prot · GR0950 · 2003-12-16 00:00:00 — Helt kort kan jag nämna att är det parti som ger mest pengar till andra länder när det gäller bistånd. Vi avsätter mer än regeringen men det ska vi debattera mer här . Det är kanske fullt förståeligt att du raljerar lite grann över demokratin här och tycker att det är konstigt att så tydligt kan tala om det enda samhällssystemet att lyfta fram. För mig är det ganska enkelt. Det finns bara ett sätt som är värdigt fria medborgare. Det handlar då om demokrati, om att människor i fria val ska ha den självklara rätten att välja de ledare som de vill ha. Dock måste man också problematisera det hela lite grann. Många av de länder som har stått väldigt nära Socialdemokraterna och som fått ett omfattande bistånd är länder som varit föga demokratiska. Det kan gälla ett land som men också en del andra länder som mycket har diskuterats såsom en del som varit diktaturstater. Jag tycker att det är viktigt att sätta ned foten och att vara tydlig. Det handlar inte om att vi i säger att människorna i de här länderna inte ska få ta del av svenskt bistånd. Det ska de få, dock via frivilligorganisationer. Men så länge de här diktaturländerna inte väljer att reformera sitt system ska svenska skattebetalares pengar inte gå till dem. Det tycker jag är en ganska självklar slutsats. 92 () replik: Det finns två delar här. Jag tar den senare delen först. Svenskt bistånd på det bilaterala planet går egentligen inte längre i någon högre grad till diktaturstater. Det är förvisso sant att det förekommer är ett exempel men i betydligt mindre utsträckning . Att vi inte har lyckats tillräckligt bra i våra försök att vrida perspektivet på dem i demokratisk riktning är naturligtvis en följd av att vi har lärt en del om hur diktaturer kan uppträda. är det att gå väldigt långt att, som säger, helt avbryta all typ av bilateralt samarbete, till exempel med . Dessutom sade att hon inte vill att svenska skattebetalares pengar ska gå till dessa länder något som kanske inte var avsikten. Jag vill bara upplysa om att de pengar som vi skickar till enskilda organisationer också är skattebetalarnas pengar. Här är det även fråga om en förnuftig balans. Den grundläggande inriktning som har instämmer jag i. Däremot är den extrema inställningen att det ska vara svart eller vitt en oklok politik. Verkligheten är inte sådan, utan man måste alltid ha en viss anpassbarhet. När det gäller den första frågeställningen om demokratimålet är det väldigt svårt att förstå hur man kan komma fram till att det är demokratimålet som ska vara nummer ett om vi ska ha ett utvecklingssamarbete. Utvecklingssamarbete har vi med fattiga länder och fattiga människor. Jag begriper inte hur man då kan hävda att demokratin är det övergripande målet när dessa människor inte har mat för dagen. Jag kan inte se att demokrati är någonting annat än en metod för att lösa den fattiga människans situation och bota svält och hunger. 93 () replik: Till att börja med kan vi konstatera att inga demokratier har påträffats som har haft några större svältkatastrofer . Det är ett tydligt faktum. Det handlar ändå om pengar. Jag tycker att vi ska vara generösa och lämna bistånd, men man måste också ställa en hel del krav. Det handlar inte bara om demokrati och fria val, utan det är också intimt kopplat till de mänskliga rättigheterna. Vi har hört många afrikanska ledare hävda att så länge man har låg barnadödlighet kan man vänta med att införa yttrandefrihet, pressfrihet och annat. Är vi tydliga med demokratimålet kan vi hålla en rak linje i dessa diskussioner. tycker som en del andra partier i att man ska koppla skuldavskrivning till krav på demokrati. I och med att Socialdemokraterna inte är beredda att föra en väldigt hård dialog i de här frågorna kommer systemen i dessa länder att fortsätta. Diktatorerna kommer inte att känna någon större press från . Du och jag är ledamöter i , och för min egen del kan jag säga att det är väldigt lite diskussion om just mänskliga rättigheter, demokrati och frihet. Som exempel kan jag nämna som får 120 miljoner i skuldavskrivning detta år och 140 miljoner . Där mördades 30 personer från oppositionen brutalt under valen . Det förs knappt någon diskussion om det över huvud taget. Det är där som vi måste göra någonting. Människorna i dessa länder ska få ta del av pengar från för att skapa frihet och demokrati och också minska fattigdomen, men det gäller inte regimerna i de länderna. 