prot · GQ0978 · 2003-03-25 00:00:00 — Jag tycker attdet är väldigt sorgligt att i så fall läm-nar den småföretagarvänliga linjen.Den här propositionen handlar bland annat om deolika berörda myndigheter som kan agera när detuppstår en sådan situation att en människa blir lång-tidssjukskriven. Det är ju ett oerhört problem atttvingas gå mellan försäkringskassa, arbetsförmedling,arbetsgivare och sjukvårdande myndigheter och för-söka få fram rehabiliteringspengar och en samordnadlösning av ett enskilt ärende. Det finns ju i det härsammanhanget fullskaleprojekt som visar hur mangör det. Jag hade själv kunnat tänka mig att gå ett steglängre och slå ihop de här myndigheterna för att ska-pa ett trygghetsverk som har en helhetssyn. I dagensläge saknas den helhetssynen. Jag vet inte hur mångamöten jag har suttit på när jag själv har försökt taansvar i sådana här situationer där man från försäk-ringskassan och arbetsförmedlingen samfällt har sagt:Du borde ha den här rehabiliteringen - det är vi över-ens om - men det finns inte möjlighet genom försäk-ringskassan, men om du säger upp dig kan du få re-habiliteringspengar från arbetsförmedlingen. Jag troratt alla som har sysslat med facklig verksamhet harvarit med om den situationen.Anf. 25 () replik:Fru talman! Jag beklagar om jag missuppfattadeLena fråga. Det var alltså den proposition vi nudiskuterar som skulle vara småföretagarfientlig. Dåmåste jag ändå tolka det påståendet så att det skullehandla om att vi säger att även småföretag måsteuppfylla vissa krav, till exempel lämna in rehabilite-ringsutredningar, se till att arbetsmiljön är sådan,delta i avstämningsmöten och så vidare.Jag menar att vi inte ska skapa frizoner för någraarbetsgivare som gör att de inte behöver uppfyllagrundläggande krav, till exempel detta att man skadelta aktivt i rehabiliteringsarbete och göra rehabilite-ringsplaner. Det finns inga frizoner när det gäller attproducera ohälsa eller att inte delta i att aktivt ledamänniskor tillbaka till arbetslivet.När det gäller detta med hur vi möter den som skarehabiliteras tillbaka och hur vi kan samordna runtden personen så vet jag att vet att det just nuär en departementspromemoria ute på remiss somhandlar just om Frisam och hur vi ska kunna perma-nenta och se att de försök som har pågått ute ilandet kan erbjudas något slags permanent form. Denpropositionen kommer ju också attlanda på bord.Anf. 26 () replik:Fru talman! Av alla de arbetsplatser som finns ivårt land är det så att hälsotalen är allra bäst i detprivata näringslivet. Tittar man på den gruppen serman att småföretagarna är klassens ljus. Det är väl-digt lite sjukskrivningar. Det är väldigt organiseratarbete med rehabilitering. Det är god kontakt mellanföretaget och den anställde.Den här propositionen ägnar sig åt att bestraffaden som är bäst. Det tycker jag är ett sorgligt per-spektiv eftersom småföretagandet är så viktigt i dethär landet.Sedan kan man titta på vad den här propositionengör för den enskilda människan som är långtidssjuk-skriven. Det är ju faktiskt inte särskilt mycket. Dethandlar om ett möte efter ett visst antal veckor, ochdet handlar om papper och blanketter, när man bordeslå fast rehabiliteringsgarantin och när man borde setill att det inte finns några skillnader, utan att myn-digheter kan arbeta samordnat. Den departe-mentspromemoria som är på väg fram vågar ju inteheller den ta hela steget, utan det blir en liten pussel-bit igen.Frågan är när vi ska få detta pussel helt och fulltoch klart. Det har tagit att uppmärksammaproblematiken. Vi står i ett oerhört akut läge ,och då kommer det en liten bit här och en liten bitdär. Det som kommer som nästa steg är att man lyfteröver ett kostnadsansvar på dem som faktiskt är bäst.Vi borde byta perspektiv. Vi borde använda de ar-betsplatser där man har låga sjuktal. Det har man påvissa industrier och på vissa företag. Man arbetarefter konceptet långtidsfrisk i stället för långtidssjuk.Anf. 27 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Man