prot · GQ0966 · 2003-03-05 00:00:00 — Det är den förstasynpunkten som vi har på barnkonventionen.Vår andra synpunkt är att tillsitt innehåll behöver ändras, förbättras och byggas utför att stärka barnens rätt. Barnen bör ha rätt att varabarn tills de har fyllt . Den nuvarande lydelsenav tar endast upp barnens rättighe-ter gentemot staten. Det är inte tillräckligt. Vi menaratt tyngdpunkten i konventionstexten bör läggas påbarnens föräldrar. Det är föräldrarna som har detyttersta ansvaret för barnen.I konventionstexten tycks uppfattningen ocksåvara att barnens skyddsbehov varierar med hänsyn tilländamål i stället för med hänsyn till barnens ålder:giftermålsålder, barnarbetsålder och så vidare. Vimenar att bör arbeta för att få en förändringsom utgår från barnens ålder i stället för från ända-mål. Det bygger på att barn har rätt att vara barn tillsde fyller 18 år.Vidare vill vi ha ett aktivt barnens bästa och inteett passivt barnens bästa i lagstiftningen. Ett passivtbarnens bästa innebär att barn tillerkänts grund-läggande skydd och rättigheter som övriga samhälls-grupper men inte mer. Är det att sätta barnen främst,som vi hörde sägas i föredragningen? Är det att verk-ligen lyssna på barnen? Det tycker inte vi i Center-partiet. Om man ska sätta barnen främst behöverbarnen skydd utöver vad andra grupper har. Det är atthävda ett aktivt barnens bästa. Det kan gälla skyddmot vårdnadshavare som gör sig skyldiga till för-summelser eller brister i omsorgen, och det kan gällamissbruksproblem och annat.Vi i har fått avslag på de här försla-gen. Man kan fråga sig varför, och jag frågar majori-tetens företrädare varför det är så. Villinte majoriteten ha ett aktivt barnens bästa? Vill maninte sätta barnen främst? Här finns möjligheter attgöra det. Varför är majoriteten till exempel så und-fallande inför att uttala sig för att ska ratificerabarnkonventionen?Fru talman! Ingenstans är barn så utsatta och ut-lämnade som vid kommersiell exploatering av olikaslag. I reservation nr 2 tar jag upp kommersiell sexu-ell exploatering av barn. Jag yrkar bifall till den re-servationen.Spridningen av barnpornografi har ökat drama-tiskt det senaste årtiondet. Det hänger delvis sammanmed de nya kommunikationssystemen och IT-utvecklingen.Vi väcker två förslag i det här sammanhanget. Vimenar för det första att bör ratificera tilläggs-protokollet till . Det tilläggs-protokollet är en uppmaning till en världsomfattandekriminalisering av produktion, distribution och inne-hav av barnporr.Det handlar för det andra om ett ökat samarbetemellan regeringarna för att bekämpa spridning avbarnporr.Vi har fått nej även i de här sammanhangen, ochdet beklagar jag. Om vi ska sätta barnen främst måstevi också med kraft ge oss på de här problemen och geett skydd för oskyddade barn.Anf. 234 ():Fru talman! Så här på kvällskvisten blir det intelika många repliker som det var i den förra omgång-en. Detta är en liten fråga som vi sitter några styckenoch ska prata om och lyssna på. Det handlar bara omsådana små trivialiteter som barnarbete, barnsoldater,sexuell exploatering, barn som föds eller smittas medhiv, pornografi, barnpornografi och flickors köns-stympning. Det är en liten fråga så här på kvällskvis-ten som vi alla är så rasande eniga om. Ingen här isalen kan med sin riksdagsplats i behåll säga: Ja, jagtycker att vi ska ha barnsoldater. Jag tycker att vi skaha sexuell exploatering.Men vad gör vi då. Regeringen har ju ett vackerttiopunktsprogram här. Det är vackra ord. Vi har Uni-cef, , , , ,kyrkan, och många fler. Men trots attdet låter så mycket är det en droppe i havet.För att vi inte ska överväldigas av hur det står till,för det är ju gräsligt eländigt, och för att vi inte skadrunkna, fru talman, och översköljas så att vi börjarblunda i stället för att se och höra, kan vi ju börja medde barn som finns i Sverige.Låt oss titta på de punkter som regeringen föreslåroch tänka på de barn som finns i . Hur är det?Vi kan till exempel titta på punkten Investera iframtiden! Gör vi