prot · GR0950 · 2003-12-16 00:00:00 — Enligt den lista över olika projekt som jag har sett utdrag av innebär det stöd till handelsministeriet, stöd till dammprojekt, infrastruktur och energi, det vill säga en mängd offentliga projekt som presidenten kan ta åt sig äran av. Jag tycker som folkpartist att det är självklart att vi ska villkora biståndet till . Det ska bara gå till stater som har en demokratisk reformprocess i gång, och det har inte . Är utrikesministern beredd att inom EU verka för att biståndet till stoppas, så att det inte går till staten utan snarare går via folkrörelser och enskilda organisationer? Det vore en konkret åtgärd jag skulle vilja se utrikesministern driva i EU. En annan sak som jag har tagit upp i interpellationen gäller att enligt ett TT-telegram har tagits bort från UD:s lista över frihetsberövade svenskar . Jag nämnde detta i min interpellation, men jag har i svaret inte fått besked från utrikesministern att det var ett misstag av TT och att fortfarande finns kvar på UD:s lista över frihetsberövade svenskar. Det skulle jag också vilja få en bekräftelse av. Det vore bra att veta att han inte har fallit bort från den listan. Men, som sagt, besked vill jag ha om vad utrikesministern tänker göra bilateralt och vad utrikesministern tänker göra inom EU. 189 (): Rättssäkerhet innebär bland annat förutsebarhet. Om vi går till den svenska lagstiftningen ska man med ganska hygglig förutsebarhet kunna räkna ut vad som ska hända vid ett visst handlande. Det är det vi kallar för rättssäkerhet eller rättstrygghet. Om man har en annan tolkning i andra länder kommer rättssäkerheten eller rättstryggheten, som jag tar upp i min fjärde sats i interpellationen Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att svenska medborgare ska känna rättstrygghet även i andra länder än ? Jag sade tidigare att jag träffade den amerikanske ambassadören i hans residens tillsammans med representanter för alla riksdagspartier, tror jag. Vi hade en diskussion om folkrätten. På diplomatiskt språk tror jag att man kallar det för en uppriktig diskussion. Jag är inte så insatt i detta, men jag tror att det är en riktig beskrivning. Men det som framgick klart och entydigt var, för att ta fallet , som har nämnts här, att amerikanarna och svenskarna har en fullständigt olikartad syn på det. Det var ett synsätt kan jag säga till utrikesministern som inte hade gått fram till mig tidigare på samma sätt. Man ligger långt ifrån varandra. Då är jag tillbaka där jag ställde frågan: Hur ska man lösa detta med diplomatiska redskap om man ligger så långt ifrån varandra? Ett bra initiativ är naturligtvis tanken på det seminarium som möjligen fördes fram vid vårt möte hos utrikesministern. Jag lägger inte någon vikt vid vem som kom fram med idén, det har mindre betydelse, men frågan blir: Varför först nu? har suttit frihetsberövad . Finns det ytterligare några redskap, diplomatiska eller andra, som kan verka så att det blir en likartad tolkning av folkrätten? Det tror jag nu med en viss mindre optimism kan lösa problemet med den svenske medborgaren. Har man några andra förslag för att komma snabbare fram till en tolkning som är gemensam med amerikanarnas, så att vi får ett slut på den svenske medborgarens problem? 190 Utrikesminister (): Självfallet har ambassadör blivit uppkallad till UD för att diskutera den här frågan och en rad andra frågor. När det gäller biståndet till har det stoppats. När det politiska klimatet i hårdnade och blev repressivt beslöt regeringen att fasa ut det svenska bilaterala utvecklingssamarbetet. Det vi har kvar är humanitärt stöd via FN-systemet på grund av livsmedelskrisen. Huruvida personen i fråga finns kvar på UD:s lista över frihetsberövade svenskar: Ja, självfallet finns han kvar på den listan. Det finns dessutom en speciell lista upprättad inom UD där man sätter upp de länder som vi måste särskilt bevaka och hantera med avseende på mänskliga rättigheter. På den listan har också blivit uppfört. När