prot · GQ0946 · 2003-01-24 00:00:00 — Om allt då är som vanligt betyder det att la-gen inte kommer att träda i kraft förrän om ganskaprecis , alltså sommaren 2004.Eftersom den här frågan har varit på tapeten i snart tioår kan man inte annat än tycka att det är synd att dettar så lång tid.Min del i den här interpellationen handlade omdet skydd som flickorna måste ha på hemmaplan närde återvänder. Jag är nämligen inte, åtminstone inteän, som de andra interpellanterna övertygad om per automatik ska bevilja dem asyl. De som jaghar pratat med vill också återvända till sitt eget hem-land. Då måste vi kunna garantera säkerheten fördessa flickor.Motståndarna till deras säkra liv tillhör oftast denallra värsta sorten av organiserad brottslighet. Dåmenar jag att det inte spelar någon roll om flickornafår asyl i eller någon annanstans. De måste haett skydd motsvarande det skydd som vi ibland gergravt misshandlade kvinnor i . Man måsteåtminstone kunna diskutera om de ska ha skyddadidentitet, om de ska flytta till något annat ställe, alltsåhela det paketet, på samma sätt som vi diskuterar degravt misshandlade kvinnorna. Vanlig asyl är oftastinte tillräckligt för de här flickorna.När det gäller att hantera detta mycket svåra pro-blem är det naturligtvis nödvändigt med ett europe-iskt samarbete, och kanhända samarbete utanför grän-serna också.Denna hantering är naturligtvis väldigt viktig förvuxna personer. Men den är än viktigare när dethandlar om barn. finns det organisationer somuppmärksammar oss på att också barn är offer förtrafficking. Än så länge är det väl ovanligt, men detblir dock allt vanligare att en vuxen kvinna"trafikeras" tillsammans med barn, där alltså bådekvinnan och barnen omfattas av det sexuella utnytt-jandet. Det fordras naturligtvis alldeles speciellakunskaper för att kunna hantera dessa gravt miss-handlade barn. Vi måste kunna garantera deras reha-bilitering i hemlandet och, så gott det går, deras fort-satta möjligheter att leva ett normalt liv.Jag var i på en trafficking-konferens. Jag var på ett shelter för kvinnor som varitutsatta för sexturism. De kommer inte att kunna fort-sätta driva detta shelter eftersom de inte har någrapengar. De har inte ens pengar till mat. Då är det lättatt föreställa sig hur de ska bära sig åt för att få sinfortsatta försörjning. Detta måste vi ha i åtanke i vårfortsatta hantering av dessa flickor och kvinnor.Anf. 35 ():Herr talman! Det här är min sista möjlighet att gåupp i denna debatt, och jag vill därför upprepa ochockså fördjupa mig lite grann i tre saker.För det första gäller det mäns attityder mot pro-stitution, alltså hur motkraften ser ut. Motkraften tillden pornografiska industrins objektifiering av krop-pen, alltså kroppen som handelsvara, är ju självabasen. Hur ser strategin ut? Jag väntar fortfarande påden mansrörelse som reser sig upp och säger: Vi mänär inte på det där sättet. Vi tycker inte att en kropp ären handelsvara. Än så länge har jag dock inte sett denstora rörelsen.För det andra gäller det öronmärkningen av peng-ar. Jag menar att det är nödvändigt att fortsätta attöronmärka pengarna till polisen. Enligt min meningär det nödvändigt att börja ge de sociala myndighe-terna öronmärkta pengar för att de ska kunna ge ettsocialt och psykologiskt stöd, det stöd som ministernsade att man skulle ge.För det tredje menar jag inte att alla kvinnor somhar blivit lurade att sälja sin kropp kriminellt här iSverige ska med automatik få stanna kvar. Vad jagmenar är självklart att det ska finnas sådana möjlig-heter för dem som har en sådan situation att de intekan återvända.När nu så modigt går ut och har valt enannan väg tvärtemot våra närmaste nordiska grann-länder och våra EU-kombattanter, där vissa storaländer har valt att legalisera och så att säga ha skatte-genererande verksamhet av kvinnokroppsförsäljning,hur följer vi upp statistiskt att vår väg är den vinnandevägen?Anf. 36 ():Herr talman! Statsrådet lovade att ge svar på minasynpunkter och min kritik av den nya lagen, men