prot · GR0941 · 2003-12-03 00:00:00 — Det står för sammantaget, en stor ökning av väg- och flygtrafiken, verkar förstärka människans påverkan på klimatet och därmed medföra ökad risk för extrema väderleksförhållanden. 105 () replik: En av mina viktiga uppgifter som jag har fått genom riksdagsarbetet är att jag sitter med i något som heter . Jag hörde i början av debatten nämna mätningarna på . Jag vet hur viktig den frågan är. Men vi jobbar på ett annat sätt. Vi tror på industrin. Det gör inte vad jag förstår av inlägget från . Vi tror på renare motorer. Vi tror på alternativa bränslen. Jag vet att bilindustrin håller på att jobba med bränslen som gas, bensin, väte med mera som är på väg. Men vi vet också att utan bilen stannar . Erkänner vi inte bilen och vägarna som levnadsstandard, som tydligen här ifrågasätter, då är vi illa ute. En av mina grannar uttryckte det så här i en ambulans från min hemort till : Den som ska vara sjuk i den här bygden, den måste ha en god hälsa. Det innebär det att åka på den väg som leder från till . Ska man vara sjuk när man åker på den vägen så kräver det en god hälsa. Jag väntar på den dagen då , tror jag att det var, ska få följa med på en resa från via , där man nu lägger ned industrier, troligen på grund av dålig infrastruktur. Vi kör hem till mig via . Vi har redan nu passerat två tre sågverk på väg upp mot . Vi kör över , min sjukhusväg, upp mot och förbi i . Vi ska se hur vi mår när vi kommer fram dit. Troligen är vi då överens om att ordet levnadsstandard har med vägar att göra. 106 (): Det har gått Posten avreglerades och bolagiserades. Få anställda är nog så hårt prövade som Postens på grund av alla de stora förändringarna. Ändå lider av en usel ekonomi. Det som var ett rikt affärsverk går med stora förluster. När det frimärkslösa dök upp var det många som undrade vad som höll på att hända. Irriterade kunder protesterade och förtroendet för Posten sjönk. Sent omsider har regeringen nu insett att man är inne på fel spår. Något måste göras åt Posten. Det som vi i krävde men då fick avslag på, nämligen en utvärdering och översyn av Posten, pågår just . Det ställer vi oss naturligtvis positiva till. Men vi tycker att utredaren fått ett alltför snävt direktiv. Att undersöka möjligheterna till en sammanhållen post utan alla dessa uppdelningar finns inte med i direktivet. Men vi anser att det är där som den stora vinsten kan göras när det gäller människors förtroende för Posten. Den irritation och frustration som finns över olämpliga lokaler, bristande kompetens och uppdelningen av tjänster på olika serviceställen måste tas på allvar. vd skriver själv i det senaste numret av att allt inte blivit helt rätt i genomförandet. Postens förtroende har tagit stryk bland kunder och allmänhet. Vår huvuduppgift är att ändra på detta. Det måste bli lättare att vara kund i Posten. Vidare skriver han: Utgångspunkten i förnyelsearbetet är den självklara: Ingen förändring för dess egen skull och bygg vidare på det som fungerat bra. Postens egen infrastruktur är en stor resurs som har fungerat bra och som måste utnyttjas även i fortsättningen. Den kunskap och kompetens som finns hos personalen får högsta betyg. Ekonomiskt och arbetsmässigt kan man få synergieffekter om man inte delar upp Postens tjänster på olika bolag som fakturerar varandra. I stället för att samla återstående verksamheter splittras de upp. Det borde vara tvärtom. En annan fråga som vi speciellt vill peka på i det sammanhanget är de miljökonsekvenser som är en följd av Postens uppstyckning. Fler serviceställen, kassaservice och slutligen postcenter som ligger utspridda på olika ställen resulterar i ett större transportarbete och därmed också större miljöpåverkan. På samma sätt har transportarbetet ökat när konkurrerande operatörer i storstäderna delar ut post åt samma kunder. Först kommer Posten och gör sin utdelningsrunda. Därefter kommer och kör samma runda och delar ut sina brev. Det här dubbelarbetet måste upphöra. Vi