prot · GR0940 · 2003-12-02 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2003/04:119 Till Interpellation 2003/04:119 av () om polisinstruktioner för hämtning av asylsökande och rutiner för avvisning Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är resor. 2003/04:128 Till Interpellation 2003/04:128 av () om ett självständigt Somaliland Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är utlandsresor. 2003/04:131 Till Interpellation 2003/04:131 av () om resurser för asylprövning Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är resor. 2003/04:132 Till Interpellation 2003/04:132 av () om den nya instansordningen för asylärenden Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är resor. 2003/04:133 Till Interpellation 2003/04:133 av () om vård av tortyrskadade asylsökande Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är resor. 2003/04:156 Till Interpellation 2003/04:156 av om flexibel skolstart Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är resor och arbetsanhopning. 3 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen Förste vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2003/04:FPM32 Direktiv om otillbörliga affärsmetoder KOM(2003)356 till lagutskottet /04:FPM34 Kommissionens förslag till direktiv om åtgärder och förfaranden för att säkerställa skyddet för immateriella rättigheter KOM(2003)46 till lagutskottet 4 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Motioner 2003/04:So1So7 till socialutskottet 5 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkande 2003/04:BoU1 betänkande 2003/04:TU1 betänkande 2003/04:KU5 betänkanden /04:SkU8 och SkU13SkU16 6 § Arbetsmarknad och arbetsliv 1 (m): är ett land där allt färre människor tvingas försörja alltfler. Och är ett land där för få människor är i arbete och för få arbetsgivare, stora som små, efterfrågar och vill anställa arbetskraft. är också ett land som har blivit allt sämre på att välkomna och dra nytta av alla de många människor som söker sig till vårt land. I skapas det alltför lite av nya resurser. Alltfler blir beroende av andras arbete, av bidrag och transfereringar. I , herr talman, trots ett högt skattetryck, skärs det ned i den offentliga kärnverksamheten. Det läggs ned och dras ned. Och alltfler människor ställer sig frågan: Vart tar egentligen alla skattepengar vägen? Det tycker jag är en utomordentligt relevant fråga. Alltfler ställer sig den. En inte alltför djärv gissning, herr talman, är väl kanske att människor gör en koppling mellan detta förhållande och hur man ser på politiken i övrigt. Det avspeglas i allt sämre opinionssiffror för den regering som påstår sig styra . I det här decembermörkret finns det anledning att peka på några bilder av arbetsmarknaden . Det är en dyster läsning som blir allt dystrare. Den öppna arbetslösheten har ökat med 66 000 människor mellan . Det är en ökning . 226 000 personer omfattas. Ungdomsarbetslösheten fortsätter att öka i snabb takt. Den har ökat med 13 000 personer mellan . Det motsvarar en ökning . Det innebär att av alla ungdomar mellan är öppet arbetslösa. Det är totalt 53 000 personer. Ungdomsarbetslösheten är därmed nära så hög som arbetslösheten bland den övriga befolkningen. Långtidsarbetslösheten ökar också snabbt. Den har stigit med 36 000 människor mellan . Det är en fördubbling på bara . Totalt är 72 000 människor långtidsarbetslösa. Och de personer som var arbetslösa motsvarar 8,6 miljoner outnyttjade arbetstimmar i genomsnitt . Jag kunde fortsätta att redovisa dyster statistik inom området sjukskrivningar och förtidspensioneringar. Till exempel är det 61 000 nya personer som får sjuk- och aktivitetsersättning. Ohälsotalen fortsätter att öka, framför allt gäller det de med långa sjukskrivningar. Det är en dyster läsning. Arbetsmarknadspolitiken, herr talman, har av tradition varit något av, låt oss säga, socialdemokratins klenod. Det är lite grann av det bästa av familjesilvret. Om arbetsmarknadspolitiken