jagfick inte några sådan synpunkter i svaret. Det kanskekommer i nästa svar. Jag kan undra varför man gördistinktionen mellan dem som ännu inte prostitueratsig och dem som redan prostituerat sig. Jag funderarpå om det har att göra med en allmän syn på prostitu-tionen. Kvinnor som väljer att prostituera sig får ståsitt kast. De ska man inte skydda genom lagstiftning-en.Jag tänker igen på . Det gör viallihop i de här sammanhangen. Det var en skräm-mande skildring men intressant att testa dennya lagen på. Jag skulle vilja höra om statsrådet haren uppfattning om mannen som tog emot henne ochutnyttjade henne när hon kom till . Är han enmänniskohandlare eller är han en kopplare? Det ärnämligen väldigt stor skillnad i straffsatserna. Förmänniskohandel kan man få upp till fängelse.För koppleri handlar det som eller omdet är grovt koppleri.Jag förstår att det kanske är lite knepigt för stats-rådet som inte är justitieminister. Men eftersom stats-rådet har lyft fram lagen i sitt svar tycker jag att det ärväldigt angeläget att få diskutera lagen. Jag fick hellerinte synpunkter på vilka kriterier som kommer attanvändas i den nya lagstiftningen som är på gång.Om statsrådet vet det vore det väldigt intressant att fåhöra det.Anf. 37 ():Herr talman! Det jag och tycker äroerhört viktigt är just att kvinnan ska ges möjlighettill permanent uppehållstillstånd. Det är också viktigtatt säga att det inte ska vara någon automatik. Mendet ska finnas en möjlighet till permanent uppehålls-tillstånd.Det är två skäl till det. Det ena är kvinnansskyddsbehov som man måste väga in och vilka möj-ligheter det finns att ge kvinnan ett adekvat skydd ihemlandet. Det andra gäller brottsbekämpningspers-pektivet. Hur många kvinnor tror vi kommer att ställaupp som vittnen? De är oerhört betydelsefulla i enbrottsutredning. Utan dessa kvinnors vittnesmålkommer vi inte att kunna komma åt dessa organisera-de ligor.Det är oerhört viktigt. Därför är det viktigt att setill att den tryggheten och den möjligheten för dessakvinnor måste finnas. Annars är det risk för att de fåsom vi lyckas få att vittna och sedan utvisar barainnebär ytterligare ett utnyttjande av dessa kvinnor.Det kan vi inte acceptera.Den andra frågan som jag vill ta upp lite kort gäl-ler statens finansiella ansvar. Det kommer inte atthandla om särskilt mycket pengar. Det är kanske inteså orimligt att ett antal kommuner i avtal med statenspecialiserar sig på detta men att det är regeringensom kommer att stå för medlen. Det är viktigt att manfår bygga upp den kompetensen och kunskapen i dekommunerna. Då ska man kanske ta ett antal kom-muner som man har avtal med.Detta är frågor som vi kommer att arbeta vidaremed framöver. Jag är övertygad om att vi kommer attta ytterligare steg i kampen mot denna avskyvärdahandel.Anf. 38 Statsrådet ():Herr talman! Jag är hedrad av en lång rad debattö-rer. En del av de synpunkter som ni har fört fram tillmig gör att det skulle kunna vara intressant att lyssnapå en diskussion mellan interpellanterna.Nu ska jag ta det i tur och ordning. När det förstgäller förslaget avser jag att lägga framett förslag. Där utgår jag från utredningens förslagsom var färdigremitterat . Sedandelar jag i och för sig suck över att dettar tid att ändra lagar och stifta lagar i landet. Men iett rättssamhälle tar vi på oss. Det är detsom gör att lagändringsvägen är en besvärlig ochknagglig väg att gå. Det är den väg jag tror att vi skata här.Jag tror att det tillfälliga uppehållstillståndet ärgrunden. Vad beträffar denna tydligen oerhört cent-rala fråga för fru de - Jag ber omursäkt för att jag använder ordet fru. Det får man integöra . Men jag är så gammal att jag tillåtermig att nu i hastigheten göra det. - att diskutera kost-nadsfördelningen mellan stat och kommun är avsiktenatt samma regler och principer ska gälla som förasylsökande. Det innebär att staten kommer att ersättakommunerna för de pengar som kommunerna skalägga ut för socialt och psykologiskt stöd till dessakvinnor efter samma grundläggande