ser fram emot utredarens rapport, men vi funderar också över vad regeringen har för vision om Posten och Postens samhällsuppdrag. Jag hoppas att den inte bara baseras på marknadsanpassningar. Posten är för mig en viktig samhällsservice som måste finnas även om det inte finns operatörer som är intresserade eller om postvolymen minskar. Det krävs en debatt om de här frågorna, om vilken postservice vi ska ha i och om vad den ska få kosta. Därför, fru talman, yrkar jag bifall till reservation 31 från . Det är bra med utvärderingar, och det är viktigt att göra dem. Då kan man komma fram till vad som behöver rättas till och åtgärdas. Därför är jag väldigt glad över informationen som vi fick i går i trafikutskottet av om den utvärdering som gjorts av den svenska IT-politiken. Det var glädjande att se att klyftorna när det gäller IT-användning i de flesta fall minskat. Mindre glädjande var att klyftan mellan svenskars och invandrares användning av IT ökat liksom att inkomst fortfarande spelar stor roll. Men det jag vill understryka är det som sades om att saknar precisa uppföljningsmål och en sammanhållen strategi för IT-politiken. Jag håller med om den analysen. Staten bör ligga i startgroparna och ha en strategi för framtida åtgärder , när det statliga stödet upphör. I ivern att bli IT-nationen framför andra ser vi nu att det kanske gick lite för fort när det gällde 3 G. Medan GSM byggdes ut gradvis allteftersom efterfrågan på tekniken växte upplever många med 3 G att vi tvingas på något som få efterfrågar och över vars konsekvenser många oroar sig. Efterfrågan på den nya 3 G-tekniken är mycket svag trots hårdlansering i storstäderna. Framtiden ser faktiskt mörk ut, tycker jag. Hur stor blir egentligen samhällsnyttan? Och vad händer om ingen efterfrågan uppnås? Det är frågor som man måste ta på fullaste allvar. Jag undrar om regeringen har en strategi för det här framtidsscenariot. Det kanske upplevs som väldigt pessimistiskt att tänka så här, men kritiken och frågorna finns. Jag hör dem faktiskt allt oftare. Därför bör regeringen ha en strategi om de här farhågorna skulle besannas. Slutligen, fru talman, vill jag säga någonting om vägsaltet. har formulerat 15 miljömål för en ekologiskt hållbar utveckling. Två av målen är grundvatten av god kvalitet och levande sjöar och vattendrag. Enligt ska den som bedriver en verksamhet känna till vilken miljöpåverkan verksamheten innebär och vidta skyddsåtgärder för att förhindra påverkan av människors hälsa och miljö. I miljöpolicydokument står det att vägtransportsystemet ska utvecklas så att miljö, hälsa och välfärd inte äventyras . ansvarar för både den egna verksamhetens och hela vägtransportsystemets miljöpåverkan. Det står det i målen. Därför är det häpnadsväckande att har låtit vägsaltningen pågå och gjort så lite för att hitta andra metoder än saltning för att förhindra vinterhalka på vägarna. Att det är vägsaltet som orsakar förhöjda kloridvärden i vattentäkter och sjöar står utom allt tvivel. Trots att saltningen har minskat, åtminstone enligt , har antalet påverkade vattentäkter fortsatt att öka. Ilskan hos invånare som fått sin brunnar förstörda har inte påverkat . har det gått så långt att har stämts hos Miljödomstolen för skador på grundvattnet. Befolkningen i bland annat har protesterat och försökt få att upphöra med saltningen, men ingenting har hänt. Detta står i strid med miljömål, miljöpolicydokument och, framför allt, drabbade människor. Vi har påtalat det här i utskottet och här i kammaren tidigare, men jag måste få upprepa det eftersom så lite händer. Därför kräver jag att ska prestera ett program för hur de tänker komma till rätta med det här problemet. Dessutom är detta ett prioriterat forskningsområde för att få fram andra alternativ. 