prot · GQ0952 · 2003-02-05 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2002/03:52Onsdagen den 5 februariKl. 09.00 - 11.5016.00 - 16.13Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § Aktuell debatt om polisens situation medanledning av rapportAnf. 1 ():Fru talman, kolleger, justitieministern och åhöra-re! har vi en mycket viktig debatt. Den handlarom ett brustet förtroende. Förtroende är något som ien rättsstat måste finnas mellan statens ytterstamaktutövning i form av poliser och medborgare iallmänhet. Det är ett förtroende som sedan flera årtydligt har börjat krackelera.Göteborgskommitténs betänkande har med enförvånansvärd precision pekat på de omfattande pro-blem som svensk polis brottas med. Det är problemsom manifesterades vid förberedelserna och genom-förandet av insatserna vid stora demonstrationer un-der ordförandeskap i EU. Det är insatsersom har satt djupa spår hos enskilda poliser som hadeen nästintill omänsklig uppgift att fylla, och det ärinsatser som oacceptabelt har kränkt enskilda männi-skor som med sin fulla rätt bara ville demonstreramot EU, globalisering eller marknadsekonomi.Med lite självrannsakan kan jag medge att jagsjälv inte förrän genom betänkandet insett omfatt-ningen av inkompetensen från ledande polishåll vidinsatserna. Detta doldes alltför väl av en medielogikför rök, eld, gatstenar och maskerade våldsälskare.Effekterna blev att demokratiskt valda företrädareinte fullt ut kunde genomföra planerade möten. blev ett slagfält med omfattande rätts-förluster för enskilda personer. Alla förlorade.Debatten ska handla om polisens brister närdet gäller att förebygga och bekämpa allvarliga ord-ningsstörningar. Debatten gäller således de grund-läggande strukturproblem som finns hos svensk polis.Debatten måste handla om det avgörande politiskaansvaret för den rådande situationen. Jag kommer attlyssna mycket uppmärksamt på . 2 Justitieminister ():Fru talman! Jag får börja med att gratulera JohanPehrson, eftersom han blev pappa . Jagvill också tacka för att han har tagitinitiativ till den här debatten därför att den är så oer-hört viktig. Detta är ju något konstruktivt i jämförelsemed allt elände som vi har fått se och som vi hardiskuterat.Det handlar om det som hände i , omalla de människor, poliser och demonstranter, somblev skadade, om alla butiksägare som fick sina affä-rer förstörda och om alla de göteborgare som bjöd tillfest och som svar fick en sönderslagen aveny. Mendet gäller ändå att se något konstruktivt. Därför är detjätteviktigt att vi diskuterar de här sakerna.Göteborgskommittén tillkom på regeringens initi-ativ men också, vill jag understryka, i samråd medövriga partier - det här gjorde vi tillsammans. har lagt fram en mycket bra rapport.Väldigt mycket av vad som hände har kunnat lyftasfram. Många frågor har fått svar. Kommittén harockså konstaterat att det finns fog för att rikta allvar-lig kritik mot polisledningen i ochockså mot . När det gäller mycketav kritiken mot har arbete redanpåbörjats.Det handlar om nationell samordning. Där kanman konstatera att det måste bli mycket bättre när detgäller utrustning, utbildning och mycket annat. del har alltså redan påbörjats. Vi kan som exempelta att det är en gemensam sam-ordning när det gäller gränskontrollen.Kommittén har, som sagt, gjort ett mycket bra ar-bete. Det tror jag att de allra flesta håller med om.Ändå har det kommit upp diskussioner. Man harundrat varför inte enskilda personer och organisatio-ner har kartlagts. Och från några håll har man förtfram frågan om det inte ska vara en kommission närdet gäller det rättsliga efterspelet.Jag vill först säga att det inte är en statlig utred-nings uppgift att kartlägga enskilda personer. Det ärrättsväsendets uppgift, om dessa personer gör fel ochbegår brott. Vi kan inte ha statliga utredningar omenskilda personer, hur olämpligt de än uppträder. Vikan heller inte ha kommissioner där politiker skagranska domstolar.Jag tror att alla vi politiker har tycktatt en domstol borde ha