prot · GQ0966 · 2003-03-05 00:00:00 — Därmed kan de kvarvarande statliga uppgifterna,och det handlar framför allt om uppföljning och kon-troll av olika slag, samordnas i till exempel ett statligtregionkontor. med dess ska vi sägasammanblandning mellan olika nivåer kan då av-vecklas och, tror vi, med fördel även landshövdinge-ämbetet.Men jag vill säga till framför allt kanske Miljö-partiet och att vi från sidamenar att staten har en roll att spela även på den regi-onala nivån. Även om det ska vara en annan ochtydligare roll än vad som är fallet.Vi menar att det finns ett antal ganska starka ar-gument mot den andra modellen, som kanske framförallt företräds av regeringen, alltså kommunalför-bundsmodellen med indirekta val. De indirekta valenav församlingen förhindrar ett samlat ansvarsutkrä-vande i allmänna val, vilket måste ses som en klarbrist ur demokratisk synpunkt. De största partiernablir överrepresenterade, det vill säga i de flesta fallenSocialdemokraterna och , om man integör särskilda överenskommelser och arrangemangmellan partierna - en konstitutionell grund som kännsväldigt bräcklig om man är ett litet parti, skulle jagvilja säga.Det blir en dubblering av den politiska apparatenpå regional nivå, och det skapar ökad oklarhet ochförmodligen också sämre resursutnyttjande. Den såkallade transparensen som man pratar om blir betyd-ligt sämre.Det här tenderar inte att bli en politisk församlingför kollektivt beslutsfattande utan snarare en arena förförhandling och kompromiss mellan regionens kom-munalråd. Och, som redan har påpekats, genom kra-vet på att samtliga kommuner måste vara med i dethär organet ger man enskilda kommuner vetorätt vadgäller besluten på den regionala nivån i detta avseen-de.Jag tycker att de här argumenten är starka. Därförhar också stannat för att det när detkommer till kritan ändå måste vara en direktvaldförsamling som tar det politiska demokratiska ansva-ret på regional nivå.Men är det så i alla partier, inklusive Vänster-partiet, det ska erkännas, att det finns olika uppfatt-ningar, därför att man har olika erfarenheter av olikaförhållanden på olika ställen i landet. Jag vet attVänsterpartiets kommunalpolitiker här i ärytterst kritiska till en kommunalförbundsmodell. Menjag vet också att vi har företrädare i till exempelHalland som ser mycket positivt på den kommunal-förbundsmodell som man där håller på att utveckla.Så är det i , så är det i alla partier.Detta är naturligtvis skälet till att det inte tidigarehar fattats ett klart och entydigt beslut i den här kam-maren om hur vi ska ha det på den regionala nivån.Det finns motsättningar, skilda åsikter inom ochmellan partierna i den här frågan. Därför tar det tid.Nu kallar vi det här för fortsatt försöksverksam-het. I någon mening är det naturligtvis en fortsattförsöksverksamhet. Men låt oss vara ärliga och er-känna att detta är ett sätt att vinna tid. Det är ett sättatt ge oss på den centrala nivån tid att försöka kommafram till ett brett förankrat beslut om hur vi ska orga-nisera den regionala nivån. Jag tror att det är klokt avoss att ta på oss, även om jag naturligtvisgärna hade sett ett snabbt beslut i enlighet medVänsterpartiets politik . Men ärinte situationen sådan. Låt oss då, som någon sade,försöka göra det bästa av den.I våras, när besluten fattades, var regeringensgrundposition att den dittillsvarande försöksverksam-heten skulle avvecklas och ersättas med den här sam-verkansmodellen, med indirekta val, kommunalför-bund och sådana saker. Mot detta fanns en omfattan-de kritik från landets kommunala församlingar ochlandstingsförsamlingar. Den kritiken fanns även här iriksdagen och den fanns inom, tror jag, samtliga par-tier. Slutsatsen blev en kompromiss. Javisst, det varen kompromiss. Men den innebar en förändring iförhållande till regeringens förslag. Den innebar enfortsatt försöksverksamhet i och Västra Göta-land.Vänsterpartiet