det gäller hur vi ska kunna komma fram för att få en större enhetlighet mellan och i tolkningen av folkrätten tror jag inte att det finns några snabba vägar att ta. Det pågår naturligtvis en ständig sådan diskussion och en utveckling av den frågan. Det sker inte på politisk nivå i första hand utan på akademisk nivå. Det är en diskussion som ständigt pågår mellan forskare. Den har en rättspolitisk karaktär. Den har haft betydelse för utvecklingen så här långt, och den kan givetvis uppmuntras att fortsätta. Det sker på olika sätt. Idén med ett seminarium direkt utifrån en konkret politisk situation är lite ny, och den kan möjligtvis också ses som ett sätt att snabba på den annars normala utveckling som sker via att de som arbetar med folkrätt i olika organ i olika sammanhang för den diskussionen. Jag hoppas att det kan visa sig vara ett litet sätt att stimulera utvecklingen i den här frågan och föra upp den på en lite tydligare politisk nivå. 191 (): Ambassadören har varit uppe på UD och diskuterat frågan, men det var i samband med andra ärenden. När jag pratade med , vår ambassadör i , hade han inte varit uppkallad på det sätt som ni kallade upp den amerikanske ambassadören. Det är bra att har fasat ut sitt bistånd. Min fråga gällde vad utrikesministern tänker göra med EU:s bistånd. Jag skulle också vilja se att EU:s bistånd fasades ut och inte gick till staten i . Jag vore tacksam om jag kunde få ett besked på den punkten i det inlägg som utrikesministern har kvar. Jag frågade också utrikesministern, och skulle vilja ha ett svar i den sista rundan, om hon är beredd att kalla upp ambassadören och om hon är beredd att resa till för att på plats ta upp fall. En annan fråga som jag inte fick svar på som jag ställde i den första rundan gällde en handlingsplan, en beredskap inom UD att skydda svenskars mänskliga rättigheter. Jag får en känsla av att det är medieblåslampan som har lett till att regeringen har agerat så pass mycket som man har gjort i fall, medan , som det inte har skrivits nästan någonting om, har fått så lite hjälp. Det här bör undvikas . UD bör ta fram en handlingsplan. Är utrikesministern beredd att verka för detta? skryter ofta om hur mycket har gjort för Kubasvensken jämfört med vad andra EU-länder har gjort. Men det är tydligt att regeringen inte kan känna samma stolthet över vad man har gjort för . Jag hoppas att utrikesministern ändrar på detta. Det är dags att se till att regeringen också kan känna stolthet över att man har hjälpt . 192 (): Jag vill använda de sista minuterna åt att bara säga till utrikesministern att det tog ungefär från det att frihetsberövades till dess regeringen framställde yrkandet att han skulle frisläppas. Jag utgår från att man under den tiden väldigt noggrant på eller själv gjorde en bedömning om det fanns underlag för den begäran. Otåligheten är en av mina mer framträdande karaktärsdrag, och jag tycker att det tog väldigt . har det gått . Avslutningsvis vill jag säga följande. Amerikanerna som vi träffade verkade mycket intresserade av detta seminarium och ville också gärna delta om de fick en inbjudan. Jag tog mig friheten att säga att jag utgick från att de skulle få det. Jag hoppas att man kan ordna det ganska snabbt. Min önskan är nu att man ligger på. Det ska inte vara ett hot, utan snarare ett uttryck för min otålighet, att gruppen och jag kommer att ligga på i fortsättningen också, även regeringen som sådan, för att man verkligen ska sätta fart på det här. Det är viktigt för , men också för alla andra svenskar som kan hamna i likartade situationer, att man vet var man har regeringen, vet vilken kraft regeringen sätter bakom och vet hur tolkningen av folkrätten ska vara. Jag tackar för att utrikesministern har svarat på frågorna. 