dömt på ett annorlunda sätt,men vi måste respektera detta. Vi kan inte ha någotslags kvasisjälvständighet när det gäller domstolar.Det som är grunden i en rättsstat är självständigadomstolar, och så fungerar det i en demokrati. I dik-taturer granskar politiker domstolar och säger: Så därska ni inte döma utan ni ska i stället döma så här.Men det finns en sak som jag ändå tycker är viktigsom vi, regeringen och samarbetspartierna, har kom-mit överens om, som också finns med i betänkande. Det handlar om det somnämns i slutet. Man tar upp ett antal händelser underde . Det är till exempel mordet påOlof , flykt, Stureplansmorden, Ma-lexanderhändelsen och . Mantalar om att strukturella misstag kan ha begåtts. Dettycker vi är viktigt att gå vidare med. Därför kommervi att tillsätta en utredning som tittar just på detstrukturella sambandet. Det är inte tal om att göranågon ny stor Göteborgsutredning. Det skulle lamslådet arbete som pågår, men vi tycker att det somlyfts fram är så viktigt att vi kommer att se närmarepå det.Annars är det, som sagt, väldigt viktigt att vi fort-sätter att se framåt. får inte sessom en slutpunkt, utan vi måste tvärtom fortsätta meddet arbete som redan har påbörjats. Vi måste fortsättaatt vidta de åtgärder som behövs för att polisen skakunna få ännu bättre möjligheter och för att det skabli en ännu bättre polis.Det finns ett enda lagförslag i kommitténs betän-kande. Det gäller maskeringsförbudet. Det kommerpå sedvanligt sätt att remitteras. Remissinstansernafår säga sitt, och sedan kommer den diskussionen attfortsätta.Men det finns också annat, ett reformarbete sompågår, som är viktigt att lyfta fram i en sådan härdebatt. har blivit mer aktuell isamband med Göteborgskravallerna, men den påbör-jades före det som skedde . Det handlar omvilket system man ska ha när poliser själva misstänksför brott. Vi har ju den ordningen att det är särskildaenheter, och självklart är det inte kolleger som utrederkolleger. Men ändå uppstår det diskus-sioner när poliser är misstänkta för brott och det inteleder till åtal eller om det blir en frikännande dom.Detta är inte bra, precis som säger. Detär så viktigt med ett förtroende för rättsväsendet. Deträcker inte med att det fungerar. Därför pågår nu ettarbete, en parlamentarisk utredning, för att man skase om det finns ett annat system som kan ersätta dethär. Förslaget kommer , men det är viktigt attlyfta fram detta när man just talar om förtroendet förrättsväsendet. Därmed är det inte sagt att det systemsom är nu inte skulle fungera, men i och med alla dediskussioner som pågår är det viktigt att se om detkan finnas ett ännu bättre system.Kommunikationen har diskuterats mycket. Detarbete som har pågått på ochsom handlar om mycket mera än polisen - det hand-lar om räddningstjänst, militär och tull - kom, som nivet, fram med ett förslag omett heltäckande kommunikationssystem. Detta arbetemåste gå vidare på , och det gördet.Vi har också frågan om polisens arbetsuppgifter. har polisen ansvar för en rad olika uppgifter somjag knappast tror att några som börjar på polisutbild-ningen tror att de ska syssla med när de blir poliser.Det finns uppdrag som att ha ansvar för bortsprungnahundar, ge personer tillstånd för olika saker, ha handom täckning av gruvhål och hittegodsavdelningar.Arbetet med detta har pågått och är nuinne i sin slutfas. Polisen ska ägna sig åt det sompolisen är tänkt att ägna sig åt, nämligen att bekämpaoch förebygga brott.Polisens arbetsmetoder måste utvecklas. Detta harockså påbörjats. Det får inte finnas någon tveksam-het, varken hos polisen eller hos allmänheten, om vadpolisen får göra i olika situationer. Vi talar om brotts-provokation och bevisprovokation. Det är mycketviktigt att det är skarpa gränser så att en polis vetexakt hur man ska göra.Det är viktigt att vi följer den utveckling som skerpå andra områden och som också påverkar polisensarbete. Det gäller till exempel den brottslighet som nusker via Internet och som gör att just dessa frågor fåren