deltog mycket aktivt i den kom-promissen. Vi stod bakom den här i kammaren. Viröstade för den här i kammaren. Och vi tänker intespringa ifrån den kompromissen. Det är skälet till attVänsterpartiet inte står bakom reservation nr 1, trotsatt den i sak till största delen sammanfaller med denprincipiella ståndpunkt som partiet har. Men vi sertiden an med viss tillförsikt. Det finns måhända intebara en väg i politiken som vissa politiker någon gånghar försökt göra gällande. Så är det nog inte. Detligger någonting i detta att det, trots allt, finns entydlig huvudriktning. Den riktningen går mot en di-rektvald regional politisk nivå.Jag tror också att det är klokt att avvakta arbete. Det är en av de viktigaste utred-ningarna som vi har sett - eller som vi kommer att se,vi har inte sett den än - på mycket . Denkommer naturligtvis in på dessa frågor. Det innebäratt vi har ett tidsproblem. Om vi både ska ha försöks-verksamheten, utvärdera den och komma till någonform av beslut så snabbt som möjligt, inser var och enatt det kan komma att bli svårt att klara av allt detta såatt allt är i sjön . Låt oss då ta den tid vibehöver för att komma fram till en modell som ärnågorlunda permanent, som är någorlunda enhetligoch som har ett reellt brett stöd i den svenska riksda-gen.Anf. 158 ():Fru talman! Det är en spännande och viktig debattvi för om ett område som har varit väldebatteratinte bara det eller utan som har varit en levande diskussion alltse-dan de moderna landstingen infördes på 1860-talet.Det är en fråga, som en tidigare talare nämnde, jagsjälv har ägnat mig åt att forska kring. Jag har i minforskning studerat den svenska regiondebatten fråndet att den första så kallade länsdemokratimotionenväcktes 1963 fram till dess försöksverksamhetenbeslutades i denna kammare . Om kam-maren tillåter tänkte jag ta avmig den vanliga politikerhatten och ta på mig fors-karhatten och i någon mening redogöra för vad jaghar kommit fram till i min forskning.När man funderar på hur den regionala nivån skastyras är det viktigt att se på utifrån vilka huvudprin-ciper man kan tänka sig att den regionala nivån skastyras. Det finns i grunden tre principmodeller. En äratt det finns ett starkt statligt inflytande, ett starktstatligt regionalt ansvar. Den andra modellen kan vikalla regionalt självstyre, där det är direktvalda regio-nala församlingar som fattar de avgörande besluten.Den tredje modellen kan vi kalla samver-kan, det vill säga där kommuner tillsammans löserproblem som hamnar mellan den lokala och den na-tionella nivån.Jag tror att när man nalkas problemet med vilkenmodell som vi ska stå upp för, vilken modell som ärden bästa, måste vi ställa oss tre olika frågor. Denförsta frågan handlar om hur vi ser på de frågor sominte naturligt ligger på den nationella nivån eller na-turligt ligger på den lokala nivån. Vilken karaktäranser vi att de har? Är den regionala utvecklingenenbart en regional fråga eller en statlig fråga? Är deten fråga som också staten måste engagera sig i? Kanvi se de regionala utvecklingsfrågorna som enbart enregional fråga?Den andra frågan vi bör ställa oss är förstås: Givetatt vi har lyckats definiera vilka frågor som är regio-nala, hur ska vi fatta de besluten i bästa möjliga ord-ning utifrån demokrati- och effektivitetsaspekter?Den tredje frågan vi bör ställa oss är hur en visstyp av ställningstagande påverkar i frågan om vilkenorganisation vi har på den regionala nivån beslut isamhällsapparaten i sin helhet, utifrån effektivitets-perspektiv, utifrån demokratiperspektiv, utifrån per-spektivet av hur den svenska konstitutionella grundenser ut. Ett beslut som ser bra ut när vi betraktar det påden enskilda regionala nivån kan betraktat i densvenska samhällsapparaten i sin helhet ändå inte varadet bästa alternativet.Sammanfattningsvis går det att säga att argumen-ten för alla de tre modeller som har förts fram i