107 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 22. Först av allt i den här debatten om budgetbetänkandet vill jag citera finansplanen: Inom transportområdet finns det särskilda krav på framförhållning i planeringen. har i samband med de planer som inkommit till regeringen indikerat behov av anslagsökning 20052006 för att klara utpekade, pågående och långt gångna projekt. Utgångspunkten är att området ges särskilt hög prioritet och att de av prioriterade projekten kan genomföras enligt ursprunglig tidplan. Detta politiska förhandsbesked inför kommande budgetpropositioner är något som jag som miljöpartist gärna lyfter upp mot bakgrund mot att det var just vi i de gröna som drev igenom stora investeringar inom järnvägsområdet gällande planperioden 20042015 i samband med propositionen om infrastrukturen . Jag tänkte i fortsättningen hålla mig till perspektivet och göra några korta nedslag i olika frågor. Det gäller till att börja med strålningen i samband med 3 G-utbyggnaden. Det kan först påpekas att utbyggnaden av 3 G innebär att kommunerna i sin prövning av bygglov bland annat måste göra en avvägning mellan olika intressen. som behöver byggas för att vi ska få den avsedda infrastrukturen kan påverka natur- och kulturmiljö. Detta måste övervägas. Dessutom finns hälsoaspekter att beakta till följd av strålningen från mobiltelesystemens elektromagnetiska fält. Som utskottet i tidigare sammanhang har betonat är det angeläget att eventuella risker med elektromagnetisk strålning uppmärksammas vid utbyggnaden av mobiltelefoninätet. Utskottet skriver vidare att det är viktigt att ta människors oro på allvar. Sedan vill jag också påpeka att motioner om påverkan av strålningen från mobiltelefoni förutses bli behandlade av miljö- och jordbruksutskottet. Där kan vi förvänta oss mer djupgående analyser och förslag från . Först hade jag inte tänkt prata så mycket mer, men sedan var det två personer i den här kammaren som sade några saker som gjorde mig lite störd. Det var dels , dels . gick på med stilen att anser att vägarna är utbyggda, färdigbyggda. Ungefär de ordalagen använde både han och . Då blev jag lite störd, faktiskt. Jag förväntar mig att trafikutskottets ledamöter ska kunna ha en inblick i vad vi har drivit . Jag tänkte försöka hänvisa och till att ta del av den motion som vi lade fram i samband med infrastrukturpropositionen. Där skrev vi bland annat om en vägsatsning, en satsning på våra landsbygdsvägar. Vi har åtgärder som syftar till att människor ska kunna komma fram året runt på hela vårt vägnät och till att industrin kan köra sina transporter där den så önskar. För mig låter det väldigt bra. Vi hade ett antal punkter, bland annat det här med framkomlighet året runt. Vi hade begränsningar av tjälrestriktioner till max på övriga vägar, det vill säga näringslivsvägar som inte är prioriterade. Det var ett paket på 2 ½ miljarder kronor. Vi hade beläggning av prioriterade grusvägar. Vi hade anpassning av äldre huvudvägar till dagens trafiklaster. Den stora kostnadsdelen i paketet, som vi ville att skulle fatta beslut om, handlade om full bärighet året runt på viktiga näringslivsvägar. Vi hade som målsättning att upprustning och tjälsäkring syftade till att undvika eller begränsa tjälrestriktioner under ett normalt år. Detta behov bedömdes vara 17 miljarder. Detta var vad vi önskade. Paketet överensstämde i princip med vad lade fram ca 30 miljarder. När man då kommer och påstår att skulle anse våra vägar vara färdigbyggda blir jag störd! I vår motion skriver vi: Vi får inte sätta kommande generationers möjligheter på spel genom att förbygga oss på motorvägar och trafikleder i storstäderna. Jag har uppfattat det som att jag har klargjort de här relationerna i debatter och via de motioner som står bakom. Jag hoppas att det var en missuppfattning från kristdemokraten och . Annars skulle jag bli väldigt besviken efter många års slit i trafikutskottet. 