94 () replik: Jag instämmer i den grundläggande infallsvinkeln i anförande, och jag tror säkert att också regeringen instämmer i den. Demokrati och mänskliga rättigheter, som på ett sätt hänger ihop, har en avgörande betydelse för vårt agerande. Jag skulle kunna gå djupare in på detta, men det primära är ändå att vill göra demokrati till det övergripande målet för utvecklingssamarbetet. Det är det som jag tycker är ologiskt. Vad vi nu har gjort i betänkandet är att vi har bibehållit fattigdomsmålet, men det är mer individinriktat. Sedan har vi markerat demokratin genom att sätta den som första huvuddrag under . Det är en tydlig markering av hur angelägen vi i utskottet anser demokratin vara. Efter den kampanj som har drivit för demokratimålet det kan ju vara så man får arbeta för att få igenom sina förslag hade jag nästan förväntat mig att man från hade sagt: Okej, jättebra, nu har vi nått vårt mål. Demokrati är det kanske viktigaste huvuddraget eftersom det står först i uppräkningen under . är vi nöjda. Men icke så, fortsätter att driva demokrati som ett mål i sig för utvecklingssamarbetet. Jag begriper inte det. Så länge det finns en, två eller tre miljarder det beror på hur man räknar fattiga människor kan det inte var rimligt att sätta demokratimålet som det överordnade målet i utvecklingssamarbetet. Det är fel tänkt. 95 () replik: Sermin Özürküt kommer att närmare redogöra för argumenten för att införa ett jämställdhetsperspektiv i svensk utvecklingspolitik. Jag tänkte i stället bemöta argumentation om varför man inte tydligare tar ställning för en ny svensk vapenexportpolitik. Det lät lite komiskt när sade: Lyssna nu! Sedan gick han till angrepp mot mig för att jag inte hade lyft fram utskottets ställningstagande att föreslå ett tillkännagivande på det här området. Men det var just det jag gjorde. Läs protokollet , , så kommer du att se det! Nåväl, vad är det då som vi är kritiska emot? Jo, när man talar om samstämmighet gör man det i ett sammanhang där agerandet i ett område måste stämma överens med agerandet i ett annat. skriver man att nationens eget intresse måste ha förtur. Det betyder att man inte har en samstämmighet som också omfattar krigsmaterielfrågan. Sedan säger man att en sammanhållen utvecklingspolitik ska handla om att gynna svenska intressen. Men vad är svenska intressen? Det är okej att vurmar för svensk krigsmaterielexport, men bidrar den till vår säkerhet? Blir vår värld bättre eller säkrare av att exporterar vapen? Dessutom säger att vissa länder ska ha någon sorts gräddfil, nämligen och kanske , därför att de är viktiga för svenska intressen av och behov av materielförsörjning. I klartext innebär det att vissa strategiska samarbetspartner, såsom och , placeras i en egen liten gräddfil och garanteras ett fritt flöde av vapen från även om de startar folkrättsvidriga krig. Vad är det för samstämmighet? Det är en fullständigt oacceptabel politik. Krig och fattigdom när varandra. En sammanhållen politik för global utveckling kräver därför att vapenexport inte får godkännas till något land som är i eller riskerar att hamna i ett krig. 96 () replik: Jag tycker att är alldeles för kategorisk. Om han väljs till partiledare förväntar jag mig att han kommer att få ändra på den framställningskonsten. Verkligheten är mer komplex än vad säger. Jag sade att i och reservationer har ni över huvud taget inte noterat att vi föreslår dessa tillkännagivanden. Ni har valt att inte notera det, men ni gör det i den här debatten, och det är bra. Sedan kom