kan ha respekt för andra ochandras åsikter i den politiska debatten. Jag har inteföreställt mig att vi ska kunna vara överens med allapartier i de här frågorna, men, , underskattainte den pusselbit som vi nu pratar om, det förslagsom nu ligger.Det kommer att vara bra för många människor attsnabbare få en möjlighet att komma tillbaka till ettarbete som de kan vara på. Det kommer att hjälpamänniskor. Syftet är att hjälpa flera. Vi löser inte helaproblemet. Vi har inte gjort anspråk på att vi med denhär propositionen ska lösa hela problemet. Detta skahjälpa några, kanske ganska många. Det nöjer vi ossmed i det läget.Sedan återkommer vi med flera förslag. Vi tänkerlägga fram förslag om arbetsmiljöfrågor i allmänhetoch om företagshälsovården . Vi tänkerlägga fram en proposition om samordning, den såkallade Finsampropositionen. Vi kommer att kommatillbaka med förslag då AMS och Riksförsäkringsver-ket har effektiviserat samverkan för att hjälpa justmänniskor som fastnar i ett arbete på en arbetsplatssom de inte kan gå tillbaka till. De behöver alltsåhjälp med att byta arbete. Vi kommer eventuellt till-baka med förslag om ekonomiska drivkrafter, om detfinns majoritet för det i riksdagen.Inte heller har presenterat något enhetligteller något övergripande helhetsperspektiv när detgäller de borgerliga och oppositionen. Finns det, ellerär det bara bristerna hos de socialdemokratiska för-slagen som förtjänar uppmärksamhet?Anf. 28 () replik:Fru talman! blir man riktigt glad när manfår en fråga i den här kammaren.För två år sedan lade vi fram ett enhetligt, över-gripande förslag med ett helhetsperspektiv. Jag dis-kuterar hemskt gärna det förslaget med statsrådet. Därfinns det nämligen en del saker som är provade ifullskaleprojekt med vanliga, sjuka människor somhar visat sig fungera bra. Men det är kanske inte äm-net för dagens debatt.Jag skulle vilja fråga statsrådet varför man ägnarsig åt att lägga fram förslag som bestraffar de arbets-givare som är bäst. Jag tycker att det är fel. Varförförsöker man inte föra en diskussion om långtidsfris-ka, dvs. vända på perspektivet? Vad är det som gör attmänniskor klarar av att gå till sitt arbete dag ut ochdag in utan att bli sjuka? Vilka företag handlar detom, och hur har de organiserat sig?Vi har den här stuprörsmentaliteten och organisa-tionen - det är tydligast när det gäller försäkringskas-san och arbetsförmedlingen. har ju enfacklig bakgrund och vet hur det är. Man sitter nedoch ska försöka lösa det enskilda fallet. Då har inteförsäkringskassan människor och resurser för attkunna ge den rehabilitering som behövs. Arbetsför-medlingen har det kanske inte heller. Framför allt ärdet ett stort glapp där emellan, ett glapp som drabbarden enskilde hårt. Varför ska man, när man sitter ochförsöker lösa enskilda ärenden, behöva höra att för-säkringskassan inte klarar av det här men att arbets-förmedlingen kan ta hand om problemet om personensäger upp sig? Är det ett bra sätt att organisera på dethär området?Anf. 29 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Jag vill svara på den sista frågan: Nej,det är inte bra. Därför ska vi ändra på det. Vi vill attarbetsförmedlingen ska kunna få uppdraget att hjälpaden enskilde att hitta ett annat arbete med hjälp avarbetsmarknadspolitiska åtgärder.Jag vill bestämt säga att det är desinformationsom kommer med när det gäller småföreta-gen och de förslag som har diskuterats i medierna ochsom regeringen bereder just nu för att se om det finnsen politisk majoritet för dem. Idén är att krav på enmedfinansiering läggs på arbetsgivaren och att detblir en motsvarande sänkning av arbetsgivaravgiften.Med den verklighetsbeskrivning som hargett, där små företag och privata företag har de lägstasjuktalen, blir en sådan modell en förtjänst för detlilla företaget och för det privata företaget i allmän-het, om man jämför med den offentliga sektorn. Detär fel att påstå att vi lägger fram förslag som försäm-rar och som fördyrar för de bra företagen. Det