prot · GQ0970 · 2003-03-12 00:00:00 — Jag vill börja med att yrka bifall tillförslaget i betänkandet, men jag vill också säga att jagsjälvklart står bakom de tre särskilda yttranden somjag har fogat till detta betänkande angående polisensinsatser mot människohandel, förbättring för de ut-satta kvinnor som tvingas till för prostitutionsamt förbud mot köp av sexuella tjänster med mera.Jag är, liksom de flesta som jag har lyssnat tillhär, övertygad om att vi har en ganska god samsynöver partigränserna om dessa frågor och om att det ärett mycket angeläget område att prioritera. Tyvärrsågs inte detta som angeläget när resurserna fördela-des . Vi från oppositionen har ju alla, ochframför allt vi från , yrkat på mer resur-ser till poliserna. Vi får se hur det blir när vi får vår-propositionen senare.Jag ser faktiskt detta betänkande om människo-handel som ett medgivande av att det finns för literesurser för att bekämpa denna grova och hänsynslösabrottslighet. har endast 19 förundersök-ningar inletts, och endast sju av dessa har lett tillfällande dom. Det beror knappast på att människo-handel inte pågår i i speciellt stor omfattning.Det beror på att polisen inte har resurser att avdela tillden spaning som ofta tar väldigt mycket tid men somkrävs för att utreda brott.I betänkandet säger att an-ledningen till att endast fem förundersökningar inlettsunder 2001 är att det fanns otillräckliga personalre-surser på lokal nivå. Detta bekräftar ju bilden. Det ärnaturligtvis inget som vi i riksdag kan varanöjda med.Herr talman! presente-rades den svenska modellen för att bekämpa prostitu-tion och trafficking på ett i . Menför att klara av den svenska modellen här i Sverigekrävs det som sagt resurser. Särskilda trafficking-grupper behövs i samtliga polisdistrikt som är berör-da. Det behövs också mer fortbildning för kunskapom kvinnornas situation.Människohandel och trafficking är en mycketgrov, organiserad brottslighet som sköts av fullkom-ligt hänsynslösa män - och i vissa fall kvinnor. Deflesta, bland både de tvångsprostituerade kvinnornaoch profitörerna, kommer från den östra delen avEuropa, från , , , ochså vidare. Den svenska polisen måste givetvis haresurser för att kunna samarbeta med poliserna i dehär länderna för att förhoppningsvis kunna förebyggamänniskohandeln.När jag var på besök hoslänspolismästaren hemma i , var det tyvärr enganska hemsk bild som förmedlades till mig.Skånepolisens trafficking-grupp räknar med attdet har kommit 35-40 tvångsprostituerade till Skånebara . En majoritet av dem tvingas tillprostitution i lägenheter, inte till gatuprostitution.Men det finns också illegala klubbar där kvinnortvingas ta emot våldtäktsmän på rad. Detta är väldigtslutna grupper, och det är svårt att skaffa bevis. Spa-ningarna är tidskrävande, och polisen känner inte har tillräckligt med resurser för att avdela såmånga spanare på en enda uppgift.Herr talman! Vi i oppositionen har lagt fram ettsärskilt yttrande om att förbättra de utsatta kvinnornassituation. De måste definitivt få möjlighet att stannakvar i landet för att medverka i förundersökningaroch vid rättegångar. Jag vill inte säga att samtligautsatta kvinnor automatiskt ska få permanent uppe-hållstillstånd, som vi har hört sägas tidigare, men medtanke på den hotbild som finns om de återvänder tillsitt hemland måste det finnas starka humanistiskaskäl att få permanent uppehållstillstånd. Under den tidde är i måste de givetvis få relevant psykiat-risk och somatisk vård. Det är också viktigt att de fårbeskydd när det finns en hotbild i , något somtyvärr är vanligt.Avslutningsvis vill jag ta upp en del av den bru-tala människohandel som bara berörs lite grann i dethär betänkandet. Det handlar om handeln medmänskliga organ och vävnader. Huruvida denna full-komligt vidriga handel finns i vet jag faktisktinte, men rent känslomässigt känns det som sådantinte kan finnas här. Men det utesluter ändå inte attsvenska medborgare kan ha fått nya organ inoperera-de i andra länder - organ som suttit