108 () replik: Jag tror att det är fler än jag som i flera sammanhang har uppfattat uttalande att det svenska vägnätet är färdigbyggt. har jag tyvärr inte motion framför mig så att jag kan kontrollera det, men bekräftade själv i en mening i sitt anförande att inte vill ha fler motorvägar. Det var motorvägar jag koncentrerade mitt anförande på. Jag nämnde som ett exempel mellan och . kan gärna få en stjärna i kanten för den bärighetssatsning som ni har drivit fram i er motion. Men vi talade om att bygga vidare på det svenska vägnätet. Om jag inte minns fel har en chans att rätta till det i så fall hoppade av överenskommelsen om infrastrukturpropositionen just på grund av att det var för mycket motorvägssatsningar i den. Då tycker jag att det är lite märkligt att här berömmer sig av att ha varit med och påverkat propositionen till förmån för järnvägssatsningar. 109 () replik: Jag hoppas att kan vara tydlig om att det vi har uttalat oss om handlar om motorvägar. Vi har sagt, och det finns också i vårt partiprogram, att vi anser att det svenska vägnätet i huvudsak redan är tillräckligt utbyggt. Vi föreslår i stället att medel uteslutande satsas på miljö- och trafiksäkerhetsåtgärder och reinvesteringar i de delar av vägnätet som inte är asfalterade samt på förstärkning av vägar med hård belastning. I samband med infrastrukturpropositionen kom vi med ett rejält paket med satsningar mer satsningar än regeringen och kom fram till på just landsbygdsvägarna, men vi föreslog inte att man helt skulle ta bort anslagen till den del som vi normalt förknippar med motorvägsanslag, det vill säga investeringar i en nationell plan. Om jag inte minns alldeles fel rörde det sig om . Vi har ansett att vi hellre ska investera i två-plus-ett-vägar och se till att vi har trafiksäkra vägar än bygga dyra motorvägar och fyrfältsvägar. Det har varit vår inriktning. Det har jag också klargjort i tidigare debatter där jag vet att har varit med och deltagit, eftersom han också har suttit i trafikutskott under den föregående mandatperioden. Jag hoppas att jag inte ska behöva bli besviken igen och få höra uttrycka sig så onyanserat som han gjorde . 110 () replik: Mitt inlägg handlade om framkomligheten på de svenska vägarna. Jag sade tydligt att vi behövde bygga fler motorvägar. Jag tycker att jag har uppfattat rätt: Ni vill inte ha fler motorvägar, möjligtvis med något litet undantag. Ni vill satsa pengarna på landsbygden och på bärighetssatsningar och så vidare. Det är bra, men det räcker inte, menar vi. Vi står långt från varandra i det här avseendet även om vi i andra frågor kan vara på samma spår. Jag fick aldrig bekräftat huruvida hoppade av infrastrukturuppgörelsen eller inte, men det kan vi ju återkomma till i en annan debatt. Jag har tydligt framlagt linje när det gäller satsningar på vägar. har klarlagt linje. Vi står en bra bit från varandra. Det är väl så det ska vara i . Vi är olika partier. drar vi åt olika håll. Enligt min uppfattning främjar de inte alltid trafiksäkerheten till fullo. För det första begränsar det framkomligheten om det är mycket trafik och man gör vägen smalare. För det andra skapar det stressmoment när man växelvis måste köra i en fil ibland och till exempel köra om långtradare. På många håll i har den miljön skapat mycket stor irritation, stress och många tillbud. Vad som är bra är att många dödsolyckor har kunnat undvikas på grund av mitträcket. Men det behövs motorväg på fler ställen i . Det är min uppfattning. 111 () replik: Jag kan bara bekräfta att vi i inte gick med på den så kallade motorvägssatsning som och Socialdemokraterna stod för i samband med infrastrukturpropositionen. Vår viktigaste roll var då att se till att öka järnvägsinvesteringarna, och det har vi lyckats med. nämnde som exempel. Vår politik har varit att i stället bygga dubbelspår fullt ut mellan och och få oss som vill åka mellan dessa båda ställen att ta tåget i stället för att sätta oss i en bil och åka på vägen. För oss har det viktigaste när det gäller den vägen varit att få den trafiksäker. Då finns det ett antal olika åtgärder. Den enklaste är naturligtvis två-plus-ett-väg, men man kan också tänka sig andra åtgärder. Det är framför allt i korsningarna som olyckorna händer. 