blirtvärtom, , med en sådan modell. Det blirbilligare för dem som är bra. Det blir dyrare för demsom är dåliga. Det var det som var syftet.Anf. 30 () replik:Fru talman! När det gäller småföretagens reaktionpå det förslag som vi debatterar och som kanskekommer i någon form i vårpropositionen kan jagkonstatera att det finns en samstämmig åsikt. Demenar att detta medför ökad byråkrati, ökade kostna-der, mera krångel och ökat ansvar. Och det kommeratt innebära att småföretagen dels säger upp männi-skor snabbare, dels drar sig i det längsta för att nyan-ställa.Det är inte bara jag som säger detta. Det är Före-tagarnas . Det är Svenskt Näringsliv.Det är TCO. Ochdet är några andra tunga instanser, och jag tycker attdet ligger en hel del i det som de säger. Jag konstate-rar att jag tillsammans med dem tycker att det är syndatt regeringen ägnar sig åt att bestraffa de arbetsgiva-re som är bäst i klassen.Den samlade verkan av detta oroar också de han-dikappades organisationer oerhört mycket. Det harunder den drösat in mejl från enskildasom har någon form av funktionshinder eller någonsjukdom och från deras organisationer. Jag tror ärligtatt det ligger en hel del i deras rädsla för kombinatio-nen av de här förslagen, och jag tror inte att det behö-ver vara på det här viset. Det finns nämligen företagoch arbetsplatser där man har vänt utvecklingen. Man organiserar om. De anställ-da trivs, och kostnaderna minskar.Jag tycker att det är synd att vi har fått vänta i femår på förslag som när de till slut kommer har den härprofilen.Anf. 31 ():Fru talman! Ohälsoproblemet är komplext. Miljö-partiet kan konstatera att har det i det närmastevarit en total koncentration på arbetslivet och på sjuk-skrivningsprocessen, men vi inser att allt inte kan fåplats i en proposition. Vi anser att man ska arbetamera brett, och enligt vårt sätt att se är de skenandesjukskrivningarna ett tecken på att det snarare ärsamhället som är i olag.Vi anser att det finns andra sätt att beskriva ohälsapå än med ekonomiska termer, som antal sjukskrivnaoch förtidspensionerade. är det förvisso så att detär den delen som påverkar budgeten akut, och det ärdet som har gjort att hela frågan om ohälsa har kom-mit på dagordningen.Man måste koppla ihop alla små pusselbitar isamhällsbyggandet och se det ur ett helhetsperspek-tiv. Hur har barnen det? Hur ser miljön ut på våraarbetsplatser? Hur ser barnens arbetsmiljö ut - och dåtänker jag på skolan? Hur ser kvinnors och mänsvillkor ut på arbetsmarknaden? Hur har äldre det?Hur ser villkoren ut för kommuner och landsting?Vad kan vi göra åt diskrimineringen på arbetsmark-naden? Jag skulle säkert kunna fortsätta att räkna uppviktiga saker som vi behöver arbeta med de närmasteåren, men jag stannar här.Det är viktigt att diskutera och sätta fokus på hurvi människor ska få en möjlighet att leva på ett så brasätt som möjligt och därigenom få ett samhälle där viinte får höga ohälsokostnader, och för den delen and-ra kostnader som också till slut leder fel och kanskelandar i människans hela fortsatta existens här påklotet. Det handlar om ett samhälle där barn sätts ifrämsta rummet, där man lägger grunden till en fort-satt bra uppväxt, där barn har rätt till friska föräldraroch vuxna som orkar finnas till hands och ta ansvar.Sjukförsäkringen är kopplad till om man har ar-bete eller inte, så i propositionen är vi bundna tillsjukskrivningsprocessen. I propositionens förslagligger att arbetsgivare ska göra obligatoriska rehabi-literingsutredningar och lämna in till försäkringskas-san efter det att en person har varit sjukskriven fyraveckor i sträck. Dessa utredningar har tidigare fun-nits, men många arbetsgivare har inte gjort dem, ochdet har varit till nackdel när det gäller att snabbttydliggöra vilken sorts rehabilitering som den sjuk-skrivne behöver.I förslaget finns också ett avstämningssamtal medflera parter som görs senast . Det nyaär att rehabiliteringsprocessen tydliggörs. Det kan isin tur innebära att man upptäcker fel och brister