prot · GQ0958 · 2003-02-14 00:00:00 — Bara startades fem nya lokalföre-ningar, och det finns till och med siffror som visar attkriminaliteten minskar på orter där har startatlokalföreningar.Från får riks-KRIS, alltså huvud-organisationen, . Det var ett tag talom att höja bidraget, men så blev det inte, eftersomman hade hört att skulle få mer pengar frånKriminalvårdsstyrelsen. Här fanns uppenbarligeninga kontakter.KRIS fick inte ens vara med och söka av de6 miljoner som avdelade tillfrivilligorganisationer som arbetar inom kriminalvår-dens område. Av dessa pengar har drygt 4 miljonergått till har besökt dem, och de gör ett jättebra arbete,men på ett annat område än . Det hade väl varitrimligt att organisationen hade fått skicka in en ansö-kan när det gällde fördelningen av de 6 miljonerna.Anf. 10 ():Herr talman! Tack, justitieministern!Det är alltid rörande att höra hur maktlösa svenskastatsråd är: Vi ska inte ha ministerstyre. Det där kanvi inte göra. Det där måste vi vänta med tills en ut-värdering kommer.Vad händer ? rullar ruti-nerna vidare. Rutinerna styrs av tjänstemannagrupper,som är oerhört vana vid att själva bestämma och somhar otroligt lite vana vid att öppna sig för nya organi-sationer.Jag tycker att uppkomsten av en organisation somKRIS i sig är en sådan otroligt viktig företeelse attden behöver allt stöd från hela samhället, inklusivefrån justitieministern. Vad som händer är att vi be-vittnar en förnyelse av det civila samhället. En starkorganisation föds ur riktigt engagemang och i denmest utsatta sektorn av det sociala livet.Om vi nu låter den här organisationen falla mellanstolarna i förhandlingarna mellan ,kriminalvården och de frivilliga organisationernassamordningsförening, vad händer då? Vi visar förmänniskor som redan har lagt ned ett enormt arbete,och har gjort mycket som är mycket bra, att det intefinns något hopp för dem i utvecklingen av dennapositiva verksamhet. Vi säger till dem att vi inte upp-skattar den här djupt gående och systematiska an-strängningen att rädda väldigt många människor frånett utanförskap gentemot den vanliga vardagen.Visst kan en minister göra mer än att vänta på enutvärdering som kommer om ett år.Det finns områden i det svenska samhällslivet därmöjligheten att agera för det nya civila samhället harväxt. De finns inom skolan och vården, just genomlångvariga entreprenadavtal mellan olika grupper, justdärför att den offentliga sektorn inte längre har abso-lut monopol på området. Det är husläkarna, som fun-gerar mycket bra, som agerar på det här sättet. Jag vetdet, därför att min man är husläkare - en av de förstai - och hans patienter är oerhörtnöjda med honom. Det är de fria skolorna, som arbe-tar på samma sätt.Varför får man inte utveckla den här modellen påett bestämt sätt, så att det verkligen skapar en ekono-misk grund för en långvarig och framgångsrik verk-samhet med rehabilitering av före detta fångar?Anf. 11 Justitieminister ():Herr talman! Som ni kanske känner till - men somi varje fall känner till - har jag haft kontaktermed dem, inte bara sedan jag började som justitiemi-nister utan även före det i egenskap av försvarsadvo-kat. Vi är nog alla överens om att det är en mycketviktig organisation, just av det skälet att den inte är enmyndighet. Många av dem som sitter i fängelse haren stark antipati mot myndigheter. Den här organisa-tionen kan nog verka på ett annorlunda sättKRIS är alltså en mycket bra organisation - enbland många andra bra organisationer. Då kan manvälja vilket system man vill ha. Antingen tar man påsig allting själv, så att regeringen sitter och fördelar utpengar till de tusentals bra organisationer som finns.Eller också delegerar man det till de olika myndighe-ter som har ansvaret för detta.Vi anser att det är bättre att de myndigheter somjobbar med det här är bättre skickade attfördela de pengarna än att enskilda myndigheter uppepå ska sitta och fördela pengarna. Man kanha olika åsikter om vilket system som är bäst.Vi sitter inte och väntar. Vi