prot · GQ0956 · 2003-02-12 00:00:00 — Men det står sprejat på själva vägposteringen,och den israeliska militär som bevakar den postering-en borde vara skicklig nog att ta bort den graffitin omman inte instämmer i den. Men vi behöver inte an-vända graffiti som bevismaterial. Vi kan mycket vältitta på vad som faktiskt sker , och jag harredan gett exempel på de trakasserier som palestini-erna faktiskt utsätts för.När det gäller det fredsavtal som du talar om är juskälet till att detta inte genomförs att den israeliskaockupationen fortsätter. Stad efter stad, by efter bydrabbas av utegångsförbud. Man får inte lämna sitthus på veckor, inte ens för att inhandla livsmedel.Inte för att ta sin sjuka mamma till läkaren får manlämna sitt hus utan att riskera att få en kula i pannan.Det är verkligheten i den israeliska ockupationensPalestina . Tala gärna om en fredsprocess, menkom ihåg ord: Bara fria män kanförhandla.Anf. 51 () re-plik:Fru talman! Det var som avbröt fredspro-cessen, och vi beklagar allesammans att detta inte varvärt att diskutera. Jag har haft tillfälle att vara i ,och jag har själv varit på plats nära ett självmordsat-tentat och den fruktansvärda terror som nuupplever. Sedan är det ju också ett läge internationelltsett då antisemitismen ökar.Jag vill också säga någonting apropå uttalanden.Du tog en graffitimålning som utgångspunkt. För ettår sedan sade försvarsminister i ett uttalandeatt lösningen på problemet i var attvarje arab dödar varsin jude, och det vi ser runtom ihela världen är att antisemitismen ökar. Vad är dinkommentar till det här uttalandet från för-svarsminister?Anf. 52 () replik:Fru talman! Om det är ett korrekt citat är det full-ständigt vedervärdigt. Det finns inget försvar försådana uttalanden, oavsett vilken sida de kommerifrån. Jag och kan stå skuldra vidskuldra när det gäller försvaret av mänskliga rättig-heter och i kampen mot rasism och antisemitism.Men får också vara försiktig såatt han inte låter sin beundran för staten övergåi en omvänd rasism som riktar sig mot de arabiskamedborgare som utsätts för det förtryck somIsrael står för. Ska vi tala allvar måste vi se att verk-ligheten på ockuperad palestinsk mark är den attIsraels militärregim dikterar villkoren för hundratu-sentals människor, bestämmer när de får gå ochhandla, när de får gå till sjukhuset och vad de får görai sina liv.Man begränsar människors rörelsefrihet med detenda uppenbara målet att människor ska trivas sådåligt och känna sig så pressade att de lämnar områ-dena. Ser man på en karta över i dagfinner man att det är uppenbart att målet för den is-raeliska ockupationen inte är den tvåstatslösning somjag vill se, som Vänstern vill se och som många sägersig vilja se utan i stället att successivt ta över hela deockuperade områdena. Vi kommer från Vänsternssida aldrig att acceptera en sådan lösning.Anf. 53 ():Fru talman! Jag blev oerhört glad när jag hörde utrikesministern i debatten så tydligt mar-kera att rättvis handel och demokratisering av globa-liseringen är den grundläggande frågan att ta tag i omdet är en hållbar fred vi söker.Det är så lätt att tro, inte minst i den aktuella hetadebatten om , att det är militära styrkeförhållan-den som avgör säkerheten på vår jord. Men lika litesom vaktbolag och taggtråd i längden kan skydda deomåttligt rika i gated communities när de fattigarebara blir fattigare, lika ohållbart är det att tro att denrika världen kan profitera på resten av världen ochhålla kraven på rättvisa stången med militära medeleller andra maktmedel.