112 () replik: Det lät som om var besviken på våra synpunkter, men vi står fast vid dem. Jag fick inte heller av ordföranden någon annan uppfattning än att åsikt är att vägnätet i stort sett är färdigbyggt. Jag har också läst om er syn på möjligheten att tjälsäkra befintliga vägar. Där har vi samma uppfattning. Men det handlar inte om nybyggnation. Det är dem som vi lever med i skogslandet, där vi producerar pappersmassa och trävaror i . När vi kör på våra tjälsjuka vägar till sågverken och pappersbruken kommer nästa steg, där det behövs nybyggnation, . När pappersmassan är klar kan den gå på järnväg ganska mycket, men sedan måste den på många ställen i transporteras med bil. De sågade trävarorna går också ofta med biltransporter. Då behövs motorvägarna. På motorvägssidan finns det ett stort behov i , och det har också med trafiksäkerhet att göra, . När ni säger nej till motorvägssatsningar i säger ni också nej till mycket trafiksäkerhet. Det råder inget tvivel om att fyrfältsvägar är en konkurrensfråga i som vi måste ha. Det är en trafiksäkerhetsfråga. Vi i anser att vi i fråga om de europeiska TEN-projekten har lovat fyrfältsmotorvägar, och det står vi i fast vid. Men jag har en uppfattning om att ni tycker att det är färdigbyggt. 113 () replik: Jag har uppenbarligen inte lyckats i den pedagogiska uppgiften att ge bilden av att vi har ett antal miljarder att satsa på byggande av vägar, för att sätta grävmaskiner på vägsidan för att åstadkomma någonting. Uppenbarligen är det svårt. Jag vet inte hur jag ska kunna lyckas med det. Jag vill ändå påpeka att de stora transporterna mellan de stora fabrikerna kan ske med tåg. Man kan slussa ned godset till via tåg till hamnarna för att därifrån ta det till de europeiska industrierna för fortsatt förädling och så vidare. Därför tror jag att vår järnvägssatsning är till gagn för just de stora industrierna i , bland annat för att klara konkurrenskraften men även för att klara miljömålen. 114 () replik: När säger att anser att 45:an från till ska bli en järnväg och inte en väg, då har man inte besökt industrin. Jag håller med honom, men problemet är att vi anser att man på många ställen måste ha både vägar och järnvägar. Det är ingen diskussion om att järnvägen måste finnas. Vi tycker också att trävarorna ska gå på järnväg om det finns en möjlighet. Men jag kan som exempel ta de områden som jag känner bäst till i min del av landet där vi inte har sett ett järnvägsspår . Vi behöver vägar. Ni i får inte tro att det är färdigbyggt i de områden i där det inte finns några järnvägsspår. Så är icke fallet. 115 () replik: Jag ska säga något med anledning av de två exempel som känner till. Jag skulle tro att med vårt förslag som innebär ett landsbygdspaket på drygt 30 miljarder skulle det gå betydligt mycket mer till än vad det kommer att göra med och Socialdemokraternas förslag som ska verkställas. Beträffande det som sade om industrin och 45:an tolkar jag det som att det handlar om bland annat i . Jag uppfattar att nog skulle kunna öka antalet järnvägstransporter. Man har försökt tidigare men har inte lyckats och inte känt att det har varit gångbart. Vi ska kunna ha bättre pendlingsmöjligheter för dem som arbetar i men som vill bo i . Det ska också kunna ske via tåg om det blir dubbelspår så att man kan bedriva mer järnvägstrafik mellan dessa två orter. För att klara trafiksäkerheten på den sträckan handlar det som sagt om den enklaste, snabbaste, effektivaste och billigaste åtgärden, vilket är två-plus-ett-vägar. Då blir det nämligen mer pengar över till andra delar av det svenska vägnätet som behöver trafiksäkerhetssatsningar. 