principer som förasylsökande.Jag är i likhet med flera av frågeställarna mycketskeptisk till att generellt ge permanent uppehållstill-stånd, alltså att det ska utgöra något slags automatisktasylskäl. Jag tror inte på det. Jag tror också att det harkommit fram nyanser i debatten. Det är det tillfälligauppehållstillståndet som är det bästa. Jag tog Balka-nexemplet för att visa att jag är medveten om vilkentyp av arbete som erfordras för att kvinnorna skakunna ha ett värdigt återvändande till sin ursprungs-miljö utan att drabbas av samma elände och helveteigen. Där instämmer jag i grund och botten i det reso-nemang som förde.Jag vill sedan konstatera att lagen är ganska ny.Vi måste arbeta efter den , även om jag förståratt representerar en utomordentligtgrundläggande kunskap om tillkomsten av lagen. Jagtror att ett omdöme om hur lagen fungerar måsteanstå i avvaktan på att den har tillämpats.Den 18-årsgräns vi har ger möjligheten att be-handla barn på ett annat sätt än vuxna. Här återkom-mer jag till en annan synpunkt som kom fram i dis-kussionen. När det gäller barn är jag den förste attinstämma i vad säger. Vi har tagit initiativtill att i vårt närområde sätta igång ett samarbete omdetta på Östersjömötet . Vi har en stor konfe-rens i Frösundavik som jag kommeratt inleda. För att ytterligare bidra till förvirringen iregeringens engagemang i detta kommer ett annatstatsråd att avsluta konferensen. Vi är många som ärinblandade i detta, men jag hoppas att ordningen skakunna hållas ändå.Vi kommer där att ta upp flera andra frågor somgäller ensamkommande barn, och inte minst de somhandlar om människohandel och trafficking. Här harjag själv tagit initiativ till att denna konferens ocksåska omfatta frivilligorganisationerna i . Jagkommer att ha ett särskilt möte med frivilligorganisa-tionerna för att förbereda den. Jag troratt det värdiga återvändandet i hög grad har att göramed att vi engagerar frivilligorganisationerna, de såkallade NGO:erna.När det gäller frågan om mäns attityder vill jag iblixtkorthet säga att vi inte ska bortse från lagstift-ningens miljöbildande verkan. Mitt svar på den frågasom här ställdes är att mäns attityder i hög gradkommer att påverkas av att vi nu har en kriminalise-ring. Den är moralbildande. Därför kan vi inte baraanvända statistiska metoder för att visa vår linjesförträfflighet.När det sedan gäller att sprida ljuset börjar vi nupå session. Vi kommer att fortsättaatt i EU, FN och internationellt under MargaretaWinbergs ledning driva kriminaliseringen av köns-handel som en svensk ståndpunkt. Annars blir strate-gin inte sammanhängande.Anf. 39 ():Herr talman! Ministern undviker skickligt att säganågot om polisen och polisens resurser. Om inte poli-sen har några resurser och kan få fast några brotts-lingar kanske det inte ens en gång kommer att finnasnågra kvinnor som behöver några tillfälliga uppe-hållstillstånd. Då har man inte satt dit någon brotts-ling som man behöver någon som kan att vittna mot.Därför är detta är väldigt viktig fråga. Moderaternavill ge polisen och rättsväsendet 2 miljarder mer un-der den period som kommer, bland annat för att deska klara av detta.När det gäller frågan om vem som ska ha detövergripande ansvaret får jag svaret att man ska er-sätta kommunerna för kostnaderna. Om ministernhade läst min interpellation noga hade han sett att detnaturligtvis handlar om kostnaderna, men det handlarockså om kunskap och kompetens. Det har sagtstidigare att alla kommuner inte klarar detta, och dettror inte jag heller. Små kommuner som kanske får ettsådant här fall en gång klarar inte det.Därför borde staten ha det övergripande ansvaret förallt och sluta avtal med ett antal kommuner ellerfrivilliga organisationer för att sköta detta. Det varinte riktigt vad ministern sade, så jag känner mig intehelt nöjd och lugn på den punkten.Jag förstår att ministern kanske inte kan svara pådetta, men jag vill ju att det ska vara lättare att sättadit alla led i brottsligheten, det vill säga de som tarkvinnorna