har infört ett nytt sy-stem, som fungerar . Det voreganska dumt att redan nu ha en åsikt om någontingsom bara har pågått . Vi bör i varje fall gedet . Om det här inte skulle fungera bra får vinaturligtvis införa ett annat system.Jag vill understryka att det inte handlar om attsitta och vänta. Vi har agerat. Vi har infört ett nyttsystem. ska vi se hur det fungerar. Vi hoppas attdet fungerar bra. Om det inte gör det kommer vi att fåagera igen, just därför att vi vill lyfta fram detta vikti-ga arbete.Anf. 12 ():Herr talman! Det är i och för sig jättebra att manhar infört ett nytt system, men det handlar fortfarandeinte om några pengar av vikt. Det handlar fortfarandeom de 6 miljonerna.Det finns till exempel ett teaterprojekt, en frivilligteaterverksamhet. Jag vet att justitieministern ocksåhar varit och tittat på åtminstone någon av de före-ställningar som ges på fängelser i landet. Den verk-samheten är också hotad. Det arbete som görs där haren oerhörd betydelse. Beatebergsanstalten i södraStockholm har helt plötsligt dragit in bidraget på150 , trots att den föreställning som man höllpå att repetera snart skulle ha premiär, egentligenutan några besked, och trots att det fanns ett stortengagemang. Man har fortfarande verksamhet påÖsteråker, men det är väl bara en tidsfråga innan denockså försvinner. Det här är ett viktigt arbete.Åter till : Deras verksamhet berör framförallt tiden efter frigivning, eller muck, som det brukarheta. De pengar som organisationen får handlar omverksamheten inne på fängelserna, inte det stödjandearbete man gör när fångarna väl har muckat och manmöter dem vid fängelseportarna.KRIS i , där det också finns en sådan or-ganisation, fick 12 miljoner på en gång när förening-en skulle byggas upp, med hänvisning till de godaresultaten från i . går ju landetDanmark bättre än ekonomiskt sett, men detär i alla fall intressant att notera skillnaden i satsning.Justitieministern kan inte lägga sig i de priorite-ringar som görs på de olika myndigheterna. Nej, detvet jag. Men ministern är ändå medveten om de spar-beting som är utlagda på olika myndigheter och demyndigheter som har möjlighet att stödja ar-bete. Det går alltid att skicka med tydliga signaler närman gör budgetarbetet.Anf. 13 ():Herr talman och justitieministern! Det är mycketbra att vi alla är överens när det gäller betydelsen avKRIS som vitaliserande faktor i samhällslivet. Jag ärsäker på att denna attityd är helt uppriktig hos justi-tieministern, och jag tvivlar inte på att han verkligenvill stödja . Men glöm inte vilka starka rutineroch beteendemönster det finns på olika ställen i vårtsamhälle!Jag har jobbat väldigt länge med så kallade eld-själar i andra sammanhang, framför allt när det gällerinvandrarorganisationer och kvinnoorganisationer.Och jag har sett under , på mycket närahåll, hur man låter människor engagera sig och käm-pa hårt och hur man sedan drar undan mattan underderas fötter därför att en liten tjänstemannagrupp -ibland en enda tjänsteman - plötsligt bestämmer attdetta inte är så viktigt. Dessa attityder, som är oerhörtvanliga, kan slå sönder hela det fantastiska arbetetsom gör.Jag vill bara beskriva hur vardagen ser ut förKRIS aktiva medlemmar. De flesta av dem harmycket låga inkomster, om de har några. De harmycket stora skulder som kronofogden är ivrig attplocka in. De har trasiga familjeförhållanden ochmåste komma i kapp med allt som inte har gjortsunder tiden med missbruk, fängelsevistelse ochbrottslighet. Att människorna i så svåra situationerändå fortsätter att jobba systematiskt är faktiskt blanddet bästa som har hänt i vårt samhälle under den se-naste tiden.Vad händer om organisationen hamnarmellan stolarna, mellan , kriminalvår-den och de här frivilliga organisationerna, som äretablerade och som inte alls är så villiga att öppna sigför nya organisationer? Vi skapar en otroligt djupgå-ende besvikelse. Vi slår sönder den riktiga delaktig-heten hos medborgaren. Kom ihåg att vi politiker ialla partier varje gång när