Ökad internationell handel är en grundbult i arbe-tet med att utrota fattigdomen, om den sker på rättvisavillkor och medvetet syftar till att stärka den svagaparten. Jag säger så därför att frihandel ibland an-vänds som ett mantra. Det är alldeles klart att frihan-del på rättvisa villkor hjälper alla parter. Men detfinns lägen - det har inte minst en rapport som kombara från UNDP visat - dåfrihandeln sker på den starkes villkor, och då kan dettill och med vara till förfång för tredje världens län-der.Tyvärr har handeln de senaste århundradena intehaft den här inriktningen. Vi kan gå från kolonial-makternas utsugning över det moderna globala kapi-talets hänsynslösa utnyttjande av råvaror och männi-skor till av påtvingad nyliberal poli-tik in absurdum. Det är inte konstigt att tredje värl-dens folk betraktar vår del av världen med stor skep-sis och våra avsikter med viss misstänksamhet.De senaste åren har vi sett en viss tillnyktring i detinternationella umgänget. Lika lite som de nyliberalateorierna bidrog med något gott till Malmös ellerStockholms befolkning under de moderata experi-mentregimerna, lika lite har de fattiga i världen fått utav privatiserat dricksvatten eller stängda skolor ochminskad sjukvård. De krav som har ställts på för att de ska få låna - stora nedskärningar ioffentlig verksamhet som utbildning och sjukvård -är absurda och kortsiktiga. Om jag själv lånade utmina pengar till någon skulle jag nog vilja att hanbåde utbildade sig och höll sig frisk så att han kundebetala tillbaka pengarna.Det är en lång väg till en rättvis handel. Jag harmed några riksdagskamrater studerat effekterna avglobaliseringen i , av kraftigt sänkta priser påexportgrödorna som multinationella kon-cerner slår ut lokal inhemsk produktion och senarechockhöjer priserna. Vi såg byar som fått privatiseratdricksvatten i rörledningar som ingen hade råd attköpa. Vi fick höra hur de gamla patenten för medicinett efter ett gick ut. De internationella läkemedelsbo-lagen fick i stället rätten att sälja sina produkter. Pri-serna gick upp 5-7 gånger, och den obevekliga följ-den är att många människor faktiskt går under därföratt de kan köpa medicin.Men jag har också träffat massor av människor,organisationer och rörelser som arbetar för en föränd-ring och för rättvisare villkor. I samla-des över 100 000 människortill . Ofta beskrivs dessa organi-sationer och träffar i svenska medier slentrianmässigtsom att det handlar om globaliseringsmotståndareeller globaliseringskritiker. Det var inte den bild jagfick. I huvudsak handlar det i stället om en kritik avde orättfärdiga villkor som globaliseringen sker påoch det faktum att den rika världen ofta säger en sakmen gör en annan. Och det är väsentligt.Den europeiska jordbrukspolitiken eller snarareEU:s jordbrukspolitik är en källa till oerhört mycketirritation och bidrar kraftigt till att minska trovärdig-heten i det vi säger och det vi gör. Det är obegripligtför resten av världen att vi använder skattemedel föratt subventionera jordbruksproduktion. Och allravärst är det att vi använder skattemedel för att dumpaöverskott. Den politiken är dubbelt skadlig. Den ska-dar marknaden, men framför allt slår den undan be-nen för export av jordbruksprodukter.Därför var det ytterst glädjande att ett första steg,även om det är långt ifrån tillräckligt, togs för ett parveckor sedan när EU förklarade sig berett att börjaavveckla en del av subventionerna, framför allt slutamed dumpningen, inför WTO-förhandlingarna.Men kände jag en stor oro när jag lyss-nade på förra veckans frågestund här i kammaren, närflera ledamöter från borgerliga partier ansatte jord-bruksministern med frågor som andades krav på fort-satta subventioner och fortsatta tullar. Vi måste inseatt om EU ska ha någon trovärdighet i världshandels-frågor får vi allt sopa rent framför egen dörr. Då harvi ett gemensamt ansvar i denna kammare.Men det räcker inte med att den rika världen öpp-nar upp för export av jordbruksprodukter. Ska tredjevärldens länder ha en chans att utvecklas måste de fårealistiska möjligheter att bygga upp konkurrenskraf-tig hemmaindustri. Därför behövs långa övergångspe-rioder - man kan inte från till en annan för-vänta sig att tidigare skyddade hemmaindustrier skakunna ställa om och möta en mördande konkurrensfrån multijättar och deras marknadsföringsbudgetar.Det ligger i allas intresse att tredje världen också kanindustrialiseras på ett ordnat sätt.Globaliseringen kräver sociala skyddsnät. Denkräver