eller flickorna över gränsen, de som gerdem boende och så vidare. Det kan man inte i dageftersom alla säger att de inte visste vad det handladeom, de visste inte att det skulle sluta på det här sättetnär hon togs över gränsen. Lagstiftningen måste änd-ras på detta plan.Jag tycker att det har varit en bra diskussion. Jagser fram emot att det kommer mycket konkret i pro-positionen. Ministern har mer än ord. Han har möj-lighet att lägga konkreta förslag. Jag hoppas att detutnyttjas så att vi kan göra någonting påhemmaplan.Anf. 40 ():Herr talman! Jag ska svara på en fråga som jagfick av statsrådet. Det gällde hastigheten när det gäl-ler att stifta lagar. Remisstiden gick ut den 20 decem-ber, om jag minns rätt. Propositionen kommer i maj.Jag kan tänka mig att om man hade velat hade manfaktiskt kunnat börja skriva på propositionen ocksåunder remisstiden, och det kanske man gjorde. Dåhade vi kunnat få propositionen före deadline för denhär vårterminens arbete. Vi hade kanske kunnat vinnaåtminstone . Jag tycker att det hade varitviktigt i just det här sammanhanget. Även om demo-krati tar tid, kan man försöka snabba på i vissa sam-manhang.Sammanfattningsvis menar jag att kompetensenhos socialarbetare måste öka. Kompetensen har varitinriktad på vuxna kvinnor och ibland män, men denhär kompetensen måste dessvärre också omfattabarn. Kompetensen hos polisen måste öka. Enligtuppgifter som jag har fått ökar trafficking i norraSverige, och i norra får man leta väldigt längeför att hitta poliser. Där är det ett väldigt stort pro-blem, som jag ser det.Kommuner måste få ekonomiska möjligheter attarbeta med den här ibland ganska dyra verksamheten.Sverige har ett stort ansvar när vi skickar tillbakaflickor och pojkar till andra länder.Slutligen vill jag säga att ministern litar lite grannpå frivilligorganisationer. De länder som de här flick-orna och pojkarna kommer ifrån är oftast mycket nyaländer. I deras tidigare tillvaro har det inte varit möj-ligt att ha frivilligorganisationer i någon större om-fattning. Det gör att de inte är så vana vid det arbetet.De har inte hunnit bygga upp dessa organisationer itillräcklig omfattning . Där måste man lita på statoch kommuner i större utsträckning.Anf. 41 Statsrådet ():Herr talman! Då har tiden kommit till polisen. Jagbehöver inte nu gå in i styrsystemet för polisväsendet.Dessutom är jag lite förvånad över talet om att poli-sen inte får ökade resurser. Vi satsar merresurser till polisen. Här handlar det om väldigtmånga olika saker. Det handlar om utbildning, kun-skap och perspektiv. Jag vill understryka att där hållerjag med de om helhet-sperspektivet. Problemet är att vi inte förrän för etthalvår sedan över huvud taget hade beskrivit det viletar efter som ett brott. Vi hade alltså inte en lag,utan tidigare hade vi bara koppleriet. Där hade vi detdistinktionsproblem som talade omi en av sina frågor till mig. Jag delar dePourbaix-Lundins önskemål om att man ska kunnaangripa problem av den här arten ur ett helhetspers-pektiv. Det innebär helt enkelt att man måste kunnamer. Att kunna mer gör man genom att man har fåtten lag. Då måste vi nu arbeta efter den lagen, byggaut detta och utbilda poliser.Sedan gällde det grupp. Ef-tersom jag har tjuvläst det här artikeln i konstaterar jag att polisstyrelsens ordfö-rande, som ju står på samma säkra grund som inter-pellanten, tänker ta upp saken och ta ettinitiativ. Det understryker att det faktiskt är de somhar ansvaret.När det gäller tidsfrågan vill jag bara säga att vifaktiskt också måste gå till Lagrådet. Det är där sompropositionsskrivningen börjar, men vi kan inte göradet innan vi har avlyssnat remissinstanserna. Detskulle uppriktigt sagt ifrågasättas i så fall.Jag ska avsluta med att säga något om frivilligor-ganisationerna som kanske är anstötligt. Det är att omvi inte hade frivilligorganisationer i och i deländer vi nu talar om skulle vi inte kunna göra nå-gonting alls. Jag tror inte att de myndigheter som harfunnits där är mogna för detta. Tack och lovatt vi har Röda korset och andra frivilligorganisatio-ner som kan arbeta på marken i , till exem-pel i . Annars stod vi fullständigt tomhänta,och det gör vi inte.Sedan vill jag tacka för debatten.