ett val börjar närma sig slåross för bröstet. Vi vill ha delaktighet. Vi vill ha in-tresse för det politiska livet från individen. Vi måstebevisa i praktiken att vi uppskattar delaktigheten ochden praktiska insatsen i vardagen.Anf. 14 Justitieminister ():Herr talman! Man kan naturligtvis alltid diskuterahur mycket som ska ges till olika myndigheter. Vi gerett tillskott på 230 miljoner extra till Kriminalvårds-styrelsen för 2003.Det är en svår situation inom kriminalvården. Jagär fullt medveten om det. Antalet personer som dömstill längre fängelsestraff har ökat, vilket har gjort attdet är en mycket svår situation. Inte desto mindre ärdå väldigt viktig med sitt arbete. Det är vi allaöverens om.Jag är inte lika negativ till tjänstemannasektornsom . Jag är tvärtom ganska positiv,men framför allt tycker jag att man ska undvika attgeneralisera när det gäller tjänstemän. Det finns sä-kert alla sorter, men de som jag har träffat på Justitie-departementet är i alla fall inte av det slag som AnaMaria Narti beskriver.Visst kan det finnas tydliga mönster, och det finnsdet i samhället. Det är ingen tvekan om det. Men ävenhär är jag lite mer optimistisk, därför att det går attbryta. Det går att göra ett bra arbete, och det går na-turligtvis att göra det även med stöd från regeringenoch från kommunen. Det har vi sett, inte minst när detgäller brottsofferorganisationer och kvinnoorganisa-tioner som har gjort ett fantastiskt arbete och haftmycket stora framgångar under de senaste åren.Jag har också stort hopp om att även kom-mer att fortsätta. Det är därför som jag har infört ettnytt system. Jag vill se hur det fungerar, och vi får,som sagt, återkomma när det här ska utvärderas. Menjag följer det här mycket noga. Kriminalvårdsstyrel-sen är medveten om att jag och regeringen följer detmycket noga, och jag har också en kontinuerlig kon-takt med . Jag ska träffa i nästavecka för att diskutera olika saker som kan vara vik-tiga - och det gör även ni. Det gäller att besöka ochha kontakt med den här organisationen, som har sinsärprägel. Den ska vi vara rädda om liksom alla andrasom arbetar med att minska återfallen i brott i sam-hället.Anf. 15 ():Herr talman! Det är jättebra, tycker jag, att justi-tieministern ska träffa . Jag har sett att ett parrepresentanter från sitter på läktare här i dag.De är naturligtvis oerhört nyfikna på de svar somjustitieministern ger.Det brukar inte vara några problem att ge projekt-bidrag till allt annat. Här har även ministern ett an-svar, tycker jag. Antingen är det en viktig verksamhetsom bedrivs från sida, och ska den ha ettrejält stöd, eller också tycker man inte att den är det.Jag vet att det finns stora problem inom kriminal-vården, att det behövs pengar på alla möjliga håll.Varje gång man öppnar tidningen ser man att det ärproblem med narkotika och med insmuggling avvapen och telefoner. Det är trånga celler, och det ärallt möjligt annat. Så det är bra att det går mer pengartill detta och att de kanske även används så att det blirallt färre som återfaller.Men jag är i alla fall övertygad om att det ärmycket effektivare, både mänskligt och ekonomiskt,att satsa mer på organisationer som som fak-tiskt finns där också när fångarna muckar. Det är intealltid alla vi andra, eller samhället i övrigt, finns där.Det är inte heller obekant att i många styckenarbetar förebyggande. De flesta av de före detta miss-brukarna och kriminella har familjer och barn, ochorganisationer som är ett oerhört stöd inteminst för dem.Anf. 16 ():Herr talman! Mina avsikter är inte att måla tjäns-temannakåren i svart. Däremot tycker jag att bidrags-systemet över huvud taget bör analyseras kritiskt påett helt annat sätt än . Bidragsgivande och bi-dragsmottagande är inte en relation som bygger påjämlika positioner. Jag vet det från kulturarbetet, därdet finns så mycket ansökningar. Jag vet att vi i kul-turlivet varje gång när vi skriver en ansökan om bi-drag känner oss lite grann som tiggare. Det är därförsom jag tycker att det är