det? Nej, vi sparar. Min favorit bland nationalekonomer, deVylder, säger så här: Ett samhälle som präglas avväxande klassklyftor och utslagning av ett stort antalmänniskor redan vid unga år är inte bara otillständigt,en utveckling i den riktningen minskar också denframtida ekonomiska tillväxten.Lämna ingen utanför! Jo, det gör vi minsann. Vilämnar flyktingbarn utanför ibland när det gällerskolan. Funktionshindrade barn får svårare att få sinarättigheter tillgodosedda. har kommitfram till att funktionshindrade får svårare och svårareatt tala om sina rättigheter.En skola för alla stämmer inte riktigt heller. Ävenhär har flyktingbarn det svårare. Det har blivit bättre,men det är inte riktigt bra än.Lika möjligheter för flickor och pojkar! Det vet vialla att det inte är. kanske flickor favoriseras,och ibland är det pojkar. I idrotten är det faktisktpojkar som favoriseras.Hälsa för alla! Det stämmer inte heller om vi tän-ker på flyktingbarn och gömda barn. Jag har skriviten motion som heter Försäkringstagarens rättigheter,L279. Jag döpte den till Människan och försäkrings-bolagen, men så fick den inte heta. Den handlar omatt alla inte får försäkringar. Man får kanske inte ta enförsäkring för sitt barn som är fött för tidigt eller harnågon liten skada.Skydda barn i krig! Vi skulle kunna satsa mycketmer på att hjälpa barn som har varit med om krig.Stoppa exploateringen av barn! Jag vill inte miss-kreditera , men i har man dragitned antalet poliser. Där kan man inte stoppa den vågav unga flickor som kommer in över frånRyssland.Vi skulle kunna börja här för att öva oss genomatt vara noga med barnkonsekvensanalyser i allabeslut. Jag har talat om en barnbilagatill budgeten, en barnbilaga till alla budgetar. Dåskulle det se annorlunda ut. Alla kan inte åka tillvärldens alla hörn och hjälpa alla barn, men vi kanbörja här hemma. Vi kan börja här hemma genom atthjälpa världen också, genom att uppmuntra samhälletatt ge stöd till organisationer, genom att upplysa ochpropagera, genom lagändringar om pornografi ochstärkt skydd för kvinnor och barn som används. Jagtycker att det är synd att det inte var någon som stöd-de vår reservation 4 i KU17 om anspelningspornogra-fi. Vi säger att vi vill, men det var ingen som stöddeden.Vi måste bekämpa fattigdom. Handel med kvin-nor och barn har mycket med fattigdom att göra, medviljan att tjäna pengar och med efterfrågan. Hurkommer det sig att så många vuxna efterfrågar barnatt utnyttja? Det är lättare att handla med barn ochkvinnor än med vapen och narkotika. Det är mycketmindre risk att åka fast. Dessutom kan man handlafler gånger med samma vara tills kvinnan eller barnettar skada eller dör.Vi kan göra en hel del här hemma. Vi kan till ex-empel göra någonting åt barnarbete genom att ha enkatalog när vi ska välja premiepensionsfonder så attvi vet vilka aktier och fonder som baserar sina pengarpå barnarbete. Om vi kunde hjälpas åt att möta demän som tycker om att utnyttja barn sexuellt skulle vikomma en bra bit på väg.Det behövs utbildning och satsningar i rättsväsen-det, på domare, åklagare, och än sålänge på . Det förekommer tillexempel att man skickar hem en flicka som varit häroch prostituerat sig. Man säger att hon visste att dethandlade om prostitution. En flicka sade så här: Jagvisste att det var prostitution, men jag visste inte attdet handlade om liv eller död.Det kunde ha varit 4-ever, som jag tyvärrinte hunnit se , men jag ska se den - den går fortfa-rande.Jag yrkar bifall till reservation 1.Anf. 235 ()replik:Fru talman! Jag tackar fördet här anförandet och håller med om allt som Kers-tin-Maria säger. Men jag har en fråga. Miljö-partiet tillhör ju majoriteten här i . Vad görMiljöpartiet när det gäller att äska mer pengar exem-pelvis till gränspolisen? Vad gäller kommersiell sex-uell exploatering av barn har kunskapen ökat tillexempel i , men polisen saknar me-del för att kunna arbeta effektivt. Vad avser att göra i den frågan?Anf. 236 ()replik:Fru talman! Såvitt jag vet har förhandlingarna