dendebatt som har pågått har förstås sinafördelar och sina nackdelar. Det är självklart, precissom företrädaren för den linjen i debatten har sagt , att det är en stor fördel att ha direktvalda politi-ker i stället för indirekt valda politiker, givet att vikan definiera och se till att politikerna har ett antalfrågor som de ska fatta beslut om och debattera. Detär mycket det som denna debatt borde handla om:Menar vi att det finns tillräckligt många frågor somhamnar på en nivå mellan den nationella och denlokala politiska nivån?Exakt hur man värderar olika slutsatser i debattenär inte en fråga som kan avgöras av forskningen. Detär en fråga som var och en själv får fundera på. Hurvärderar jag olika mål som kan finnas för samhällsut-vecklingen? Värderar jag vikten av en stark regionaldemokrati högre än att vi ska ha en omfördelanderegionalpolitik i landet? Det är en målkonflikt. Om vitänker oss att stärka och ge regionerna mer makt,tvingas regionerna ansvara för att finansiera en störredel av den verksamhet man får makt över. Får manmer makt och större möjligheter att finansiera blir denrimliga slutsatsen att skillnaden mellan olika delar avlandet också ökar. Är det en utveckling man vill ha?Man måste ställa sig den frågan.Jag har försökt att väga dessa goda argument frånolika sidor. Jag har kommit fram till att det finns treargument för att det nu inte är lämpligt att genomföraen modell med starka direktvalda regionala parla-ment.För det första: Regionalpolitiken och den regio-nala utvecklingspolitiken. Tror vi att det finns en storberedvillighet bland den svenska befolkningen attacceptera ökade skillnader mellan regionerna? Det ären viktig fråga vi måste ställa oss. Jag har en egenuppfattning i frågan. Jag tror inte att det finns en såstor beredvillighet i den svenska befolkningen att ökaskillnaden mellan olika delar av landet, där vi ser tillatt den regionala skattekraften slår igenom i störreutsträckning i de olika regionernas utveckling.För det andra: Vi måste tänka på hur människoruppfattar de olika förslagen. Vilken legitimitet har deolika förslagen? har det genomförtsett antal olika opinionsmätningar och undersökningarav vad människor tänker och tror i regionfrågan. Deopinionsmätningarna talar ett entydigt språk. tror inte på modellen med starka direktvaldaregionala parlament utan man förespråkar andra lös-ningar, exempelvis genom ökat samarbete mellankommunerna.När man tittar på vilken legitimitet politiker påolika nivåer har hamnar , utan undantag,landstingspolitikerna sämst till. Är det då rimligt atttänka sig att man utvidgar den regionala demokratinom man bygger på legitimiteten hos de politiker somhar lägst förtroende hos allmänheten?Regionfrågan är från början till slut i högsta gradett elitprojekt som berör människor som själva ärpolitiker på regional nivå. Det måste man våga sägaockså i denna kammare.För det tredje: Det här får också ett antal författ-ningspolitiska konsekvenser. Det för min del mestbesvärande är att genom att vi skapar en stark direkt-vald regional nivå minskar vi också inflytandet förkommunerna. Vi borde i stället ägna oss åt att försökautveckla det kommunala självstyret. Det finns enmotsatsställning här.Jag tror i stället på en modell med reformerade re-gionala kommunalförbund. Det finns en hel del nack-delar med den modellen, men de problemen måste viförsöka rätta till. Det finns förebilder från andra län-der som visar att det går att vidta förändringar.Mats talade om problemet att en visskommun kan lägga in veto mot att skapa regionalsamverkan. Det är ett stort problem. Jag tycker ska göra precis som i när man handharsjukvårdsfrågor, det vill säga skapa ett obligatoriumså att en enskild kommun inte kan lägga in sitt veto iett regionalt samverkansorgan.Det finns problem med minoritetsrepresentatio-nen. Där kan man också titta på hur det ser ut i Fin-land. Där har alla partier kommit