prot · GQ09117 · 2003-06-05 00:00:00 — Just nu pågår det en utredning omvårdnad, boende och umgänge, och jag hoppas att denkommer fram till goda lösningar på de många ochstora problem som föreligger. Jag har hört attdet finns tvister som pågår under barns hela barndom,och det förstår ju var och en hur skadligt det är.Ibland hör man så tokiga saker att man inte tror attdet är sant, till exempel att pappor som förmodligenslagit mammor kan få rätt till vårdnaden om barn somlevt i detta elände. Och än värre - jag läste om enpappa som krävde vårdnad om ett barn vars syskonhan sexuellt hade förgripit sig på. Skrämmande nogfick han vårdnaden.Sannerligen krävs det krafttag för att nå målet omatt se till barns bästa i vårdnadstvister.Därutöver vill jag uttrycka att barn måste få enstärkt ställning i de fall där de bevittnat våld motnärstående. Det har visat sig att barn som bevittnatvåld i hemmet får samma symtom som barn somsjälva blivit misshandlade. Kommittén mot barnmiss-handel har uttalat att det kan betecknas som psykiskmisshandel när ett barn tvingas bevittna våld i sinnärmiljö.Från oppositionens sida har vi motionerat om atttillsätta en utredning om att barn bör få brottsoffer-status då de bevittnat våld mot närstående. Brottsof-ferstatus kan nämligen vara viktigt för att tillgodosebarns rätt till stöd och hjälp men också för möjlighe-ten att få brottsskadeersättning och stärkt ställning vidvårdnadstvister.Den straffskärpning som föreslås är välkom-men, men den handlar om att gärningsmannen fårhårdare straff och inte om att barnet får utökade rät-tigheter.Jag vill också särskilt nämna barn som utsatts försexuella övergrepp. Inom denna kategori finner vinågra av de mest avskyvärda kränkningarna mot barn.Det handlar bland annat om incestbrott, handel medbarn för sexuella ändamål och barnpornografibrott.Samhället måste bli effektivare i sin kamp mot dessabrott.Den här gången tänkte jag dock bara uppehållamig vid ett av dessa brott, nämligen incestbrott, varspreskriptionstid bör förlängas. är preskriptions-tiden för kort, och det gör att många offer klagar överatt de aldrig hann samla allt det mod och all den kraftsom skulle ha behövts för att anmäla föräldern och gåigenom en särskilt krävande rättsprocess. Vi liberalervill att fler offer ska få upprättelse, och därför krävervi att preskriptionstiden förlängs.Slutligen vill jag också ta upp en grupp barn somdet talas mycket lite om, nämligen barn till frihetsbe-rövade föräldrar. Det handlar om ca 8 000 barn -alltså ingen liten grupp. Just nu pågår det en utred-ning som ska se över situationen inom kriminalvår-den och komma med förslag till en ny kriminal-vårdslag. Jag sitter själv med i denna utredning ochkan därför inte låta bli att ta upp ämnet.I kriminalvårdsdebatter talas det inte mycket omatt det finns barn utanför murarna som har starkaband till dem som har hamnat innanför murarna.Barnen måste få utrymme i kriminalvårdsdiskussio-nerna. Barn till föräldrar i fängelse har ofta en mycketsvår situation och har ofta haft en mycket trassligfamiljesituation innan föräldern hamnade på anstalt.En tanke jag har är att alla kriminalvårdsanstalterborde ta reda på om deras intagna har barn och om såär fallet berätta detta för så att social-tjänsten kan undersöka om det finns behov av stöd förbarnet. Jag har tidigare talat om att det behövs perso-ner med barnkompetens inom rättsväsendet. Natur-ligtvis gäller detta önskemål även personal på anstal-ter eftersom det ibland kan vara nödvändigt att perso-nal medverkar vid barnens besök.Herr talman! Jag stannar där med en önskan omatt goda tankar och intentioner omsätts i praktikenoch att vi ser till att barn får en starkare ställning dåde har utsatts för brott.Anf. 44 ()replik:Herr talman! Jag begärde ordet närmast för atttacka både , för deras viktiga inlägg, som jagtycker väldigt tydligt visar att vi liksom inte får slåoss till ro med den här propositionen. Det finns meratt göra. Det finns barn som far illa i , och jagtycker att ni på ett väldigt fint sätt har lyft fram det.Jag tror också, även om det ibland, såsom påpe-kades tidigare, kan kännas som gränsfall mellan ju-stitieutskottet och socialutskottet, att barnens situationi rättsprocessen är en väldigt viktig fråga för oss attdiskutera vidare.Anf. 45 () replik:Herr talman! Jag tackar för det och säger att vi lo-var att återkomma.Anf. 46 ():Herr talman! Bli inte rädda. Jag glömde bara bortatt yrka, så jag ska göra det. Jag yrkar bifall till reser-vation 30.