påarbetsplatser men också att den som drabbas av sjuk-skrivning tidigare kan få adekvat hjälp som hon ellerhan är berättigad till. Jag tillhör dem som har suttit isamtal liknande avstämningssamtal, och jag stöderdenna proposition, vilket undrade om jaggjorde eller inte.Antalet sjukskrivningar bland kvinnor är högre änsjukskrivningar bland män. Därför anser vi att det ärnaturligt att ohälsoarbetet till stor del kommer attinriktas på att minska kvinnors sjukskrivningar ochatt säkerställa att rehabilitering sker på lika villkor.Det har visat sig att män får tidigare och dyrare reha-bilitering än kvinnor. Det ska inte ligga enbart påkvinnors lott att ta ansvar för sin rehabilitering.Grunden för att bryta nyrekryteringen till gruppensjukskrivna och förtidspensionerade är alltid det före-byggande arbetet. En väl fungerande företagshälso-vård och ett arbetsmiljöarbete värt namnet är mycketviktigt. En grundläggande insikt som måste varavägledande i arbetet om bättre hälsa är att det intehjälper hur mycket vård- och rehabiliteringsresurservi än sätter in om folk blir sjuka igen så fort de kom-mer tillbaka till arbetet.Miljöpartiet vill att det öppnas upp möjligheter attpröva på ett annat arbete, även hos en annan arbetsgi-vare. Ett sätt är att utveckla så kallade arbetsgivar-ringar, där flera arbetsplatser samarbetar. Vi hoppasatt vi ska komma in på det i det fortsatta arbetet iohälsogruppen.Miljöpartiet anser i övrigt att långtidssjukskrivnamåste kunna komma i arbete enligt de små stegensmöjligheter. Det kan vara ett alltför stort steg att taför en person som har varit långtidssjukskriven attöka sin arbetstid i taget. Dagens systemmed sin 2-, 50- eller 75-procentiga ökning innebärdet. Många vittnar om att de på grund av just dennaorsak fortsätter att vara sjukskrivna längre än deegentligen själva hade tänkt sig. Det ska ju inte varaså att det är själva administrationen som sätter stoppför människors återgång i arbete och därmed kostarbåde för den sjuke och för försäkringen. Vi i Miljö-partiet ser gärna att man har steg om 5 eller 10 %.Man kan också säga att vi i saknar en ge-nomtänkt förståelse av fritiden och varför den ärviktig. I ett växande antal länder finns fritidsveten-skaplig forskning från grundläggande högskoleut-bildning till doktorsnivå. I tycks vi ha enmotsatt utveckling, där fritid och kultur får allt svåra-re att få plats i budgeten. Fritid betraktas som den tidsom blir över. Men vi i anser att manmåste återta ordets rätta innebörd. Vi har länge drivitkravet om förkortad arbetstid vilket skulle kunnahumanisera ett arbetsliv som för många upplevsnedbrytande i stället för upplyftande och på så sättskapa möjligheter för en bättre balans i livet mellanarbete, hem och egen fri tid.Fortsatt arbete måste också till för att belysa fö-retagares och deltidsanställdas ekonomiska villkor.Det kan handla om projektanställda eller frilansandeoch deras villkor i socialförsäkringen. Miljöpartietvill se en utredning som belyser dessa frågor.Fru talman! anser att vi snabbt måstegå vidare och få till stånd de förutsättningar som göratt människor kan kombinera familj, arbete och fritid,det vill säga leva ett rikt liv.Anf. 32 ():Fru talman! Med tanke ska jag fatta migväldigt kort. Jag skulle bara vilja vädja till kamma-rens ledamöter och olika representanter när vi nu skadiskutera den här oerhört viktiga frågan om bättrehälsa i arbetslivet att vi ska vara rädda om de myn-digheter som vi normalt har ett stort förtroende för. här debatten kan jag upptäcka en slarvighet när vitalar om stuprörsmentalitet, blanketter och om attnästan alla på är sjukskrivna. Desliter hårt för detta. De har haft sina bekymmer ochhar sina bekymmer, men låt oss vara rädda om dennadel. Det vill jag verkligen understryka.Jag vill också framföra det som vi får möjlighetatt diskutera senare när vi ska diskutera själva betän-kandet. Vi måste bli bättre på att ta till vara männi-skors arbetsförmåga och inte bara se till arbetsoför-mågan. Rätten till arbete och till