prot · GR0931 · 2003-11-19 00:00:00 — Även när det gäller att spräcka en budget har erfarenhet, vilket vi stockholmare smärtsamt har fått erfara med det budgetunderskott som de lämnade efter sig. Det är mer förvånande att regeringen föreslog en ökning av Försvarsmaktens bemyndiganderam. Detta är ett problem som uppkom genom att Försvarsmakten inte har kontroll över den egna ekonomin. Detta är inte helt nytt. Man har helt enkelt handlat krigsmateriel för för mycket pengar. Det vore helt fel signal av att följa regeringens förslag om att öka bemyndiganderamen. Det hade varit fel signal till både allmänhet och till andra myndigheter eftersom man då hade legitimerat försvarets bristande interna kontroll. Dessutom borde Försvarsmakten , när behovet av utgiftsminskningarna blev aktuellt, ha begränsat försvarsbeställningarna och därmed hindrat att den bemyndiganderam som beslutat om tidigare hade överskridits. Men så var inte fallet. Försvarsmakten var ute och shoppade, och man shoppade för hela . Det är 2,3 miljarder för mycket. Det anmärkningsvärda är att hela var den summa som man handlade för efter . Det är alltså ett överskridande och ett upphandlande som har skett väldigt sent . Jag uppmanar därför att rösta mot att militären ska få ytterligare miljarder utöver vad har beslutat om i bemyndiganderam. Det innebär alltså ett bifall till utskottets förslag i betänkandet. 85 () replik: och skulle väl helst vilja avveckla det svenska försvaret helt och hållet. Jag hörde i den tidigare debatten att förslaget från är att minska försvarsutgifterna med . Om man gör det så blir det inte mycket försvar kvar. Det som är viktigt att framhålla nu är egentligen också lite märkligt. är ju ett av stödpartierna som ligger bakom den ekonomiska politik som drivs. Därför är det lite märkligt att se varifrån den styrs. Det är viktigt att framhålla att beställningsbemyndigandet till försvaret inte handlar om ökade anslag . Det är ett bemyndigande som man förvisso har överskridit, vilket visar på att regeringen har brustit. Jag tycker att det är fel av dem som försöker lägga över ansvaret för detta enbart på Försvarsmakten, för det är även regeringen som har brustit i sin kontroll och sin uppföljning av försvarets beställningar. Försvaret har ju också ålagts åtaganden av regeringen som man inte har fått mer resurser till, vilket är en av förklaringarna till den uppkomna situationen. Därför säger vi som andra också har sagt: Det är viktigt att regeringen återkommer till med en klargörande redovisning av de olika sambanden mellan åtaganden, beställningsbemyndiganden, anslagsmedel och den långsiktiga försvarsplaneringen. 86 () replik: och har helt rätt i det faktum att regeringen, tillsammans med och , inte har förmått anpassa innehållet i den ekonomiska ram beslutat om för Försvarsmakten utan försökt trycka in mer än vad som där ryms. Jag håller helt och hållet med om den kritiken. Man borde ta konsekvenserna av detta, åtminstone inför nästa försvarsbeslut. I övrigt tycker jag att inlägg avslöjar en generande okunnighet vad avser försvarspolitik. Om man minskar en budget på 40 miljarder med 6 miljarder har man 34 miljarder kvar. Jag har väldigt svårt att se hur det skulle vara lika med att man inte har något försvar över huvud taget. Den ekvationen går inte riktigt ihop. Kvarstår gör ju trots allt det faktum att en av förklaringar till det här överskridandet ligger i den bristande interna ekonomiska kontrollen. Det handlar inte bara om de saker som speglas i medierna om taxiresor, hustrur som får betalt och så vidare, utan det handlar om att man handlar för mycket krigsmateriel. Och det handlar inte om miljoner eller hundratals miljoner, utan det handlar om tusentals miljoner. Det är självfallet inte acceptabelt. Utöver att detta måste avvisas, som finansutskottet helt korrekt har angivit, är det också viktigt, vilket var inne på tidigare, att den utredning som har beställts av både försvarsutskottet och finansutskottet för att se över styr- och finansieringsformen i försvaret kommer till stånd. Vi kan inte ha det på det här sättet med ständiga svarta hål och ständiga krav på ökade summor som överstiger tidigare riksdagsbeslut. 