i en frisk männi-ska bara några timmar tidigare.Det finns människor som frivilligt säljer organsom man kan leva utan. Det är givetvis fruktansvärt,men än värre är det när unga, fattiga och ofta utslagnamänniskor kidnappas för att mördas så att man kan taorganen. Det är så sjukt och vidrigt att det är svårt attförstå att det över huvud taget förekommer, men detfinns bevis för att det sker både i och i . Även om vi inte tror att detta fruktansvärdasker i måste vi ha ögonen öppna även här.Sverige måste ta en aktiv del i arbetet med detta iEuropol.Anf. 73 ELISEBEHT () re-plik:Herr talman! tar upp resursfrågan,precis som flera andra i debatten här. Frågan är ju:Vid vilket tillfälle skulle vi i kammaren eller någonannanstans få höra att man tycker att det är tillräckligtmed resurser?När jag lyssnar på oppositionen hör jag sammaargument i varje diskussion. Antingen det rör trafik-brott, annan kriminell verksamhet eller annan brotts-lighet hänvisas det alltid till att det är resursbrist.Polisen har 13 ½ miljarder i sin budget, eller straxdäröver, till och med. Vi vet inte vad som kommer ivårpropositionen. Det vet inte jag heller. Men trorJohan att det kan ligga en gnutta värderingarbakom det faktum att just prostitution, våld mot kvin-nor och människohandel - som i huvudsak handlarom kvinnor - på sina håll inte prioriteras på ett sådantsätt som regering och riksdag har begärt av polisen,eller är det alltid per definition fråga om resursbrist?Anf. 74 () replik:Herr talman! Jag måste börja med att säga att jaguppfattar Elisebeht replik som en väldigthård kritik mot polisen. Men visst, det kan säkert varasom hon säger.Det märkliga är ju att vart man än vänder sig ochdiskuterar de här frågorna kommer samma argument:Man vill ta tag i detta och vill kunna avdela mer re-surser för att ha spanare på plats som verkligen kanutreda brotten, men det finns så mycket annat somockså pockar på uppmärksamhet. Man klarar inte avatt lägga ned så mycket resurser vid ett och sammatillfälle på en spaning.Visst, det är ett medgivande att det behövs mer re-surser. Det känns som om det har kommit signalerfrån regeringen om att det faktiskt ska komma merpengar till polisen. Blir det så i vårpropositionen ärdet bra, för det är ett medgivande av att vi hade rättredan i höstens budgetdebatt. Frågan är vad manprioriterar här i samhället. Vi prioriterar rättsväsendetoch polisen mycket högt. Om man säger att manprioriterar måste man också visa det i siffror i bud-geten.Anf. 75 ELISEBEHT () re-plik:Herr talman! tolkar mig alldelesrätt när han uppfattar att det finns en kritik hos mig. IRikskriminalpolisens rapport, som han säkert självhar tagit del av och som det om inte annat har talatsmycket om i medierna, nämner man klart och tydligtatt det finns ett synbart glapp mellan den politiskaviljan att bekämpa människohandel och de priorite-ringar polisen har gjort. Det är klart att det finns an-ledning för mig som riksdagsledamot, i justitieut-skottet allra helst, att känna att man måste ta detta påallvar om skriver på detta sätt ien rapport som lämnas till regeringen.Vi har hört om situationen i . Där kän-ner man uppenbarligen till en hel del. Jag har läst upphur många män det är frågan om, hur många kvinnordet gäller och att man känner till transportörer. JohanLinander redogjorde för situationen i , och deninformationen har han fått från polisen. Uppenbarli-gen känner man till en hel del. Rikskriminalpolisenskriver också i sin rapport att man får mycket tips. Attprostitutionen inte längre bedrivs på gatan inne-bär inte att polisen inte känner till var verksamhetenbedrivs, hur den bedrivs eller vilka som är ansvariga,men frågan är naturligtvis hur man ska ställa någontill ansvar och kunna bevisa att brott har begåtts.Jag är inte benägen att hålla med om att det i varjeläge handlar om resurser. Det handlar också om vär-deringar och attityder.Anf. 76 () replik:Herr talman! Jag håller i mycket av vad ElisebehtMarkström säger. Men ansvaret faller tillbaka på densocialdemokratiska