annan aktualitet och en annan vinkling. Det kom-mer upp frågor som infiltration och annat. Det ärviktigt för polisen och allmänheten att vi får skarpaoch tydliga gränser för polisens arbetsmetoder.Det är viktigt att vi får flera poliser. Sedan vi öpp-nade en polisutbildning i och i Växjö2001 börjar vi se resultat. Den som påstår något annat har direktfel. Det ökar, och det kommer att fortsätta att öka. Vihar som ett första mål att det vid utgången av 2004ska finnas bortåt 17 000 poliser i . Det har gåttfrån ungefär 16 000 till 17 000 . Så härlångt ser det ut att kunna lyckas. Redan nästa sommarbörjar vi närma oss 17 000.Med de 4 000 som ska utbildas är det naturligtvisockså viktigt att det tillförs ytterligare resurser. Ar-betet med detta pågår. De som säger att det kommeratt behövas ytterligare resurser har alldeles rätt. Om man ska utbilda 4 000 nya poliserunder kostar det pengar. Arbetetpågår och kommer att presenteras i vårpropositionen iapril.Fru talman! Det som hände i var ett slagmot demokratin. Det får aldrig hända igen. Vi ska dralärdom av det och se framåt. Vi ska fortsätta arbetetmed en samordning utan att det blir en nationell polis.Det ska bli en nationell samordning. Vi ska fortsättadet omfattande reformarbete som pågår inom polisen,och vi ska fortsätta den satsning på polisen och rätts-väsendet som också pågår.Det finns saker som är djupt oroande. Alldeles förfå brott upp. Men jag vill ändå säga att vi harmycket duktiga poliser i i allmänhet. Vi haren bra polis, men självklart kan polisen liksom alltannat i samhället bli ännu bättre. Arbetet med dettamåste fortsätta.Anf. 3 ():Fru talman! Kommittén har presenterat ett omfat-tande underlag. I flera delar innebär det en upprättelseför enskilda poliser som får svart på vitt - milt ut-tryckt - att de hade bristande stöd från sin polisled-ning vid genomförandet av insatserna. Likväl är detett erkännande av att många, inte minst ungdomar,behandlats felaktigt och i ett flertal fall direkt krän-kande under vissa insatser.Men det måste sägas att det till viss del är välöverslätande skrivningar i betänkandet vad avseransvaret för dem som arrangerade demonstrationerna.Det gäller framför allt den övergripande aktionsgrup-pen. Flera av de så kallade autonoma nätverken redo-visade helt öppet sitt intresse: ju våldsammare det blirdesto bättre. Man kan aldrig komma ifrån ansvaret förvar och en som begick brott under dessa demonstra-tioner.Polisens påstådda konfrontationsstrategi är tillstörsta delen ett tankespöke hos vissa utomparlamen-tariska grupper och för den delen en och annan leda-mot av riksdag. Alltför uppenbart skeddedock konfrontationer. Säkert har enskilda poliserskämt ut sig med tillmälen. Individer har också blivitkränkta till följd av bristande planering och brister iledningen. Deras frihet har blivit kränkt på ett opro-portionellt sätt. Deras demonstrationsfrihet har tilloch med i vissa fall inskränkts eller satts ur spel.Men detta är ingen strategi. Det rör sig om en es-kalerande händelseutveckling, där kontrollen gicköver styr. Ansvaret ska dock utkrävas hos polisen.Betänkandet berör i sina sidospår frågan om vat-tenkanoner, pansarfordon eller maskeringsförbud. Detavgörande budskapet är dock att polisen har storaproblem. har satt på pränt det somjag och andra kolleger i får höra nästan vardag när vi rör oss i . Det som hände iframför allt och är inga enstakamisslyckanden av stora mått. Det är ett strukturelltpågående problem inom polisen som pågår var dagmed rättsförluster som följd. Någon måste ta ansvarför dessa problem. Polisen måste reformeras. Fråganär hur mycket och hur. Det är svårt att skapa sig entotal överblick över läget. Oenigheten är stor om vadproblemen beror på. Några säger: mera pengar. Detligger en hel del i detta. Andra säger: mindre pengar -man kan inte ge mer pengar till en sjuk organisation.Den nuvarande och den föregående rikspolische-fen träter på öppen debattplats om vems felen är. Dåär det inte konstigt att man i betänkandet