jag in på det som kallas för krigsmaterielexport. Då bad jag lyssna. Så jag var mycket logisk i min tankegång. måste lära sig att skilja på i-länder och . I-länderna kan ha relevans för det betänkande som vi nu behandlar, men formellt sett gäller detta betänkande inte vår relation till i-länderna, utan det gäller i-ländernas relation till . Men i första hand gäller det vår relation till utvecklingsländerna. Det är den politiken vi debatterar. Det finns inget förslag från regeringens sida och det kan man möjligen beklaga om man befinner sig i kläder om samstämmighet när det gäller relationer till i-länderna. Men det är inte det vi diskuterar, utan det är relationerna till . Jag vill väldigt tydligt slå fast att när utskottet gjorde uttalandena om nationens eget intresse var det på förekommen anledning. Vi har speciella relationer till i-länderna; det är dumt att förtiga det. Det gäller till exempel och . Det är ju ett faktum. Kanske skiljer sig och Socialdemokraternas politik markant på det här området. Det är klart att man måste sätta nationens eget intresse före om man är parlamentariker. Men det får ju inte den praktiska konsekvensen när vi pratar om utvecklingsländer som försöker att göra sken av. 97 () replik: Om jag ska lära mig att skilja på och i-länder innebär det att får inte starta krig för då får de inte tillgång till svenska vapen. Men kan göra det. Hur stämmer det överens med samstämmigheten i den svenska utvecklingspolitiken om startar folkrättsvidriga krig mot länder i tredje världen och fortsätter att exportera vapen till denna aggressiva militärmakt? Dessutom har svensk praxis möjliggjort vapenexport till mängder av diktaturer. konstaterades att den svenska krigsmaterielexporten till diktaturer ökade . levererades krigsmateriel till , , , , och för att bara nämna några exempel. Vapenexport som urholkar demokratin måste stoppas. Sedan säger man att mänskliga rättigheter är ett centralt villkor för att tillstånd ska beviljas. Trots detta har sålt krigsmateriel till tio länder där grova och omfattande kränkningar av mänskliga rättigheter förekommer. Vapenexport tillåts till länder som inte har skrivit under centrala konventioner för mänskliga rättigheter, exempelvis till flera länder som ännu inte har ratificerat konventionen mot tortyr och annan grym, omänsklig och förnedrande behandling däribland och . Det finns alltså uppenbara risker för att vapenexport till utvecklingsländerna får negativa konsekvenser för landets möjligheter att bekämpa fattigdom. I de fall målkonflikter mellan vapenexport och utveckling uppstår måste fattigdomsbekämpningen väga tyngst. Men det är det perspektivet som ni nu går emot. Det är det perspektivet som ni sviker och som är hela grundbulten i den nya utvecklingspolitiken. Men just i fråga om krigsmaterielexporten ska det inte gälla därför att då ska den svenska nationens egna intressen har förtur. Nej, , det här är ingenting annat än skandalös behandling av ett nytt bra perspektiv för svensk utvecklingspolitik som innebär att svensk krigsmaterielexport i värsta fall kommer att ha helt andra mål än den utvecklingspolitik som vi i övrigt varit överens om, både i utskottet och förhoppningsvis här i kammaren. 98 () replik: Nej, , det är en medveten feltolkning från din sida av vad som står i betänkandet. Du läser betänkandet på ett sätt som passar ditt eget intresse. Det är faktiskt så att vi klart och tydligt säger att det är fråga om att tillföra de här perspektiven i den svenska politiken riktad mot främst utvecklingsländerna. Vi gör ett tillkännagivande till regeringen om att man måste ta upp fattigdoms- och utvecklingsaspekter plus de övriga aspekter som kan rymmas inom mål, perspektiv och huvuddrag och titta närmare på dem. Vi gör också en markering när det gäller hållbar utveckling inom ramen för EU:s uppförandekod och huruvida det också skulle kunna ingå i detta med den svenska vapenexporten. Det här ska utredaren titta på och se om man kan integrera. Dessutom, , refererar