prot · GQ09120 · 2003-06-11 00:00:00 — Vi har kunnat läsa itidningarna och att vi i dethär landet inte klarar av att ge de handikappade denvård de har rätt att kräva. Vi märker att de som behö-ver särskilt stöd i skolan inte kan få det stöd de harrätt att kräva. Detta är att titta rätt i hjärtat på densvenska välfärdsstaten. Det är här normer och värde-ringar för välfärdsstaten slås fast. Det är här man kanse om man lyckas.Då konstaterar vi att det saknas pengar, skattein-komster, eftersom fler är sjuka och färre betalar skatt.I det läget, fru talman, måste vi se till att öka tillväx-ten. Det är ett oeftergivligt krav. Varje människamåste växa. Vi måste ha fler jobb, och vi måste hafler som betalar skatt.Regeringen har ideligen påpekat att man måstevidta åtgärder för att underlätta för företagande, meningenting händer - ! kommer man medett förslag om den tredje sjuklöneveckan. Det är di-rekt kontraproduktivt mot vad alla andra anser be-hövs.Jag hade nöjet att vara med vid starten av i , dit för övrigt näringsministernvar inbjuden men saknades. Statsrådet närvarande via TV.Vid det tillfället framfördes synpunkter, till exem-pel att detta är en bluffaktura som skickas till svensktnäringsliv. Det är något som man över huvud tagetinte får någonting för. Det har ställts i utsikt att dettaskulle ha skötts på annat sätt på avtalsmarknaden,etcetera. Det märkliga är att den offentliga sektorn,där ohälsotalen är allra störst, ska hållas skadeslösgenom att föra över pengar. Det fördes också framtankar om att man borde skapa någon form avskyddstillsyn för de tre samverkande partierna efter-som de ägnar sig åt samhällsfarlig verksamhet.Det här väcker oerhört starka känslor i det som ärgrunden för småföretagarna, nämligen i Gnosjöregio-nen. Där är de så genuint medvetna om hur saker ochting hänger ihop. Den regionen har i tider när kon-junkturen gått ned haft en förmåga att bära landetöver dessa svårigheter.I en interpellationsdebatt så sent som ,som jag hade möjligheten att delta i, lovade LeifPagrotsky att här skulle vidtas åtgärder. Han räknadeupp ett antal saker som fanns i tankevärlden. En delhade påbörjats, och en del skulle komma. Men hankunde inte tidssätta en enda av dessa idéer. Det ärdetta som gör att vi känner en sådan stark oro. Det härlandet har ett ovedersägligt behov av tillväxt just nu.Vid det tillfället inbjöd jag i mitt anförande LeifPagrotsky att komma till Gnosjöregionen och träffaföretagarna som ska axla det ansvar som staten inteförmår ta. Efter debatten sade han att han skullekomma till Gnosjöregionen . Utmärkt, sadejag. Jag tror att en dialog är att föredra.Döm om min förvåning när jag i förra veckanläste i ortstidningen att näringsmi-nistern hade varit i området. Han hade varit i och besökt IUC - Industriellt utvecklings-centrum. IUC är direkt beroende av näringsministernoch och har naturligtvis ingakritiska synpunkter att ta fram i ett sådant samman-hang. Sedan var man på ett plastföretag där presseninte fick närvara på grund av för mycket hemlig till-verkning. Man undvek konsekvent och grundare. Regeringen vågar inte ta endiskussion med folk på plats! Här i harman inte tid att ta emot.Detta är, fru talman, stor ynkedom och en skymfmot dessa småföretagare. Det är en skymf att inte tadialogen med dem.I dag har flera av oss haft möjlighet att följa denmanifestation som anordnat härute,där man för fram att det handlar om att det minskarkonkurrensen, att man får betala två medarbetareunder . Då ska vi veta att innan dettaförslag kom hade vi redan dubbelt så hög företagsbe-skattning i som genomsnittet i EU. Vi har enmiljöbalk som kostar de svenska företagen miljardervarje år. Vi har 20 000 regler som dessa företagaremåste kunna och följa. Detta är en veritabel tagel-skjorta på de svenska småföretagarnas axlar ochkropp.Man nämner också att det blir två sorters medar-betare: de som är friskare och de som är sjuka. Detkommer att vara viktigt att hålla reda på detta närman ska anställa.För att klara lönsamheten