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 10 §. )5 § Ändringar i m.m.Föredrogsjustitieutskottets betänkande 2002/03:JuU18Ändringar i m.m. (prop.2002/03:66)Anf. 47 ():Herr talman! I detta betänkande behandlar ut-skottet regeringens proposition om antagan-de av beslut om ändring av artikel 41 och 47 iSchengenkonventionen samt ändring i lagen om in-ternationellt polisiärt samarbete jämte en i ärendetväckt motion.I propositionen föreslås att ska godkän-na det inom Europeiska unionen upprättade utkastettill beslut om ändring av artikel 41 och 47 i Scheng-enkonventionen. Följdändringar föreslås i 4 § lagenom internationellt polisiärt samarbete.Förslaget innebär, till skillnad från vad som gällernu, att en person som inte är misstänkt för brott ivissa fall ska kunna bli föremål för gränsöverskridan-de polisövervakning. Detta ska gälla om det är nöd-vändigt för en pågående brottsutredning, och det finnsstarka skäl att anta att åtgärden kan medverka till attidentifiera eller spåra en misstänkt gärningsman.Därutöver föreslås en utvidgning av listan över debrott för vilka gränsöverskridande övervakning av enmisstänkt gärningsman i brådskande fall får ske utansamtycke.Därmed överlämnar jag betänkandet till debattö-rerna.Anf. 48 ():Herr talman! har i sin reservation yr-kat avslag på propositionen, och det yrkar vi på nuockså. Det gör vi av flera olika skäl.Vi är medlemmar i unionen.Vi får en mängd rambeslut som antas och som visedan ska anpassa den svenska lagstiftningen till. Dethär blir ett glidande förhållande: Det kommer föränd-ring på förändring och så vidare. Jag tycker att detkänns som att det finns en luddighet i det hela.Just möjligheten att övervaka misstänkta finns re-dan, och det har vi också accepterat. vill manutöka detta till att man ska kunna övervaka ickemisstänkta personer.Man är väldigt noga med att ange vilka brott dethela handlar om. Men i det här fallet, när man skaövervaka icke misstänkta personer, finns det en lud-dighet. sade att det gäller särskildafall, det ska vara starka skäl och så vidare. Men detkan likafullt innebära att man har möjlighet att över-vaka en odefinierad mängd människor. Det kan om-fatta den misstänktes läkare. Om man tror att han ärpå väg dit kan det finnas anledning att övervaka läka-ren. Man kan övervaka barn.Jag är också medveten om att det är viktigt att viklarar upp brott, men jag ser att det här finns en bety-dande integritetskränkning. Jag uppfattar det som enbetydande integritetskränkning eller som något somkan leda till det. Här finns en luddighet. Det är intedefinierat. Jag vill ha mycket mer på fötterna innanjag går med på det.Den andra ändringen handlar om rambeslutet omterrorism. Där tycker jag också att det finns en deloklarheter. Man ska numera straffbelägga deltagandei kriminella organisationer. Dessa kriminella organi-sationer är ganska svåra att definiera. De skickarknappast ut bolagsrapporter, och man får ingen aktie-ägarförteckning från dem heller. Det är väldigt otyd-ligt vad som är en kriminell organisation. Likaså ärdet otydligt vad som menas med deltagande. Detfinns så många människor som skickar in pengar tillorganisationer för att det finns en bra, fin täckmantel.Det kan alltså uppfattas som deltagande, men det kanockså vara ett dolt sätt att stödja den olagliga organi-sationen. Här finns det för mycket luddigheter.Därför, herr talman, yrkar jag avslag på den härpropositionen.Anf. 49 ():Herr talman! Mord, människohandel, terrorism,narkotikahandel och våldtäkt är några av de tunga