116 HANS (): Snabba, effektiva och säkra transporter är oerhört viktiga för tillväxten och för landets konkurrenskraft. Man kan med fog säga att vägarna är den viktigaste beståndsdelen för att uppnå effektiva transporter eftersom alla andra transportslag förutsätter ett bra vägnät för att transportkedjan ska fungera från dörr till dörr. Utmärkande för är att vi har ett mycket vidsträckt vägnät i förhållande till vår relativt lilla befolkning. Beroende på vår mycket framgångsrika basindustri har vi också en stor andel tunga transporter på våra vägar. Det innebär i sin tur att våra underhållskostnader för vägnätet blir betydligt högre per invånare än i de flesta andra länder. Det får till följd att det alltid finns starka önskemål från olika håll i landet om upprustning och investeringar i vägnätet. Tyvärr kommer det nog alltid att vara så att behoven av investeringar är större än de ekonomiska ramarna tillåter eftersom det också finns andra angelägna samhällsbehov som ska uppfyllas med de begränsade resurser som finns. Svenska folket nöjer sig inte med att se grävmaskiner, som tycks tro, utan man vill också ha all annan samhällsservice som skola, vård, omsorg, sjukförsäkring, arbetslöshetsförsäkring med mera. Detta måste vi som regeringsbärande parti också förhålla oss till när vi utformar budgeten för kommunikationsområdet och budgeten för vägarna. Det kanske man kan bortse från i opposition, men vi kan tyvärr inte göra det. Det skulle vara enklare då. När jag ändå nämner vill jag passa på att fråga vad han egentligen menar med sin fråga till statsministern när det gäller TEN-projekten. Menar att vi inte ska driva några projekt alls som ska vara med i TEN-systemet, eller menar han att vi nu när vi har fått med den nordiska triangeln som en del i TEN-systemet ska lägga alla våra resurser på att bygga dessa vägar till 2010 och låta alla andra vägprojekt i landet stå tillbaka? Jag tycker att båda dessa alternativ låter lika orimliga. Jag är därför lite förvånad över frågan och skulle bli glad om reder ut hur han har tänkt när han har ställt frågan till statsministern. Den så kallade om enskilda vägar har varit föremål för diskussion . Utredningen innehåller ett antal förslag som går i en sådan riktning att de känns angelägna att genomföra så snart beredningen av dem är klar. I det här betänkandet pekar vi bland annat på hur angeläget det är att vi får en lösning på problemen med de pumpanläggningar som vissa enskilda vägföreningar nu tvingas ta ansvar för. Också när det gäller färjeområdet är det angeläget att genomföra förändringar. Även om utredningen innehåller ett antal kloka förslag som är värda att ta till vara är det ett förslag i utredningen som orsakat väldigt mycket oro runtom i landet. Jag har tidigare försökt att dämpa den här oron, men eftersom den lever kvar återupprepar utskottet nu sitt tidigare uttalande om det utredningsförslag som innebär att man ska omvandla ett stort antal allmänna vägar till enskilda vägar. I fråga om detta är vi över alla partigränser överens om att det inte ska genomföras. Precis som ska det fortlöpande ske en prövning av hur vägarna ska hanteras. Men någon sådan stor överföring blir det inte tal om. Den saltanvändning som är nödvändig för att bekämpa halkan har tagits upp i ett par inlägg här . Det är klart att saltanvändningen orsakar stora olägenheter. Den orsakar korrosion på bilar, på broar och på andra trafikanläggningar. har man också kunnat märka att elektroniken i moderna bilar kan skadas av vägsaltet. Men som bland annat tog upp är den viktigaste nackdelen med vägsalt den skada på grundvattnet som vägsaltet kan orsaka. Därför är det mycket glädjande att saltanvändningen har kunnat halveras . Men det är helt klart att ytterligare åtgärder måste till för att verkligen minimera saltanvändningen. är det viktigt att det kan ske utan att man på något vis ger avkall på trafiksäkerheten, där kammaren också har ställt upp ett viktigt mål. Jag tycker att det är viktigt att komma ihåg det, . Det lät på hennes inlägg tidigare som om det är bra bara vi begränsar saltanvändningen. Men vi måste ha med oss trafiksäkerhetsaspekten vid funderandet. Just därför är det angeläget att arbetet med att utveckla andra halkbekämpningsmetoder bedrivs med full kraft och att regeringen noga följer utvecklingen på det området för att se om det behövs ytterligare insatser.