måste man antingenhöja tempot eller skapa fler maskinarbeten, vilket ibåda fallen ger mindre arbetstillfällen.Man måste också hålla reda på vad människor görpå fritiden. Då ska vi veta att en normalsvensk vistasbara av sin livstid på arbetsplatsen. Ändå är detföretagarna som ska bära ansvaret för sjuktalen.Nej, fru talman, vi moderater avvisar den tredjesjuklöneveckan. Det är kontraproduktivt. Det gerfärre företag. Det ger fler företag som flyttar utom-lands. Det försämrar arbetsmiljön. Och den här över-vältringen på redan konkurrensutsatta småföretagareär direkt farlig.Därför vill jag som avslutning, fru talman, ställaen fråga till majoritetsföreträdarna, i första hand HansHoff. har ju stått här och sagt att dethär var ett dåligt förslag och att det var obehagligt.Då är min fråga: På vilket sätt kommer detta förslagatt öka tillväxten i , och på vilket sätt kommerdet att minska sjuktalen? Vem ska betala de skattersom försvinner när fler jobb flyr landet och fler ma-skiner ska göra jobbet?Anf. 115 HANS () replik:Fru talman! Jag hade inte tänkt göra det, men ef-tersom jag fick en direkt fråga får jag ta en liten de-batt med att företagarnahar något ansvar för ohälsan och den ohälsoökningsom har skett i ? Det är en oerhört viktig del ihela resonemanget om ekonomiska drivkrafter, somdet här handlar om, men också att vända den kost-nadsökning som sker inom ohälsoområdet.Det finns i tilläggsbudgeten - det är den vi be-handlar - inget alternativ, förutom Centernsalternativ. Men vi är av den uppfattningen att härmåste vi i samhället ta ett totalt ansvar. Det handlarom de enskilda löntagarna, som också får vara medoch bära ett lass här. Vi sänker ersättningarnamed för dem som är sjukskrivna, somvi inför en tredje sjuklönevecka med ett högkostnads-skydd för mindre företagare. På det viset är vi mångasom delar på ansvaret. Anser att det ärrimligt?Anf. 116 BENGT-ANDERSJOHANSSON (m) replik:Fru talman! Självklart finns det ett ansvar frånbåda parter på arbetsmarknaden. Men jag hävdar medbestämdhet att arbetsgivarna , med 14dagar, har ett väsentligt och stort ansvar - väsentligtmycket större än i många andra konkurrentländer.Och ska tagelskjortan läggas på ännu hårdare,genom utökningen i stället för tvåveckor.Det måste också finnas ett ansvar hos den enskil-de. Som jag sade tidigare vistas man avsin livstid på arbetsplatsen. Det innebär att man till-bringar på annan plats än arbetsplatsen. Om detvore någon rimlig fördelning i förhållande till det, ärinte heller den nu rådande fördelningen rimlig.Fru talman! svarade över huvud tagetinte på min direkta fråga, nämligen på vilket sätt dettaökar tillväxten. Det svaret måste kunnalämna till bland annat de företagare som sitter häruppe och vill höra svaret. På vilket sätt ökar det till-växten, så att vi kan klara de gemensamma ansvarsta-gandena som vi har i det svenska samhället? Detmåste du kunna ge besked om.Anf. 117 HANS () replik:Fru talman! Som jag tidigare sade: Tappar vigreppet om landets finanser, kommer vi in i en situa-tion där marknaden uppfattar att det politiska syste-met i har tappat greppet om landets finanser.Det drabbar väldigt hårt enskilda människor, oftastdem som man brukar säga har svagast ställning ellerstörst beroende av välfärdssystemet. Men det drabbarockså företagandet. Det vet vi . Detdrabbar företagandet någonting alldeles enormt hårt, iform av minskad orderingång, i form av konkurseroch i form av nedläggningar, i en sådan situation därvi får ett ränterally och enorma ekonomiska problem iSverige.På det sättet kan man säga att förslaget i sig är endel i att behålla kontrollen över landets finanser, vil-ket också gynnar tillväxten på det sättet att vi minskarrisken att hamna i en form av ekonomiskt moras.I den andra delen är det så att arbetsrelationernapå en arbetsplats - arbetsmiljön är ett vitt begrepp -är av oerhört stor betydelse. Då är det inte bara lyft,utan det handlar om så många olika delar, inte minstledarskap, möjligheter till rehabilitering