prot · GQ09116 · 2003-06-04 00:00:00 — Men det misstaget uppstår såatt säga först när ordföranden och andra deltagare gören orimlig tolkning av beslutet.Det är mot den här bakgrunden som jag menar inte kan klandra regeringen för att den misslyck-ades med att förutse denna märklighet i tolkningen avett beslut.Anf. 109 ()replik:Fru talman! Det är återigen sant att man inte kanbegära att regeringen skulle förutsätta exakt hur detskulle gå. Däremot tycker jag att man kan begära attregeringen skulle förutse att det kunde bli problemoch därmed att den politiska återkopplingen skullekunna fungera och att den politiska beredningenskulle ha funnits; mycket med tanke på att det inte ärförsta gången det uppstår problem vid den här typenav möten.Om jag förstår argumentations-och försvarslinje rätt är det bärande i den att i det fallett misstag begicks eller det tolkades som ett misstag- om det nu var ordföranden eller de andra som gjor-de en feltolkning - har åtminstone regeringen gjortallt i sin makt för att minimera följderna, för att se tillatt det inte fortsatte att vara problem. Man har lämnatin en röstförklaring och så vidare.I de diskussioner som vi har fört i utskottet i för-söken att förstå oss på IVC, som är en allt annat änlättbegriplig organisation, har man fört fram möjlig-heten att lämna in en protest mot mötet. Någonstanshar flera av oss nog förstått att den här röstförklaring-en och kritiken måste ha bäring på nästa möte så attdet där kommer upp åtminstone hur det gick till ochom verkligen är medlem eller inte.Men så i går kom då det här TT-meddelandet.Man ska inte ta TT som eller ha det som endakälla, men verkar det lysa igenom som flera av osshar misstänkt. Det man tänker planera är någon formav samfälld aktion, men man tror egentligen inte attdet får någon följd, för beslutet är fattat och ingen harlämnat in en formell protest mot det beslutet.I TT-meddelandet i går lyckas gånger säga att det hon kommer att göra intekommer att lyckas - i ett kort TT-meddelande! Därför vill jag nu bereda ochVänsterpartiet möjlighet att faktiskt ansluta sig till ossreservanter vid omröstningen . Härmåste man faktiskt konkretisera den kritik som finnsmot regeringen, och säga till regeringen: Det härhåller inte. Ni måste sätta valbevarandeintresset hög-re.Anf. 110 () replik:Fru talman! Nej, jag tänker inte alls ansluta migtill reservationen, för vare sig eller någonannan har givit några argument som övertygar migom att ni har rätt.Vad gäller den formella protesten: Det första mangjorde var att man lämnade in en röstförklaring. Detär ju en första signal om hur man uppfattar läget.Därefter har till valfångstkommissionensdepositarie inlämnat en formell invändning mot denisländska reservationen. Jag tror mig komma ihåg attsådant också har skett ifrån åtminstone ett par andraländer - jag kommer inte på exakt vilka det var nu.Detta innebär, såvitt jag begriper, att frågan kommeratt prövas på kommande möten i kommissionen.Vad gäller bedömning av förutsättningarna för attvinna gehör för den svenska ståndpunkten kan jaginte göra någon sådan. Det är möjligt att det somrefererats är korrekt, och det är beklagligt i så fall,men det ligger ändock, menar jag, utanför gransk-ningen och ligger inte till grund för någon formellkritik.Man kan alltid säga i efterhand, när man vet hurdet gick - det vet vi egentligen först efter det härkommissionsmötet - att vi i det läget inte borde haföljt den i och för sig korrekta linjen att rösta på ettvisst sätt i den fjärde voteringen, därför att det såsmåningom ledde till ett resultat som vi då inte förut-såg, men som var dåligt. Men den slutsatsen går bara,menar jag, att dra i efterhand. Den gick inte att förut-se.Anf. 111 ()replik:Fru talman! Nej, men man kunde ha förutsett attdet skulle finnas problem och att den politiska åter-kopplingen därmed skulle fungera - återigen sagt.Det som ser ut att komma att ske på nästa möteär intressant just eftersom det har en sådan tyngd iEinarssons försvarslinje, nämligen: Ja, men görman ju allt för att rätta till det som har hänt, och Sve-rige försöker faktiskt agera på alla sätt för att bli tol-kade på rätt sätt.Det är ju just det som i går gickut med i ett TT-meddelande. Hon säger där att Sveri-ge tillsammans med 17 andra länder försöker övertalaislänningarna att ta tillbaka reservationen. Sedanförklarar