egen inkomst ärgrundläggande. Rätten till arbete utifrån den enskil-des fysiska och psykiska förutsättningar måste alltidvara vår ledstjärna. Det handlar om att vi under livetsgång har skiftande fysisk och psykisk förmåga. Dettaär oerhört viktigt att ha med i det framtida arbetet.Som någon sade ska vi ta utgångspunkt också i detfriska och fundera på varför det är så att över fyramiljoner människor i har gått till jobbet varjedag och varken varit sjuka eller ar-betslösa.När presenterade sitt väldigt intressantaoch svåra uppdrag att samla ihop det som fanns inomhela ohälsoområdet var vi många från olika partier -jag vill påstå samtliga partier - som frågade efter merkunskap på området. Låt oss ha detta i åminne när vianklagar regeringen eller Socialdemokraterna för attinte ha gjort tillräckligt. Låt oss också se regeringenselvapunktsprogram som har nämnts här - HansKarlsson, ministern, har också på ett föredömligt sättframfört detta - och som vi har arbetat med underlång tid. Låt oss också se det rehabiliteringsarbetesom pågår ute på olika ställen och som sättermänniskan i centrum.Avslutningsvis vill jag framhålla att docent från redovisade arbets-livets fem-i-topp-lista för en god hälsa när sin utredning. Vi ska framöver integlömma bort dem som har ohälsa, de som är sjuka,men också se det friska. Om vi gör det är jag heltövertygad om att vi får en bra ansats. Ni ska få fem-i-topp-listan snabbt:1. Känsla av delaktighet i arbetet och möjlighet attgöra ett bra jobb.2. Rimlig fysisk och psykisk belastning.3. Möjlighet till ett bra ledarskap - Här kanske vi haren av de frågor som vi behöver diskutera både ioffentlig sektor och i privat sektor. Lägg inte överskulden på offentlig sektor! Det slår fel. Det ärinte så som det framförs i debatten många gånger.4. Att få lära nytt hela arbetslivet, och sist men inteminst.5. Krav i arbetet anpassade till kompetens och in-flytande.Anf. 33 () replik:Fru talman! Jag påpekade i mitt anförande att detär synd att detta förslag inte innehåller större möjlig-heter för och arbetsförmedlingenatt jobba på ett nytt sätt. En annan brist är att det intefinns medel anvisade till fler handläggare. Det trorjag att det skulle vara större nytta med än med försäk-ringsläkare.Anf. 34 () replik:Fru talman! Vi har satsat både påarbetsmarknadspolitiken och på arbetsförmedlingen.Vi satsar nu också nya resurser på försäkringskassan.När vi i detta resonemang talar om rehabiliteringsut-redningar är det viktigt att framföra att det i avfallen inte görs någon. blir friska inom 60dagar. Det är de långa sjukskrivningarna vi behöverarbeta med. Det görs också ute i det dagliga arbetet,mellan försäkringskassa, kommun, arbetsförmedling,arbetslivsinstitut, arbetsmiljöinspektioner och såvidare. Det tycker jag är viktigt att komma ihåg.Anf. 35 () replik:Fru talman! Det jag tycker är viktigt att kommaihåg är att påpekade att hadebara av de långtidssjukskrivna fått någon formav rehabilitering. "Någon form" var ett telefonsamtal.Det finns alltså oerhört mycket att göra i denna sektorutan att behöva ge sig på dem som är bäst, nämligensmåföretagarna.Anf. 36 () replik:Fru talman! Vi välkomnar och alla andrasom på ett konstruktivt och seriöst sätt vill vara medoch göra det som måste göras. Regeringen har undersenare tid satsat kraftfullt på att ta itu med dennaproblematik. Men låt oss inte glömma bort att arbets-givaren har ett stort ansvar. De stora problemen finnsinte hos småföretagarna utan inom de stora organisa-tionerna och företagen. Det kan variera oerhörtmycket från arbetsplats till arbetsplats, från arbets-ställe till arbetsställe. Det är något att ha med sig iden framtida debatten.Överläggningen var härmed avslutad.Propositionen hänvisades till socialförsäkringsut-skottet.2 § Information från regeringen om i BrysselAnf. 