kan läsa omde nästintill parodiska förberedelserna. Det ges nästanhumoristiska redogörelser för interiörerna vid berördapoliser vid förberedelserna. Det fanns tydligen äventvå läger för de operativa poliserna. Företrädare förSäpo redovisar för kommittén att det mest var bråkunder . Inför genomförandet av insatser-na fick inte chefen för tillträdetill ledningscentralen. Man verkade inte vilja berättahur man lade upp taktiken eller hur man planeraderesursåtgången. Detta är häpnadsväckande.Vad är det för ledarskap? Funderar inte regeringenpå att specialdestinera ett och annat bidrag till litechefsutbildning åt de allra högsta cheferna? Det serverkligen ut att behövas.Polisen är ingen vanlig organisation. Det är up-penbart för de flesta. Det går aldrig att bortse från deekonomiska förutsättningarna. Det behövs mer resur-ser till polisen. Vid internationella jämförelser är deväldigt små. Jag tror att det behöver tillföras mer.Men det handlar inte bara om pengar. Det handlarockså om hur vi använder resurserna och var ansvaretför att få fram fler poliser ligger.Ta bara det faktum att våra kommuner satsarhundratals miljoner på kommunala vaktbolag! Det ärvad som återstår för dem när de ska genomföra detlokala brottsförebyggande arbete som justitieminis-tern ofta framhåller som väldigt föredömligt. Menman kan inte bara sitta ett gäng i en kommun och ätamazariner och fundera på vad man ska göra. Detbehövs också poliser på plats för att ha ett rejältbrottsförebyggande arbete.Jag tycker också att vi måste lyfta fram frågan omkommunikationerna. säger att vihar diskuterat det. Det är väl ett understatement utandess like. Det har varit en evinnerlig långbänk därregeringen och ingen annan har något ansvar för attmänniskor inom polisen inte kan kommunicera vidsvåra insatser. var det 700poliser som inte fick någon ordergivning över radion.De fick prata i mobiltelefon. Det är häpnadsväckande.Frågan om bristande ledarskap är allvarlig. Detsaknas samsyn vad gäller villkoren vid kommender-ingarna. Det saknas utbildning. Det saknas gemen-samma förutsättningar för utrustning. Det ska väl intevara så att poliser åker ned till och tömmerStadium på fotbollsbenskydd för att kunna vara skyd-dade vid svåra insatser? Taktikprojekt bedriver mannu. Det fanns uppenbart inte när det behövdes. Sentska syndarn vakna.Jag tycker att det finns ett stort ansvar. Vi vet attRikspolisstyrelsen inte tog det ansvar de är ålagdaoch den skyldighet de har. Regeringen kunde ocksåha gått in. Regeringen har möjligheter att gå in ochsäga att de ska ta ett mer operativt ansvar. Det hadekanske varit lämpligt vid den största polisinsatsen iSverige någonsin.Jag har ett krav på . Han berät-tade att dessa svåra problem nu ska utredas. Jag hop-pas att det blir en bred utredning. Det räcker inte attnuvarande och tidigare ministrar i socialdemokratiskaregeringar sköter dessa utredningar.(Applåder)Anf. 4 (m):Fru talman! Ingen kedja är starkare än den sva-gaste länken. När det gällde planeringen och genom-förandet av polisens insatser i samband med Göte-borgsmötet är det uppenbarligen mer än en länk sominte har hållit måttet. Men det är tråkigt och orättvistatt polisen som yrkeskår får kritik för detta. Ansvaretmåste läggas på rätt nivå, och ytterst är det regeringensom har ansvar för verksamheten.Ansvaret för upploppen och stenkastningen måsteockså läggas på dem som ägnade sig åt detta. 2 500poliser, eller vad det var, från hela landet hade ju intekommenderats till för att bråka utan för attskydda yttrandefriheten, demonstrationerna och detviktiga . Det som brast när det gällde plane-ring och genomförande måste man naturligtvis rättatill, och där har justitieministern ett viktigt ansvar.De mest allvarliga bekymren för polisen ärdock att det inte finns tillräckligt många poliser attanställa - även om utbildningen ökar - och att polis-myndigheterna inte har de pengar man behöver för attklara verksamheten på ett rimligt sätt. Göteborgsut-redningen ändrar inte i något avseende på den