överens om en lagsom säger att det röstetal som olika partier har inomett visst regionalt område också ska avspegla sig i hurden församling som styr det regionala organet ser ut.Jag tror också att vi måste se till att vi skapar bätt-re förutsättningar för en samlad regional valrörelse, såatt de partier som deltar i de regionala valen också tarsitt regionala ansvar.Som riksdagsledamot kan man ju inte bara ägnasig åt forskning och försöka undfly sitt politiska an-svar, utan måste man ta av sig forskar-hatten och ta på sig den politiska hatten, och det tän-ker jag faktiskt göra . Och så ska jag säga att jagför min del, trots att majoritetstexten på många sätt ärofullkomlig och att jag inte riktigt ser de reformför-slag som jag har lagt fram lysa igenom där, har stan-nat för att jag tänker stödja majoritetens förslag påpunkt 1, och när det gäller punkt 3 i betänkandetkommer jag att avstå från att rösta.Anf. 159 ()replik:Fru talman! säger att den regionalanivån har den lägsta legitimiteten. Det är naturligtvisså, men av det kan man dra flera slutsatser. En är försöker förstärka den eller att man helt avskaf-far den.Ett av bekymren när det gäller den regionala ni-vån har varit just att det har varit en huggsexa därstaten alltid har uppfattats som den tydliga aktören.På den regionala demokratiska nivån har det inteuppfattats som att det är en tydlig aktör när det gällerutvecklingsfrågor och när det gäller att företrädaregionen. Det är väl just det som krävs för att man skafå ett legitimt demokratiskt regionalt företrädarskap.Tobias talar också om att en regional de-mokratisk reform med direktval skulle öka de regio-nala skillnaderna. Kring det kan man nog ha ett gans-ka långt seminarium. Vi ser nämligen att det med dennuvarande ganska långvariga perioden av statligtstyre och statlig makt på den regionala nivån inte harblivit några minskade regionala klyftor. Vi ser snararehur de regionala klyftorna ökar.Precis som när det gäller kommunalt självstyrekommer man när det gäller regionalt självstyre natur-ligtvis inte att leva i ett lufttomt rum, utan man sam-verkar med omgivningen, med kommuner och medstat. Det avgörande är ju vilka förutsättningar staten,, i den här kammaren bestämmer att det skavara för människor - inte för kommuner och regioner,utan människor - att ha lika villkor. Det handlar omatt ta ansvar för hela landet, och då handlar det om attvåga lägga makten på lokal och regional nivå. Detkan man göra utan att skillnaderna ökar, snararetvärtom.Anf. 160 () replik:Fru talman! Den invändningen har jag förstås hörträtt tidigare. Den invändningen ärfortfarande lika egendomlig, som jag ser det.Tanken med att den regionala nivån ska stärkasmåste naturligtvis vara att självstyret och den regio-nala rörelsefriheten ska öka. Och om den regionalarörelsefriheten och den regionala makten ska ökamåste det också åtföljas av att man tar ett större eko-nomiskt ansvar, att man får större ekonomiska resur-ser att bestämma över. Det framstår som helt poäng-löst att genomföra en reform om staten ska betalaallting men beslutanderätten ska ligga på den regio-nala nivån. Att ha en statlig styrning över resursernamen att besluten tas någon annanstans verkar väldigtegendomligt. Man får faktiskt göra ett val här. Manfår göra ett val mellan att ha en stark regional demo-krati och att värna målet om regional jämlikhet.Det finns en målkonflikt här. Jag talar inte om hurCenterpartiet ska lösa den målkonflikten, men Cen-terpartiet och andra partier som förespråkar det härbör fundera på hur man löser den målkonflikten ochvilka värden man sätter högst.Vi talar om legitimiteten för olika typer av politi-ker. Både kommunpolitiker och landstingspolitikeroch nationella politiker har funnits under en rätt långtid och har haft möjlighet att skapa sig legitimitet.Både nationella politiker och kommunala politikerhar haft ett större förtroende än