hon: "Jag vet inte vilken form som aktionenkommer att få. Men vi är mycket kritiska mot reser-vationen - - - Fast jag bedömer chanserna som småatt de skulle ändra sig." Det man jobbar på är alltsåett försök att övertala islänningarna att byta stånd-punkt. Hon säger också: "Tyvärr tror jag inte att deavstår från att fullfölja planerna", alltså på att åter-uppta valfångsten, och det slås fast att på kort sikt serdet mörkt ut.Det är alltså det som är följden av det svenskaicke-misstaget eller misstaget, beroende på vilkenlinje man har valt. Jag har uppfattat att ochBengtsson inte är riktigt eniga på den punkten. Mendet är det som är följden av det svenska agerandet,och det är det och där som vi anser att konstitutions-utskottet faktiskt måste göra klart följande: Hade denpolitiska beredskapen funnits och hade direktiv ompolitisk återkoppling funnits så kanske vi inte hadesuttit på den potta som vi sitter på i dag.Anf. 112 () replik:Fru talman! Det är där jag menar att har fel. Jag har ingen anledning att ifrågasättaSommestads bedömning av läget, möjligheten att fåIsland att ändra sig och sådana saker. Det är säkertkorrekt.Men om man, då man stod inför den fjärde voter-ingen och man hade telefonkontakt med departemen-ten här i , hade kunnat förutse hur detta beslutsedan skulle kunna tolkas: Hade man i det läget haftnågon nytta av att få direktkontakt med Sommestadeller ? Hade de kunnat ge några andra instruk-tioner i det läget? Nej, jag kan inte se det. De hadegivit samma instruktioner, skulle jag vilja påstå.I efterhand kan man säga, efterklokt: Ja, det kan-ske vi skulle ha gjort på ett annat sätt. Men i det läget:Hade det haft någon betydelse om ministrarna hadevarit inkopplade eller inte? Nej, det hade det inte.Anf. 113 SKÅNBERG (kd) replik:Fru talman! Återigen nödgas jag ge en eloge åtMats för en mycket originell argumenta-tionslinje. När vi andra hakar upp oss på självbekännelse, att det var ett misstag, så ärMats argumentationslinje att det var ettmisstag, men det var ordförandens. Det är ju ettAlexanderhugg som löser den gordiska knuten. Där-med är ju saken ur våra händer.Men så enkelt är det inte. Det som vi reservantersäger är att det saknades tillräcklig beredskap inomRegeringskansliet. Frågan var inte tillräckligt beredd.Vi säger inte att man kunde ha förutsett detta - visäger att man kunde ha varit uppkopplad via telefon idet här mycket svåra och märkliga läget när ordfö-randen uppenbarligen har en propositionsordning ochen tolkning som inte gick att förutse. Men man kun-de, som har nämnts, ha förutsett att det skulle bli såhär jobbigt.Vi kritiserar inte att det är obegripligt. Vi vittnarju var och varannan om att det här är mycket svårge-nomtränglig materia. Vi anklagar inte för att hon har svårt att fatta det här. Vi har självasvårt att fatta det. Men vi säger att just därför skulleman ha sett till att man hade en öppen linje till någonsom hade ett mandat att fatta beslut. Man skulle iefterhand ha kunnat säga hur man skulle ha röstat.Man skulle ju ha kunnat ha samtalet mellan AnnaLindh och . Det har tydligen ännuinte ägt rum.Anf. 114 () replik:Fru talman! Jag tror att uttalande nå-got över- eller vantolkas.Vi kan titta på vad departementet säger i sin pro-memoria kring det här med misstag: Efter omröst-ningen visade det sig dock att flera deltagare uppfat-tade omröstningsresultatet som att kommissionenhade beslutat sig för att slutligt godta anslut-ning och den nya reservationen. Om detta visar sig blidet verkliga resultatet av omröstningen, så har densvenska rösten bidragit till resultatet. På så sätt kanalltså röst anses utgöra ett misstag.Det har jag ingen anledning att ifrågasätta. Dentolkningen är naturligtvis fullständigt rimlig. Somme-stad får svara för sig, men jag tror inte att hon haftambitionen att uttrycka någon annan tolkning av vadsom eventuellt var ett misstag eller inte.Nu reduceras grunden för kritik till att te-lefonlinjen inte nådde ända fram till ansvarig minis-ter. Jag har svårt att se att det egentligen utgör grundför den kritik som reservanterna försöker rikta här.Som sagt: Det hade förmodligen inte förändrat nå-gonting i sak. Möjligen hade man då kunnat riktafingret lite mer tydligt mot ministern, så att säga, mensjälva grundproblemet låg ju inte i att ministern intefanns tillgänglig via