be-dömningen.Jag tror inte heller att man kan rätta till problemenmed vare sig utredningar eller stora omorganisationerensidigt. Varken en centralisering eller en kommuna-lisering ger fler poliser eller mer pengar. Det är när-mast patetiskt när socialdemokratiska rikspolischeferav olika årgångar börjar bråka på debattsidorna om änden ena, än den andra organisationslösningen. Jagtycker att man sticker huvudet i sanden och skjuteransvaret och problemen ifrån sig.Naturligtvis måste polisen utvecklas. Jag vågarockså påstå - det kanske är ovanligt i kammaren, menjag gör det i alla fall - att det händer och har häntväldigt mycket. De som arbetar inom polisen kännervarken igen sig i regeringens skönmålningar eller ikvällspressens skrönor. Dessutom är verksamhetenmycket mångfasetterad och ska så vara. Det är storaskillnader mellan olika distrikt och olika verksam-hetsgrenar. Men ska man generalisera, vilket de-battiden här i kammaren kräver, kan man säga atteffektiviteten har ökat, att metodutvecklingen är up-penbar inom flera områden och att polisen, trots destora bekymmer man har, har tagit itu med flera ut-maningar.Brottsligheten är väldigt kreativ och gränsöver-skridande, och det är också polisens arbete påmånga sätt. Men det räcker inte. Våldsbrotten ärmånga, narkotika- och drogkriminalitet växer, krimi-naliteten kryper ned i åldrarna och så vidare. Med-borgarna har rätt att begära att staten bättre än i dagförebygger och ingriper mot brottsligheten, och dåkrävs det tillräckliga resurser.Vi moderater har krävt mer än 700 miljoner kro-nor mer till polisen än vad man fått. Jag vågarpåstå att det inte var i överkant. Med den ålders-struktur och de olika förutsättningar som gäller idistrikten behöver man till exempel mer och bättreutbildning på olika nivåer. Detta har vi lagt framförslag om i vår polismotion. Men det krävs ocksåutrustning och mycket annat som har med budgetenatt göra.I , där vi håller denna debatt, skapolisen spara , förmodligen mereftersom vi inte riktigt vet hur lönekostnaderna kom-mer att utvecklas. Men uppgifterna blir ju inte färreeller enklare. begicks 9 526 våldsbrott barahär, enligt polisens statistik. Antalet narkotikabrottvar 3 357, en ökning . Det ska sägas attdetta med ökningen av narkotikabrottsligheten delvisberor på att polisen i city gjorde särskilda insatsermot narkotikabrott . Siffran visar dock attdet är en väldigt omfattande brottslighet man har atthantera.Länspolisen i huvudstadsregionen lägger nu neddet projekt kring trafficking som har pågått någramånader. Kvar blir i två poliser somska ägna sig åt prostitution och sexbrott över huvudtaget. Det rimmar inte alls med den bild som reger-ingen brukar måla upp av hur man prioriterar de härfrågorna. Men faktum kvarstår: Det är två personersom är särskilt avdelade för detta arbete.Minst lika illa, fast på andra vis, är det utanförstorstäderna. Hos till exempel närpolisen i , därde inte är många, kan de inte hantera alkoholtestenlängre. Den moderna apparat som finns på stationenhar de inte råd att serva, så de måste anlita den brist-fälliga vården när de får tag i rattfyllerister - och attdessa inte är få vet vi.Så här ser det ut överallt. Det går inte att e-mejlatill polisen eftersom man inte har råd att utvecklasystemet. Radiokommunikationerna fungerar inte. Såhär skulle jag kunna fortsätta väldigt länge.Vi moderater är väldigt bekymrade över den härutvecklingen. Vi har i vår polismotion lagt fram för-slag om mer resurser, och vi kommer att fortsätta meddet. Det är säkert så att man behöver utreda ett ochannat, och det finns en hel del punkter i förslag där vi kan rätta till saker. Men jagtror inte man ska lura sig med att tro att det går attförbättra och få ordning på denna verksamhet medmindre än att justitieministern nu gör allvar av sinalöften här i kammaren och verkligen substantielltåterkommer i vårpropositionen med resurser för attklara ett nytt radiokommunikationssystem, för attkunna anställa de poliser som utbildas och för attkunna utveckla verksamheten på ett bra sätt. Det ärnödvändigt för att polisverksamheten ska kunna ut-vecklas på det sätt som jag tror att alla i kammarenegentligen önskar.