ochgrova brott som regleras av Schengenkonventionen.Dessa brott sker i en allt större omfattning övergränserna. Syftet med dessa två specifika och kon-kreta förändringar är att förbättra möjligheterna attutreda denna gränsöverskridande brottslighet.Det som sker är egentligen att de nationella ochgränsöverskridande utredningarna kommer att lik-ställas.Det är som bekant ingen överdrift att påstå att da-gens tjuvar och banditer rör sig över gränserna och attden tunga brottsligheten ofta sker samordnat och harförgreningar i flera länder. Vi måste helt enkelt se tillatt vi anpassar lagarna så att våra åklagare och poliserkan göra ett så bra jobb som möjligt.Ändringarna är egentligen praktiska och tekniskatill sin natur, men nog så viktiga. Det handlar om attövervakningen av misstänkta gärningsmän i bråds-kande fall ska kunna ske vid fler brott än . Medandra ord utökas antalet typer av brott som omfattasav Schengenkonventionen.De nya brott som läggs till konventionen är blandannat grovt bedrägeri, människosmuggling, penning-tvätt, olaglig handel med radioaktiva ämnen och ter-roristbrott. Det är alltså enligt min mening inga kon-troversiella tillägg utan snarare förbättringar ochpreciseringar jämfört med dagens lagstiftning.Att dessa ändringar inte är kontroversiella innebärinte att de är oviktiga eller betydelselösa. I självaverket är dessa ändringar nödvändiga och ofrånkom-liga om vi ska kunna vara effektiva mot den gräns-överskridande brottsligheten.Den andra ändringen är att övervakning där sam-tycke givits i förväg ska kunna ske även beträffandeandra än sådana som är misstänkta för brott om det ären nödvändig del av brottsutredningen och om detfinns betydande skäl att anta att personen kan med-verka till att identifiera eller spåra en misstänkt gär-ningsman. Det handlar framför allt om närstående ochbekanta till den misstänkte. På så sätt kan man undervissa särskilt noga avgränsade förutsättningar använ-da de spaningsmetoder som man redan tillämpar pånationella brott.Jag anser att vi på det här sättet skapar mycketbättre förutsättningar för att utreda grova och gräns-överskridande brott som narkotikabrott, människo-handel och terroristbrott.Herr talman! Det finns en betryggande majoritet iutskottet för betänkandet. Det finns dock en reserva-tion med anledning av en motion som i och för sigansluter sig till tanken om att internationell brottslig-het kräver polisiärt samarbete över gränserna men attdetta samarbete borde bedrivas på mellanstatlig nivåoch att det inte ska omfatta terroristbrott.Det finns tre goda skäl till att reservationen böravslås och förslaget till riksdagsbeslut med anledningav propositionen bifallas.För det första är nyttan av lagstiftningen för Sve-rige långt större än de relativt begränsade integritets-kränkningar som kan ligga i möjligheten att användagränsöverskridande övervakning.För det andra är detta en anpassning av en redanexisterande lagstiftning som ingår i ochsom gradvis har förbättrat möjligheten för oss alla attröra oss fritt inom EU och som har lett till ökad han-del och ökat samarbete.För att vi ska kunna fördjupa detta samarbete ochslå vakt om de numera avskaffade gränskontrollernaär det viktigt att vi har ett bra och effektivt samarbetemot brottslighet som sker över dessa gränser.För det tredje vill jag påpeka att huvudregeln re-dan är att man ska ha tillstånd i förväg frånRikspolisstyrelsen att det är svensk polis som skagöra eventuella gripanden, att det är svensk lag somgäller och att övervakningen alltid ska avbrytas om ensvensk myndighet begär det. Det finns alltså betryg-gande rättssäkerhetsgarantier och ett fullgott demo-kratiskt integritetsskydd.Herr talman! Av dessa skäl yrkar jag avslag på re-servationen och bifall till utskottets förslag med an-ledning av propositionen.Anf. 50 ():Herr talman! När räknade upp de brottsom läggs till har jag full förståelse för de flesta avdem. Men det som jag opponerade mig mot nämndehan ingenting om, nämligen att göra deltagande i enkriminell