att vi hävdar mänskliga och fackliga rättighe-ter om inte globaliseringen ska innebära en negativspiral av social dumpning och försämrade levnads-villkor - även här i . Se till exempel hur denamerikanska leksakskedjan för ett antal årsedan försökte etablera sig utan att erkänna löntagar-nas rätt till kollektivavtal. Den striden, som i vann efter en lång kamp,är en försmak av vad som kan komma om inte politi-ken, fackföreningsrörelserna och folkrörelserna age-rar på den globala arenan.Därför, fru talman, måste det vara en första-handsuppgift för att i alla sammanhang drivakraven på rättvisa villkor i världshandeln, på attmänskliga och fackliga rättigheter ska ligga till grundför ekonomiskt samarbete. Det är viktigt att säga det - det är den i särklass viktigaste långsiktiga sä-kerhetspolitiska insats vi kan göra.Anf. 54 ():Fru talman! Jag vill använda min tid i denna utri-kespolitiska debatt till att fokusera på . 2003 ärett viktigt år för engagemang i . Delshar vi vår folkomröstning om euron, dels pågår enframtidsdebatt om hur EU ska fungera framöver.För att illustrera hur dessa frågor, som av vissaanses vara abstrakta eller långt borta, vill jag nämnaett exempel som visar att och Europafrågorhar bäring på oss i vår vardag.För ett år sedan var jag på vårdcentralen i Major-na, där jag bor, i . Det var en tysk läkaresom tog emot mig, och det gladde mig. Jag visste attregionen hade jobbat hårt för att rekrytera tyska läka-re, eftersom vi har läkarbrist i . Därför blevjag också lika besviken när han berättade att hantänkte åka tillbaka till . Han hade varit här , och han trivdes. Det var inte det som var an-ledningen till att han skulle flytta hem, utan proble-met var den svaga svenska kronan.Han hade behållit sin lägenhet i ,men i takt med att den svenska kronan försvagadesgick mer och mer pengar till hyran, som ju betalades ieuro. Han åkte hem, och vi förlorade en eftertraktadläkare.Framöver kommer att ha ett stort behovav arbetskraftsinvandring för att klara välfärden.Personalbrist finns inom sjukvården. Ochvi kommer att konkurrera om arbetskraft med övrigaeuropeiska länder som också har en åldrande befolk-ning. Hur tror ni att läkare och sjuksköterskor kom-mer att välja - ett euroland eller Sverigeutan euro? Innan ni för er själva formulerar svaret påden frågan, tänk då på att det redan är 54 länder somhar knutit sin valuta till euron.I och med östutvidgningen kommerEU att släppa in tio forna kommunistländer i deteuropeiska samarbetet. Då kommer rätten till fri rör-lighet för personer att omfatta 455 miljoner männi-skor, kanske.Kanske, säger jag, därför att det finns en fara attden fria rörligheten begränsas. och Österri-ke fick ju med sig övriga EU på att den fria rörlighe-ten för arbetskraft inte ska gälla för de nya medlems-staterna förrän tidigast efter inträdet, ellereventuellt först . Det var den traditionellafrämlingsrädslan som slog till i opinionen i Tysklandoch . "De kommer hit och tar våra jobb. ""De kommer att välla in och leva på våra bidrag. "Som tur är behöver vi inte följa detta EU-beslut.Fem EU-länder har redan deklarerat att de kommeratt tillämpa egna regler och öppna gränserna för öst-européer. När kommer den medsamma besked? och svenska folket väntarotåligt på detta. riskerar att hamna sist påönskelistan för européer som funderar på att jobbautomlands.Den statliga utredning som föreslagit attvi ska begränsa öppenheten och diskriminera de nyaEU-medborgarna är en skam och faller offer församma rädslor som i och . Dessarädslor har alltid vid alla olika EU-utvidgningar visatsig vara obefogade. Exempelvis när ochSpanien blev medlemmar i minskade antaletportugisiska gästarbetare i . Det blev ingensådan ökning som man trodde. Det finns inte sammaanledning att söka sig utomlands när det egna landetsutvecklingsmöjligheter dramatiskt har förbättrats.Fru talman! En annan nackdel med de stängdadörrarnas politik är att illegala brottssyndikat fårchansen att tjäna pengar på att komma förbi dörrarna.Illegal