(Applåder)Anf. 5 ():Fru talman! I betänkandehar en stark kritik förts fram angående polisens orga-nisation och insatser vid . Problemensom uppstått är i hög grad kopplade till ledningsfrå-gor. Kommittén pekar på att det har funnits allvarligabrister framför allt på ledningsnivå och säger vidareatt man dessutom har konstaterat allvarliga brister närdet gäller svenska polismäns utbildning för att kunnaingripa mot folkmassa. Enligt kommittén har mångapoliser bland annat svårt att förstå ordergivning ochatt kommunicera med varandra eftersom det vid po-lismyndigheterna inte finns något gemensamt språkeller någon gemensam modell för ingripande motfolksamlingar.Detta är naturligtvis allvarligt och angeläget attdebattera. Det är därför vi har den här debatten i dag.Rikspolischefen och före detta rikspolischefen de-batterar detta i medierna. Men vems är egentligenansvaret?Det finns olika synpunkter på varför bristen på le-darskap blev så tydlig i Göteborgshändelsen. Jagmenar att bristen på starkt ledarskap framför allt berorpå att det inte har funnits central utbild-ning för chefer på olika nivåer inom polisorganisatio-nen. Kunskapsöverföring mellan chefer på olika ni-våer i myndigheterna är nödvändigt för att vi skakunna möta framtidens behov. Samordning och fun-gerande kommunikationssystem saknades också un-der Göteborgsupploppet, vilket ledde till en massaonödiga misstag.Att det offentliga inte kan garantera medborgarnastrygghet är mycket allvarligt av flera skäl. Det skaparen grogrund för kriminalitet. Det urholkar allmänhe-tens förtroende för rättsväsendet, vilket vi sett desenaste dagarna i olika undersökningar. Det skaparockså klyftor mellan dem som kan betala privat försin säkerhet och dem som inte kan det. Och fråganåterkommer: Vems är ansvaret?Jag menar att det finns en annan dimension i alltsom hänt inom polisorganisationen de senaste åren.Nedskärningar, omorganisationer, svagt ledarskapoch allt färre poliser i tjänst har gjort att arbetssitua-tionen inom poliskåren inte har varit den bästa. Poli-sen har fått alltfler arbetsuppgifter i takt med att dencivilanställda personalen har sparats bort. Denpsykosociala miljön har kraftigt försämrats och ar-betsmiljöfrågorna prioriterats ned. I detta läge hardessutom resurserna inte räckt till. Då blir det litesvårt att förstå de olika debattinlägg där det sagts attdetta i grunden inte är en resursfråga.Låt mig få citera vad sade i ju-stitiedebatten här i kammaren den 16 december 2002på tal om polisens resursbehov:"Vi fick - jag vet inte hur mångagånger jag stod och svarade på interpellationer omdetta - höra: Det här kommer aldrig att räcka. Det äralldeles för lite pengar. Jo, det hände attdet till och med blev ett överskott vid utgången avåret. "Det känns lite märkligt att höra justitieministernskryta om ett överskott hos polisen på ca 35 miljonerkronor när vi vet hur organisationen ser ut, när vi vethur arbetsförhållandena för polisen ser ut i verklig-heten. Jag skulle vilja fråga: Är det här ett fiktivtöverskott, , eller är det ett reellt överskott?Har kvaliteten i polisverksamheten ökat under denperiod som det här överskottet har skapats? Har le-darskapet förstärkts, har tillgängligheten ökat, hararbetsmiljön förbättrats? Nej, kommitténs rapportvisar tydligt att justitieministern lever långt ifrån densvenska polisens vardag, där han kanske för att över-tyga sig själv upprepar sitt mantra: Historiens störstasatsning på polisen.Sanningen är att de höjda anslagen har gått åt tillatt täcka underskotten. anslog regeringen100 miljoner mer . Av dessa går 95 miljo-ner till generella besparingar som alla statliga verk ärålagda. Vi vet attkostnaderna blev 145 miljoner. Polisen behöversnabbt ett nytt radiokommunikationssystem, ett ef-fektivt Tetrasystem och ingen halvmesyr. Och Arlan-da behöver 350 nya passkontrollanter.