och helasituationen på arbetsplatsen. Det är oerhört viktigt.Det vi gör är att vi lägger ett ansvar dels på de en-skilda människorna, som får en lägre ersättning, delspå företagarna, som får vara med och betala.Någon måste betala de ökade kostnaderna. Detkan vi nog alla vara överens om. Vem anser ska betala de ökade kostnaderna? Är det barade enskilda? Ska deras ersättningar sänkas till 60 %eller till ? Eller vad vill göra somalternativ? På något sätt måste det betalas.Anf. 118 BENGT-ANDERSJOHANSSON (m) replik:Fru talman! Det är oerhört intressant, om det nuvore som påstår, nämligen att det här ärtillväxtbefrämjande. Då är det för mig sällsynt märk-ligt att inte har kommit till Soci-aldemokraterna och regeringen och sagt: Snälla ni!Det är exakt detta svensk ekonomi behöver nu! Dehar inte med en stavelse sagt att det är detta de vill ha.Ändå påstår Socialdemokraterna i all sin klokskap attdet är detta svenskt företagande behöver.Sedan var det frågan om arbetsplatser. Ja, det ärbra att tar upp detta. Då borde man i förstahand börja med att titta på dem som har det sämst,nämligen i den offentliga sektorn. Där fjättrar social-demokratin med näbbar och klor människor i ett mo-nopolistiskt system, där vi erfarenhetsmässigt vet -det är bara att gå in och titta i statistiken - attohälsotalen finns. Det har svensk socialdemokrati ettoerhört stort ansvar för.Det är de facto lite grann så att "orkar man den såorkar man den". har jag gjort jämförelsen attGnosjöregionen är som ett fyrspann. Det har jag lärtmig i min bondegrund. Om man har fyra hästar somdrar en vagn och en av dem är Gnosjöregionen ochden drar hårdast är det sällsynt korkat att ta havre frånden hästen. Det innebär bara att hela vagnen går sak-tare.Det är exakt detta som sker. Dessvärre kommervåra gemensamma väljare att drabbas hårt av dennaoklokskap, och landets finanser kommer att förödas.Det beklagar jag.Anf. 119 ():Fru talman! För ganska exakt sedan stodnågra av oss och en del andra här i kammaren ochdiskuterade just ohälsan och sjukskrivningarna.I sex år har kostnaderna för detta tillåtits att öka.Nu hör vi både och sägaatt det kommer att drabba de svaga om inte finanser-na är i ordning. Det kan vi vara överens om, men detär ju inte ett akut tillstånd, något som har skett plöts-ligt, utan detta har, som sagt, pågått i sex år.De diskussioner som vi hade här i kammaren fören vecka sedan handlade om väldigt små åtgärdersom det dessutom har tagit väldigt att fåfram. En del av dem är sådana åtgärder som vi före-slog från olika borgerliga partier för mer än ett årsedan. Då avslogs de. Detta var inte nödvändigt. Detvar inte bra, och det var allt möjligt.Men kan man i panikens tecken slå till med åt-gärder och övervältra kostnaderna på företagen. Detär egentligen inte i något annat sammanhang somman, när man inte har skött sin ekonomi, kan se tillatt någon annan betalar, utan då får man reda ut elän-det. Men för staten finns det tydligen alltid någon attövervältra på, i det här fallet företagen. Vi säger frånFolkpartiets sida nej till den här övervältringen. Sve-rige behöver fler företag som vill anställa, inte färresådana.Det sades här i debatten från både s och v att dethär är väl ingen katastrof för företagen. Det är illa.Det är väldigt illa, men det kanske inte är en kata-strof. Men någonting som är en katastrof är att dentilltro som förhoppningsvis har funnits till det politis-ka talet om behov av tillväxt är allvarligt naggad ikanten, och det drabbbar oss alla.Man säger att det när det gäller småföretagen skainföras ett högkostnadsskydd. Jag sitter i socialför-säkringsutskottet, och vi hade en diskussion kring attLagrådet har avrått från ett införande . Men vi kanigen konstatera att regeringen fortfarande låter allavänta på de verkliga åtgärderna för att sänkaohälsotalen.Vi hade den diskussionen . Vi disku-terade till exempel rehabilitering som verkligen skullekunna ge många av de hundratusentals människorsom är sjukskrivna möjlighet att komma i arbete