landstingspolitiker.Jag tycker att det verkar väldigt vanskligt, om manlanserar det här som en stor demokratireform, att utgåfrån de politiker som har lägst förtroende bland be-folkningen. Man borde börja med att satsa på de poli-tikertyper som har störst förtroende i befolkningen.Anf. 161 ()replik:Fru talman! När jag lyssnade på jag att tänka på en bok som jag läste 1968 avGunnar som heter Objektivitetsproblemet isamhällsforskningen. Där pekar han på att forskarestyrs medvetet eller omedvetet av sina värderingar.Jag tror att också kan ha under-medvetna värderingar, därför att vi befinner oss i enkultur- och idétradition i sedan - kanske ännu längre tillbaka - med den härmycket centralistiska synen på samhället. Detta harlett till att vi har fått en väldigt svag rättslig ställningför lokalt och regionalt styre. Det påverkar slutsatser-na när man tittar på forskningen i det sammanhanget.Men jag vill ställa en fråga. Du talade om att deregionala självstyrelserna är ett elitprojekt. Ja, men ärdet fel att de är elitprojekt? Vi kan se tillbaka histo-riskt. I de gamla grekiska stadsstaterna utveckladesdemokratin. De var också elitprojekt men fick sedansuccessivt folklig förankring. Vi kan även titta på densvenska historien. Demokratin tog ju inte drastiskahopp, utan utvecklades successivt. Det var till enbörjan något slags elitprojekt med ständerna, dengraderade rösträtten etcetera.Anf. 162 () replik:Fru talman! Jag tror, , att rättmånga politiska reformer faktiskt är resultat av att detfinns olika människor på elitnivå som driver olikafrågor och försöker skapa opinion för dem. Jag troratt du har rätt i det.Men när man tittar på regionfrågornas utvecklingkan man se att det fanns två sätt att uppnå ökad de-mokrati på den regionala nivån som stod till buds närman började den sista beslutsprocessen på 1990-talet.Det ena var att gå på den här linjen med direktvaldaregionala organ. Det andra var att gå på linjen medindirekt valda regionala organ. Jag tycker att det varväldigt egendomligt att man valde den modell somhade minst legitimitet bland befolkningen och hademinst folkligt stöd. Man valde den modell som hadeextremt utpräglad elitkaraktär. Jag tror att man bordeha valt det andra spåret.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §. )AjourneringKammaren beslutade på förslag av tredjevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 16.00 då dagens votering skulle äga rum.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 16.00.11 § Beslut om ärenden som slutdebatterats viddagens sammanträdeSoU8 Vissa förbrukningsartiklarPunkt 1 (Förslaget till lag om ändring i lagen[2002:160] om läkemedelsförmåner m.m.)1. utskottet2. (m)Votering:258 för utskottet45 för res.46 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 129 s, 1 m, 43 fp, 27 kd, 25 v, 19 c,14 mpFör res. : 45 mFrånvarande: 15 s, 9 m, 5 fp, 6 kd, 5 v, 3 c, 3 mpGunilla i (m) anmälde att hon avsettatt rösta nej men markerats ha röstat ja.BoU6 Barns förmögenhet vid beräkning av bo-stadsbidragPunkt 1Kammaren biföll utskottets förslag.Punkt 2 (Barns egendom med inskränkt dispositions-rätt)1. utskottet2. 1 (fp)3. res. 2 (kd)Förberedande votering:45 för res. 128 för res. 2234 avstod42 frånvarandeKammaren biträdde res. 1.Huvudvotering:236 för utskottet43 för res. 130 avstod40 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 132 s, 48 m, 23 v, 19 c, 14 mpFör res. 1: 43 fpAvstod: 28 kd, 2 vFrånvarande: 12 s, 7 m, 5 fp, 5 kd, 5 v, 3 c, 3 mpNU4 Överlåtelse av aktier i till Sveaskog ABPunkt 1 (Överlåtelse av skogsplantor i till )1. utskottet2. 1 (m, fp)3. res. 2 (kd)Förberedande votering:92 för res. 127 för res. 2190 avstod40 frånvarandeKammaren biträdde res. 1.Huvudvotering:191 för utskottet89 för res. 128 avstod41 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 132 s, 1 fp, 25 v, 19 c, 14 mpFör res. 1: 48 m, 41 fpAvstod: 28 kdFrånvarande: 12 s, 7 m, 6 fp, 5 kd, 5 v, 3 c, 3 mpUbU3 Kvalitetsarbete och planering för skolanPunkt 1 (Skolans uppdrag och uppgifter)1. utskottet2. 