193 Utrikesminister (): Först vill jag säga till att såvitt jag vet har EU inget bistånd till . Vad gäller riktlinjer för hanteringen av sådana här ärenden behövs inte sådana. tog tidigt beslut om en ny konsulär lagstiftning, efter en parlamentarisk utredning. Till vill jag säga att det är väldigt bra att det finns en grupp som utövar påtryckningar i de här frågorna. Det behövs tryck i frågan. Jag skulle önska att gruppen inte bara hotade UD och regeringen utan också gärna direkt lät kraven kännas av i . Det behövs tryck i den här frågan, och på UD är vi tacksamma för det tryck som gruppen utgör. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på interpellation 2003/04:150 om export av billiga läkemedel till 194 Näringsminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att undersöka möjligheten att underlätta svensk produktion och export av billiga läkemedelskopior till fattiga länder med nationella hälsorisker. För är det viktigt att verka för att WTO-reglerna inte står i strid med ambitionerna att kraftfullt och effektivt bekämpa nationella hälsokriser. Vi är därför glada över att två överenskommelser har nåtts i WTO som gör det möjligt för fattiga länder att få tillgång till livsnödvändiga läkemedel till en låg kostnad. Den första, som handlade om möjligheten att utfärda tvångslicenser, nådde vi redan i . Den senaste, som träffades , rörde möjligheten för de allra fattigaste länderna att importera billiga kopior av patentbelagda läkemedel. För del är överenskommelserna en stor framgång. Under det svenska ordförandeskapet lyckades vi driva igenom att EU aktivt skulle verka för WTO-lösningar i linje med dem som har kommit till stånd. EU:s tidiga ställningstagande till förmån för de fattiga länderna i världen hade stor betydelse för att bereda vägen för de två uppgörelserna. I enlighet med WTO-överenskommelsen avser regeringen nu att erbjuda svenska läkemedelsföretag möjligheten att producera billiga läkemedel för export till fattiga länder. Vi ser fram emot stöd från övriga partier i för ett sådant lagförslag. Vi hoppas också att de flesta industriländerna, i likhet med och , ska göra det möjligt för sina inhemska företag att bidra med billiga läkemedel till fattiga länder. är det viktigt att understryka att målet med WTO-överenskommelserna är rent humanitärt. Vi måste motverka eventuella tendenser att missbruka WTO-överenskommelsen i andra syften än humanitära. Det får exempelvis inte bli så att industriländerna försöker gynna den inhemska industri som producerar kopior av läkemedel på bekostnad av motsvarande industri i . Möjligheten att producera kopior av läkemedel i den rika världen ska utgöra ett komplement till sådan produktion i andra delar av världen. Det får inte heller bli fråga om att enskilda företag i industriländer utnyttjar systemet för att slå undan benen för sina konkurrenter. Billiga kopior av läkemedel bör till exempel i första hand produceras av de företag som innehar patenten. Samtliga dessa aspekter håller vi nu på att analysera. De behöver tas om hand om på ett tillfredsställande sätt i regeringens kommande förslag på lagändring. Innan formellt beslut fattas ska vi självklart samråda med alla berörda intressenter. På så sätt kan vi också försäkra oss om att WTO-överenskommelserna verkligen bidrar till ett drägligare liv för sjuka människor i fattiga länder. Men detta kommer att vara långt ifrån tillräckligt. är bara en pusselbit i våra ambitioner att få fram läkemedel till behövande i världens fattigaste länder. EU har därför skapat ett system för billig export av fler typer av läkemedel till en stor del av . Detta system är ett viktigt komplement till WTO-överenskommelsen. Den EG-förordning som infördes håller just nu på att omsättas i praktiken. Från regeringens sida har vi uppmanat de svenska läkemedelsbolagen att delta i systemet och sälja sina produkter till väsentligt rabatterade priser till . Dessutom vill vi att fler rika länder följer EU:s exempel och inför motsvarande system för sina läkemedelsföretag. Men det är ett misstag att tro att de hälsoproblem som vi ser i världen skulle vara lösta om det bara fanns tillgång till billiga mediciner. Det återstår enormt mycket att göra inom andra områden. Det handlar till exempel om att öka forskningsinsatserna och att satsa på jämställdhet, att stärka de nationella hälsosystemen och att bygga en fungerande infrastruktur i . breda politik för global utveckling spelar här en central roll för att få till stånd viktiga förändringar för fattiga människor i hela världen. Det krävs att vi agerar på flera fronter för att åstadkomma resultat. 