igen.Då var svaret från regeringens företrädare: Det åter-kommer vi till. Men man kan inte vänta när Lagrådetavstyrker ett införande av någonting som är totaltokänt när det gäller vad det egentligen ska bli, om detöver huvud taget kan bli någonting. Då handlar detinte om att återkomma. Då handlar det om att införadet. Sedan får det gå hur det vill. Det handlar alltsåinte om någonting annat än att klara utgiftstaket. Detfinns ingenting i detta som människor blir friskare av.Nu ser vi att reaktionen från företagen är att deskärper kraven när det gäller vilka som anställs. Dethar tidigare nämnts, av bland annat, atthotell- och restaurangföretagen hotar med att begärautdrag om sjukfrånvaron vid anställningar. Det måvara ett extremt förslag, men när man riktar kritik skaman rikta den åt rätt håll, och det rätta föremålet förden kritiken är regeringen. Det är i Socialdemokrater-nas som företagen känner sig tvingade att hajärnkoll på vilka de anställer. Det är ett samhälle somvi inte vill ha, och knappast någon annan heller, trorjag. Men detta, som sagt, drivs fram av den socialde-mokratiska regeringen med stöd av ochMiljöpartiet.En annan väldigt allvarlig del med det här försla-get är att det kommer att bli väldigt svårt för mångamänniskor som är i riskzonen för högre sjukfrånvaroatt få jobb. Det är äldre människor. Det är personermed kroniska sjukdomar. Det är människor medfunktionshinder. Det kan vara kvinnor som av olikaskäl har ganska mycket frånvaro. Man kan vara små-barnsförälder och inte ha så lätt att hitta lösningar.Då säger : Kan detta ledas i bevis? Nej,det kanske det inte kan. Men när det leds i bevis ochvi ser resultaten är det redan lite sent. Men jag kancitera från de remissvar som regeringen faktiskt harfått in när det gäller sjuklöneförslagen. Jag kan citeraRSMH. Det är en organisation, om nu inte Hans Hoffkänner till det, för människor med psykiska funk-tionshinder. Där säger man:"Arbetsmarknaden kommer väsentligt att försäm-ras för en stor del av den befolkning som redan idaghar stora svårigheter... Vi ser risken att funktionshind-rade, speciellt de med psykiska diagnoser, anses somen ekonomisk belastning. ", som utöver att man harskrivit ett remissyttrande också har träffat socialför-säkringsutskottet, säger:Förslaget innebär för redan anställda med skadoreller kroniska sjukdomar en inlåsningseffekt, det villsäga att om man nu har haft turen att få en anställningså har man sämre möjligheter att efter det här infö-randet söka andra arbeten. Risken att bli uppsagd pågrund av omorganisation kan också öka, och inträdetpå arbetsmarknaden försvåras för dem som ännu intehar ett arbete.Samhall uttrycker stor oro i remissvaren. Handi-kappföreningarna i - jag kommer frånÖstergötland - gick ut med ett pressmeddelande därman talade om sjukförslaget som ett hot mot svagagrupper. Det refereras också till en Temoundersök-ning där man har frågat hur människor över huvudtaget i samhället ser på riskerna med det här förslaget.79 % av allmänheten känner stor oro för vad detkommer att innebära för människor som inte alltid harså lätt att komma in på arbetsmarknaden.Det är mycket märkligt, tycker jag, att man enadagen kan se socialdemokratiska riksdagsledamöterskriva artiklar om hur viktigt det är, med anledning avatt det är europeiska , att arbetsgi-varna verkligen prövar på att anställa personer medfunktionshinder. Och sitter socialdemokra-tiska riksdagsledamöter här i kammaren och fattarbeslut som kommer att leda till motsatt effekt.Fru talman! Det enda rätta är att avvisa den tredjesjuklöneveckan för jobbens, för tillväxtens och för deenskilda individernas skull. Ohälsan blir inte mindre isamhället för att företagen ges ökade kostnader ochfler människor slås ut från arbetsmarknaden.Anf. 120 ():Fru talman! har landets småföretagare ståtthär ute på för att protestera mot regering-ens och stödpartiernas förslag om ett utökat kostnads-ansvar för sjukskrivningarna. Det gör de rätt i. Krist-demokraterna stöder dem.Om