regeringen. Om man inte tyckeratt man prioriterar på rätt sätt faller ansvaret i alla falltillbaka på regeringen. Det är viktigt att ElisebehtMarkström också tar en diskussion med justitiemi-nister , så att vi i får ensamsyn med regeringen i de här frågorna. I övrigt harjag inte så mycket att tillägga för tillfället.Anf. 77 ():Herr talman! måste bli ledande i kampenmot människohandel och sexslaveri. Den uppfatt-ningen har jag och säkert många med mig, inte minstefter att ha sett den upprörande och tragiska filmenom den unga ryskan jag tror att detta blir svårt. beslut om att införa ett nytt brott i brotts-balken, benämnt "människohandel för sexuella än-damål". Brottet innebär att den som med olaga tvång,vilseledande eller annat otillbörligt medel förmårnågon att bege sig till ett annat land i syfte att denpersonen där ska utsättas för sexualbrott eller utnytt-jas för sexuella ändamål ska kunna dömas för män-niskohandel. Det innebär att män som förmår kvinnorsom redan arbetar som prostituerade och som harsamtyckt till att fortsätta med detta kommer undan.Visserligen kan den som tjänar pengar på att någonfrivilligt och på eget initiativ prostituerar sig dömas för koppleri, men koppleribrottet bedömsbetydligt mildare än brottet människohandel. Förkoppleri är straffet maximalt fängelse, förgrovt koppleri och för människohandel tio år.Skillnaden mellan brotten är också att medan män-niskohandel är ett gränsöverskridande brott är kopple-ri bara ett nationellt brott.För att de män som handlar med kvinnor ska kun-na dömas för människohandel måste offren, det villsäga kvinnorna, kunna styrka att de har utsatts förolaga hot, vilseledande eller på annat sätt lurats tillprostitution. Mannen förnekar naturligtvis att han harrekryterat henne på ett otillbörligt sätt och hävdar attkvinnan mycket väl förstod vad som förväntades avhenne och att hon frivilligt gett sitt samtycke till det-ta. Det blir då för kvinnan en orimligt påfrestande ochbesvärlig bevisning därför att hon blir ifrågasatt avmannen, av mannens ombud - han har säkert råd attanlita en skicklig advokat - och troligen också avdomstolen. Jag menar att man här kan dra en parallellmed de rättegångar som rör kvinnor som har blivitutsatta för våldtäkt. Frågan om hennes samtycke tillprostitution - precis som det kan bli när det gäller eneventuell våldtäkt - kan bli avgörande för om en manska kunna dömas för detta människohandelsbrott.Det är svårt att få utsatta kvinnor attvittna i domstol. Det blir med all sannolikhet intelättare med denna utformning av brottet människo-handel. Och det är handlarna och profitörerna somska sättas i fokus. Det är de som begår en kriminellhandling med människor.Det finns en komplikation till i denna lag. Det ärnämligen så att om kvinnan är ställs detinga krav på särskilda villkor för att brottet män-niskohandel ska bli tillämpligt. Jag menar att det-samma bör gälla även för de kvinnor som är över 18år, det vill säga för alla som utsätts för det straffbarabrottet människohandel. Kvinnans ålder ska inte spelanågon roll.Denna föreslagna kriminalisering harmoniserarinte heller med den svenska sexköpslagen. Där krimi-naliseras ju köparen trots kvinnans insikt i att honägnar sig åt prostitution. Vi har alltså kriminaliseratmännen här, och då verkar det väldigt ologiskt att desom underhåller efterfrågan på sexuella tjänster, alltsåde som förser männen med kvinnor som de kan köpa,också ska tjäna stora pengar på kvinnornas beroendeoch att de av juridisk-tekniska skäl ska kunna kommaundan med denna lindrigare form av straff, nämligenkoppleri för vilket det maximala straffet är fängelse ifyra år.När det nu handlar om denna ännu grövre explo-atering som människohandel innebär av personer somdessutom har ett främmande ursprung bör dessa per-soner rimligen ha samma skyddsstandard. Det äralltså handlaren som under alla förhållanden skakriminaliseras.Människohandel för sexuella ändamål ska varabrottsligt oavsett hur medvetna och oavsett hur inför-stådda kvinnorna kan ha varit med under vilka för-hållanden som de ska arbeta. Kravet på att rekryteringeller transport ska ha skett på ett visst sätt bör därförtas bort ur lagstiftningen.