intebörjat än utan vi håller på att gå igenom vad vi villförhandla om. Jag trycker på för att vi måste arbetaförebyggande för barns skull, och däri ingår också dethär.Anf. 237 ()replik:Fru talman! Jag hoppas att kommer att tas på allvar. Så snart vi kommerin på barnfrågorna märker man att det plötsligt intelängre gäller de stora frågorna. Jag hoppas att Kers-tin-Maria har framgång i den här frågan och attvi kan få mer pengar till polis och gränspolis.Anf. 238 ()replik:Fru talman! Det hoppas jag också. Det är därförsom jag står här fastän jag inte tillhör utrikesutskottet.Den här frågan är så oerhört viktig, och den måste pånågot sätt lyftas fram.Anf. 239 ():Fru talman! betänkande Barn iett internationellt perspektiv har ett brett och viktigtanslag. Barnet sätts i fokus på ett tydligt sätt. Det ärdärför tacksamt för mig att yrka bifall till förslagen ibetänkandet och avslag på de tre reservationer somfogats till detta. Trots de tidigare inläggen vill jagmena att det finns en stor samstämmighet i riksdagenkring de internationella barnfrågorna. Detta är i sintur viktigt för att vi ska kunna vara effektiva aktöreri de här viktiga frågorna utanför vårt lands gränser.På grund av den sena timmen vill jag här i kvällvara väldigt kortfattad, men jag vill göra några kom-mentarer.Utskottet konstaterar att tilläggsprotokollet i barn-konventionen angående förbud mot barnsoldaterinnebär förbud mot deltagande i väpnade konflikterför och tvångsrekrytering av personer . Vipekar också på det viktiga faktum att tilläggsproto-kollet riktar sig både till regeringar och till andraväpnade grupper. Jag ser anledning att ta upp dettamed väpnade grupper just här och just i dag.Fru talman! När det här konstaterandet är gjortvill jag lyfta fram en aktuell fråga, och det gäller ungaunder som rekryteras från en del av EU-länderna ned till norra för att där förbereda sigför att ta del i väpnad strid. I skuggan av Irakkrisenplanerar väpnade och andra grupper för hur man skakunna använda barnsoldater.Medan mediernas fokus riktas in på några vuxnaså kallade mänskliga sköldar som hålls med värds-husservice av vill jag i stället riktafokus på några som behöver vårt skydd och vårt stöd,nämligen de barn som är i den här situationen. Barn-soldater rekryteras mitt framför ögonen på oss, intebara långt borta geografiskt från oss. Det finns fortfa-rande en oförmåga från det svenska samhället ochfrån samhällen runtom i att se hur förhållan-dena hänger ihop, det vill säga hur konflikter längrebort har kopplingar också till vårt samhälle på ettmycket direkt sätt.Fru talman! Kd, c och mp anför att starktbör uppmana att ratificera FN:s barnkonvention.Vi delar tillsammans uppfattningen att ställt sigutanför det internationella samfundet och att det ärdjupt olyckligt att man inte ratificerar FN:s barnkon-vention. Återkommande bilaterala och multinatio-nella överläggningar har förts med i denna frågamen utan resultat.Under EU-ordförandeskapet försökte på-verka den amerikanska ståndpunkter men fick avövriga EU-länder också ett fortsatt uppdrag att för-handla med . Att tillsammans med Somaliaensamt står kvar generar inte , och den utveck-ling som vi ser är att på flera viktiga områdenväljer samma väg, att ställa sig utanför det internatio-nella samfundets överenskommelser.Det känns inte hoppfullt just , men naturligtvismåste det bara sporra oss att öka våra ansträngningaratt få med i . Vi måste fort-sätta att påverka.Fru talman! Vi har tidigare i kamma-ren tagit upp hur viktigt det är att bekämpa hiv ochaids. riksdag har fler gånger lyft fram denhär bokstavligt talat livsavgörande frågan än vad somkan ha skett i många av parlamenten i drabbade län-der där frågan är mer akut. Det synliggör också en delav problematiken. Jag vill understryka att det krävsforskning, kunskap och resurser för att stoppa smitt-spridningen men att en åtgärd är helt kostnadsfri förden som har tillträde till en talarstol, nämligen attanvända det fria ordet. Den som bryter tystnaden harockså kunnat se att