1 (m)3. res. 4 (c)Förberedande votering:48 för res. 119 för res. 4241 avstod41 frånvarandeKammaren biträdde res. 1.Huvudvotering:172 för utskottet48 för res. 189 avstod40 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 132 s, 1 fp, 25 v, 14 mpFör res. 1: 48 mAvstod: 42 fp, 28 kd, 19 cFrånvarande: 12 s, 7 m, 5 fp, 5 kd, 5 v, 3 c, 3 mpPunkt 15 (Anmälningsplikt)1. utskottet2. 21 (kd)Votering:172 för utskottet28 för res. 21108 avstod41 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 132 s, 1 m, 1 fp, 25 v, 13 mpFör res. 21: 28 kdAvstod: 47 m, 42 fp, 19 cFrånvarande: 12 s, 7 m, 5 fp, 5 kd, 5 v, 3 c, 4 mpPunkt 23 (Förkunskaper till nationella program)1. utskottet2. 32 (m, fp, kd, c)Votering:171 för utskottet138 för res. 3240 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 132 s, 25 v, 14 mpFör res. 32: 48 m, 43 fp, 28 kd, 19 cFrånvarande: 12 s, 7 m, 5 fp, 5 kd, 5 v, 3 c, 3 mpPunkt 24 (Individuella programmet)1. utskottet2. 33 (fp)Votering:218 för utskottet43 för res. 3347 avstod41 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 131 s, 48 m, 25 v, 14 mpFör res. 33: 43 fpAvstod: 28 kd, 19 cFrånvarande: 13 s, 7 m, 5 fp, 5 kd, 5 v, 3 c, 3 mpPunkt 26 (Eftergymnasiala yrkesutbildningar)1. utskottet2. 40 (kd)Votering:237 för utskottet28 för res. 4044 avstod40 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 132 s, 48 m, 25 v, 18 c, 14 mpFör res. 40: 28 kdAvstod: 43 fp, 1 cFrånvarande: 12 s, 7 m, 5 fp, 5 kd, 5 v, 3 c, 3 mpÖvriga punkterKammaren biföll utskottets förslag.KU17 Tryck- och yttrandefrihetPunkt 2 (Utredning om yttrandefriheten)1. utskottet2. 1 (c)Votering:287 för utskottet19 för res. 11 avstod42 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 131 s, 48 m, 41 fp, 28 kd, 25 v,14 mpFör res. 1: 19 cAvstod: 1 fpFrånvarande: 13 s, 7 m, 6 fp, 5 kd, 5 v, 3 c, 3 mpPunkt 3 (Rätt till genmäle)1. utskottet2. 2 (kd)Votering:279 för utskottet28 för res. 242 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 130 s, 48 m, 43 fp, 25 v, 19 c, 14 mpFör res. 2: 28 kdFrånvarande: 14 s, 7 m, 5 fp, 5 kd, 5 v, 3 c, 3 mpPunkt 4 (Avskaffande av vuxencensuren)1. utskottet2. 3 (m, fp)Votering:217 för utskottet92 för res. 340 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 132 s, 28 kd, 24 v, 19 c, 14 mpFör res. 3: 48 m, 43 fp, 1 vFrånvarande: 12 s, 7 m, 5 fp, 5 kd, 5 v, 3 c, 3 mpPunkt 6 (Anspelningspornografi)1. utskottet2. 4 (mp)Votering:293 för utskottet15 för res. 41 avstod40 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 132 s, 48 m, 43 fp, 27 kd, 25 v, 18 cFör res. 4: 1 c, 14 mpAvstod: 1 kdFrånvarande: 12 s, 7 m, 5 fp, 5 kd, 5 v, 3 c, 3 mpPunkt 7 (Djurpornografi)1. utskottet2. 5 (mp)Votering:291 för utskottet15 för res. 52 avstod41 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 132 s, 48 m, 42 fp, 26 kd, 24 v, 19 cFör res. 5: 1 fp, 14 mpAvstod: 1 kd, 1 vFrånvarande: 12 s, 7 m, 5 fp, 6 kd, 5 v, 3 c, 3 mpPunkt 10 (Hets mot transpersoner)1. utskottet2. 6 (fp, c)3. res. 7 (mp)Förberedande votering:64 för res. 614 för res. 7231 avstod40 frånvarandeKammaren biträdde res. 6.Huvudvotering:233 för utskottet61 för res. 614 avstod41 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 132 s, 48 m, 28 kd, 24 v, 1 mpFör res. 6: 40 fp, 1 v, 19 c, 1 mpAvstod: 2 fp, 12 mpFrånvarande: 12 s, 7 m, 6 fp, 5 kd, 5 v, 3 c, 3 mpPunkt 11 (Hets mot funktionshindrade)1. utskottet2. 8 (mp)Votering:294 för utskottet14 för res. 81 avstod40 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 132 s, 48 m, 43 fp, 28 kd, 24 v, 19 cFör res. 8: 14 mpAvstod: 1 vFrånvarande: 12 s, 7 m, 5 fp, 5 kd, 5 v, 3 c, 3 mpÖvriga punkterKammaren biföll utskottets förslag.KU18 Frågor om regional demokratiPunkt 1 (Regionala självstyrelseorgan)1. utskottet2. 1 (fp, kd, c, mp)Votering:203 för utskottet103 för res.