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 1.Anf. 78 ELISEBEHT () re-plik:Herr talman! Jag tänkte passa på att fråga HelenaBargholtz lite grann om det program som Folkpartietför sedan presenterade och som ni harkallat Stoppa vår tids slaveri. Där tycker jag migkunna utläsa två grundorsaker till att kvinnor ochbarn kan råka hamna i människohandel och prostitu-tion. Det ena handlar om att kvinnor och barn somlever i fattigdom och maktlöshet och som får se sinamänskliga rättigheter kränkta lätt faller offer förmänniskohandlare och prostitution. Det andra handlarförstås om efterfrågan. Så länge det finns män somefterfrågar precis det som varinne på finns det också möjligheter att fortsätta meddenna verksamhet. Detta är vi överens om. Jag hållermed om den analysen.Men det som stöter mig något i ert program ärpunkt 1 i de politiska åtgärdsförslagen. Den handlarom att man ska ge människor möjlighet att arbeta ivårt land - arbetskraftsinvandring. Där står det:Den som har en anställning som väntar i Sverigeska i normalfallet ges uppehållstillstånd. Bara om detär uppenbart att det finns kvalificerade sökande tilljust det arbetet som redan bor i ska ansökanavslås.Då blir min fråga: Hur ska detta gå till? Vem skabevaka detta, och vad skulle det betyda i verklighe-ten? Mig veterligen finns det på varje utlyst tjänstmellan 10 och 40 sökande inom landet. Hur ska enkvinna i ett annat land någonstans långt bort kunnahävda sin rätt när det gäller att just hon skulle hakunnat ha möjlighet till detta arbete? Kan förklara det för oss?Anf. 79 () re-plik:Herr talman! Ja, det kan jag försöka göra, ävenom det inte alls är det som mitt anförande handladeom. Men vi bedömer att det finns möjligheter förkvinnor som kan komma till därför att de haren kapacitet som vi efterfrågar. Och jag tänker fram-för allt på de förväntade bristerna inom vården ochomsorgen som vi ser. Alla siffror pekar ju på att vikommer att få en stor arbetskraftsbrist när det gällerjust vårdyrken. Här menar jag och kamrater till mig iFolkpartiet att det borde finnas goda möjligheter förkvinnor från andra länder att komma och arbeta.Däremot vill jag betona att jag inte ser prostitutionsom ett arbete.Anf. 80 ELISEBEHT () re-plik:Herr talman! Jag förstår att intemenar att de ska komma hit som prostituerade. Detstår också mycket tydligt i ert program att det skahandla om vanliga arbeten med riktig lön och medrejäla villkor. Då funderar jag på om det är fråga omså rejäla villkor som till exempel kollektivavtal ochom att följa gällande lagstiftning och att man ser tillatt det är arbetsgivare som har rent mjöl i påsen ochsom inte anställer dessa människor utanför den ordi-narie arbetsmarknaden. Det tycker jag vore intressantatt få veta.Nog verkar det lite grann märkligt hur detta skullekunna fungera i praktiken, alltså att man skulle kunnakomma till vårt land, man är offer för människo-handlare, och man kanske har landat i något av deländer som ligger nära , kommer hit och fårturistvisum och ska kunna söka detta utlysta arbetet.Men man får bara stanna om det är uppenbart att detinte finns några andra kvalificerade sökande till dettajobb. Om det finns det ska ansökan avslås enligt ertprogram. Det är det som stöter mig, inte er ambitionoch er vilja att hjälpa offer för människohandel. Detär inte det som irriterar mig, utan det är just detta attom det inte finns någon svensk eller någon i Sverigegår det bra att komma hit och ta detta jobb.Anf. 81 () re-plik:Herr talman! Först och främst vill jag säga attsvenska arbetsrättsliga regler självklart ska gällaockså för denna grupp människor. Som jag sade itidigare inlägg tror jag inte att detta blir ett problem.Vi behöver ha väldigt många, inte minst kvinnor, somkommer hit och arbetar, eftersom kvinnor ändåmånga gånger tenderar att välja vårdyrken. Jag kaninte se