har man hört mycket i den här salen och runtom. På något sätt har man från Socialdemokraternas sida trott att med arbetsmarknadspolitik kan man kompensera i stort sett alla andra brister på alla andra politikområden. I och för sig är det därför lite förvånande, herr talman, att då notera att de bänkar som statsråden brukar sitta i är tomma. Arbetsmarknadsministern är inte här . Förmodligen har han något som är viktigare att närvara vid än när behandlar arbetsmarknadspolitiken . Regeringen talar mycket om arbetsmarknadens möjligheter. Men jag vill påstå att det stora problemet för regeringen, Socialdemokraterna och majoriteten i utskottet är att man tillmäter arbetsmarknadspolitiken en för stor roll. Man greppar efter mycket. Man ska med den kompensera alltför mycket som man inte klarar på annat område. Kritik har riktats , både från och från revisorer, mot just att arbetsmarknadspolitiken famnar över för mycket. Vår linje är att arbetsmarknadspolitiken måste få en klarare, mer renodlad roll, tydliga mål som går att följa upp. På det sättet ökar man effektiviteten, och den enskilde arbetssökande och det företag som söker arbetskraft kommer på ett helt annat sätt i centrum. Vår politik, den moderata politiken, har en klar markering att arbetsmarknadspolitiken bara är en del av flera viktiga politikområden. Jag vill påstå att arbetsmarknadspolitiken och varje arbetsmarknadspolitik är dömd att misslyckas om man inte för en politik på ett antal andra områden som är tillväxtskapande. I en reservation har vi moderater tillsammans med , och utvecklat behovet av en ny inriktning av arbetsmarknadspolitiken. För oss är centrala frågor tillväxt och att vi måste få en omläggning av den ekonomiska politiken, utbildningspolitiken, forskningspolitiken, trafikpolitiken ja, herr talman, på nästan varje politikområde behövs en omläggning för att få detta land, , i arbete igen. Med den förda politiken på olika områden stagnerar . Alltfler människor ställs utanför arbetsmarknaden. Allt färre får försörja alltfler. Det är en helt oacceptabel utveckling. Vi måste få en inriktning på arbetsmarknadspolitiken och ett annat sysselsättningsmål som reflekterar det viktigaste av allt, nämligen arbetade timmar. Då mäter man ju något relevant. Alla människor vet, och har vetat , att det är genom arbetade produktiva timmar som man genererar ett välstånd. Det målet kopplat till arbetade timmar , , eller per individ är det som avgör om vi har så kallad full sysselsättning, och det är det som skapar välstånd. Då krävs det att alla människor i efter sin förmåga, och den kan ju skifta mycket, aktivt bidrager till sin försörjning och andras. Då måste det bli mer lönande att arbeta. Människorna måste komma tillbaka till arbetsmarknaden. Vi måste riva hinder, stora eller små, som hindrar människor från att komma in och göra det här produktiva arbetet på heltid eller deltid. Varje timme på arbetsmarknaden är önskvärd att få in, för den ger ett bidrag till folkhushållet. Man måste kunna stimulera företagare av kött och blod att utveckla, att anställa folk. Det gäller ensamföretagaren som kanske ska fatta sitt riktigt stora beslut: att anställa sin första person i företaget. Det är ett väldigt stort beslut att gå från att vara egenföretagare till att ha folk anställda. Den förda politiken från Socialdemokraterna stimulerar ju inte den typen av beteende. Man väntar med att expandera. Där behövs det en radikal omläggning av politiken. Vi måste se till att människor kommer tillbaka till arbetet efter sjukdom med aktivare insatser inom rehabilitering och så vidare. Vi måste ge arbetshandikappade en chans att göra sina insatser efter sin förmåga att bidra. Vi måste få en bättre utbildningspolitik och dra nytta av människors kompetens, praktiskt och teoretiskt. Där är vi utomordentligt dåliga. Vi har också blivit allt sämre när det gäller att välkomna och ta hand om människor från andra kulturer och länder. Där hade vi tidigare