prot · GR0930 · 2003-11-18 00:00:00 — Det är också en sexuellt överförd smitta. Driften ökar alltså våldsamt, vilket gör att de här personerna är mycket farliga. Sprutbytet fungerar inte när det gäller det här klientelet. Heroinmissbrukarna är ofta i ett sådant missbruk att de egentligen struntar i allting. Jag har träffat många missbrukare som är beredda att sälja sin mamma. De skulle inte tveka att sälja och ta betalt för sprutor för att sedan lämna in helt andra sprutor som de får tag i. ska inte tro att det inte cirkulerar massor med verktyg på stan som det är lätt att få tag i. Det går att köpa vad som helst. Jag tror att dagspriset på en revolver är . Det var det sist jag blev tillfrågad om jag ville ha en. Men eftersom jag inte skulle skjuta någon så köpte jag den inte. Många missbrukare skrattar åt systemet. Det är personer som har en annan personlighet än de flesta av oss andra. De saknar medkänsla och de utnyttjar den godtrogenhet som det svenska rättssystemet och det svenska samhället visar upp i de här sammanhangen. Jag träffade en patient . Han berättade att han hade sålt kat. Men han var nöjd, för han hade bara fått villkorlig dom. Det är återigen ett tecken på att vi inte klarar av att lagföra brottslighet och att vi inte klarar av att stävja missbruket. Här gäller det att sätta in kraftfulla insatser. sade i sitt anförande att han ville ha en mer effektiv vård. Hur ska den effektiva vården se ut? Vi som har hållit på med det här har egentligen ingen lösning. Det är nog så som en annan talare sade här; det är religiös frälsning eller plötslig förälskelse som möjligen kan ge resultat. Men det får inte få oss att ge upp. På individplanet måste vi alltid försöka även om statistiken visar att det egentligen inte spelar någon roll vad man gör. Varför har inte regeringen gjort någonting åt narkotikan på fängelserna? Har funderat på att tala med sin kollega justitieministern om det problemet? Knarket har ökat så att det på i stort sett varje fängelse är lättare att få tag i narkotika än ute på . Det är ett fullständigt orimligt förhållande. Man rekryterar flera missbrukare, och i fängelserna delar man verkligen verktyg. För det är väl inte tänkt att landstingen ska tillhandahålla fria sprutor också för dem som sitter i fängelset? Eller har man tänkt att det ska vara på det sättet? 46 (): Jag ska börja med att vara lite snäll. Jag tror faktiskt att också statsrådet är engagerad i narkotikafrågorna och likt oss andra gärna vill se att narkotikamissbruket minskar och helst försvinner helt. Men det som vi diskuterar är inte rätt väg. Det är för den stora mässan i mot narkotika. Jag förmodar att ministern kommer att resa dit. Jag undrar vad ministern kommer att säga där. Kommer han att säga att han tror att visionen är det narkotikafria samhället? I så fall undrar jag om de frivilligorganisationer som också kämpar mot narkotikamissbruket och som kommer att finnas på plats på mässan tror honom. De kanske undrar om ministern lyssnar på dem i den här frågan. , Kriminellas Revansch i Samhället, är en av de organisationer som kommer att vara på plats där nere. De har 4 500 medlemmar, varav majoriteten är missbrukare. De är starkt emot detta. De kommer också att tala om det på mässan i tillsammans med , invandrare mot narkotika, , , European Cities Against Drugs, om de är på plats, och många andra. Har ministern lyssnat på dem? De finns på fältet. De kan det här, och de har skäl för sitt motstånd. Vi har ingen hivepidemi i . dog 350 narkomaner på grund av sitt missbruk. 