detta som ett problem.Däremot vill jag säga, och det är det som är såviktigt eftersom det finns i denna rapport om traf-ficking, att ett alternativ för dessa kvinnor ska vara attkomma till och få ett bra jobb. De ska intekomma till för att de behöver prostituera sig.Det är en väldigt viktig distinktion.Anf. 82 ():Herr talman! Jag hade inte tänkt gå upp i den härdebatten . Som har sagts råder en väldigtstor samsyn här i det svenska parlamentet när detgäller synen på människohandel och prostitution.Sverige har flyttat fram sina positioner i världen ochkommer att vara en av de viktigaste drivkrafterna närdet gäller att bekämpa människohandel och prostitu-tion även i andra länder. Men det här är en svår ochlång process som väldigt många här har beskrivit närdet gäller samarbetet inom EU och samarbetet med debaltiska staterna, och det finns väldigt mycket attgöra.Men, fru talman, anledningen till att jag ändå gickupp i den här debatten var att jag upplevde en oroan-de tendens: Man gör frågan om bekämpning av män-niskohandel och prostitution - det handlar om männi-skor som utsätts för bland de grövsta brott som mankan utsättas för, en sådan oerhörd kränkning avmänskliga rättigheter - till en fråga om resurser.Vi vet alla att polisen har ett oerhört stort behovav resurser och att vården i har ett oerhörtstort behov av resurser, men vi får inte låta frågan ombekämpning av människohandel och prostitutionhandla om ifall polisen får ytterligare hundra, två-hundra eller trehundra miljoner. Jag tycker att det äroerhört viktigt, och där upplevde jag att det fanns enväldigt tydlig samsyn, att här har vi en gemensam syni alla partier. Det här är en prioriterad fråga, och dethär måste man bekämpa. Det är i mångt och mycketockså en fråga om attityder och värderingar.Jag skulle vilja uppmana alla att, när ni träffar eraledamöter i polisstyrelserna runtomkring i landet,uppmana dem att ställa frågor i polisstyrelsen om dethär och att se till att, när man tar verksamhetsplane-ringen på polismyndigheterna i länen, den här fråganfinns med så att det inte blir en borttappad fråga.Oavsett resurser - ökade eller till och med minskade- så är vi väl alla överens om att denna fråga måsteprioriteras och lyftas fram.Vi i gör våra avvägningar när dethandlar om resurser. Vi ser också att polisen har be-hov av resurser. De har fått ökade resurser, och dekommer att få ytterligare ökade resurser i framtiden.Men ska man bekämpa människohandel och prostitu-tion måste man också ha en helhetssyn. Man måste sevilket tillstånd de här kvinnorna lever i. Ofta lever demed ett drogmissbruk och ofta med ett oerhört behovav vård, av behandling och av att kunna få möta pro-fessionell hjälp att bearbeta de psykiska skadorna.Det krävs alltså också resurser till vård och omsorg.Det krävs resurser till kommuner och landsting. Vimåste ha en helhetssyn så att vi inte bara kan bekäm-pa brottsligheten när det gäller de här kvinnorna utanatt vi också kan möta de behov som dessa kvinnorhar. Där handlar det ju inte enbart om den organisera-de och gränsöverskridande brottsligheten, utan dethandlar ju också om prostitutionen i Sverige.Därför yrkar jag bifall till förslaget i justitieut-skottets betänkande med en förhoppning att vi alla äröverens om att oavsett vilka resurser rättsväsendet harmåste detta vara en prioriterad fråga och inte någon-ting som polisen kan välja bort.Anf. 83 () re-plik:Fru talman! Jag tycker att det är väldigt bra attAlice lyfter fram den här delen, som är denviktigaste delen i hela bekämpningen av människo-handel, det vill säga att det framför allt inte är enresursfråga. Men trots det vill det till resurser ochredskap för att man ska kunna bekämpa den här sor-tens handel.Jag bara undrar lite, eftersom ändåstår bakom majoritetstexten: I den står det uttryckli-gen att har sagt att anledningentill att det inte har inletts fler förundersökningar är"otillräckliga personalresurser på lokal nivå". Det ärändå ett konstaterande som har gjorts, och då tyckerjag att vi inte