välfärden ska kunna tryggas i vårt land måstevi ge företagen förbättrade förutsättningar, inte för-sämrade.Det är kris i . Nyföretagandet är lägre änpå mycket . Företag flyttar utom-lands - det gäller både produktion, utvecklingsavdel-ningar och huvudkontor. Företagarna lever med ensämre konjunktur, med försämrad orderingång, medhöjda energipriser och så vidare.I det här läget skulle landets företagare behöva enklapp på axeln: Heja på! Ge inte upp! Vi ger de härmorötterna just nu för att ni ska kunna växa vidare.Vi behöver er. Svenskt näringsliv behöver växa.Vad får de i stället? Man får ett dråpslagsförslag -tre veckors sjuklöneperiod. Det har på något sättblivit droppen som har fått bägaren att rinna över.Jag vet inte om var ute på torget ochlyssnade . Var han det? När stodhär kom jag osökt att tänka på berättelsen om bondensom sade: Min häst var en bra häst. Han åt inte myck-et heller. Jag vande honom nästan av med att äta.Hade han inte dött tror jag att jag hade kunnat vänjahonom av med att dricka också.Det regeringen med stödpartier gör just nu är attsvälta ut svenskt näringsliv. Man gör en felaktiganalys när man säger att det är arbetsplatserna som ärroten till allt det onda. I undersökningar som gjortsvisar det sig att en tredjedel av sjukfrånvaron är ar-betsrelaterad, en tredjedel är att relatera till privatlivetoch en tredjedel hör hemma i bägge delarna. Man kanalltså inte hitta lösningen på sjukskrivningarna enbarti arbetslivet. Det som behövs för att skapa enökad tillväxt är tvärtom att man stimulerar näringsli-vet, att man avskaffar dubbelbeskattningen, att mantar bort förmögenhetsbeskattningen och att man sertill att vi kan genomföra generationsskiften på ett lättoch smidigt sätt. Den typen av insatser är den injek-tionsspruta som behövs i i dag.Företagarna och deras samlingar vibrerar avvrede. De känner sig överkörda. Det är inte så att deinte tar ansvar - 60 miljarder bidrar de med till ohäl-soproblematiken. De tar ett ansvar för ohälsan. Dekallar den politik som förs för pansarvagnspoli-tik.Jag vill till protokollet och till , somuppenbarligen inte var på plats , referera någotav det som sades på Mynttorget:Jag kommer inte att klara dubbla kostnader. Jagsatsar så mycket tid, jag har satsat alla mina pengar,jag har satsat en massa arbete på mitt företagande.Men orkar jag inte mer.En annan person säger: Jag tvingas rationaliseraytterligare. Det blir färre jobb. Det blir jobb åt färre.Det är ett sysselsättningsfientligt förslag.En tredje person säger: Jag kommer att varamycket försiktig med anställningar. Fritidsbönder,nej, de är för riskutsatta, för att inte tala om fall-skärmshoppare.A- och B-laget på arbetsmarknaden blir ett fak-tum, och det vill ingen av oss ha. Den som har varitlångtidssjuk och den som har en kronisk sjukdommåste också ha en chans på dagens arbetsmarknad.Fru talman! Jag är glad över . Jagär glad över att det är fler än vi borgerliga politikersom trycker på för att förbättra villkoren för att startaoch driva företag i det här landet. Det har en storbetydelse.Faktum är att när och jag hade endebatt och jag frågade honom om detta förslag skullege fler eller färre jobb kunde han inte säga att detskulle bli fler jobb. Han modifierade svaret med attsäga att det blir fler friska jobb, vilket är ett direktfelaktigt svar. Det kommer att ge färre jobb och säm-re tillväxt.Anf. 121 ():Fru talman! "Ni vill framför allt inte ha en längresjuklöneperiod. Tja, jag är inte så säker på att vi villedet heller. Vi ville försöka hitta någon ekonomiskdrivkraft. "Detta sade statsrådet i riksdagenförra veckan. Inte ens han själv är alltså övertygad omförträffligheten i förslaget om den tredje sjuklöne-veckan. har han velat skydda just de ar-betsgivare som mest skulle förtjäna ökade incitament,nämligen kommunerna. Det visar att regeringen inteär inriktad på att minska ohälsan utan bara på attsänka statens kostnader för denna. För att klara ut-giftstaken vältrar man över delar av kostnaden försjukförsäkringen