arbetskraftsinvandring blir följden, liksomtrafficking. Kvinnor i hundratusental är just nu sex-slavar i bordeller.Drivna att ta sig ur den fattigdom som kommun-ismen lämnat dem i tackar de ja till att smugglas in iEuropa för arbete. Väl i smugglarnas händer fråntasde alla rättigheter. Det som sker är ohygg-ligt, och vi står handfallna.Utrikesministern sade att vi behöverstärka polisinsatserna. Men varför inte låtadessa kvinnor komma hit och jobba lagligt som städa-re, vårdbiträden, kemister eller vad de nu har föryrken? Ett öppet mot omvärlden med möjlig-het till laglig arbetskraftsinvandring vore troligen ettviktigt och effektivt verktyg för att komma undansexslaveriet.Jag vill ta upp en annan fråga, nämligen EU:sframtidskonvent, som ska lägga framförslag till en ny författning. Vi är väldigt positiva tilldetta arbete, för det sker öppet och demokratiskt. Vihar i länge efterfrågat att EU ska görasmer enkelt och förklarligt för medborgarna.Tre saker är viktiga. Det första är att EU måste blimer demokratiskt och öppet. Det uppnår vi blandannat genom att ge medbestäm-manderätt i alla frågor.Det andra viktiga är att EU:s arbete inte får block-eras genom oenighet eller användande av veton. Medså många medlemsstater som 25 är det orimligt att ettenda medlemsland kan blockera alla beslut. Kvalifi-cerad majoritet måste därför vara det beslutssätt somgäller inom ministerrådet.Det tredje är att vi som litet medlemsland är bero-ende av att det inte bara är de stora länderna som styri EU. Därför avvisar det förslag somkommit från regeringen och några stora länder om attordföranden i ministerrådet skulle bli president. Detär bättre att kommissionens ordförande är president.Kommissionen är det organ som ska se till hela Euro-pas intressen.Konventsfrågorna är kluriga och tål att reflekterasöver och diskuteras noggrant. Konventet har snarthållit , men tyvärr har inte mycket märkts avdetta arbete här i . Ska man påverka saker ochting inom EU gäller det att vara tidigt ute. Det gårinte att ha attityden att vi först ska vänta och se vilkaförslag som kommer fram och sedan agerar vi.Även när det gäller euron har regeringen haft at-tityden vänta och se. vill att skaha en aktiv Europapolitik. Jag inledde med att beskri-va hur ett utanförskap utan euron riskerar att under-gräva vår välfärd. Låt mig avsluta med att säga attden viktigaste anledningen för oss i att gåmed i eurosamarbetet är att vi vill arbeta för ett enatoch fredligt med samarbete mellan länder ochfolk över nationsgränser. Euron är ett tydligt led idetta.Anf. 55 ():Fru talman! Även jag ska beröra EMU-frågan.Vi ska ha en folkomröstning . Det viktiga nuär att folkomröstningsresultatet verkligen följs avpolitikerna. Annars riskerar man att få en svekdebatt.Men innan folkomröstningen äger rum är det väl-digt viktigt att alla som har tagit ställning, vare sig föreller emot, och alla andra som ännu inte har tagitställning, men som är mitt uppe i processen att lärasig, stimulerar debatten. Ju fler som går ut och dekla-rerar vad de tycker och varför de tycker så, destostörre chans är det att svenska folket gör detsammaoch sedan går och röstar den 14 september.Jag är väldigt rädd för ett lågt valdeltagande. Vikommer att leva med detta resultat , ochdet är väldigt viktigt att man har legitimitet för be-slutet.Jag tänkte nu berätta om några av de viktigasteskälen till att jag är för EMU.För mig hänger EU-frågan och EMU-frågan ihop.När jag tog ställning för EU tog jag också ställningför EMU. För mig är EMU bara en av byggstenarna.Det sägs ofta att man inte kan hävda att EMU-fråganhandlar om fred. Det är ju ingen som tror att det blirkrig om inte går med i eller om deandra länderna lägger ned hela . Det ärhelt riktigt. Däremot är EMU ytterligare en byggsten ifredsprojektet. Allt som kan bidra till att EU-projektetblir positivt är också bra för freden i Europa.En annan anledning till att jag tog ställning för EUär att det är bara ett ekonomiskt projekt.Ursprungligen var grundtanken fred, och det