man fått positiva resultat. Närledarna tvekar dröjer också de positiva förändringarnai smittkurvorna.Fru talman! Om president jaga viruset i stället för oppositionen kundelandets barn växa upp något tryggare, få behålla nå-got fler lärare i livet och se lite ljusare på framtiden.Fru talman! Antalet barn som blivit föräldralösapå grund av hiv/aids växer lavinartat, och som enkonsekvens av bristande kunskap och bristande möj-ligheter till skydd är det många som begår sexuellaövergrupp på unga och barn. Det är extra anmärk-ningsvärt när vi vet att det finns kunskap som kanskydda de här barnen.Under det svenska ordförandeskapet i EU genom-fördes en specialsession i omjust hiv/aids. Mötet antog enhälligt ett handlingspro-gram där det bland annat krävs att varje land ska haett nationellt handlingsprogram mot spridningen.Sverige stöder arbetet med att ta fram nationellahandlingsprogram. Vi stödde också förra åretmed . Vidare utbetalades året dess-förinnan för insatser inom detbredare området sexuell reproduktiv hälsa och rättig-heter.Det finns mer att redovisa när det gäller de eko-nomiska insatserna, men jag ska stanna vid detta pågrund av den sena timmen.Fru talman! Jag måste också säga någonting omkönsstympning. En viktig del av uppföljningen av detarbetet som bedrivs mot könsstympning gäller att vikan se att det finns ett motstånd i lokalsamhällen därman har genomfört en lagstiftning som förbjuderkönsstympning. Det kommer till uttryck vid andratider av en människas liv. Könsstympning kangenomföras när ett barn är mycket ungt. Det kan skevid förlossningen på en ung kvinna, och det kan ock-så göras på en kvinna sedan döden har inträtt. Kvin-nan ska inte komma undan det här.Jag tycker att det är viktigt att vi observerar dettaoch att vi inte använder statiska metoder när de härbrotten mot kvinnorna förändras till sin karaktär.Jag skulle ha kunnat säga mycket om hushålls-tjänster och kommersiell exploatering av barn. Dettakommer vi naturligtvis att följa oerhört noga. Vistöder regionala nätverk och frivilligorganisationer-nas verksamhet och arbetar bilateralt.Anf. 240 () replik:Fru talman! säger att hon har en rätttacksam uppgift att yrka bifall till ett bra barnpolitisktförslag. Jag vill gärna säga att det råder en bred enig-het om mycket i det här betänkandet. Det är ett tio-punktsprogram som ser vackert ut, men jag menar attdet inte är tillräckligt. Eftersom det var en så tacksamuppgift som hade skulle hon väl hakunnat anstränga sig något för att svara på mina frå-gor för att försöka göra det här ännu bättre.Hur är det: Ska vi fortsätta att ha ett passivt bar-nens bästa, eller ska vi ha ett aktivt barnens bästa? Ärdet att sätta barnen främst att fortsätta ha ett passivtbarnens bästa som grund i ?Har barnen rätt att vara barn tills de är ? Skaskyddsbehovet med hänsyn till ålder vara det somgäller i stället för med hänsyn till ändamål, som vi harföreslagit? Ska vi jobba för att ratificera tilläggspro-tokollet som kriminaliserar produktion, distributionoch innehav av barnporr? Ska det vara så att vi skaöka samarbetet mellan regeringar för att bekämpaspridning av barnporr? Ska vi fortsätta, som RositaRunegrund också var inne på, att kritisera regimersom inte angriper aidsproblematiken utan i ställetförvärrar den?Det vore intressant att få någon synpunkt på var-för man har avslagit de här förslagen.Anf. 241 () replik:Fru talman! Jag vill till att börja med understrykaatt det finns en stor enighet i det här betänkandet. Detfinns en stor enighet och en bred uppslutning kring deinternationella barnfrågorna och det sätt på vilketman bedriver dem i . När man läser Centernsreservation är det ju ganska magert, måste jag säga.Det är lite öppna dörrar. I förhållande till vad man harskrivit i reservationen var det väldigt många frågorsom nu presenterade här i kammaren.Vad jag förstod av ditt anförande såg du det lik-som jag som väldigt angeläget att undertecknarbarnkonventionen. Den uppfattningen kan jag baradela, och jag hoppas att vi kan