du i en del av ditt anförande rent allmänt till problem med riktlinjerna för krigsmaterielexport. Oavsett vad man tycker om de problemen jag behöver egentligen inte ge mig in i den debatten kan vi ju konstatera att det nu har kommit en utredning. Den ska titta på demokratikriteriet. Den ska titta på mänskliga rättigheter. Den kommer naturligtvis också att väga in sådana perspektiv som tar upp. Så får vi se vad utredaren kommer fram till. Vad vi säger från vår sida är att vi vill vara seriösa. Vi vill vara allvarliga när det gäller fattigdoms- och utvecklingsaspekterna. När man nu ser över riktlinjerna vill vi att man verkligen lägger in det här och tar det på fullaste allvar. Det här är ett sätt att agitera som skapar en felaktig bild av det som står i betänkandet om nationens eget intresse. Det rör i allt väsentligt vår relation till i-länderna. Hur många utvecklingsländer kommer vi att behöva sälja krigsmateriel till för att säkra vårt eget nationella intresse? Jag bara ställer frågan. 99 () replik: Jag tackar dig, , som lite oförtjänt nu får stå här i skottgluggen. Vi vet alla hur mycket du känner för det här. Jag ska börja med att säga att jag tycker att de tillkännagivanden som vi har gjort är väldigt bra, även de som gäller vapenexport. gjorde och jag en liten uppdelning av arbetet, för du apostroferade oss bägge två. Det som gäller vapenexporten har han klarat av på ett sätt som jag står bakom. Vi förenas inte i det synsättet. När det gäller handelspolitik och bindande regler tycker jag däremot fortfarande att det är lite märkligt att inte regeringen till exempel tar större hänsyn till det här mycket tunga inlägget från UNDP, Making global trade work for people. Det är en mycket omfattande genomgång av hur världshandelssystemet, inklusive TRIPS, GATS och dem som jag nämnde som du undrade över varför vi inte var eniga om, faktiskt inte har gynnat utvecklingen av fattiga länder. Man tar också upp behovet av bindande regler för företag. Du säger att vi slår in öppna dörrar i våra reservationer. Nej, det gör vi inte. Frivilliga överenskommelser är en bra början. Men vi måste ha klart för oss, precis som den stora magnaten säger, att på den globala arenan finns det ingen kraft, ekonomiskt och styrkemässigt, som på ett demokratiskt sätt kan möta de stora transnationella företagens behov och drift att etablera sig och, naturligtvis, skapa vinster världen över. Därför behöver vi bindande regler som säger att mänskliga rättigheter, de konventioner som FN har och internationella avtal om miljön, till exempel Johannesburgsöverenskommelsen, ska vara överordnade. Vi har till exempel sett hur konflikten har stått mellan å ena sidan konventionen om biologisk mångfald och å andra sidan . Vi hävdar att det behövs bindande regler. Du får förtydliga dig om varför det inte skulle göra det. 100 () replik: Det där citatet var nog felaktigt, att jag sade något om att v:s och mp:s motioner var onödiga på något sätt. Det stämmer nog inte riktigt. Däremot sade jag detta generellt. Det syftar framför allt på en serie borgerliga motioner, som egentligen inte säger något nytt. Däremot är det nog så på de punkter som v och mp tar upp i sina reservationer att vi har olika synsätt. Vi har det inte på hela området, men på delar av det. Sedan gäller det bindande regler. Jag tror i och för sig säkert att regeringen kan tycka att det vore något eftersträvansvärt att komma till bindande regler. Men vi vet att exempelvis och andra länder inom den tid vi nu kan överblicka inte kommer att ställa upp på det. Det är klart att det är dumt att spilla sitt krut och anlita en massa tjänstemän på UD och för att finna former för hur man skulle kunna övertyga om bindande regler när man ändå kommer att köra huvudet i väggen. Det är bättre att använda tiden på ett mer konstruktiv sätt. Det är det vi landar i. Vi är inte där än att vi kan tala om bindande regler. Vi får börja någonstans med frivilligheten för att sedan komma vidare. Vi är egentligen inte emot färdvägen när det gäller företagens ansvar och uppträdande. Det är mer en fråga om hur man arbetar för att komma vidare. När det gäller frågorna om GATS och skiljer vi oss åt en del. Vi tror att både och representerar former som kan föra utvecklingen framåt för utvecklingsländerna. Vi tror inte att den bilaterala vägen är bra för . Vi tror att de här kollektiva, gemensamma avtalen är nödvändiga för att svaga länder ska kunna hävda sig i en global värld där armbågarna tyvärr fortfarande gäller i allt väsentligt. 