telefon, utan det var ju helt andraomständigheter som ledde fram till det som skedde.Anf. 115 SKÅNBERG (kd) replik:Fru talman! Jag delar inte upp-fattning att det inte fanns något önskvärt i att minis-tern hade kopplats in i detta. Det var ett politisktställningstagande, och det skulle ha lyfts till den poli-tiska nivån. Det har också sagts att det här borde halyfts till den politiska nivån. Det var inte tillräckligtatt två tjänstemän med två olika mobiltelefoner tilltvå olika uppdragsgivare hamnade i den här situatio-nen. Det borde naturligtvis ha förutsetts.Det förvånar mig att inte sägerrakt upp och ned att det här kunde ha skötts bättre,utan säger att det här gick så bra som det kunde hagått. Om detta innebär att det gick så bra som detkunde ha gått finns det inga garantier för att det integår lika illa nästa gång.Anf. 116 () replik:Fru talman! Det hade varit bra att ministern ellerministrarna hade varit inkopplade, i den meningen då hade lyft någon typ av ansvar från de härtjänstemännens axlar. Det är egentligen inte derasansvar. De agerade på regeringens uppdrag, och såvidare. I den meningen kan jag gå med på att det välhade varit bra om ministrarna hade gett det beskedsom man nu fick från tjänstemän i stället.Men som sagt - frågan måste vara denna: Haderegeringen på något sätt kunnat förebygga detta ge-nom att vara bättre förberedd och på det sättet förutsevad som skulle hända och agera på ett annat sätt? Ochjag är ärlig när jag säger att jag inte kan se det. Dethär är oerhört olyckliga omständigheter, omständig-heter som är så pass udda att man rimligen inte kanbegära att man ska ha en instruktion eller rutinerfärdiga som klarar av detta problem.Anf. 117 ()replik:Fru talman! har inledningsvis be-skrivit den komplicerade omröstningssituationen iolika steg: A, B och C. Det var en bra beskrivning.Den visar också på hur komplicerad situationen var.Den komplicerade situationen var inte okänd. Efter-som situationen inte var okänd borde det ha funnitsen god beredskap för att hantera den nya situationsom uppkom. Den beredskapen fanns inte.Det borde ha varit ett bra samråd mellan departe-menten. Det borde ha funnits en plan B. Det är detmedskicket vi gör i vår reservation. Det borde hafunnits en bättre beredskap, och det borde finnas enbättre beredskap inför framtiden.I utskottets ställningstagande, som sig bakom, står det att "den kompliceradesituationen vid mötet hade dock knappast kunnatförutses". Vad är det för ett medskick som utskottetgör då? Jo, att regeringen inte hade kunnat förberedasig. Med ett sådant medskick skulle jag, om jag vore iMats kläder, känna stor oro inför nästagång det är dags att rösta vid eller något annat möte,eftersom medskicket är att det inte går att förberedasig.Anf. 118 () replik:Fru talman! Det går visst att förbereda sig, och detsäger vi mycket tydligt i betänkandet; man både kanoch bör förbereda sig.Resonemanget kring plan B förutsätter att man itid upptäcker problemen så att man kan växla överfrån plan A till plan B så att det inte blir fel. Proble-met här var att detta upptäcktes inte förrän en delandra mötesdeltagare tolkade beslutet. Ordförandenställde proposition på A mot B. stödde A ochvar emot B. Alltså röstade för A. A vann.Ordföranden förklarade att C hade vunnit!Då var det för sent att ta fram några alternativaplaner. Det är det som är problemet. Det kunde inteha förutsetts. Det är oerhört olyckligt och mycketmärkligt. Man bör nog se över propositionsordningar,mötesteknik och en massa annat också inom . I det läge som förevar den härsituationen vidhåller jag att detta inte hade kunnatförutses.Anf. 119 ()replik:Fru talman! När det gäller Valfångstkommissio-nens möte var det mer än väl känt att omröstningssi-tuationerna var komplicerade. Just i det här samman-hanget var omröstningssituationerna komplicerade.Då gör vi medskicket att det borde finnas en godberedskap inför nästkommande resa och nya omröst-ningar, men utskottet skickar i stället med att reger-ingen inte kunde har förberett sig.Anf. 120 () replik:Fru talman! Att voteringsordningarna ibland kun-de bli komplicerade var naturligtvis känt. För dettavar man väl förberedd. Det var inte det som var pro-blemet. Det uppkom en situation utöver de komplice-rade situationerna som rörde hur mötesdeltagarnatolkade ett beslut, som jag finner fullständigt