på arbetsgivarna.Att arbetsgivarna bara i begränsad utsträckningkan påverka sjuktalen eftersom, som många har sagt,ohälsan huvudsakligen beror på faktorer utanför ar-betet väljer regeringen att inte bry sig om.Regeringen tror inte ens själv att sjuktalen kom-mer att påverkas. "Men vi tyckte att i väntan på attåtgärder så att säga biter mot själva ohälsoproblema-tiken måste vi också ta ansvar för ekonomin, för lan-dets finanser, och då får man minska kostnaderna. "Det var ännu ett citat från av statsrådetHans Karlsson. Det visar att inte ens regeringen självtror att detta kommer att bidra till några förändradeohälsotal.De utskott som har yttrat sig har yttrat sig just pådetta sätt: Det handlar om statsfinanserna, inte omohälsan.Resultatet blir att kostnader och risker vid anställ-ning ökar. Äldre kvinnor kommer exempelvis att fåsvårare att få jobb eftersom det är en grupp som oftaär sjukskriven. Ökade risker och ökade kostnader föratt anställa motverkar en väl fungerande arbetsmark-nad, och detta i när vi ser att arbetslöshetenväxer.Vad säger då regeringen om det? Jo, säger så här: "Jag medger gärna att jag så att sägainte är helt utan oro för hur vissa småföretag drabbas.Men jag tycker att det är att ta till överord att säga attdetta är ett dråpslag. "Man vet inte om man ska skratta eller gråta.Många småföretagare säger till oss att de verkligen ärfulla av oro, men regeringen vet inte riktigt hur det ärmed det.Förslaget är också så dåligt att regeringen tvingasföreslå ett särskilt skydd för små företag, alltså ettskydd mot den egna politikens effekter. Dock är manmedveten om att detta skydd kan stå i strid med EU:sstatsstödsregler och att förslagen därför kan kommaatt behöva ändras eller kanske till och med utebli.Trots det, och trots att Lagrådet aktivt avstyrker detta,väljer man att driva igenom den tredje sjuklöneveck-an nu.Dessutom avser regeringen att återkomma i höstmed att ålägga alla arbetsgivare en delfinansieringockså av den långa sjukfrånvaron - som om man integått på den pumpen tillräckligt mycket tidigare dåbåde fack och företagare tog ställning mot den såkallade 25-procentaren.Det är också så, fru talman, att arbetsgivarna re-dan betalar för den tredje sjukveckan via avgifter.Regeringen vill dock att man ska betala två gånger:först till staten via avgifter för sjukförsäkringen ochsedan direkt till de sjukskrivna. Det är alltså fråga omen direkt riktad straffbeskattning av anställning. Detär också fråga om en slumpvis höjd arbetsgivaravgift.Vi vet ju inte på förhand vilka som kommer att drab-bas. kommer att utvecklas beror ju påom de anställda råkar åka skidor på semestern ochbryter benet i skidbacken eller inte.Vi ser alltså framför oss ett förslag som ingen,inte ens regeringen, egentligen vill ha, ett förslag somföretagen protesterar mot, ett förslag som inte ensenligt regeringen påverkar ohälsan, ett förslag sombara delvis är färdigt, som från början var reserv förden 25-procentare där man gick på pumpen och somnu är första steget mot det som ska bli ännu värrelängre fram. Vi ser ett förslag om vilket även reger-ingen, enligt citat från , säger att manär orolig. Ändå ska man driva igenom det, vilket ärfullständigt orimligt i då arbetslösheten stiger.Det här förslaget borde avvisas blankt. Det är integenomarbetat, det är inte genomtänkt och det gerdirekt skadliga effekter för landets företagande ochsysselsättning.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §. )11 § Utvärdering av statens upplåning ochskuldförvaltning 1998-2002Föredrogsfinansutskottets betänkande 2002/03:FiU22Utvärdering av statens upplåning och skuldförvalt-ning 1998-2002 (skr. 2002/03:104).Anf. 122 ():Fru talman! Här ska vi debattera utvärderingen avstatens upplåning och skuldförvaltning. Regeringenska lämna en utvärdering iform av en skrivelse till om detta.Först vill jag peka på själva skrivelsen. Utskottethar tagit upp frågan om utform-ningen av skrivelsen. Den har knappast kunnat be-skrivas som lättillgänglig.