101 () replik: Jag tackar för svaret. Då har vi ett klart belägg för att anpassning är den strategi som Socialdemokraterna står för i förhållningssättet till de stora, globala ekonomiska aktörerna. Det är inte visionärt, som resten av det här betänkandet och propositionen är och som, före den, utredningen var. Här kryper man. Här lägger man sig platt för de stora aktörerna. Man intar någon sorts pragmatiskt, realistiskt förhållningssätt och vill återkomma. Det är tråkigt. Vad gäller bilateraliteten, att skriva ömsesidiga tvåpartsavtal i stället för att ha en världshandelsordning, kan jag bara upprepa till dig vad jag sade till . Jag tror att det är bra med en god och reglerad världshandel. Problemet med WTO då förhandlingarna rullat har ju varit att det här har skett på ett sådant sätt att det inte i sitt resultat har gynnat de fattiga. I sin form, hur man har arbetat, har de inte lämnat utrymme för de fattiga länderna att kunna hävda alla sina intressen på alla de områden som man vill plocka in. Därför är till exempel investeringsavtalet, som från början kallades för , något som inte ryms just . Praktiken har visat att investeringarna inte har skett på de mottagande ländernas villkor. Det är det vi vill komma till rätta med. Vi menar att det behövs tydligare och stramare regler för det här, så vi står fast vid våra reservationer. 102 () replik: Nej, jag väntade mig inte annat än att ni skulle stå fast vid reservationerna. Det är ganska rimligt. Men att tala om att vi kryper för amerikaner och andra! Jag vet inte vem du talar om. Jag känner mig inte särskilt berörd själv i alla fall. Jag tillhör nog inte dem som kryper för amerikanerna. Det skulle också finnas en motsättning mellan ett visionärt drag i vårt betänkande och detta. Det är självklart så att det visionära måste samverka med en praktisk inställning till att nå resultat. Socialdemokraterna är väl just kända för att vi både är visionära, och talar om våra utopier, och också ganska duktiga på att se till att genomföra saker och ting så att det händer något i verkligheten. Det är bra att vi får stöd av er på en del punkter. Jag kan inte allt om de här stora avtalen, GATS, och så vidare. Men GATS satte jag mig in i lite mer. Formen, själva idén att vi ska ha gemensamma avtal, tror jag är helt riktig för utvecklingsländerna. Jag tyckte också att medgav det i debatten med om , att det är någonting som även kan tänka sig längre fram. Det gäller att verkar i de internationella sammanhangen för att stärka möjligheter att utnyttja de här instrumenten. Jag är ganska säker, som jag känner bland annat näringsminister , på att han, på de områden där han spelar en roll, gör allt han kan för att göra detta inom de ramar som EU ger och som det globala samspelet ger. Det är en form som är användbar, men vi måste se till att den i allt större utsträckning gynnar utvecklingsländerna. Det är ju tveklöst så att från början inte kom till för att gynna utvecklingsländerna utan för att stärka i-ländernas situation. Men den debatt som har följt bör rimligen kunna leda till att man utvecklar tanken på investeringsavtal i sådan riktning att de också gynnar utvecklingsländerna. 