skulleman uppnå genom ett ekonomiskt samarbete, fri rör-lighet för människor, kapital, varor och så vidare.Detta gynnade företagen och tillväxten, men männi-skorna, djuren, miljön, jämställdheten - alla de mjukafrågorna - diskuterade man inte i EU, utan det varhelt upp till länderna själva att sköta det, om manöver huvud taget var intresserad.Men har utvecklats till att även haen politisk dimension där dessa frågor har kommit in.Det är intressant att följa hur debatten förs ute i Euro-pa. Där är det de mest konservativa krafterna som äremot vidareutvecklingen av EU. Tories med MargaretThatcher i spetsen i var positiva tillallting som hade med ekonomisk samverkan att göra.Men när det handlade om politiskt samarbete ochmjuka politiska frågor drog hon och hennes partiöronen åt sig, medan fackföreningsrörelsen, social-demokratin och även miljörörelsen ute i ärpositiva till denna utveckling med mer samarbete pådessa områden för att uppnå en balans så att det intebara blir ekonomiskt samarbete.EMU, den ekonomiska monetära unionen, kom-mer in i detta sammanhang. När man började att dis-kutera den politiska dimensionen med alla mjukafrågor - miljö och sociala rättigheter - talade manäven om valutan. EU-området skulle ha en gemensamvaluta för att underlätta handel, men även för att un-derlätta politikens makt i förhållande till marknadenoch de större kapitalintressena.I takt med att marknaden har blivit alltmer inter-nationaliserad har också både större och i större ut-sträckning mindre länder blivit som barkbåtar på ettstormigt hav. Marknaden har väldigt mycket styrt detsom händer, och den har vapen i form av valutan somkan tvångsdevalveras och även i form av räntan somkan drivas upp. Detta påverkar ländernas politik ochtvingar dem att följa marknadens krav. Det var engrundsten i att utvika detta beroende.Länderna skulle bli mer självständiga genom att sam-arbeta på samma sätt som dollar har kunnatstärkas genom att delstaterna har samma valuta ochgivetvis också genom att föra en bra politik för dennavaluta ska kunna upprätthållas inom ett större områ-de.Det här är ett skäl för mig att vara positiv till denekonomiska monetära unionen, att stärka politikensmakt på marknaden som ytterligare ett steg i EU:sutveckling mot ett mer politiskt projekt och inte en-bart ett ekonomiskt projekt.Ett annat skäl som är viktigt för mig är konsu-mentmakt. Ett argument för EMU är att man skakunna jämföra priser mellan länderna. I ett land somSverige där matpriserna ligger i genomsnitt 20 %högre än i övriga EU vore det värdefullt att kunnagöra prisjämförelser. kommer inte det att bli gra-tis. Det kräver naturligtvis ett engagemang både frånkonsumenterna själva och från alla myndigheter ochpolitiker som är inblandade i form av att någon helatiden måste agera priskontrollant. Det måste finnasrikligt med information så att även de som inte resermycket får tillgång till den. Det är helt uppenbart attom man börjar att utnyttja konsumentmakten skullevi kunna få ned dagens överpriser.Sedan ska man inte bortse från de problem somman har haft i en del länder som har infört euro,nämligen smyghöjningar av priserna. Vår EMU-ministern har satt i gång ett arbete till-sammans med andra ministrar, bland annat vår kon-sumentminister, för att se till att detta inte händersåvida svenska folket säger ja till euron.När jag var i sade man där att anled-ningen till smyghöjningen av priserna på grekiskavaror var inte EMU-medlemskapet utan det var hade tagit bort jämförpriserna i den gamla gre-kiska valutan. Folk kunde därför inte jämföra efter-som de inte hade lärt sig att räkna om i den nya valu-tan. Då passade affärerna på att höja priserna. Lös-ningen på detta problem är att vi har kvar den svenskavalutan som jämförpris under en längre övergångspe-riod, om vi går med i EMU.Ett argument som är väldigt viktigt för mig när detgäller EMU är att vi redan är med . Vi har gåttmed på konvergenskraven som handlar om en an-svarsfull politik, att hålla nere underskott, statsskuld,ränta, inflation