organisation i unionens med-lemsstater till ett brott samt terroristbrott enligt rådetsrambeslut om bekämpande av terrorism.Det som jag vände mig mot var ordet deltagande.Det är luddigt och oklart. Det var en av mina an-märkningar.Vi är överens om, som sade från talar-stolen, att vi ska bekämpa gränsöverskridande brotts-lighet. Det är ingen tvekan om det. Det är inte hellernågon tvekan om att de uppräknade brotten är mycketallvarliga. Men det som jag talar om är luddigheten.Jag talar om luddigheten när det gäller kriminellaorganisationer. Jag satt med i den utredning somarbetade med straffansvar för organiserad brottslig-het, och vi hade betydande svårigheter att kunnadefiniera begreppet, och ska vi föra in det i svensklagstiftning. Jag tycker fortfarande att det finns bristerpå detta område. Men det finns väl anledning attåterkomma och försöka reda ut dem med tiden.Den här propositionen kommer naturligtvis att gåigenom, men jag ville ändå peka på dessa frågor ef-tersom jag anser att de är viktiga.När det gäller att övervaka ej misstänkta personerskulle nyttan vara större än integritetskränkningen.Jag undrar det. Om man nu sätter en polis att överva-ka en präst för att kontrollera om den misstänkteeventuellt kommer dit får denna polis förmodligen enbetydande mängd överskottsinformation motsvarandeden som vi talat om vid hemlig telefonavlyssning.Den bör vi kunna hantera på ett bättre sätt, och denska inte kunna få användas.Anf. 51 ():Herr talman! Först och främst vill jag konstateradet är glädjande att även inser att deninternationella brottsligheten kräver polisiärt samar-bete.Jag ska inte påbörja en debatt här. Men det slårmig att ett parti som egentligen vill att ska utur EU men inte vågar driva den frågan har betydandeproblem med att bestämma sig för på vilket ben manska stå. anser att vi ska ha ett polisiärtsamarbete, men han vill inte att det samarbetet skavara effektivt.Jag undrar vems integritet som villskydda. Är det terroristens integritet, är det männi-skosmugglarens integritet, är det narkotikahandlarensintegritet som han vill skydda, eller vems integritet ärdet som han vill skydda?Jag menar att nyttan med lagstiftningen är mycketstörre än den relativt sett begränsade integritetskränk-ningen som kan ligga i möjligheten att användagränsöverskridande övervakning.Detta är viktiga frågor. Om vi ska kunna utvecklaEU till ett område där alla människor kan röra sig frittär det viktigt att vi också kan bekämpa brottslighetenpå ett effektivt sätt.Samtliga remissinstanser vill att skagodkänna beslutet samt besluta om den följdlagstift-ning som detta medför. Jag ser därför inga problemmed detta. Det här är demokratiskt sett helt i sin ord-ning.Anf. 52 ():Herr talman! Vissa delar av yttrandekommer jag inte att bemöta.De människors integritet som jag vill skydda äricke misstänkta och oskyldiga människor. Det är demsom jag vill skydda. Det är därför som jag vill pekapå svagheten i den här lagstiftningen, att man skatillåta polisövervakning av icke misstänkta männi-skor. Storebror ser dig lite för mycket, tycker jag.Jag minns och vet hur det såg ut i ochi de forna där man visste att polisövervakade, och där man visste att det fanns ett tjal-larsystem och ett övervakningssystem som skapaderädda och osäkra människor som var rädda att intekunna få handla på ett naturligt sätt utan alltid fickgöra det och tänka på att storebror alltid såg dem.Det är dessa människors integritet, självkänsla ochmod att våga handla och ha civilkurage som jag villskydda och som jag pekar på.Den övriga gränsöverskridande brottsbekämp-ningen har vi tidigare gått med på och accepterat, ochden är naturligtvis självklar.Anf. 53 ():Herr talman! argumentation haltarnågot eftersom vi redan använder samma metoderoch spaningssystem i . Det som sker är attvi preciserar vissa typer av brott och att en pågåendeutredning kan förflyttas till . Men det ärsvensk polis som gör gripandet, och det är svenskpolis som också kan avbryta detta.Jag ser egentligen inga problem med detta. Detkänns som om har haft vissa svårighetermed lagstiftningen redan från början och har vissasvårigheter med sin Europapolitik och därför ärtvungen att hitta en konstgjord kritik. Jag tycker attdet vore mer konstruktivt, när vi ändå är med i EU,om man såg framåt när det gäller hur vi kan förbättraEU-systemet.