103 Statsrådet (): Detta är vår värld. Av den är vi beroende. Mot den har vi ett ansvar. Så sade i sitt tal på 1964, strax efter det att proposition 100 hade antagits. Jag tror att hans ord är än mer giltiga än de var då. Vi lever i av ömsesidigt beroende, där betydelsen av geografiska avstånd minskar, i en verklighet där människor kommer allt närmare varandra. Det är en fantastisk utveckling, men klyftorna mellan dem som har och dem som inte har är enorma. Många har en vardag där orimliga livsvillkor, hunger och oro för sjukdom går hand i hand: ett liv vars förändring förlamas av brist på inflytande och avsaknad av möjlighet att göra sin röst hörd. Fattigdom har många ansikten. Den uppvisar inte någon enhet och kan därför inte bekämpas med ett vapen. Mot denna vår värld har vi ett ansvar, och det är därför som vi står här och debatterar . Vi vet det, och det är som sagt bakgrunden till dagens debatt. Jag är stolt över att som första land i världen presenterar en sammanhållen politik för global utveckling, över att vi nu tillsammans formulerar ett mål för samtliga politikområden: målet om en rättvis och hållbar global utveckling. Jag är stolt över att propositionen tydligt tar ställning för vår tro på politikens möjligheter och kraft och tilltron till att vi kan styra utvecklingen så att den är i människans tjänst och inte något som enbart drabbar oss. Jag tänker inte ägna min tid i talarstolen åt att beskriva regeringens proposition. Ni kan den säkert åtminstone lika väl som jag. Utskottets betänkande, som så väl har beskrivits tidigare här , visar på både engagemang och djup kunskap om frågorna. Några saker vill jag dock lyfta fram. För att vi ska kunna nå målet om en rättvis och hållbar global utveckling måste alla delar av vår politik sträva åt samma håll. Det ställer stora krav på samverkan och samordning dels mellan mig och mina kamrater i regeringen, dels mellan utrikesutskottet och andra utskott i liksom också på andra håll. Genomförandet av detta mål kommer också att innebära målkonflikter. Vi vet att sådana finns: mellan behovet av mat för dagen och miljöhänsyn, mellan frihandel och skyddstullar, mellan europeiska jordbrukssubventioner och livsmedelssäkerhet och inte minst konflikter mellan långsiktigt och kortsiktigt. Vad gäller många av de här konflikterna vet vi inte exakt hur de kommer att lösas. Vissa konflikter kommer att vara nya, andra känner vi till . Många kommer att vara svårlösta, och ännu fler kommer att leda till kompromisser som kanske ingen av de inblandade kommer att vara nöjd med. Men arbetet kommer att leda framåt, för resultatet av den nya politiken är medvetna och tydliga val. Jag är stolt över att den socialdemokratiska regeringen på detta sätt vågar lyfta fram de målkonflikter som finns. Det första steget mot konstruktiva lösningar är just att erkänna och analysera problemen. I detta arbete kommer regeringen att ha gott stöd i tillkännagivande om koordineringsansvaret. Men jag vill stryka under att det inte räcker med regeringens och engagemang. Fackföreningar, folkrörelser, näringslivet och kommuner och landsting alla goda krafter behövs om målet om en rättvis och hållbar utveckling ska förverkligas. Men som flera har sagt: Inte ens det räcker. Tillsammans står EU:s medlemsländer för mer än hälften av världens utvecklingssamarbete. Det finns brister i samstämmigheten såväl inom EU:s utvecklingssamarbete som mellan utvecklingssamarbetet och andra politikområden. Ofta kan man nog säga att det är direkt spretigt. Här har ett ansvar för att driva på EU mot en ökad samstämmighet och samordning. Jag vill lyfta fram några frågor lite speciellt. Den första är EU:s jordbrukspolitik, där dagens situation är absurd. Den andra är handelspolitiken. Här måste EU ta det ansvar som en ledande global aktör har. Den tredje är miljöpolitiken. Konsumtions- och produktionsmönster måste förändras och brytas, och därvidlag har vi i den rika delen av världen ett speciellt ansvar. vill jag lite speciellt understryka betydelsen av ett område, nämligen jämställdhetsområdet. Den systematiska diskrimineringen av kvinnor är en av huvudorsakerna till fattigdom. som kvinnor ofta har försörjningsansvaret för familjen är de underrepresenterade i politik och i samhällsbyggande.