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 2002/03:124 om Sve-riges asylpolitik för flyktingar från BangladeshAnf. 42 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig omregeringen avser att vidta några åtgärder för att delsuppmärksamma på de genomgri-pande förändringar som inträffat i underdet , dels öka kunskapen hos verkets per-sonal. avser kunskaperna om förhål-landena i andra länder och om läkarutlåtanden beträf-fande psykiska och fysiska skador som åsamkatsasylsökanden till följd av tortyr, förföljelse och för-tryck i de länder de flytt från.Låt mig inledningsvis notera att MR-rapporter omsituationen i generellt talar om före-komsten av politiskt våld mellan anhängare till olikapolitiska grupperingar och om förekomsten av tortyroch övergrepp mot kvinnor. I detta avseende delar jagden oro för situationen som ger ut-tryck för.Sverige har också ett försteg i förhållande till and-ra länder när det gäller länderkunskap genom denökade samverkan som utvecklats mellan utlandsmyn-digheterna och framför allt under desenaste åren. Detta var ett av de ämnen som lyftesfram vid ett avslutat chefsmöte på Utrikesde-partementet.De svenska utlänningsmyndigheterna måste na-turligtvis vara väl förtrogna med förhållandena, inteminst på MR-området, och ha en god länderkunskap.För att uppnå detta informeras Migrationsverketspersonal fortlöpande om förhållandena i andra länder,inklusive . Detta gäller inte minst kvin-nors och andra utsatta gruppers situation. För dettaanvänder sig verket av olika källor såsom FN:s flyk-tingkommissarie och olika MR-organisationer samtambassadrapporter. deltar också iEU-samråd om situationen i asylsökandes hemländerdär bland annat MR-frågor tas upp.Migrationsverket företar också regelbundna besöki viktiga ursprungsländer. Så sent som i oktober 2002genomfördes en så kallad fact-finding-resa till blandannat för att på plats träffa MR-organisationer, kvinnoorganisationer, internationellaoch nationella källor liksom andra länders ambassa-der för att erhålla en så god och objektiv bild sommöjligt av situationen.Det bör också tilläggas att fort-löpande håller utbildningar för all personal i blandannat tortyrfrågor och kvinnofrågor. Därutöver fårsärskilt berörd personal fördjupad utbildning omdessa frågor. personal ska ha denkunskap som krävs för att kunna bedöma läkarintyg.Det finns också möjlighet för asylhandläggarna attanlita förtroendeläkare, specialister, i de fall man ärosäker på bedömningen av åberopade läkarintyg.För att ytterligare förstärka kompetensen i medi-cinska frågor har verket från och med årsskiftet ävenen förtroendeläkare verksam inom barn- och ung-domspsykiatrin.Jag kan således konstatera att Migrationsverketspersonal på olika sätt får möjlighet att upprätthålla engod kunskap om situationen om bland annat demänskliga rättigheterna i ursprungsländerna, inklusi-ve Bangladesh.Då som framställt interpellationenanmält att hon var förhindrad att närvara vid sam-manträdet medgav förste vice talmannen att SerminÖzürküt i stället fick delta i överläggningen.Anf. 43 SERMIN ÖZÜRKÜT (v):Herr talman! Jag vill börja med att tacka statsrådetför svaret. Det är glädjande att han delar den oro vihar för situationen i Bangladesh.I svaret nämnde ministern att så sent som oktober2002 genomfördes en särskild så kallad fact-finding-resa till för att på plats träffa MR-organisationer för att erhålla en så god och objektivbild som möjligt av situationen. Jag skulle vilja upp-lysa statsrådet om den förändring som har skett iBangladesh efter oktober 2002.Den 17 oktober 2002 genomfördes en stor opera-tion av bangladeshisk militär i flera städer i landet.Operationen bar namnet Clean Heart. Massarreste-ringar genomfördes och tusentals människor fördesbort till militärförläggningar där de torterades ochfängslades. Det var