oerhört viktigt att det nyasystemet med köp av tjänster har införts. Jag hoppasatt det här systemet kommer att utvecklas.Köp av tjänster och avtal betyder att det är en re-lation mellan jämlika parter. Det betyder att manvärderar insatsen och får betalt. Men för att det härska hålla krävs det att avtalen är långvariga. Och manska inte utgå från att engagemang betyder att manockså kan vänta sig väldigt mycket obetalt arbetebredvid det som man betalar för.Anf. 17 Justitieminister ():Herr talman! Det här bidragssystemet har ändrats.Det är inte bara fråga om att våga kritisera - detmåste man göra - utan också om att våga förändra.Det är det som vi nu har gjort. Det har alltså , så vi har goda förhoppningar om att dethär ska fungera bra, men gör det inte det kommer viatt gå vidare för att hitta ett ännu bättre system.Det är alltså detta som det är fråga om. Det är intefråga om att man inte prioriterar de här organisatio-nerna. Det är fråga om vilket system man anser ärbäst. Om man väljer det här systemet finns det juinget som säger att man inte skulle prioritera de härorganisationerna, utan det handlar om vilka mananser är bäst skickade att fördela de pengar somkommer från bland annat regeringen.Avslutningsvis vill jag bara säga att vi verkar full-ständigt överens om att detta med köp av tjänster ärnågonting som behöver utvecklas ytterligare, och jagär optimistisk . Jag tror också att det,med det engagemang som finns i , de idéer somfinns och den revanschlusta som finns, finns godaförutsättningar att visa att man når resultat på ettannat sätt kanske än konkurrerande verksamhet.Därigenom kommer man att stärka sin ställning ännumera. Då handlar det nämligen om avtal mellan tvåjämställda parter, i alla fall mellan två parter. Och tvåparter i ett avtalsförhållande är alltid bättre än ett rentbidragsavtal.Sammantaget tror jag att vi alla har en stark tro påKRIS. Jag följer detta noga. Regeringen följer dettanoga. Vi har kontinuerlig kontakt med ochföljer alltså det nya systemet.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 2002/03:152 omåklagarväsendetAnf. 18 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig vilka åt-gärder jag avser att vidta för att inte åklagarväsendetska hamna i samma situation som polisen har gjortnär det gäller nyrekrytering. Hon har också frågatvilka åtgärder jag avser att vidta för att åklagarväsen-det ska kunna behålla numerären i den nuvarandepersonalstyrkan och helst utöka den.Åklagarorganisationen har en central roll i brotts-bekämpningen och dess verksamhet har direkt bety-delse för rättskedjans samlade effektivitet. Jag anseratt det därför är viktigt att åklagarväsendet har till-räckliga ekonomiska resurser för att kunna bedriva eneffektiv verksamhet med högt ställda rättssäkerhets-krav.Riksåklagaren har i sitt preliminära budgetunder-lag för 2004-2006 angett att det ekonomiska lägetinom åklagarorganisationen är ansträngt och att anta-let åklagare och andra anställda därför måste minskamed nuvarande anslagsnivå. Riksåklagaren har ocksåangett att arbetsbelastningen för landets åklagare ärhög och att arbetsmiljön kommer att försämras ominte åklagarorganisationen får ekonomiskt tillskott.Jag har noterat det som Riksåklagaren har angett isitt preliminära budgetunderlag om personalnedskär-ningar och arbetsläget inom åklagarorganisationen.Regeringen kan dock tidigast i samband med denekonomiska vårpropositionen föreslå förändradeutgiftsramar. Jag kan därför inte nu uttala mig omeventuella förändringar av åklagarorganisationensanslag. Inom pågår beredningenav åklagarorganisationens totala resursbehov.Som sagt kan jag inte nu uttala mig om åklagaror-ganisationens framtida anslag. Jag vill dock här fram-hålla att regeringen har satsat på åklagarorganisatio-nen . Anslagsramarna har höjts.Detta har bidragit till att det varit möjligt för Riks-åklagaren att göra stora satsningar på flera angelägnaområden inom åklagarorganisationen. Riksåklagarenhar bland annat förbättrat rekryteringen av åklagareoch