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 10 §. )6 § Förändringar inom sjukförsäkringen förökad hälsa i arbetslivetFöredrogssocialförsäkringsutskottets betänkande2002/03:SfU10Förändringar inom sjukförsäkringen för ökad hälsa iarbetslivet (prop. 2002/03:89).Anf. 54 ():Herr talman! Vad blev det egentligen av regering-ens storstilade elvapunktsprogram för att halveraohälsan från dagens nivå? 800 000 personer, eller varfemte person i arbetsför ålder, är ju borta från arbetetpå grund av sjukdom.I den proposition som ligger till grund för det be-tänkande som vi nu ska debattera kom regeringensförsta förslag till åtgärder. Problemlistan i propositio-nen var lång men resulterade huvudsakligen i tvåkonkreta förslag: avstämningsmöten och utbildningav försäkringsläkare. Regeringen betonar också in-riktningen mot ökad deltidssjukskrivning, vilket ärmöjligt också enligt nuvarande regler.Det här är i många fall alldeles utmärkt men vimoderater vill gå längre och utöka möjligheterna tillatt också gälla delvis sjukskrivning - till exempelarbete i en långsammare takt och sjukskrivning frånvissa arbetsuppgifter och att man ska kunna delta iutbildning även om man är sjukskriven.Emellertid finns det också majoritetsförslag somsnarare gör sjukskrivningsprocessen luddigare somnär den sjukskrivnes försäkran tas bort och när be-dömning av arbetsförmågan inte längre ska behövagöras vid kortare tids sjukdom.Försäkringsläkare och avstämningsmöten är brasteg. Det är steg som ingår i de förslag som vi mode-rater lagt fram men det är knappastförslag som kommer att ge en halverad sjukfrånvaro.En allvarligt menad uppstramning av sjukskriv-ningsprocessen måste också ge tydligare regler omnär och hur sjukskrivning ska användas. Till exempelstår det fortfarande i riktlinjer attvarje tillstånd till kropp och själ som inte är fulltnormalt ska betraktas som sjukdom. Detta ger ut-rymme för den förändrade attityd till sjukskrivningsom framgår bland annat av en Temoundersökning.60 % av de intervjuade anger att det är okej att sjuk-skriva sig även om man inte är så sjuk att man intekan arbeta. Nästan hälften anser att man kan sjukskri-va sig på grund av familjeproblem.Alltfler patienter går till läkaren för att bli sjuk-skrivna, inte för att bli botade. Läkare som vill stå påpatientens sida skriver intyg även om sjukskrivninginte är lösningen på patientens problem.I en annan undersökning visar det sig att läkaren ien femtedel av fallen tyckte att det inte kändes bra attsjukskriva patienten. I en fjärdedel av fallen bedömdeläkaren att sjukskrivning inte ens var bra för patien-tens hälsa.Något har hänt i samspelet mellan individ, arbets-plats och läkare, konstaterades det i en statlig utred-ning . Sjukskrivning blir tyvärr en bekvämlösning för alla inblandade parter men en mycketdyrbar lösning för oss alla som skattebetalare när varsjunde krona av alla våra statliga skatter går till sjuk-penning och sjukersättning och som pensionärer närpensionen blir lägre därför att pensionerna ska klarasav när färre arbetar eller när det blir svårare att fåpersonal till vård och omsorg när var femte personinte kan arbeta på grund av tillfällig eller permanentsjukskrivning.För att komma vidare i arbetet med att halverasjukfrånvaron behövs det sannolikt helt andra ut-gångspunkter än de marginella förändringar somföreslås i dagens betänkande. Det är något som interiktigt stämmer om, som det påstås, vi svenskar harblivit dubbelt så sjuka på fem år.Frågan måste kunna ställas om vi verkligen harblivit så mycket sjukare som det verkar eller om detkan vara så att inte alla som är sjukskrivna är sjuka.Sjukförsäkringen används uppenbarligen på ettsätt som den inte är