87 () replik: Av naturliga skäl har Försvarsmakten ganska höga fasta kostnader. Drar man kortsiktigt och snabbt ned 6 miljarder, som vill, återstår det att ta pengar från driftkostnaderna för den löpande verksamheten. Då blir det inte mycket verksamhet kvar. Man står kvar med höga fasta kostnader. Vi är helt överens om kritiken mot bristen på ekonomisk styrning och uppföljning. Men att detta får till följd att man, utan att vara medveten om vad det kan få för konsekvenser, säger nej till den föreslagna beställningsbemyndigandehöjningen tycker inte vi är rimligt. Vi kan inte förutse vad det kan få för konsekvenser för Försvarsmakten och de ingångna avtal som man har träffat. Vi vet inte vilka konsekvenser som det beslut som riskerar att fattas kommer att få och vad det leder till. Därför tycker vi att det är oansvarigt av majoriteten att föreslå ett avslag på det här förslaget från regeringen. I övrigt är vi väldigt överens om att regeringen uppenbarligen har brustit i kontrollen och uppföljningen när det gäller den ekonomiska styrningen av försvaret. Vi ser fram emot att regeringen kommer tillbaka till med ett klargörande av vad det är som ligger till grund för den uppkomna situationen. 88 () replik: Vi är ense om att man har försökt pressa in för mycket verksamhet och för många beställningar i den försvarsram som vi har beslutat om. Det måste man ta konsekvenserna av och minska antalet utbildningsplattformar, minska verksamhet och minska materielbeställningar så att de ryms inom den försvarsbudget som vi fattar beslut om. Jag hoppas att vi är helt ense på den punkten. Det handlar inte heller om att man enbart har fasta kostnader och att det är omöjligt att minska med 6 miljarder . Vi har ju också rörliga kostnader. Det handlar framför allt att minska på materielbeställningarna. Många av de materielbeställningar som fullföljs fattade man beslut om under en helt annan historisk epok. De har motiverats med det hot och med hotet från och . Vi fullföljer en beställning av 200 som har motiverats med ett hot som inte längre finns. Det är flygplan som kostar en halv miljard styck. Försvaret självt säger att man behöver 6080 stycken. Jag hoppas att konsekvenserna av finansutskottets förslag här blir att man tvingas senarelägga en del militärt materielinköp. En stor förhoppning är också att man ska ta sitt förnuft till fånga och avbeställa och omförhandla kontrakt. Det kan inte vara rimligt att vi, i den situation vi befinner oss i med de enorma behov vi har inom bland annat sjukvårdssektorn och omsorgssektorn, fullföljer beställningar av flygplan för en halv miljard styck som ingen vill ha. Vi måste ju bygga nya hus för att kunna lägga dem malpåse. Det är en helt vettlös politik som jag tror saknar folkligt stöd. En förhoppning är att det här beslutet innebär att man måste sätta sig ned och se över möjligheterna att omförhandla vissa av de här kontrakten. Det finns inga försvarspolitiska behov som motiverar att vi fullföljer dem. Föredrogs finansutskottets betänkande 2003/04:FiU11 Tilläggsbudget 2 för (prop. 2003/04:1 delvis). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 14 §.) 11 § Ändring av övergångsbestämmelser för vissa finansiella företag Föredrogs finansutskottets betänkande 2003/04:FiU12 Ändring av övergångsbestämmelser för vissa finansiella företag (prop. 2002/03:139 delvis). Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades efter 14 §.) 12 § Ändringar i lagen (1985:295) om foder, m.m. Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2003/04:MJU5 Ändringar i lagen (1985:295) om foder, m.m. (prop. 2002/03:148). Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades efter 14 §.) 13 § Ändringar i djurskyddslagen (1988:534) Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2003/04:MJU6 Ändringar i djurskyddslagen (1988:534) (prop. 2002/03:149). Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades efter 14 §.) 14 § Förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön 89 (): I detta betänkande behandlar utskottet regeringens proposition Förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön jämte motioner väckta med anledning av propositionen. Bakgrunden är följande. antog och rådet ett direktiv om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens området, det så kallade ramdirektivet för vatten. Ramdirektivet är ett ramverk för all vattenplanering och vattenvård inom EU. Portaltexten innehåller de övergripande motiven för direktivets tillkomst. Vatten är inte en vara vilken som helst utan ett arv som måste skyddas och försvaras. Trycket på vattenresurserna i gemenskapen ökar ständigt på grund av den allt större efterfrågan på vatten av god kvalitet. Syftet är att skydda kvaliteten hos vattnet och vattenmiljön och att trygga den långsiktiga vattenförsörjningen i unionen. Det uttrycks så att god vattenstatus ska uppnås och bibehållas i unionen. Direktivet omfattar både ytvatten, det vill säga inlandsvatten, vatten i övergångszon och kustvatten, och grundvatten. Det ekologiska perspektivet framhävs. Direktivet avser inte enbart vattenkvaliteten utan vattenmiljön i dess helhet, vilket sammanfaller med det svenska arbetet med våra 15 miljömål. I enlighet med direktivets krav föreslås i betänkandet att landområden och kustvattenområden delas in i vattendistrikt, vilka består av ett eller flera avrinningsområden som följer vattnets naturliga flöden. Vidare föreslås att regeringen får meddela de föreskrifter om förvaltningen av kvaliteten på vattenmiljön som behövs. Varje medlemsstat kommer att få ta fram normer och annat underlag som behövs för att genomföra direktivet. Medlemsstaterna har stor frihet att utforma åtgärder för att nå målen. Beträffande detta åtgärdsprogram för föreslås en anpassning av reglerna i 5 kap. . De föreslagna ändringarna innebär bland annat att allmänheten ges större möjligheter att påverka programmens innehåll samt att myndigheters och kommuners ansvar för att programmen fullföljs blir tydligare. Regeringen föreslås dessutom få möjlighet att föreskriva kompletterande bestämmelser om åtgärdsprogram. Ramdirektivet för vatten gör det nödvändigt att även meddela andra slags miljökvalitetsnormer än sådana som specificeras i 5 kap. . Den inledande fasen innebär att medlemsstaterna ska ha implementerat direktivet i sin lagstiftningen, vilket för vår del innebär att dessa föreslagna lagändringar ska träda i kraft . 90 (): ska vi debattera vatten, eller rättare sagt hur vatten ska skyddas. Jag är övertygad om att det finns en samsyn i denna kammare om att vatten är en resurs som vi måste värna. Det räcker att åka ned till ett centraleuropeiskt land för att man ska märka skillnaden på dricksvattenkvaliteten jämfört med den svenska. För de allra flesta européer är det vardag att bära hem flaskor med dricksvatten från affären. Vattnet i kranen luktar illa, smakar illa eller är kanske till och med direkt hälsovådligt att dricka. Vi svenskar är bortskämda med att bara behöva sätta till ett glas till kranen och hälla upp. Ännu värre är det utanför i , i stora delar av och i . Men läget i de europeiska tidigare kommunistiska diktaturerna är lika illa. I dessa länder införde kommunisterna censur på miljökvalitet. Man vågade helt enkelt inte se sina medborgare i ögonen och erkänna att man struntade helt i grundläggande rening. Det var till och med så illa att man i byggde reningsverk som bara var betongbyggnader med pipeliner i. Dessa pipeliner gick rakt igenom byggnaderna helt utan vattenrening. Detta börjar man nu steg för steg att åtgärda. Både i och i hårdsatsar man för att få ett rent avloppsvatten. Detta påverkar också oss. En hel del av detta avloppsvatten rinner ut i . vattenkvalitet är inte på en rimlig nivå. Men där behöver också göra en hemläxa. Även vi bidrar till att våra hav till exempel