i historien ett väldigt fint betyg. Vi var duktiga på det på ett helt annat sätt. Mycket av det välstånd som vi byggde upp var kopplat till att vi kunde dra nytta av kunskap och kapital utifrån. En ny arbetsmarknadspolitik kräver också någonting annat än AMS. Vi är alldeles övertygade om att det inom AMS, på länsarbetsnämnder och arbetsförmedlingar, finns många duktiga människor som gör ett fantastiskt fint jobb men som känner sig tyngda av ett övertungt regelverk och som alltför får spela med i den politiska sången från regeringspartiet. Vi vill på något sätt befria den typ av kompetens som finns hos dessa människor i en ny, effektivare organisation. Vi behöver alltså få en helt annan arbetsmarknadspolitik. Men för att den ska få en chans att lyckas krävs det, som jag har sagt, också en annan ekonomisk politik. Vi har inte deltagit i beslutet om den ekonomiska fördelningen inom ramarna eftersom man i denna kammare beslutade om andra ramar än dem som Moderata samlingspartiet har föreslagit. Vi har i ett särskilt yttrande kortfattat redovisat vårt budgetalternativ. Låt mig avslutningsvis, herr talman, konstatera och starkt betona att välstånd och tillväxt skapas av människor i samverkan i praktik och teori, av människor som vill göra, och som ibland faktiskt tycker att det är roligt att göra, en insats för att försörja sig själva och också med sitt produktiva arbete bidra till andras försörjning, till försörjningen för människor som i livet inte har möjlighet att klara sin egen försörjning. Politikens uppgift som vi ser det från moderat sida, herr talman, är att skapa förutsättningar för alla dessa människor, att inspirera dem att göra den insats de kan och oftast vill göra om de får rimliga förhållanden. Misslyckas den politiken som den har gjort , det kan vi få i svart på vitt genom att se på alla dystra tal om arbetslöshet, ohälsa och annat, leder det obönhörligt till att allt färre människor får försörja alltfler. Sammanhållningen i landet krackelerar. Vi går mot en utveckling som egentligen ingen eftersträvar. Därför krävs det, herr talman, ett skifte av politik. Detta redovisar vi alltså i våra reservationer. Jag yrkar bifall till reservation 1 och reservation 4. 2 (): Låt mig inledningsvis yrka bifall till reservation 4 och reservation 33. En sanning som tyvärr inte alltid står i centrum för debatten längre är att arbete ger välfärd. Arbete och tillväxt skapar välfärd. Då kan vi titta ut och se hur det står till med efter att Socialdemokraterna har styrt i en mycket stor del av . Hundratusentals människor hade inget arbete att gå till. Över 650 000 människor står helt utan arbete eller vill arbeta mer. Vi vet hur sjukskrivningssituationen ser ut. Vi vet att alltfler förtidspensioneras. Vi vet att antalet arbetade timmar sjunker. Vi vet att arbetslösheten ökar, mot slutet relativt dramatiskt. Vi vet att ungdomsarbetslösheten för oktober månad var uppe i . Vi arbetar för lite i . Det är inte så att de som har arbete arbetar för lite. Men de hundratusentals människor som inte gick till arbetet arbetar för lite både med tanke på deras eget välstånd och med tanke på samhällets välstånd. Det är det vi ser. Rubrikerna om vårdens kris handlar om att vi arbetar för lite. Sambandet är enkelt. Arbete ger skattepengar. Arbetslöshet kostar skattepengar. Varje person vi får i arbete ger mer pengar till vården. Det är det faktum att vi arbetar för lite som vi ser i skolans kris. Det finns mycket annat att ifrågasätta i skolan. Men det är klart att ska vi få resurser till skolan är det här som den centrala debatten ligger. Det är mycket märkligt att vi som denna, med ganska god planering av tiden så att det här ligger , inte kan få hit en företrädare för regeringen som faktiskt tar denna diskussion om grundproblemet, alltså att vi arbetar för lite. Det handlar inte bara om att vi arbetar för lite så att det syns i de offentliga verksamheterna. Det syns i människors vardag. Det syns för