37 Statsminister ():Fru talman! Europeiska rådets möte i den20-21 mars kom i stor utsträckning att hamna i skug-gan av kriget i . Att som bombernabörjade falla över få en ingående diskussionom i och för sig viktiga saker som energiskatter ochgemenskapspatent var inte rimligt. Det var därförklokt av det grekiska ordförandeskapet att redan företoppmötet lyfta bort konventsfrågorna från dagord-ningen.Det blev dock tillfälle till en ordentlig genomlys-ning av det aktuella världsläget. Utan att gå in alltförmycket på detaljer kan jag konstatera att slutsatsernafrån diskussionen om blev meningsfullaoch framåtsyftande. Att EU-länderna skiljer sig åt isynen på det krig som pågår är ingen hemlighet.Desto mer glädjande var att enigheten var större närdet gäller EU:s framtida roll i Irak.Toppmötet kunde enas om ett par centrala prin-ciper:· territoriella integritet och det irakiska folketsrättigheter måste respekteras.· Skyddet för etniska minoriteter måste säkerställas.Detta gäller givetvis särskilt den kurdiska befolk-ningsgruppen i norra . Den turkiska regering-en ska uppmärksammas på att EU noga följer ut-vecklingen.· FN måste få en central roll i att samordna stödin-satser efter konfliktens slut. EU bör ge sitt solida-riska bidrag för att möta akuta humanitära behovoch eventuella flyktingströmmar.· EU har en fortsatt viktig roll i den internationellakoalitionen mot terrorism. De akuta meningsskil-jaktigheterna om får inte dölja det faktum attett fortsatt samarbete över ligger i bådeFörenta staternas och EU:s intresse.· EU måste intensifiera sitt arbete för att hindraspridning av massförstörelsevapen.Alla dessa centrala principer var det lätt för migatt instämma i vid mötet.I våra diskussioner om andra aktuella utrikespoli-tiska problem var det också glädjande att notera enfortsatt samstämmighet i EU-kretsen. EU:s aktivaarbete på måste fortsätta, inte minst eftermordet på premiärminister . Färd-planen för en fredlig lösning av måste genomföras. måste för-mås acceptera en diplomatisk lösning på den nuva-rande spända situationen på den koreanska halvön.Fru talman! Trots det dramatiska världsläget blevdet tid för en diskussion om Lissabonstrategin. Unionen har inte råd att ignorera de ekono-miska, miljömässiga och demografiska utmaningarsom Lissabonstrategin är ett svar på. Merparten avarbetet med strategin görs av de olika sektorsrå-den och i medlemsstaterna. Europeiska rådets roll ärfrämst att utvärdera resultaten, prioritera och peka utden fortsatta inriktningen.I diskussionen i kunde vi konstatera attbetydande framsteg gjorts sedan det senaste vårtopp-mötet. Särskilt glädjande är den uppgörelse som nåttsom ett gemensamt patent. Det är en fråga av storbetydelse för näringslivet, inte minst för små ochmedelstora företag.Av andra viktiga beslut som fattades vid mötetvill jag särskilt nämna uppgörelsen om ett gemensamtregelverk för energibeskattning. Detta är en fråga somdiskuterats . Från början var utgångs-punkten att stärka den inre marknaden, men efterhandhar alltmer av miljöperspektiv också kommit med ibilden.Enighet fanns också om det skattepaket som be-handlar frågan om skatt på sparande och åtgärder motskadlig skattekonkurrens. Tyvärr gick det dock inteatt nå ett formellt godkännande av paketet eftersomItalien vägrar att skriva under innan frågan om derasstraffavgifter för överskridande av mjölkkvoter beslutade också att prioritera ar-betet med att få bort de handelshinder som finnsför gränsöverskridande handel med tjänster. Kommis-sionen kommer att presentera en hand-lingsplan för detta.Vi tog också beslut som kommer att främja ut-byggnaden av bredband samt 3 G. Det handlar blandannat om att kunna använda EU-medel för att byggaut bredband i glesbebyggda områden samt att teleope-ratörer ska kunna dela på infrastruktur för att skyndapå investeringen på 3 G-området, alltså nästa moder-na tekniska genombrott på telefonins område.Inför möte har den svenska rege-ringen aktivt arbetat för att miljödimensionen i Lissa-bonstrategin ska stärkas. Detta har varit ett långsiktigtoch målinriktat arbete. Jag är mycket nöjd med attslutsatserna från vårtoppmötet nu klart betonar attmiljöfrågorna utgör ett bärande inslag i strategin.