övergöds. EU:s ramdirektiv för vatten kan vara ett verktyg för att vi ska bli bättre på att hantera våra vattenresurser. Att landet ska delas in efter de avrinningsområden som våra vattendrag följer är en god idé. Att vi ska titta sammantaget på hur våra företag och kommuner påverkar vattenkvaliteten tillsammans längs avrinningsområdena är en bra grundsyn. Likaså är det en bra tanke att de berörda längs vattendragen får ett större ansvar för hur man ska ta tag i de gemensamma problemen. Men det är klart att EU-direktivet har ett centraleuropeiskt fokus. I länder som ligger tätt samman och delar vattendrag är detta än mycket viktigare. När problemen är gränsöverskridande måste man hitta lösningar som är gemensamma. Tänk på floden ! flyter genom , , , , , , , och innan floden rinner ut i . Det är klart att för Donaus vattenkvalitet är idén om att behandla vattenavrinningsområden gemensamt oändligt mycket viktigare än hur vi gör med hemma i . Detta är styrkan med EU-medlemskapet; vi kan bekämpa gemensamma problem tillsammans. Och med blir det lättare att nå framsteg. Vi moderater är inte helt nöjda med regeringens förslag till lag. Vi har sex reservationer som förtydligar vad vi skulle vilja göra annorlunda. Vi vill stärka enskildas rättigheter. Det handlar om att staten måste skjuta till pengar om staten ålägger kommuner och företagare nya kostsamma åtgärder. Det handlar om att ge enskilda en chans att överklaga beslut som berör dem. I detta och en del annat har vi valt att reservera oss. Jag sade tidigare att detta betänkande handlar om vatten. Men regeringen har genom sitt förslag tvingat fram en annan fråga, av mera konstitutionell karaktär, nämligen rollfördelningen mellan den förslagsställande makten, regeringen, och den beslutande makten, . Regeringen har sedan EU fattade beslut om ramdirektivet för vatten haft och på sig att lägga fram ett förslag om vilken eller vilka myndigheter som ska ta hand om vattenadministrationen. Detta är en central fråga för att EU-direktivet ska anses genomfört i svensk lagstiftning. Då kan man fråga sig varför regeringen misslyckats med att lägga fram ett förslag till myndighetsstruktur. Är det så att regeringen är i så dåligt skick att den inte kan förmå sig att fatta beslut i centrala frågor, eller är detta en del av en syn att regeringen inte anser att ska fatta beslut i centrala frågor? Alltmer tyder på att det finns en maktens arrogans inom , där man ser sitt regeringsinnehav så självklart att kan köras över gång på gång. Debatten har flyttats från öppna kammare till slutna rum, där regering och stödpartier gör upp utan offentlighetens ljus. ledamöter har blivit ett transportkompani som man inte behöver ta hänsyn till. Dessa ledamöter anses inte heller goda nog som rekryteringsgrund för blivande regeringsledamöter. Men det yttersta ansvaret bär ledamöter själva när de låter detta ske. Vi har i denna kammare makten att sätta stopp för denna process, om vi vill. Jag anser det självklart att när det inrättas nya statliga myndigheter eller när större förändringar av befintliga myndigheter sker, ska besluten härom fattas av . Det är inte acceptabelt att, som regeringen vill i denna proposition, ska ge regeringen carte att genom föreskrifter helt få besluta detta på egen hand. Trots en del skrivningar i propositionen vet vi inte vad regeringen vill skapa. Det är mycket glädjande att instämt i denna kritik. Om den förväntade majoriteten i kammaren håller genom voteringen, sänder denna kammare en mycket tydlig signal till regeringen: Vi vill värna maktbalansen. Vi är inte beredda att bli överkörda en gång till. Därför yrkar jag bifall till reservationen 11. 