hjälpas åt i ansträng-ningarna att få med på vagnen och att få USAatt inse att dess roll är viktig både för barnen i USAoch för det internationella barnarbetet i stort. En delav er som sitter här var kanske med på det barntopp-möte som ägde rum i sedan.Jag var inte där, men vad jag förstod av rapporternadärifrån tyckte man när man kom tillbaka att det varett motstånd från . Det var svårt att komma vida-re. Så ska man göra en allmän bedömning av lägetjust nu så kanske det är svårt att driva fram en omar-betning av just . Det kanske ärklokare att koncentrera sig på att få så mycket sommöjligt av det som har lyfts upp av barnkonventionengenomfört och implementerat i praktiken ute i debyar, områden och städer där barn lever.Anf. 242 () replik:Fru talman! Jag tycker kanske inte att det här ärtunt eller att slå in öppna dörrar. Det är precis defrågor som jag nu ställer här som jag inte har fått svarpå i betänkandet. Och jag frågar: Varför är man inteberedd att ta de ytterligare stegen?Det kan säkert vara svårt att nu börja få gehör fören förändring av texten i . Menbörjar man inte bygga upp en opinion för förslagennågon gång, ja, då kommer man ju aldrig till punkt.Det är det vi menar: Man måste ju börja någonstans.Vi menar att , som ligger väl framme med dehär frågorna, borde kunna vara pådrivande för att ökaskyddet för barnens rättigheter internationellt. Viborde ligga i framkant och inte bara i mitten - ävenom det är behagligt att vara i mitten i politiken imånga sammanhang.När det sedan gäller agerande, det vill sägaatt inte anta : Tänker ni fortsätta,för det ges inget svar i betänkandet, att driva de härfrågorna? Hur ska till exempel det uppdrag fullföljassom EU har gett - det står ingenting om detheller - för att förmå att ratificera barnkonven-tionen?Anf. 243 () replik:Fru talman! har ju varit med såpass länge i politiken att jag nästan trodde att hanskulle ha lärt sig att det kanske inte är den bästa för-handlingsmetoden och den mest effektiva vägen föratt nå resultat, om man har fått ett rätt öppet mandatatt arbeta med en fråga, att börja med att låsa fastexakt hur man ska gå fram. Jag tror att när det gälleratt jobba gentemot får man nog vara flexibeloch ihärdig, man får ha väldigt mycket sakskäl ochman får arbeta långsiktigt, och det är berettatt göra, därför att det här är en så pass viktig fråga.Jag förstår att det är någonting som hela kammarenhär delar min uppfattning om hur viktigt det är att vifår med och också där det ärmöjligt i det viktiga arbetet med barnkonventionen.Anf. 244 ()replik:Fru talman! Det är två saker som jag skulle viljaha svar på från det första gäller det den tydliga kritiken av detpolitiska ledarskapet. Det jag saknar, , är densvenska regeringens tydliga budskap till vissa afri-kanska länder som inte tar upp hiv/aids-problematiken. Jag saknar röst, jagsaknar biståndsministerns röst och jag saknar utri-kesministerns röst. Att vi i , med den barnpo-litik som vi ändå säger att vi för, inte höjer röstenmer! Jag tror att i lyssnar man på vad Sverigesäger. Vad har att säga om det här?För det andra: Vart tog strategin vägen när detgäller människohandel? Under ordföran-deskap hade man en väldigt hög svansföring i den härfrågan: den skulle läggas på bordet, och det var enprioriterad fråga. Men vart tog strategin vägen? Detutlovades att den skulle ha kommit sedan.Anf. 245 () replik:Fru talman! tar upp en väldigtviktig fråga i den inledande delen av sin replik, ochdet är frågan om hur man ska få fler ledare att tala omde här viktiga frågorna, det vill säga att tala öppet omvikten av sexuell och reproduktiv hälsa och inte minstom de unga kvinnornas rätt till detta och till att självabestämma över sitt eget liv.Vi kan konstatera att fram tills är det så, inteminst i flera av de mest aidsdrabbade länderna i Afri-ka, att man inte har kommit fram ordentligt. Man harinte brutit igenom i de egna parlamenten. Man harinte i tillräckligt stor utsträckning på hög nivå tagitupp och lagt den tyngd man borde lägga på