den ensamstående kvinna som sitter och räknar på ifall hon ska ha råd med vinterkläder till barnen. Det här handlar om att är ett land där vi arbetar för lite. Det syns för de människor som har stått utanför arbetsmarknaden och fått sitt självförtroende successivt nedbrutet. Detta är den stora sociala utmaningen i , att se till att människor får möjlighet att arbeta. Det paradoxala med svensk arbetsmarknad är dessutom att den fungerar så dåligt att trots att arbetslösheten stiger, trots att ungdomsarbetslösheten stiger, trots att antalet arbetade timmar har sjunkit under , har vi på samma gång arbetskraftsbrist. Det rör långtradarförare i . Det rör läkare i . Det rör vårdbiträden eller sjuksköterskor runtom i landet där det saknas människor att få i arbete. Detta handlar delvis om att matcha de människor som står utanför arbetsmarknaden så att de kommer in i arbete. Men det handlar också om att förstå att man kan ha en växande ekonomi i ett samhälle och att vi behöver öppna för arbetskraftsinvandring. Om du inte får de här långtradarchaufförerna i att komma till arbetet, om det inte finns någon som kan gå dit, då är det klart att inte det företaget kan växa. Och kan inte det företaget växa för att det inte får nödvändig kompetens, då riskerar arbetskraftsbristen att ytterligare bidra till att det kommer att vara fler människor framöver som inte har ett arbete att gå till . Utmaningen som står inför, och som Socialdemokraterna inte antar, är alltså mycket svår. Dels handlar den om att få i gång företagande och sysselsättning och öppna upp arbetsmarknaden för dem som står utanför, dels handlar den om en öppenhet mot andra länder för att få en växande ekonomi, för att se till att vi inom några års tid kommer att vara i en situation där det blir färre ensamstående tvåbarnsmammor som behöver räkna på om de har råd med vinterkläder till barnen. Hur har det blivit så här? Vad är det som går fel i en regering som har satt upp stolta mål om sysselsättningspolitiken? Det första problemet är att vi har en regering i som lyssnar för mycket på särintressen. Många av de viktiga besluten i fattas inte i detta hus. De fattas inte ens i på andra sidan bron. Många av dem fattas i LO-borgen. Då kan man säga: Är det inte bra att LO har stort inflytande över svensk politik? På sitt sätt kan det vara bra. Det är bra att lyssna på ett viktigt särintresse. Men det gäller att komma ihåg att LO är ett särintresse. LO:s roll är att värna sina medlemmar. Det innebär att man värnar människor som har ett arbete och är med i facket. Man glömmer ofta dem som saknar ett arbete och står helt utanför. Man glömmer människor i utsatta förorter, till exempel . Man glömmer människor i utsatta förorter i min hemstad, till exempel Stenhagen och . Detta ska egentligen vara allmänintressets roll, det ska inte vara särintressets roll. Låter man LO styra politiken glömmer man de människor som behöver politiken allra mest. Det är en skandal att ha ett splittrat som vi har , där vi har utsatta förorter där kan gå utan arbete och där barn växer upp utan att känna en enda vuxen som arbetar. Detta borde vara huvudfrågan i svensk politik. Det borde vara huvudfrågan i svensk politik att fundera på hur vi bryter detta utanförskap. Men i och med att agendan i svensk politik under socialdemokratisk regering i huvudsak sätts av särintressena glömmer man dessa grupper. Det är inte LO:s roll att lyfta fram dessa grupper. Det är någon annans roll. Dessa människor är inte medlemmar i . Men om LO får styra arbetsmarknadspolitiken riskerar vi att hamna i en situation där ingen annan heller lyfter fram dessa grupper. Och det är i den situationen som vi befinner oss. Jag tror att ett grundläggande problem för är just att vi har en regering som låter sig styras av särintressen. Ett annat grundläggande problem för de människor som inte gick till jobbet är att vi har en regeringstrött regering. Jag kan förstå det. Jag kan förstå att vi har en