91 (): Vattnet rinner inte efter länsgränserna. När man arbetar för en bättre vattenmiljö bör man administrera områdesvis i anslutning till vattnets avrinningsområden. från en naturvetenskaplig utgångspunkt är det självklart. har också hävdat detta . Utredningar om det har genomförts, först av och sedan av , men de ledde inte till att regeringen kom med några förslag. EU har därefter kommit med ett direktiv, som äntligen har satt fart på genomförandet. Vi behandlar nu en proposition om 140 sidor, som innehåller väldigt lite substans. Betänkande nr 7 från miljö- och jordbruksutskottet klargör de olika partiernas ståndpunkter på ett tydligt sätt. För att inte ta kammarens tid i anspråk i onödan ska jag fokusera på det väsentliga. Regeringens proposition saknar ett entydigt förslag till myndighetsstruktur och indelning i vattendistrikt. Dessutom saknas finansiering för genomförandet. Detta är en stor brist, som gör förslaget oacceptabelt för . I en fempartimotion har vi därför yrkat avslag på ändringsförslagen i 5 kap. 1011 §§ i , som skulle ge regeringen rätt att bestämma över detta utan inflytande från . EU-direktivet beslutades , och det är då inte för mycket begärt att vi skulle kunna klara av att uppfylla vår skyldighet att genomföra det till , men regeringen har reagerat för sent och kommit med ett ofullständigt förslag. Tyvärr måste jag konstatera att regeringen inte verkar orka regera. Det märks i denna fråga men också i en rad andra frågor som dras i långbänk. Vi väntar på regeringens ställningstaganden om utsläppsrätter, om skydd av som särskilt känsligt område, om koldioxidutsläpp i olika sektorer, om vägtrafikbeskattning och i många andra frågor som är viktiga för miljön. brukar man tala om en elefant i en porslinsbutik. I den här frågan skulle jag vilja säga att regeringen agerar kraftfullt som en kolibri. Troligen handlar det om en kolibri som fastnat på ett maskrosfält. Vi vill locka över kolibrin till blåklintsåkern, och därför har vi varit konkreta om vilken myndighetsstruktur som vi vill ha. förslag är därför att länsstyrelserna får ansvaret så att miljöproblemen på land kan samordnas med vattenmiljön och att man inte utser dessa länsstyrelser tillfälligt utan så att de kan bygga upp organisationen utan att behöva befara en ny omorganisation . Detta har vi beskrivit i reservation nr 12. Jag står förstås bakom alla folkpartireservationer, men för att hushålla med kammarens tid yrkar jag bifall bara till fempartireservationen nr 11. 92 (): Den noggranne läsaren av det här betänkandet ser att faktiskt föreslår avslag på hela propositionen utom i den del som avser straffbestämmelserna i 29 kap. 8 § första stycket . Då jag har vissa misstankar om att inte kommer att villfara denna vår önskan nöjer jag mig med att yrka bifall till reservation 11, fempartireservationen, vilket får betecknas som det näst bästa i det här fallet. Denna reservation kommer också som sagts att få majoritet i kammaren om allt går som det ska. Och det, herr talman, är högst rimligt eftersom regeringens proposition är ett mycket tunt aktstycke. Tydligen tror regeringen att är något slags rundningsmärke, ett rundningsmärke som snällt ligger kvar och guppar i vattnet medan propositionsbåten svänger förbi. I inledningen av den här debatten har vi fått en kort redogörelse för det så kallade vattendirektivets innehåll och omfattning, och andra talare har också belyst viktiga delar av det. Vi kristdemokrater tycker att det här är ett mycket viktigt och bra direktiv. Genomförandet av direktivet innebär en helt ny administrativ indelning av vårt land grundad på hur vattnet rinner upp och ut i havsbassängerna till skillnad mot en indelning grundad på tankar som rann in och ut hos Axel med efterföljare. Till denna indelning ska kopplas en tillika ny förvaltningsstruktur. Det är fullständigt ofattbart, som tidigare talare har sagt, att regeringen, i skön förening med fogliga utskottskamrater från Socialdemokraterna och , kan få för sig att detta ska ske utan att fattar beslut. Propositionen kommer alltså att avslås i den del som rör organisationen av vattenmyndigheten. Regeringen bör skyndsamt återkomma till med ett förslag om vilken eller vilka myndigheter som ska utgöra den eller de nya vattenmyndigheterna samt hur indelningen i vattendistrikt ska utformas. Även vi