dennafråga. Man har prioriterat andra ting. Det är säkert såatt det här handlar mycket om kvinnors rättigheter,och kvinnors rättigheter har man inte varit beredd attlyfta fram så här tydligt.I och med att det är så viktigt för att komma vida-re i de här frågorna är det naturligtvis någonting somSverige tycker att vi själva måste ta upp i de dialogervi har med politiker på olika nivåer: att regeringen tarupp det, att vi gör det som parlamentariker och att desom är regeringens ställföreträdare i olika länder,ambassaderna, tar upp det här i sina överläggningar.Det här finns ju ständigt med i de dialoger som finnspå olika plan. Men vi är ju inte färdiga med de på-tryckningarna förrän vi ser att det också ger resultatute i de aktuella länderna och att man verkligen är såtydlig som man har kunnat se att man har varit blandannat i och som en del enskilda ledare harvarit.Jag kan ibland känna mig oerhört frustrerad ochväldigt besviken på kolleger som inte använder sig avden plattform man har som parlamentariker eller somi , där man prioriterar ett krig mot opposi-tionen i stället för ett krig mot det här viruset. Det ären fullständigt felaktig planering och prioriteringenligt mitt sätt att se det.Anf. 246 ()replik:Fru talman! Eftersom jag inte fick svar på fråganom strategin vill jag ha svar på den i nästa replik.Är det så att saknar stöd från våregen statsminister när det gäller att ta upp den härfrågan och på ett klart och tydligt sätt kunna tala tillde politiska ledarna i de andra länderna? Är det så attCarina inte känner stöd från ?Anf. 247 () replik:Fru talman! Jag känner att det här är en fråga somjag vet att man tar upp i många olika sammanhang.Just därför är det lättare för mig att föra debatten här . Jag vet att det jag säger hänger ihop med vadman säger på regeringssidan: Det är viktigt. Men detär möjligt att det i den här sortens samtal i överlägg-ningarna inte är lika intressant att spegla. Om man gårrunt medierna ser man att de här samtalen förekom-mer.Det här är viktigt. Det är något vi prioriterar. Vistöder olika länders arbete med att ta fram olika stra-tegier som sedan kan tas upp i parlamenten, ratifice-ras och bli dokument som man kan diskutera utifrån.Jag känner att det finns en bred uppslutning ochsamsyn om hur viktigt det är att man bryter tystnaden.Det finns också en otålighet som jag vill ge uttryckför här , otåligheten över att det inte händer meroch fortare. Därför måste vi fortsätta att ta upp dialo-gen med de länder och de ledare det berör i mångaolika sammanhang. Det räcker inte att göra det vid etttillfälle. Vi måste göra det tillsammans och sam-stämmigt, vid många olika tillfällen.Den här strategin är någon man lägger stor viktvid. Man vill göra den så genomarbetad som möjligt.Något datum eller klockslag för den kan jag inte geRosita Runegrund. Det får vi nog återkomma om tillden som arbetar med strategin. Jag kan inte svara pådet här i dag.Anf. 248 ():Fru talman! Det här är en av de debatter som skaföras utifrån den nya modell som ska testas här iriksdagen, med en opartisk inledning och sedan de-batt. Än så länge har jag inte märkt något av det nyamer än att det var just en förlängning i form av eninledning.Det som är annorlunda för mig här är att jagråkar företräda majoriteten utan att ha en enda reser-vation. Det känns ovant. Det ska nog gå hyggligtändå.Jag tänkte ändå haka på några saker som harkommit fram i debatten. Först vill jag bara tala om förAgne att jag inte tvekar , trots attjag tillhör majoriteten bakom det här betänkandet, attför företrädare påpeka det som gäller barn-konventionen. Senast i förrförra veckan framförde jagvår och min motvilja mot dödsstraff till den som ärförsta Political Officer på ambassaden här i Stock-holm när vi träffades. Det finns anledning att göra.Men det är regeringen som ska göra det, det har AgneHansson rätt i.Till vill jag säga att vi är all-deles överens om förhållandena för flyktingbarn iSverige. Det är mycket som behöver göras där när detgäller barnens rättigheter.