195 (): Jag vill tacka näringsministern för svaret. Jag kan också konstatera att även vi gläds åt de två överenskommelser som har gjorts inom WTO-rundan. Det finns även annat att glädjas åt. Man kan titta och jämföra var forskningen om bromsmediciner mot hiv/aids befann sig då och var man befinner sig . är det helt annorlunda. kan människor tack vare en avancerad medicinsk forskning och utvecklingen av läkemedel leva ett drägligt liv även om de bär på hivsmitta. Men det beror också på var någonstans i världen man bor om man har möjlighet att få tillgång till dessa mediciner. Vi som har haft förmånen att födas i den rikaste av de rika delarna av världen vet att vi har ett hälsosystem, ett sjukvårdssystem och en finansiering som gör att om vi skulle drabbas av allvarliga sjukdomar har vi samhällets stöd, och då har vi tack vare medicinsk vetenskap och möjligheten att få medicin möjlighet att leva ett drägligt liv. För många av de människor som bor i de fattigaste länderna i världen är detta inte möjligt därför att dessa mediciner, som vi vet, av naturliga skäl är mycket dyra. De läkemedelsföretag som har lagt ned pengar på att forska och ta fram dessa mediciner har haft mycket stora kostnader för detta. När det gäller länder i den rika delen av världen är det därför förståeligt att man håller på sina patent. Och det ska man givetvis göra eftersom det är detta som ger företagen möjlighet att fortsätta att utveckla nya mediciner för att bota sjukdomar. Men det förhåller sig inte riktigt på det sättet i de fattigaste länderna. Där har man inte, och kommer aldrig att ha, någon möjlighet att köpa dessa mediciner. Det är därför som de överenskommelser som handelsministern här har redogjort för är så viktiga för människor som lever i fattiga länder. Jag vill också understryka att jag delar handelsministerns uppfattning att när det gäller att lösa hälsoproblem i fattiga länder handlar det inte enbart, och kanske inte ens i första hand, om att få fram billiga kopior av läkemedel, utan det handlar om att bygga upp en fungerande hälso- och sjukvård, och det handlar om att skapa infrastrukturer som gör att man motverkar sjukdomar och i stället främjar hälsa. Det handlar till exempel när det gäller hivepidemin om att se till att man hjälper människor att ändra sina beteenden och så vidare. Men för de människor som har drabbats av hiv/aids är det oerhört viktigt att de har tillgång till dessa bromsmediciner. Jag tänkte fråga ministern: När tror ministern att det är möjligt att lägga fram ett lagförslag i ? Hur långt har man kommit? 196 Näringsminister (): Det är väldigt ofta angenämt att debattera handelspolitik i riksdag eftersom vi här är begåvade med en, åtminstone i , ganska unik samsyn i grundläggande frågor om hur det internationella handelssystemet bör vara beskaffat. Därför är det trevligt att också konstatera att vi är helt överens om hur vi ser på frågan om hur aids och hiv ska bekämpas i fattiga länder och hur de internationella handelsavtalen ska användas och inte användas i dessa sammanhang. Vi har ett gemensamt perspektiv när det gäller att patentskyddet är viktigt för att driva fram teknisk utveckling och forskning som är så viktiga om vi vill bekämpa svåra sjukdomar men att det ska finnas utrymme att tillämpa det på ett sådant flexibelt och humant sätt att det inte blir ett hinder för att använda också de allra dyraste medicinerna för att lindra nöd även för fattiga människor i världens allra fattigaste länder. är vi medvetna om att detta inte räcker. I ett land som saknar utbyggd hälso- och sjukvård och som saknar metoder