34 av dem dog på grund av aids. Däremot är dödligheten i överdoser dubbelt så hög i som den är i resten av landet. Det talar inte precis för det här sprututbytesprojektet. Har man bra kontakt med missbrukarna? Det påstår man i och . var det inte någon av de nedgångna knarkarna i och som togs om hand enligt LVM inte någon. Är det svårt att få tag på en spruta ? Nej, det är det inte. Det är av vad en dos heroin kostar. Det är inte svårt att få tag på sprutor om man vill det. Ministern säger också att det ska kombineras med behandling. Det ska finnas motivation. Då frågar man sig: Är det svårt att hitta missbrukare som behöver avgiftning eller vård? Det är det inte heller. Däremot finns den en brist på platser. av kommuner har inte avgiftningsplatser så att det räcker. Det är problemet inte att det är brist på eller svårt att få tag på rena sprutor. Nästa fråga är: Skyddar det mot gulsot, hepatit B? Nej, det gör det inte heller. anmäldes 34 fall i . Det kan jämföras med 20 fall i där vi inte har fria sprutor. I är det faktiskt förbjudet att använda narkotika. Att dela ut sprutor är faktiskt att stå till tjänst och uppmuntra en brottslig gärning. Om man ska vara lite cynisk kan man fråga sig: Om man vill hjälpa inbrottstjuvar, ska man dela ut nycklar då också i stället för kofötter det är ju också en annan form av verktyg så att de inte gör så stor åverkan på dörrar och väggar? 47 (): Förslaget om att landstingen ska besluta i den här viktiga frågan tycker jag är ett fegt ställningstagande från regeringen. Sprutor är att betrakta som brottsverktyg. Det är nämligen olagligt att inneha och bruka narkotika i , tack och lov. Sprutor ska följaktligen beslagtas när de anträffas av polisen, liksom narkotika ska beslagtas. Man ska försöka få en förundersökning till stånd och få personen lagförd för det här brottet. Nej, för att minska narkotikamissbruket krävs en fungerande gränskontrollverksamhet. Mer resurser och ökade befogenheter till tullen är en del av lösningen. Det krävs en mängd åtgärder inom rättsväsendet. Polisen måste få möjlighet att prioritera kampen mot narkotika. Man måste tillföra resurser så att det finns utbildade poliser som jobbar med narkotikaproblemen på gatunivå och utredningsnivå. Det finns det inte i stora delar av landet. Narkotikan flödar tämligen fritt. Det är till exempel bara att köra in över gränsen från . Där passerar man på ett enkelt sätt och för in stora mängder narkotika. Vi hör även talas om att det görs en del beslag från , men det är mycket som också slinker igenom. Problemet är att det finns en alldeles för stor tillgång på alldeles för billig narkotika. är ju inte ansvarig för rättsfrågorna, men han har ändå ett gemensamt ansvar i regeringen för att bekämpa narkotikan. Då är det viktigt att det finns resurser, poliser, narkotikahundar och metodutveckling på det här området. Det är också anmärkningsvärt att det remissvar som kommer från i den här frågan inte överensstämmer med vad de narkotikapoliser som är aktiva ute på fältet tycker. De anser nämligen att det här inte alls är ett bra förslag. För dem och för mig är förslaget från och regeringen ett steg mot en liberaliserad syn på narkotikan, och det är fel signal. Det är som att kapitulera inför knarkhotet. Varför väljer man inte i stället att satsa på rättsväsendet så att kriminaliseringen av bruket av narkotika kan upprätthållas? Är nästa steg att förse narkomaner med bättre heroin så att de inte riskerar att ta överdos eller kanske till och med att lära dem att injicera på ett riktigt sätt? Eller ska de få vara i prydliga och trevliga utrymmen i stället för offentliga toaletter? Jag vill veta vad som är nästa steg i den här frågan. Jag vill också ställa en fråga beträffande sprutorna. Ska det vara tillåtet att ha de här sprutorna sin ägo i hela landet eller bara i de landsting som har beslutat om att byta ut dem? 48 (): Jag bor nere i och har därför haft särskilt lätt att vid några olika tillfällen göra studiebesök på det här försöksverksamheterna i och . Om man bara tittar på siffrorna innan man får reda på hur verksamheten fungerar kan man ändå bli ganska imponerad. tar emot 300400 narkomaner i sin verksamhet. tar emot 1 000. har de i princip inte haft en enda konstaterad sprutöverförd smitta, varken när det gäller hiv eller hepatit. Dessutom har de en imponerande verksamhet. Samtliga som besökte Lunds klinik har blivit vaccinerade mot hepatit. Vidare har de all den andra verksamheten. De förmedlar