konstruerad för. Risken finns attde som är verkligt sjuka och behöver försäkringendrabbas. Det finns mycket som antyder att sjukskriv-ningar sker på andra grunder än medicinsk sjukdom,till exempel om man ser till de stora och beståenderegionala skillnaderna. Orter med en kärv arbets-marknad har fler och längre sjukskrivningar. Om detkärvar till sig för företaget och risk för uppsägningfinns, eller om man känner att man arbetat för längemed samma uppgifter eller har kommit till fel arbeteeller arbetsplats, kan sjukskrivning erbjuda en möj-lighet till försörjning som är mer acceptabel ochflexibel än a-kassan och andra sociala skyddsnät.Sjukförsäkringen blir det enda andningshålet förmänniskor när de samlade livsvillkoren blir för be-tungande. För många blir sjukförsäkringen den yt-tersta möjligheten när man inte kan påverka sin dag-liga tillvaro och när inte ens medelinkomsttagare harråd att skaffa sig en ekonomisk buffert eller att hyrain hjälp för att klara sin situation.Försäkringens utformning är en kritisk fråga sominte har fått beröras i de förslag som finns i proposi-tionen om ohälsa. Samtliga förslag som lagts framskulle hållas inom nu gällande regelsystem. I och försig har regeringen lagt fram andra förslag efter det attpropositionen lades fram - förslag som är betydligtmer långtgående än de förslag i dagens betänkandesom vi diskuterar.Tyvärr kommer förslagen lite styckevis och delat.Därför är det svårt att se den sammanhängande filoso-fin bakom åtgärderna. Det sannolikt tyngsta förslagetsom regeringen lagt fram är att arbetsgivarna ska taöver kostnaden för den tredje sjukveckan. Det är svårtatt se hur det hänger ihop med en uppstramning avsjukskrivningsprocessen. Sjukkassan får nu inte kän-nedom om ett sjukfall förrän efter den tredje veckan.Men redan då har risken för långtidssjukskrivningökat ordentligt. Möjligheten till rehabilitering skjutsännu mer framåt i tiden. Sannolikheten för framgångminskar. Lagstiftningen om sjuklön är faktiskt betyd-ligt mindre strikt än den om sjukpenning.Arbetsgivarna har inte getts vare sig medel ellerredskap för att hantera sjukskrivningar eller fått möj-ligheter att rehabilitera de sjukskrivna på ett bra sätt.Eller är det så att regeringen när en from förhopp-ning om att arbetsgivarna ska kunna klara av densvåra uppgift som inte klarat avutan att arbetsgivarna ges nödvändiga redskap?Vi moderater har föreslagit att ett förslag omfriskpeng ska utredas - en friskpeng som ska följaden anställde. Den fråga vi vill ställa är följande: Hurkan vi skapa incitament för att sjukskrivna ska viljabli friska igen och känna att de behöver arbeta igen,och hur kan vi samla alla positiva krafter för att fåsjukskrivna tillbaka i arbete?Tanken är att den friskpeng som följer den an-ställde ska anpassas till risken för sjukskrivning medhänsyn till ålder, kön, yrke och så vidare. Då kanarbetsgivarna involveras i rehabiliteringsarbetet, ochdå vågar man anställa också dem som löper risk attbli sjukskrivna. Arbetsgivare får på detta sätt ettverktyg och ett intresse för att se till att den sjuk-skrivne verkligen kommer tillbaka till arbetet och kananlita alla de professionella krafter som finns att tillgåför att uppnå positiva resultat. Det finns nämligenhopp, och det finns ett stort antal projekt som visar attdet går att få sjukskrivna tillbaka i arbete.I har en arbetsgivargrupp lyckats reha-bilitera personer som varit sjukskrivna i över ett ochett halvt år. kan vi läsa omett rehabiliteringsprojekt i som fårlångtidssjukskrivna tillbaka i arbete och där byte avarbete gett ny motivation och arbetslust.Arbetsgivarna behöver involveras betydligt mer irehabiliteringen, som försäkringskassanmåste få ett mycket mer renodlat ansvar för rehabili-teringsprocessen.Väldigt få av de långtidssjukskrivna får nå-gon rehabilitering över huvud taget. Betecknande försituationen är att långtidssjukskrivna konstaterar attde knappt har märkt av , förutom attutbetalningarna har fungerat bra.Många sjukskrivna behöver byta arbete.