våldtäkter somofta medförde att dessa kvinnor - om de inte mördats- själva tog sina liv. Våldtäkt har blivit en del av denpolitiska kampen och regeringens politiska förtryck.Efter Clean Heart-operationen har regeringen iBangladesh utfärdat full straffrihet för dem som be-gick brott mot mänskliga rättigheter under operatio-nen. Den som är politiskt aktiv och tillhör oppositio-nen i löper stor risk. Vid kontakt medpolis och andra myndigheter är det vanligt att manråkar ut för grov misshandel, tortyr och våldtäkt.Sådana uppdaterade kunskaper om ett lands politiskaförhållanden är självklart nödvändiga för att görarättvisa bedömningar av asylskäl.Därför vill jag ställa följande frågor till ministern:Hur används egentligen den kunskap som faktisktfinns? Hur uppdateras denna kunskap? Kopplas kun-skapen tydligt till vilka hänsyn asylhandläggarna tar isina asylutredningar och i så fall hur?Anf. 44 Statsrådet ():Herr talman! Den svenska organisationen av rege-ringsarbetet och av vår statsförvaltning innehåller ensak som är av mycket stor betydelse för den frågasom interpellanten nu ställer. I motsats till någotannat land ingår migrationsmyndigheterna undersamma ledning som utlandsmyndigheterna, nämligenUtrikesdepartementet. Vi har alltså här en speciellmöjlighet att se till att den personal som arbetar medutlänningsärenden har tillgång till den mest aktuellakunskap som vi förfogar över i utrikesförvaltningen.Under - som jag nämnde i mittinterpellationssvar - diskuterade vi detta i detalj medcheferna för våra utlandsmyndigheter, i närvaro avcheferna för och Migrationsver-ket. Jag kan försäkra interpellanten att det här germöjligheten att hålla vår personal fortlöpande infor-merad. På den direkta frågan om förhållandena iBangladesh kan jag säga att våra kunskaper uppdate-ras fortlöpande om förhållandena i detta land. Vi harinte något slags koagulerad kunskap från något tidi-gare skede i historien som har attfölja i bedömningarna av sådana ärenden.Men det svenska har intenågot kunskapsmonopol om . Vi har in-ternationella organisationer, Amnesty, Human RightsWatch, som är utomordentligt viktiga kunskapskällorför MR-förhållanden. Vi har FN:s olika organ ochMR-rapporter. Vi har UNHCR och IOM, det vill sägaFN:s flyktingkommissarie och den internationellamigrationsorganisationen. IOM är utomordentligtaktiv just i och är därför en synnerligen viktigkunskapskälla. Vi har till vårt förfogande en utomor-dentlig kunskapskälla som kan användas fortlöpandeoch effektivt.Det är viktigt för att kunna utnyttja den typen avkunskapskällor, att vi utbildar personalen mer pådjupet. Det är därför vi har fact-finding-resor. Det ärdärför vi har mer och mer utlandsbaserad personalsom på ort och ställe får arbeta med ärendena, vilketinnebär att de har större möjligheter att tillägna sig dekunskaper som de får till dels via rapporter.Eftersom jag i den här debatten har lite mer tidoch det är färre interpellanter skulle jag vilja tillåtamig att vidga debatten något. Vi ska vara klara överatt är ett stort flyktingland, både sommottagare av flyktingar och som leverantör av flyk-tingar. Där finns kanske 20 000 hinduiska flyktingarsom vistas i . Det är kanske 300 000 från ,som en gång flydde till Östpakistan och som inte harkommit i väg till och som finns kvar somdisplaced persons. Vi har fortfarande tiotusentalsflyktingar från . Vi har flyktingar från Afrika.Om vi enbart ska titta på vad de svenska myndighe-terna kan göra får vi ett felaktigt perspektiv.Det är därför jag avslutningsvis vill understrykahur oerhört viktigt det är att svensk flyktingpolitikockså till sin karaktär är global och internationell.Anf. 45 SERMIN ÖZÜRKÜT (v):Herr talman! Ministern säger att Migrationsverketfortlöpande utbildar all personal i bland annat tortyr-frågor och kvinnofrågor och att verket har de aktuellauppgifterna.Jag vill beröra ett ganska nytt fall med en kvinnafrån som har fått avslag på sin asylansö-kan. Hon greps under en demonstration, arresteradesoch misshandlades av polisen.