och att ha en självständig centralbank.Det steget handlar egentligen om att flytta över denpolitik som vi för till en högre nivå.För mig är det vägledande hur det har gått att varamed i dessa två första steg mot EMU. Det har gåttalldeles utmärkt. Vi har lyckats få ned underskottensom tidigare skenade. har vi kunnat satsapå ökad sysselsättning och på välfärdsreformer. Dethar visat sig att de två stegen inte har varit ett hinderför detta utan snarare en förutsättning.Sedan är det klart att man kan sköta ekonomin ge-nom att sänka skatterna och göra nedskärningar, mendå får man inte den kombination som vi har lyckatsmed när det gäller ansvarsfull ekonomi och hög väl-färd. Det är ett skäl för mig att gå vidare. Vi har fåttlite repetition av EMU-projketet genom att vi harvarit med i de två första stegen, och då kan vi likagärna gå med också i det tredje steget.Vilken makt är det som vi avhänder oss? Tidigarenär den inte fanns följde viväldigt tätt i spåren på som då var navet iden europeiska ekonomin. följer vi tätt i spåren påden . Då anser jag att vi fårmer inflytande än vad vi har genom att vi kanskicka svenska representanter till . Vitvingas ändå följa det som man beslutar. Anledningentill att vi följer är inte att vi måste göradet enligt några regler utan det är för att vi är så bero-ende i dag.Ingen människa är en ö, lika lite är ett land en ö iden internationella ekonomin. Jag tror snarare att vikan stärka inflytandet på det sättet och naturligtvisallmänt öka vårt inflytande i EU när det gäller miljö,jämställdhet, global rättvisa, fackliga rättigheter,kamp för sysselsättning, ja, allt vi redan driver iEU. Det är självklart att man kommer att lyssna merpå ett land som är berett att vara med fullt ut i EU-medlemskapet än på ett land som väljer att ställa sidan.Det här var mina argument för EMU. Jag hoppasatt vi kommer att få höra mera från både ja-sidan ochnej-sidan så att det blir ett högt valdeltagande.Anf. 56 ():Fru talman! "Vi kommer att betrakta alla försökfrån deras sida att utvidga sitt politiska system ... somfarlig för vår fred och säkerhet ... som en manifesta-tion av ovänlig handling mot . "Fru talman! Detta uttalade den amerikanske presi-denten om i ett tal tillkongressen 1823. Det var också då som Monroedeklarerade att skulle betraktas somFörenta staternas bakgård.Fortfarande betraktas Latinamerikapå detta sätt av . När det gäller hardet för del aldrig handlat om demokrati ellerdiktatur. har stött demokratiska strävanden närdet passat dem, lika väl som man har stött diktaturernär det har passat dem bättre. Det handlar om och ekonomiska intressen eller folkets rättatt bestämma i eget land.Oftast har stött diktaturer. Man stödde gene-ral Videla i . Man stödde general iBolivia. Man stödde general i . Manstödde diktatorerna i och Somo-za i . Man har stött i . USAhar under olika perioder stött diktaturer och korrum-perade regimer i praktiskt taget samtliga latinameri-kanska länder.I dag går den största delen av militära stödtill och den militära strategin Plan Colom-bia. Dess officiella syfte är att bekämpa drogproduk-tionen i landet. har redan anslagit nästan20 miljarder kronor till programmet. Pengarna gårnästan uteslutande till militära ändamål och massbe-sprutning av påstådda kokaplantage. Planen har ut-satts för massiv kritik av människorättsorganisationer,EU och även av den . Samtidigtmördas oppositionen i . VänsterpartietUnión Patriótica har fått över 3 000 av sina medlem-mar dödade sedan starten . Över två miljonermänniskor befinner sig på flykt i sitt eget land. Mendet är inte de människorna hjälper, utan stödetgår till en korrupt regim, som gång efter annan haravslöjats för nära samarbete med de högerextremaparamilitära grupperna som står för av brottenmot de mänskliga rättigheterna - allt enligt UD:srapport om Colombia.Fru talman! Var än folkliga rörelser för nationelloch social frigörelse har uppstått har de slagits ned.Mord och tortyr har under långa perioder hört tillordningen för dagen i .