regeringstrött socialdemokrati när man trots alla uppsatta mål misslyckas. Men vi ser det i praktisk politik, det vill säga att det händer väldigt lite. En symbol för detta är att det inte står en minister i denna talarstol och talar om regeringens politik rörande sysselsättning och arbetsmarknad. Andra exempel på saker som inte sker kan man tyvärr lägga på hög. År får vi i denna kammare höra att förslag kommer eller . Individuell kompetensutveckling skulle leda till att människor under sitt arbetsliv fick möjlighet att vidareutbilda sig så att färre hamnade utanför arbetskraften och fick möjlighet att anpassa sig till nya situationer utifrån sitt eget val för att se till att man stod starkare på arbetsmarknaden. År får vi löfte om att detta system ska införas. Men löftet blir lite luddigare efterhand. är löftet att man hoppas kunna presentera en proposition. Så sent som när vi hade en diskussion om detta i arbetsmarknadsutskottet minns jag mycket väl hur majoriteten sade att propositionen nog skulle komma före eftersom man nästan hade förhandlat färdigt. handlar det om . Det handlar om att förändra ett arbetsliv så att varje människa kan få mer makt över sin arbetstid, beslut som den sittande arbetsmarknadsministern själv har lagt fram förslag om en flexibel arbetstid som innebär att alla människor, inte bara riksdagsmän, får möjlighet att ta ledigt, gå ned i arbetstid eller gå upp i arbetstid och som innebär att individen ges makt. Det förslag som själv lade fram och som det skulle komma en proposition om efter valet om Socialdemokraterna vann valet, som lovade, har fortfarande inte kommit. finns det en förhoppning om att det ska komma . Det handlar om den totala oförmågan att göra något åt vårt samhälles största utmaning, nämligen segregationsfrågorna. Vi missar människor som växer upp i utanförskapet eftersom alldeles för lite görs. har ett tydligt alternativ. Vår målsättning är att tillsammans med våra borgerliga vänner ta över regeringsmakten i detta land för att se till att få en regering som faktiskt vill regera. Det handlar om att förenkla regler för företagande. Det handlar om att värna arbetslinjen, att se till att människor kommer i arbete och att avskaffa socialbidrag för de människor som egentligen är arbetssökande eftersom dessa människor ska vara en del av arbetsmarknadspolitiken och flyttas från socialkontoren och komma in på arbetsförmedlingen. Det handlar om att införa en jobb- och utvecklingsgaranti så att vi kan se till att alla människor som riskerar att fastna i utanförskapet får en åtgärd från samhällets sida. Det handlar om att inse att dagens arbetsmarknadspolitik har nått vägs ände. Lägg ned AMS, skapa en ny myndighet och öppna upp för mångfald och se till att det händer något på arbetsmarknadspolitikens område. Och det handlar, herr talman, om en offensiv i de utsatta områdena. Vi har satt vårt mål lågt. Vi har sagt att i de utsatta områdena ska ha jobb. Men vi är tvungna att sätta detta mål så lågt av den enkla anledningen att Socialdemokraterna ligger på en måluppfyllelse där en majoritet saknar arbete. Om detta kommer att tala lite mer om . 3 (): Att ha ett arbete är en viktig del av människans välbefinnande. Att känna sig behövd, att man bidrar med sin arbetskraft till att samhället utvecklas framåt och att ta ett eget ansvar är att utvecklas som person. Människan har ett inre behov av att få känna gemenskap med andra, och det gör man bland annat på en arbetsplats. Arbetslösheten är därför ett slöseri med mänskliga resurser och ett uttryck för dåligt förvaltarskap. Det är därför oroande att arbetslösheten stiger i och då speciellt bland ungdomar i åldrarna . Enligt SCB:s senaste arbetskraftsundersökning som publicerades är arbetslösheten i denna grupp , vilket innebär att ungdomarnas arbetslöshet är nästan så hög som för den övriga befolkningen. kan inte acceptera detta, och vi vill ändra på den socialdemokratiska misslyckade ungdomsarbetsmarknadspolitiken