chefer, gjort satsningar på grund- och vidareut-bildning för samtliga åklagare samt startat en högreutbildning för specialiståklagare.Under flera år har antalet åklagare varit förhållan-devis . Det totala antalet åklagare har ökatunder . Åklagarorganisationenhar kunnat uppvisa goda verksamhetsresultat underen rad år med bland annat kortare genomströmnings-tider och minskade ärendebalanser.Anf. 19 ():Herr talman! Jag ber att få tacka justitieministernför svaret på min interpellation.Av den hovsamma tonen i svaret drar jag slutsat-sen att man även i har förstått attåklagarväsendets situation är ohållbar. Jagtolkar dessutom justitieministerns svar att regeringentidigast i samband med den ekonomiska vårproposi-tionen kan föreslå förändrade utgiftsramar som attregeringen faktiskt tänker föreslå ett tilläggsanslag tillåklagarväsendet , och det glädermig.Signalerna om åklagarnas orimliga arbetssituationduggar allt tätare från olika håll i landet. Justitiemi-nistern redogjorde för de satsningar och ambitions-höjningar som har gjorts. Jag har läst verksamhetsbe-rättelsen och sett att det visst har blivit fler åklagare,men de står inte i proportion till de ambitionshöjning-ar som regeringen faktiskt har föreslagit. Jag är intealls förvånad över att arbetssituationen är besvärlig.Värst tycks situationen vara i och i norraSverige. Även av Riksåklagarens budgetskrivelse kanman utläsa att situationen nu har nått anständighetensgräns. Man använder ord som "överbelastad organi-sation" och "oacceptabel underbemanning".Även övertidssiffrorna talar sitt tydliga språk.Herr talman! I är arbetsbelastningenför åklagarna oacceptabelt hög. Åklagarkammaren iUmeå har varit föremål för inspektion frånArbetsmiljöinspektionen. Ett protokoll var förväntattill mitten av den här månaden, och jag hade hoppatsatt det skulle ha funnits till hands vid dagens debattför att kunna visa svart på vitt hur situationen ser ut.Men tyvärr har det inte kommit . Med största san-nolikhet kommer det dock att visa att staten åter harutmärkt sig som en arbetsgivare som ligger i bottennär det gäller att ta ett gott arbetsgivaransvar.Herr talman! Alla medborgare i landet bör rim-ligtvis ha samma rätt att ställa krav på rättssäkerhet,oavsett var de bor. läggs lokala åklagarkontor ned,ett efter ett. Jag pekade i min interpellation på attkontoret i har lagts ned och att kontoret i Örn-sköldsvik är på väg att läggas ned. Jag tog även uppsituationen med kontoret i . Sedan inter-pellationen skrevs har jag kunnat läsa i den lokalatidningen att åklageriet nu hotasav nedläggning.Herr talman! Något sådant får helt enkelt inte ske!I är brottsligheten av tradition hög. Närhethar betydelse för personkännedom. Det krävs förbättre samarbete mellan polis och åklagare och ärdessutom ett uttalat krav från regeringen.Med de krav på åklagarmedverkan i polisenskompetens- och verksamhetsutveckling avseendebrottsutredningar och en mer aktiv ledning av förun-dersökningar och utveckling av brottsbekämpninginom vissa prioriterade områden, samverkan medlokala och regionala myndigheter och en ökad upp-märksamhet på brottsoffer som regeringen har ställt,så fungerar det helt enkelt inte med en åklagare somverkar på distans. Dessutom medför långa avståndlånga restider och därmed produktionsbortfall - eller ivarje fall att åklagarnas fritid inskränks i än högregrad än . Ny teknik åberopas ibland som lös-ningen, men en videokonferens kan inte ersätta depersonliga kontakterna, i vart fall inte i de här sam-manhangen.Kan justitieministern lova att åklagarkontoret iSkellefteå får vara kvar?Anf. 20 ():Herr talman! Jag vill också passa på att tacka ju-stitieministern för svaret. Det inger ett visst hopp,men det tar inte bort det faktum att det svenska åkla-garväsendet befinner sig i en akut kris.Rättsväsendets tillkortakommanden har gjort attfrågan om trygghet och rättsväsendets funktionsdug-lighet har kommit alltmer i centrum för svensken iallmänhet, för oss förtroendevalda och för medierna.