för att distribuera läkemedel hjälper det inte att läkemedlen är billiga, men det är en viktig pusselbit i detta sammanhang. Men vi måste jobba även på många andra områden, inte minst på biståndsområdet för att få en politik som totalt sett blir effektiv när det gäller att bekämpa så svåra sjukdomar som hiv och aids och andra som kan jämföras med dem. frågade när jag tror att vi har ett konkret förslag i denna fråga att lägga fram i . Jag kan tyvärr inte ge något precist besked. Vi har inte satt upp frågan på propositionsförteckningen därför att vi inte har kommit så långt. Men jag räknar med att det ska vara möjligt att göra det under loppet av . Vi avvaktar en del återstående arbete i WTO-miljön, men vi har också grundlagens krav på beredning av de lagförslag som ska få på sitt bord. Jag kan därför inte ta gift på vilket datum som kommer att få ta ställning till ett sådant förslag. 197 (): Jag ber att få tacka ministern även för upplysningen att vi förhoppningsvis får se ett förslag från regeringen. Det var inte med lite stolthet som jag konstaterade att den första regering som lade fram ett förslag till sitt parlament var den liberala kanadensiska regeringen. Men jag kommer att vara minst lika stolt när ett sådant förslag läggs fram för denna kammare och behandlas här. Jag får hoppas att andra länder skyndar lika snabbt som vi. Jag tycker ändå att det är viktigt att vi i denna debatt erinrar lite grann om de enorma hälsorisker och de enorma katastrofer som hivviruset och aids skapar framför allt i söder om . Man har sagt att ohälsa och sjukdom är ett av de allvarligaste hoten mot välstånd i den här delen av världen. Man beräknar att ekonomin i länderna i södra kommer att minska med som en följd av hiv/aids-epidemin. I och rapporterar man om minskande jordbruksproduktion därför att bönder insjuknar och dör. Man räknar med att kommer en tredjedel av barnen söder om att vara föräldralösa på grund av aidsepidemin. De kommer då att tvingas försörja sig, kanske i forma av prostitution och kriminalitet i stället för att gå i skolan. Meddellivslängden sjunker i dessa länder. I kommer meddellivslängden om ungefär att vara nere på omkring om ingenting görs. Det är en påtagligt kortare medellivslängd än vad man hade i under jägarstenåldern. De här siffrorna tycker jag är talande: har 5 miljoner människor insjuknat i hiv/aids. Av dessa är ungefär 4,2 miljoner vuxna. 700 000 är barn. Det är framför allt för dessa sjuka personer som det är viktigt att vi får möjlighet att exportera mediciner på ett billigt och bra sätt. Sedan känner jag lite oro för en sak som jag skulle vilja fråga näringsministern om. I och i vet man efter att ha försökt ta fram sådana här lagförslag att läkemedelsindustrin som förvisso har stora intressen i detta, som vi varit inne på med stor rätt är en mäktig lobbyorganisation. Jag tycker också att det är viktigt att man här tar hänsyn till detta och tittar närmare på industrins rättmätiga krav när det gäller att skydda sina patent. Men det gäller också att försöka se till att man inte stoppas i de här ambitionerna på det sätt som framför allt amerikansk läkemedelsindustri visat sig vara rätt så bra på. Jag undrar lite grann hur ministern ser på detta. 198 Näringsminister (): Återigen kan jag inleda med att säga att det är ett nöje för mig också att stå här i kammaren och säga att den svenska läkemedelsindustrin inte har uppvaktat mig och protesterat mot den linje som vi har intagit i WTO och inte heller innan detta nådde WTO när vi under det svenska ordförandeskapet drev den här frågan. Vi har diskuterat dessa saker, och jag har inte hört några protester eller försök att stoppa det. Däremot har det getts uttryck för en oro inför risken för parallellimport och återinflöde till våra marknader av lågprissålda mediciner från . Där har vi ett gemensamt intresse. De läkemedel som säljs dit är ju till för användning där. Där vill inte vi heller att de tas bort, med tanke på de fattiga ländernas behov, för att säljas på våra apotek på ett okontrollerat sätt. I det avseendet har vi alltså samma syn. Den svenska läkemedelsindustrin avviker på ett hedrande sätt från vad vi har sett gäller för den amerikanska industrin. Det visar hur bra det är att vi fortfarande har viktiga tunga läkemedelsföretag som är fast rotade i . 