kristdemokrater anser att vattenmyndigheten bör knytas till en länsstyrelse i varje vattendistrikt. På flera andra områden begär att regeringen ska återkomma till med förändringar och förslag till ställningstaganden. Särskilt viktigt är det att regeringen får bak- och hemläxa när det gäller innebörden av begreppet miljökvalitetsnorm. Detta begrepp, som syftar på juridiskt bindande gränsvärden, har hunnit bli inarbetat. Det är oroväckande, precis som experter påpekar, att regeringen föreslår att begreppet miljökvalitetsnorm också ska användas för riktvärden och delmål, som ju inte alls har samma rättsliga verkan. Jag hoppas att senare här har ett bra svar på varför socialdemokrater och vänsterpartister i utskottet kan känna sig fria att strunta i vad som sägs av kanske skickligaste hantverkare när det gäller miljöjuridik. , även på denna punkt med stöd av , föreslår också att bestämmelserna i vattendirektivets artikel 11.3 om skydd för dricksvatten ska tillgodoses genom ändringar i förordningen om förvaltning av vattendistrikt. Här handlar det, herr talman, om skyddet för vårt allra viktigaste livsmedel, dricksvattnet. Och vad svarar utskottsmajoriteten på vårt förslag? En mening: Utskottet finner inte tillräckliga skäl för att gå motionären till mötes och avstyrker förslaget. Det känns inte särskilt tryggt med en majoritet som ger en så bristande argumentation för sin sak. Är inte skyddet för dricksvattnet viktigare än så, ? Vi kristdemokrater är angelägna om att införandet och genomförandet av detta viktiga EU-direktiv blir så bra som möjligt redan från början. Därför har vi också lagt andra förslag, som att regeringen regelbundet ska rapportera till om genomförandet av de olika stegen och vidare att regeringen ska återkomma med en analys av konsekvenserna för det kommunala självstyret och för finansieringsprincipen. Här är motargumenten från majoriteten något mera uttömmande nej, det är visst bara en mening det också: Utskottet vill inte föregripa den inom pågående beredningen av de frågor om förvaltning m.m som motionären tar upp. Jag menar att det är förödande när en riksdagsmajoritet på punkt efter punkt är mer rädd om regeringens ömma tår än angelägen om att det fattas bra och kraftfulla beslut här i , även om det skulle innebära att en eller annan tydlig signal skulle skickas över Strömmen. Den föreliggande propositionen är så undermålig att den i väsentliga delar bör avslås. Jag vill därför återigen yrka bifall till reservation 11. 93 (): Jorden är, åtminstone såvitt vi vet , unik på så sätt att den är den enda planet där det finns liv. En av de absoluta grundförutsättningarna för att det ska kunna uppkomma liv av den sort som vi har på jorden är vatten. Jag vet att alla representanter i kammaren som är med i den här debatten tycker att vi ska hantera resursen vatten på ett sådant sätt att vi inte drar undan förutsättningarna för detta liv. Det är precis vad som händer om vi lyckas förstöra vattenresursen. är jag ju övertygad om att vi inte kommer att förstöra den fina resurs som vattnet är. De tekniska landvinningarna gör att vi kan hantera vattnet på ett bättre sätt. Indelandet i vattendistrikt är ett sätt att visa hur vi använder de kunskaper som vi nu har vunnit. Vi är alltså överens om att förvalta vattnet på ett vettigt sätt frågan är bara hur. Där skiljer vi oss lite. För egen och för del är jag övertygad om att lokal förankring är oerhört viktigt för att nå framgång när det gäller vattnets förvaltning. Det gäller att bygga förvaltningsplanerna på ett sådant sätt att de är lokalt förankrade och därmed få ett lokalt engagemang och en lokal acceptans. Jag tycker att det finns delar i förslaget som motsäger detta. En sådan del är till exempel den korta remisstiden, . Det som för myndigheterna har tagit år att arbeta fram ska man på det lokala planet kunna tycka till om av . Det speglar lite av det överifrånperspektiv som vi har hört beskrivas här tidigare när det gällde regeringens sätt att se på den här frågan.