kontakt med gynekolog och barnmorska, de ger preventivmedelsrådgivning och inte minst viktigt är att de försöker få in människor i vård. Flertalet människor som har vårdats i har gått genom sprututbytesprojektet. Det här har ingenting med legalisering av knark att göra, och det handlar inte heller om att kapitulera. Jag tror inte att det finns någon som kan föreställa sig att en ung människa skulle bli inspirerad till att börja knarka av dessa nedgångna, erfarna knarkare man möjligen kan se leta sig till kliniken på för att hämta några sprutor under mycket strikta former. Man får ju ingen spruta om man inte har en spruta med sig. Man måste vara , och man måste ha varit behandlad mot narkotikamissbruk men misslyckats och återfallit i missbruk. Jag anser att det är väldigt bra att den här möjligheten, tillsammans med andra säkert ännu viktigare åtgärder, finns i kampen dels för att rädda missbrukarna, dels för att hindra spridningen. Det är därför som också i och i socialutskottet, under de år som den här försöksverksamheten har pågått, har haft en öppen attityd och väntat på utvärderingar och förslag. Det är naturligtvis väldigt viktigt att alla andra åtgärder också genomförs. Där har vi i lagt fram ett rättspolitiskt program som handlar om hårdare straff mot langare och bättre och tuffare metoder för polisen när det gäller att ingripa mot sådana som langar knark. Det handlar om fler vårdplatser. Det är väldigt viktigt. Antalet vårdplatser har som bekant sjunkit drastiskt i missbrukarvården som antalet missbrukare har ökat. Det handlar också om att narkotikadomar till frivård ska verkställas, vilket inte sker på alla ställen i . Det finns tvärtom många exempel på att människor som har blivit dömda till frivård dör av överdoser , oavsett om det är i eller i . Det finns ett helt batteri av andra åtgärder. Jag för min del tycker att det är väldigt positivt att vi inte stänger denna möjlighet som ett led bland många andra i kampen mot knarket. har många att debattera med , men jag skulle vara glad om han får tillfälle att utveckla någonting om vilket batteri av åtgärder i knarkbekämpningen som kan vara aktuellt i övrigt . 49 Statsrådet (): Det här är en svår fråga. Jag tycker inte att man ska göra det för enkelt för sig. Det finns en förklaring till varför staten har dragit på detta innan man kunde landa i en position. En lång rad politiker har haft svårt att landa i en statlig position därför att man vet att frågan har varit kontroversiell. frågade om jag träffar missbrukare och människor som själva befinner sig i detta. Ja, det gör jag faktiskt nästan ute på mina resor. Jag har träffat en mamma i som sade att hennes dotter går på heroin och är prostituerad. Hon kan sluta med narkotika, hon kan sluta med prostitutionen men hon aldrig komma ifrån om hon får hiv. Här ställdes en fråga om sprutbyten. Detta perspektiv måste man också ha. Jag har träffat en man i som sade att han var knarkare. Han hade kommit med i offensiven i missbrukarvården , blivit drogfri och hade klarat sig ur det helvetet. hade han ett ordnat jobb, två barn, fru, villa i en förort i men också en levercancer som en effekt av den hepatit som han ådragit sig . Heroinets och narkotikans långa arm griper alltså tag i en flera decennier framåt i tiden. Han vädjade till mig: Vad du än gör, se till att du inte förbjuder den verksamhet som finns i ! Låt landstingen själva bestämma över detta, men under vissa speciella regler. Så här svår är frågan. Å ena sidan är bruket av narkotika kriminaliserat. Kan staten acceptera bruket av narkotika och dessutom ge verktygen för det? Å andra sidan är jag också smittskyddsminister och har ansvar för att vi håller spridandet av farliga sjukdomar på en så låg nivå som möjligt. Det är de här argumenten som vi har att väga mot varandra, och jag kräver respekt för att det faktiskt inte är alldeles enkelt. Jag kräver också att vi närmar oss frågan med ödmjukhet. Jag tycker att var inne på ett ganska farligt resonemang när han