kan förbise det, , för dåsätter vi på oss skygglappar och vill inte inse hur detär.Jag tycker att det är lite synd, när vi pratar om så-dana här frågor, att vi alltid ska hamna i det här, attnågon ska stå och försvara och säga att det finns jät-temycket resurser medan andra säger att det inte finnsnågra resurser, när det här handlar om utsatta männi-skor, precis som säger. Det krävs resur-ser för att se till att de här människorna kommer bortfrån sitt missbruk. Det behövs förändrade attityder,men framför allt behövs det också redskap för attkunna genomföra rehabilitering och komma åt demsom säljer och utnyttjar de här kvinnorna, och då ärdet till syvende och sist resurser det handlar om. Jagär ledsen att behöva säga det, . 84 () replik:Fru talman! lyssnade nog litedåligt på vad jag sade. Jag sade att jag är medvetenom att polisen behöver mer resurser. Polisen har fåttmer resurser och kommer också att få det framöver.Det jag ville framföra, och det var det jag ändågick upp i talarstolen för, var betoningen på att ompolisen ska kunna bekämpa det här så behövs det merresurser. Från sida ser vi att det härmåste bli en prioriterad fråga hos polisen. Det måstelyftas upp på lokal nivå och i alla sammanhang så attden här frågan inte glöms bort. Där har vi frågan omattityder, som också tog upp: Manser inte det oerhörda förtryck som dessa kvinnor blirutsatta för, och man tar inte detta på så stort allvarsom man borde. Vi borde alltså ha ett gemensamtintresse av att lyfta fram de här frågorna och se till attförändra attityderna och att den här handeln inte kanfå pågå i det tysta, för det pågår över hela ochinte bara i storstadsregionerna.Vad gäller resurser är jag medveten om att polisenbehöver mer resurser, men vi får inte fokusera denhär debatten på det. Oavsett det ekonomiska lägetmåste dessa kvinnor få det skydd de förtjänar.Anf. 85 () re-plik:Fru talman! Tack för det förtydligandet, AliceÅström! Men jag tror ändå att somvanligt hamnar i det lilla dilemmat att dels försvararegeringens politik, dels stå upp - som göra - för de svaga och dem som är utsatta.Och det blir en konfrontation, därför att det går inteatt komma ifrån, : Hur gärna vi än stårhär i kammaren och talar så tårarna rinner så räckerinte det om vi inte kan se till att vi får muskler och fårhandling utifrån våra ord, och då krävs resurser.Nu säger att hon är medveten om attpolisen behöver mer resurser. Det tycker jag är jät-tebra, därför att jag ser dig som min förhoppning iregeringsförhandlingarna om att det ska bli merpengar till polisen. Där har ett stortuppdrag som jag bara vill understryka: Var med ochförhandla fram mer pengar så att vi också kan arbetamed den här frågan!Självklart handlar människohandeln och den för-nedring av människovärdet som de här kvinnornaupplever om mycket mera, men vi kan inte åtgärdadet utan att vi har något att arbeta med, och det kallasresurser.Anf. 86 () replik:Fru talman! För är detta ganskatydligt. Jag tror att jag fortfarande inte, under mina 20år i politiken, har suttit i någon församling, varken påkommunal nivå eller i någon nämnd, där man har sagtatt man har tillräckliga resurser att göra allt man villoch att man inte behöver något mer.Jag ser, när jag reser runt i landet, att landstingoch kommuner säger: Vi har inte råd att erbjuda denhär missbrukande kvinnan vård och behandling, fördet finns inga resurser. Kvinnan kan då få gå kvar iprostitution, förnedring och förtryck och inte ens fåhjälp med vård och behandling även om hon självvill. Då ser jag behovet av ökade resurser till kom-munerna för att de ska kunna möta det här behovet.Jag tror att vi ständigt kommer att slåss, därför att detfinns ingen verksamhet som inte behöver mer resur-ser.Det var därför jag ville lyfta upp den här frågan.Den får inte nedprioriteras. Den ska prioriteras uppöverallt. Den kampen kommer vi att behöva föraunder framöver.Anf. 87 () replik:Fru talman! Vi kan ta Blekinge polismyndighetsom ett exempel. har man fåttfem dagliga färjeförbindelser med .