genom följande åtgärder. För det första: Alla ungdomar mellan ska erbjudas jobb i det reguljära arbetslivet eller erbjudas meningsfulla studier. Utbildningssystemet måste vara konstruerat på ett sätt som gör att även ungdomar som är mer praktiskt inriktade upplever att möjligheten att utvecklas inom skolan finns. De ungdomar som är och som inte går i gymnasieskolan bör ges möjligheter att få någon form av . Den lön som betalas ut bör kallas för praktiklön. För det andra: Inga ungdomar ska behöva leva på socialbidrag. De snåriga ersättningsreglerna för arbetslösa, svårigheten att kvalificera sig för a-kassa kombinerat med låga ersättningsnivåer innebär att många ungdomar måste söka socialbidrag för sin dagliga överlevnad. Det finns även en risk för att många ungdomar fastnar i ett evigt kretslopp av arbetsmarknadspolitiska åtgärder och ersättningsperioder i öppen arbetslöshet. För det tredje: Ungdomar ska uppmuntras att starta eget företag. Det är viktigt att samhället förmedlar en bredare syn på arbete än att det alltid innebär en anställning hos någon annan. har föreslagit att ett nationellt program med speciell inriktning på företagande och entreprenörskap bör införas i gymnasieskolan. Om samhället inte lyckas med att ge ungdomar meningsfull utbildning eller möjlighet till sysselsättning riskeras ett utanförskap där ungdomar känner att de inte är en del av samhället och att de inte fyller någon funktion i vardagen. Denna frustration leder lätt till förakt för vuxenvärlden och de normer och värderingar som är grundläggande för demokratin. Det är inte bara på ungdomsarbetslöshetens område som regeringens arbetsmarknadspolitik har misslyckats. EU delar oron för arbetsmarknadsläget i med oppositionen här i kammaren. I går behandlade arbetsmarknadsministrarna en rapport om arbetsmarknad. fick, som vanligt, ett antal påpekanden om att det i är svårt att starta eget, att skatte- och avgiftsbelastningen på de lägst avlönade är för hög, att vi utnyttjar utländsk kompetens för dåligt, att för många slutar skolan för tidigt, att lågutbildade får för lite kompetensutveckling samt att alltför många uppbär sjukersättning. vill ändra på denna misslyckade socialdemokratiska arbetsmarknadspolitik genom följande reformer: För det första ska arbete alltid löna sig. Arbetslöshetsersättningen måste reformeras. vill införa en allmän och obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. Den nya arbetslöshetsförsäkringen ska ge grundläggande ekonomisk trygghet så länge som den arbetslöse står till arbetsmarknadens förfogande. Ersättningen ska grunda sig på de inkomster som man faktiskt har haft och betalat avgifter för , inte den inkomst man har när man blir arbetslös. Det bör inte finnas någon bortre parentes i arbetslöshetsförsäkringen. Systemet skulle ge den arbetslöse starka incitament att aktivt söka arbete. Det innebär att allt arbete, oavsett anställningsform, skulle kunna löna sig. Men för detta krävs också ett enkelt och överblickbart regelverk. För det andra gäller det att invandrare snabbare ges tillgång till arbetsmarknaden. Undersökningar visar att den som inte snabbt hamnar i arbetslivet ofta fastnar i ett långvarigt bidragsberoende. Därför måste denna insats påbörjas redan vid asylansökandet. vill införa en modell som innebär att svenskundervisning kombineras med praktik eller lärlingsplats. Arbetet ska inte enbart främja språkinlärningen utan även underlätta det fortsatta steget ut på arbetsmarknaden. I vårt land finns mycken språkkompetens samlad, genom alla de personer som kommit hit från andra länder. Den specifika kännedomen om olika länders kulturer är en ovärderlig kunskap att använda inom olika branscher och industrier. vill också införa så kallade jobbguider för den invandrare som är ny på den svenska arbetsmarknaden. Jobbguiden blir ett personligt ansvar för den arbetssökande, och på olika sätt kan den stödja och lotsa den arbetssökande fram till ett arbete.