ungefär sade att vad vi än satsar på de där narkomanerna blir det ändå inte till någon nytta. De har bara sex, och man vet att det inte är lönt att lägga pengar på dem. Var försiktig med sådant! Vi ska ta avstånd från narkotikan men inte från narkomanerna. Staten väljer inte sida i den här frågan. Vi säger att det är upp till landstingen att precis som i alla andra smittskyddsfrågor för enligt smittskyddslagen är det ju landstingen som fattar besluten om de enskilda åtgärderna när det gäller smittskyddet utifrån sina lokala perspektiv och sin lokala situation besluta om detta. Men staten säger också en annan viktig sak, nämligen att vi inte anser det acceptabelt att man klarar av att tillhandahålla sprutor för aktiva narkomaner, för man förmår inte tillhandahålla avgiftningsplatser för dem som vill sluta. Det är det som är kravet på de landsting som skulle vilja börja. Jag ser väl egentligen att det bara är som är aktuellt. Vidare säger vi att man måste rapportera in till oss när vi väl har fått villkoren tillgodosedda att man klarar vårdkedjan med avgiftning, vård, behandling, eftervård, bostad, sysselsättning och ett socialt nätverk för dem som vill sluta med narkotika. Annars kommer man inte att få behålla sprutbytet. Detta är innebörden i det besked som jag gav . Låt oss ge det slutgiltiga ställningstagandet till landstingen, men låt oss från statens sida för att se till att det går ihop med den övergripande narkotikapolitiken ställa krav på missbrukarvårdens utformning. 50 (): Jag ska börja med att säga till att jag tycker att ni är väldigt godtrogna. Man kan faktiskt inte veta om smittan är överförd sexuellt eller via sprutor. Så tänker jag vända mig till igen. Jag håller med om att frågan är svår. Till en början kände också jag som forskare att vi självklart ska ha sprutbyten, för det minskar hivsmittan. Sedan har jag verkligen tagit tag i frågan, undersökt hur läget ser ut och försökt tänka tillbaka på min kliniska erfarenhet av vad knarkarna i själva säger och har landat på min nuvarande ståndpunkt. Jag tycker fortfarande att vi måste våga visa att vi har en restriktiv narkotikapolitik utan sprutbyten. Men bör vi ge positiva signaler till narkomanerna och erbjuda någonting bra, som gör att vi kan skapa en god kontakt för att få in narkomanerna i vård, behandling och eftervård. Vi vet alla att de flesta av missbrukarna har väldigt många infektioner av olika slag. går smärtan att döva med deras dagliga dos av narkotika, men ibland misslyckas de, och då har de inte råd att gå till sjukhus eller att söka tandvård. Varför inte erbjuda dem detta i stället? Många knarkare är desperata. De har oerhörda smärtor och vill inget hellre än att få en vettig vård. Av dem som jag har sett komma in, och jag har mött många , har det egentligen inte funnits någon som inte vill sluta knarka. Att då erbjuda sprutbyte kan jag helt enkelt inte tycka är rätt åtgärd. Det måste finnas någonting annat vettigt. Det låter ju väldigt bra när säger att vi ska sprutbyte i kombination med vård och behandling och att ska godkänna detta, men frågan är om det är en verklighet att det också kommer att bli så. Kommer vi att få se någon riktig behandling av narkomaner? Kommer 8 av 10 av dem som väntar på detta att kunna få behandling ? Vi behöver egentligen tala om för narkomanerna, för deras anhöriga och för alla instanser och frivilliga organisationer och för alla ute i samhället att det viktiga är att få narkomanerna att sluta knarka. Vi ska göra något vettigt och inte ägna oss åt någon pseudoverksamhet. 