avsedd att precisera och strama uppsjukskrivningsprocessen. Men det är ju tyvärr inte såmycket i den, utom just avstämningsmöten och för-säkringsläkare, som är något vi moderater har efter-frågat i minst fem . tas faktisktintyg bort, intyg som är viktiga för att involvera denenskilde i processen, inte minst för att beskriva sam-band mellan sjukdom och arbetsförmåga.