199 (): Jag vill bara helt kort tacka näringsministern för vad jag tycker har varit en stimulerande, intressant och viktig interpellationsdebatt. Jag och många med mig ser fram emot den proposition som vi hoppas kommer mycket snart. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2003/04:161 om etikkommission för statliga företag 200 Näringsminister (): har frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att i en öppen och framåtsyftande dialog diskutera företagsetiken i de statliga bolagen samt vilka åtgärder jag avser att vidta för att tillsätta en etik- och förtroendekommission för de statliga företagen. Låt mig först inleda med att säga att regeringen fäster mycket stor vikt vid det område som tar upp. De incidenter som rapporterats har på ett mycket påtagligt sätt visat på behovet av att vi vidtar åtgärder för att återskapa förtroendet såväl för statligt ägda företag som för näringslivet i stort. Regeringen har en viktig roll i detta inte minst som ansvarig för de statligt ägda företagen. Regeringen har därför inte låtit det stanna vid diskussioner utan har vidtagit ett antal konkreta åtgärder som jag kort vill redogöra för. För det första framgår det tydligt av regeringens ägarpolicy för företag med statligt ägande att miljö- och etikhänsyn bör vara självklara utvärderingsparametrar för de beslut som rör förvaltningen av företag med statligt ägande. Ägarpolicyn riktar sig närmast till styrelserna, som har det yttersta ansvaret för att ansvarsfullt förvalta de statliga företagen. Min förväntan är att detta tydligt ska återspeglas i företagens interna och externa företagskultur. För det andra vill jag hävda att regeringen kan agera med trovärdighet eftersom vi har arbetat dokumenterat aktivt med flera viktiga förtroendeskapande frågor som andra har misslyckats med att ta itu med. Det gäller framför allt frågor om öppenhet och företagsledares ersättningar. revisorer har vid sin granskning kunnat rapportera att efterlevnaden av tidigare beslutade riktlinjer är god och att de excesser som ständigt redovisas från det övriga näringslivet inte förekommer i de statligt ägda företagen. Regeringen har därtill beslutat om nya och tydligare riktlinjer, som trädde i kraft . En av nyheterna som uppmärksammats av övriga företrädare i näringslivet är att styrelsen ska redogöra för vd:s ersättningar på bolagsstämman. För det tredje fattade regeringen beslut om att inrätta den så kallade . Kommissionen väntas presentera sina förslag och åtgärder . Jag föreställer mig att resultatet av det arbetet kommer att få relevans inte bara i fråga om det privata näringslivet utan också i fråga om alla företag i näringslivet, alltså även de statliga företagen. Slutligen kan jag berätta att jag och biträdande finansminister för samtal med olika företrädare för arbetsmarknadens parter om hur etik och moral kan komma högre upp på agendan. Det krävs energiska, öppna, breda och konstruktiva samtal med flera parter för att samtalen verkligen ska leda till förändring. Vi har alla ett ansvar för att medverka till att förtroendet för näringslivet stärks. Jag kommer att fortsätta det målmedvetna arbete som pågår inom för att utveckla en ändamålsenlig ägarpolicy för företag med statligt ägande som kan tjäna som ett föredöme för andra ägare. Jag vill därmed säga nej till förslag om en särskilt inrättad kommission men välkomnar med glädje den öppna debatten. 201 (): Tack, ministern, för svaret angående en etikkommission. Hösten har visat på en sällsynt otrevlig och girig sida hos människan. Den här girigheten återfinns både i det privata och i det statliga näringslivet. Det räcker med att nämna , Systembolaget och Vin & Sprit.