51 (): Det var bra att få klarlagt att sprutbytesprogrammet på intet sätt är kopplat till kampen för att nå de narkotikapolitiska målen i . Om jag har förstått rätt har man relativt sett inte större spridning av hiv och aids i och än vad man har i . Också narkomanvården och kontakterna med missbrukare är såvitt jag har förstått likvärdiga. Om det är så vinner vi inget med ett legaliseringsprogram, men vi kommer genom den här åtgärden att mista en stor del av trovärdigheten för nästan hela vår narkotikapolitik i . Vi borde ha en enhetlig linje i som innebär att vi skrotar sprutbytesprogrammet och i stället satsar på det som har sagts här av flera andra: hög tillgänglighet för narkomaner vid behandling, nya mötesplatser och intensifiering av den uppsökande verksamheten. Vi borde ha en enhetlig linje i där vi satsar på de rättsvårdande krafterna i samhället, som polis och tull, och därigenom begränsa tillgången på narkotika inom landet och inte minst stoppa möjligheterna för narkotikan att komma in i . Vi borde ha en enkel och tydlig drognegativ linje i . Det tjänar vi alla på. 52 (): Jag ställde ett par frågor till ministern om ifall det finns någon trovärdighet med hängslen och livrem för att det blir en hel insats och inte bara ett sprutbyte i de försök som landstingen eventuellt kommer att försöka starta, eller om vi rentav inte får någon fortsättning därför att landstingen inte förmår mobilisera ett helt program för narkomanvården. Jag uppfattade att här svarade att det är upp till landstingen att bestämma detta. De måste redovisa att de klarar ett helt program. Jag kan kanske modifiera min fråga så här: Är det din bedömning att det blir någon fortsättning av sprutbytesprogrammet? Kommer följden kanske rentav att bli att det stängs i och i därför att ribban nu höjs så kraftigt att man inte klarar det? kan vid en prövning tvingas säga: Nej, ni får inte fortsätta. Det blir då snarare en utveckling i riktning mot stängning än mot det som andra debattörer fruktar, att det skulle bli en spridning ut i landet av sprutbytesprogrammet. Även jag tycker förstås att det här inte är en enkel debatt utan en svår debatt. En väldigt viktig ingrediens är naturligtvis att det verkligen förs en uttömmande debatt i den här kammaren och i riket om hur vi ska förfara med narkomanvården och om hur vi ska förhålla oss till sprutbytesprogram. Då är frågan: Vad kommer till ? har vi hört att det i alla fall kommer någonting, det vill säga att kommer att få säga sitt en gång till i frågorna. Kommer proposition eller skrivelse, och när har vi anledning att tro att vi får ett förslag ytterligare från regeringen att debattera? 53 (): Det är många bollar i luften, och jag inser att det därför kan vara svårt för statsrådet att svara på allting. Men det var uppenbart att inte lyssnade riktigt på vad jag sade. Jag sade nämligen först att det gäller att inte ge upp på individnivå. Hör statsrådet detta? Det gäller att inte ge upp på individnivå, även om all erfarenhet visar att vad man än gör så har det i stort sett ingen betydelse om man ser till gruppen. Men jag tycker att vi ändå ska satsa på de enskilda missbrukarna. Det var vad jag sade, och det vidhåller jag fortfarande. Jag har aldrig gett upp en enskild missbrukare. Jag har i min tandvårdssituation behandlat tusentals missbrukare. Jag har aldrig gett upp när det gällt att stötta dem i att sluta med sitt missbruk. Däremot har det visat sig gång efter annan att det inte fungerar. Man har återfallit. Risken för återfall och misslyckande är enormt stor, och så ser det ut. Jag tycker att det är viktigt att vi håller oss till vetenskap när det gäller vilka åtgärder man kan vidta. Tyvärr finns det inte så många man kan vidta, men på individnivå kan man hitta de här fallen som gör att man orkar fortsätta. Det tycker jag är viktigt, och det tror jag att vi kan bli alldeles överens om. sade att jag sade något slarvigt om att de bara har sex. Nej, det sade jag inte. Jag försökte visa på vilka skillnader det är på olika droger. Heroinet är ett nedåttjack man blir totalt avstängd från allting och bryr sig inte om något annat medan amfetaminet har en motsatt effekt. Både lusten och förmågan ökar, vilket gör att smittspridningsrisken är dramatiskt mycket större för amfetaminmissbrukare. Det kan också förklara lite av att det ser olika ut på olika håll i landet, och det kan inte förklaras genom ett sprutbyte, därför att, som var inne på tidigare, det inte går att visa hur dessa mikroorganismer har spritt sig till människokroppen. Jag skulle vilja att svarar på vad han menar med en effektiv narkomanvård. 