Åklagarväsendet har tidigare gått igenom ett stålbad,hållit sina budgetar men givetvis fått göra priorite-ringar och tuffa val. 1990-talets stålbadsyns inte minst i de budgetar som jag har här, från år2000 och framåt. Där ser man att den situation vi befinner oss i på intet sätt är överraskande.Inför 2003 planerade man verksamheten efter enflerårsprövning och en möjlig anslagskredit till åkla-garväsendet. före valet gjorde justitieministernnågon form av uttalande - jag har inte sett det själv,men justitieministern kanske vill utveckla det här ikammaren - som många åklagare tolkade som att detnu skulle satsas mer pengar på åklagarväsendet. Såkom budgetpropositionen med sitt för åklagarnabeska budskap: sparbeting, osthyveln fram och enminskning av anslagskrediten. De förhoppningar sommånga åklagare hade grusades snabbt och effektivt.Jag vet inte i hur stor mån åklagarna egentligenvar överraskade. Som så många andra som arbetarinom rättsväsendet har de blivit gans-ka luttrade. I stället för att kunna satsa står man nuinför den omvända situationen. Särskilt svår är, somUlla sade, situationen i och Skåne.Viktiga och nödvändiga rekryteringar blir inte av pågrund av ett rekryteringsstopp . Istället får man väl tacksamt ta emot de uppsägningarsom kommer in till åklagarväsendet.Man flaggar för att man får dra ned på utveck-lingskostnader. Där vill jag särskilt nämna ett IT-utvecklingsprojekt, som har bedrivits inom åklagar-väsendet och är i farozonen, ochutbildningskostnader för personalen. Följden av detblir att kompetensutvecklingen för personalen blirsämre och att olika rättsutvecklingsprojekt bromsas.Faktum är, herr talman, att man på flera håll i Sverigeinte har tillräckligt med pengar för att avlönaden befintliga personalen.Hur hanterar man detta i då och andra ledande socialdemokratiska företrä-dare med emfas och stor frekvens säger att man nusatsar mer än någonsin på rättsväsendet?Min fråga till justitieministern är självklar: Blirdet fler åklagare i eller rentav färre? Hur skaåklagarväsendet hantera detta läge av resursbrist?Kan man underbalansera budgeten?Av justitieministerns svar kan utläsas att man fun-derar på denna sak inom . Lättalite på förlåten, . Behovet av posi-tiva signaler till åklagarväsendet kan knappast över-skattas i dessa tider.Anf. 21 Justitieminister ():Herr talman! Först ska jag svara på frågan omåklagarmyndigheten i . Det är Riksåklaga-ren och myndighetschefen som avgör den saken. Ettenskilt statsråd ska inte klampa in där.Åklagarorganisationen liksom många andra myn-digheter har en svår situation . Det är snävabudgetar. Men jag vill ändå påpeka det som jag sadeföre valet och som jag nu kan upprepa, nämligen attdet ändå blir ett tillskott på 46 miljoner 2003 jämförtmed 2002. En del är naturligtvis löneökningar. Jagsade fel före valet. Jag sade nämligen 45 miljoner.Men det är alltså 46,6 miljoner.Om vi nu ska ägna oss åt sifferexercis är det alltså52 miljoner minus ett anslagssparande som gör att detlandar på 46,6 miljoner. Det behövs kanske merpengar . Det budgetarbetet pågår just ,och det kommer vi att kunna redovisa när vårpropo-sitionen läggs fram . Jag kan inteföregå detta eftersom det arbetet pågår just . Ävenom jag förstår att många är angelägna om att få ettsvar så fort som möjligt måste vi ändå hålla på detider som finns, och det arbetet pågår alltså just nu.Anf. 22 ():Herr talman! Jag försöker att få justitieministernssvar att gå ihop med Riksåklagarens budgetunderlagför 2004-2006, men jag lyckas inte med det. Där stårdet:"Ett problem för såväl somför övriga statliga myndigheter är dock att de rationa-liseringsvinster som skapas behövs för att möta re-geringens krav på en årlig produktivitetsutveckling.Anledningen till detta är att pris- och löneutveckling-en kompenseras endast till en del. För Åklagarorgani-sationen sker därigenom en urholkning av anslagetmed ca . Så sent som i okto-ber 2002 föreslog regeringen i budgetpropositionenen reell minskning av den planerade resursnivån för2003 med .