54 (): Det är en svår fråga, säger ministern. Man har hållit på i . Ja, det har man gjort därför att det inte finns några klara bevis för att det här är bra. Det har gjorts flera utvärderingar, och ingen av dem pekar på att det här är bra. Både , och till och med SiS är mycket tveksamma. Det låter ju rörande att säga om en kvinna som går på gatan och är prostituerad att med fria sprutor kan hon kanske bli kvitt missbruket eller rättare sagt slippa hiv. Men jag skulle snarare tro att risken att dö av en överdos är mycket större, om man har tillgång till fria sprutor, än risken att dö i aids i det här fallet. Jag undrar: Vilka signaler ger man till ungdomar? Det är ju trots allt det vi i mångt och mycket talar om. har tagit fram en Sifoundersökning som visar att en majoritet av svenska folket faktiskt är emot fria sprutor, och framför allt är motståndet stort hos de unga, de . är starkt negativa. Det tyder på att vi ändå har den här gruppen. Jag tror att man ska vara lite försiktig med det och stärka motståndet mot narkotika. I detta ligger också de fria sprutorna. Det är ingen som vill ha legalisering. Nej, det tror inte jag heller åtminstone finns det ingen majoritet för det. Men det finns grupper som trycker på och som gärna ser att man gör någonting åt det här. I har man nu fria sprutor, och man har också öppnat det första sprutrummet legalt. Det var det första. Det finns de som vill ha fler. Vad är nästa steg? Den högsta dödligheten i bland narkomaner finns i . Kan det möjligen tänkas, skulle jag vilja fråga ministern, att det finns ett samband här mellan fria sprutor, sprutrum och flest narkomaner i ? 55 (): Det är mycket klokt som har sagts här. Det som har slagit mig när jag tittat lite grann på sprututbytesprojektet i är att det är en väldigt låg andel som har någon behandlingskontakt eller någon kontakt med . Den kontakt man har handlar mest om ekonomiskt bistånd, det vill säga socialbidrag. Jag tycker inte att man har kunnat visa att man har kunnat nå narkomaner för att motivera till vård och behandling. Jag tycker att det här som föreslås och som görs i , att ha läkar- och tandvårdsmottagning, är en bättre väg att gå, som jag har redovisat tidigare. Varför inte börja med att stärka upp vårdkedjan i form av avgiftning och behandlingsplatser? Jag tror också att man måste titta på tvångsvården. Det är inte i så stor utsträckning som man vårdar missbrukare, narkomaner, med hjälp av lagen om vård av missbrukare. Man borde börja i den ändan och se till att det fungerar i stället för att börja i fel ända med de fria sprutorna. 56 (): Det vore ju farligt att tro att det här är den enda saliggörande vägen. Men det vore också väldigt korttänkt enligt min mening att ensidigt säga nej till ett försök till något slags symbolpolitik. Vi talade om siffror här. Det är ändå så att det är väldigt låga siffror när det gäller hivspridning bland narkomaner i jämfört med både och . Det är nästan inga konstaterade sprutöverföringar. Jag använder medvetet ordet konstaterade, därför att uppföljningen ju inte är den bästa. Vi behöver ge ett budskap till ministern också, tycker jag, om att vi behöver en bättre utvärdering av den här typen av projekt, till exempel en sådan detalj som att fler döda narkotikamissbrukare borde obduceras för att man ska få fram ordentliga siffror. Det finns naturligtvis inga hundraprocentigt objektiva vetenskapliga argument för vare sig den här modellen eller för särskilt många andra missbrukarmodeller. Men argumenten är ändå så starka att WHO, , rekommenderar detta som en metod i kampen för att hindra smitta. Det tycker jag är ett tungt argument, för det är inga lekmän som sitter med där. Avslutningsvis: Stäng inte den här vägen som en av metoderna att bekämpa missbruket och stoppa smittan! 57 Statsrådet (): Det finns naturligtvis skäl till att den här frågan har dragits .