orimligt- men uppenbarligen kunde vissa tolka det så. Det ärdär som kärnan ligger.Jag tror inte att vi kommer så mycket längre i denhär debatten. Jag vidhåller fortfarande att detta varnågonting exceptionellt. Man kan rimligen inte begä-ra att regeringen skulle ha haft vare sig en plan Beller plan C för den uppkomna situationen.Statsminister agerande i sambandmed ett intervjuprojekt (avsnitt 3)Anf. 121 ():Fru talman! Det är ett remarkabelt avtal som ligg-er till grund för denna del av granskningsbetänkandet.Sveriges statsminister har haft ett hemligt avtal meddet dominerande medieföretaget och med detta före-tags ledande nyhetsreporter. Det har inneburit enlångsiktig samarbetsrelation i hemlighet, en ständigdiskussion med en form av källskydd, vilket har gjortatt statsministern har haft en möjlighet att föra utpåståenden, åsikter av olika slag, utan att offentligenbehöva stå till svars för dem. Det är något unikt idetta. Jag konstaterar en viktig sak, nämligen att omdetta är utskottet överens. Det är bra. Majoriteten serden långa raden av olika problem för statsministernsintegritet och integritet.I denna debatt och i denna granskning är det inteSveriges Television som granskas. Men jag har sällanvarit med om en sådan entydig kritik av ett mediefö-retags agerande över alla partigränser och i olikagrupper i samhället som i detta fall. En viktig del idetta är att så fort det hemliga avtalet nådde offent-lighetens ljus visade det sig att den rådande situatio-nen att ledande nyhetsreporter hade etthemligt intervjuprojekt med statsministern var ohåll-bar. Det säger någonting om avtalet och om den rela-tionen. Det man resonerar om vad gäller SverigesTelevision blir i det här fallet en spegelbild av reso-nemangen om statsministern. Det är helt entydigt attdetta avtal har statsministern ingått i sin egenskap avstatsminister. Det har understrukits av företrädarenför , och det har statsministernsjälv konstaterat. Avtalet med äringånget av statsministern i hans egenskap av stats-minister. Det är något vi kan konstatera med anled-ning av granskningen.Är det fel av en statsminister att ingå ett avtal ompublicering av memoarer eller intervjuer? Nej, det ärdet inte. Det är ingen som har påstått detta. Jag sägerdet mycket tydligt av det skälet att man ibland, för attsudda ut begreppen, brukar hantera och lyfta framden typen av exempel. Det som gör detta fall så uniktär att det är i princip över ett decenniums tid somstatsministern skulle ha detta hemliga samarbetsavtalmed och med en, som man nu-mera kallar, inbäddad journalist. Det är dessutom denjournalist som har haft en avgörande roll i gransk-ningen av statsministern i åtminstone två valrörelser.Det är självklart att detta påverkar relationenmellan de två som har detta hemliga avtal sig emel-lan. Jag kommer själv ihåg hur vi från oppositionenssida fick del av uppgifter som vi skulle svara på somkom någonstans ifrån. Det var fullkomligt befängdaräkneexempel. Man ställde sig frågan var de exemp-len kom från. Men det gick inte att ställa någon tillsvars, därför att i detta avtal ingick också att statsmi-nistern kunde presentera påståenden och åsikter underen lång följd av år utan att behöva stå till svars fördem själv.Fru talman! Alla är överens om att detta är en frå-ga som är känslig både för statsministern men ocksåför regeringens förhållande till integriteten i det le-dande medieföretaget.Då kommer vi till frågan hur pass allvarligt dettaär. En nyckelfråga är om det hade varit av intresse förmedborgarna att känna till att landets statsministerhar ett särskilt avtal med landets dominerande medie-och public service-företag, nämligen televisionen.Hade det betytt någonting ur publikens perspektiv närdet gäller bedömningen av nyhetsrapporteringen ochgranskningen av statsministern?Här kommer vi till den springande punkten. Dettaavtal är av särskilt slag just för att statsministern i sinegenskap av statsminister ingått det med det domine-rande medieföretaget. Därmed har det också kommitatt påverka granskningen av honom och hans ämbets-utövning.Vi kommer aldrig att kunna beskriva hur och ivilka delar denna påverkan skett, men Tele-vision har de facto konstaterat detta när de lyfte bortreportern i fråga från den nyhetskommenterandeverksamheten, vilket skedde när det hela blev offent-ligt. Då blev det nämligen omöjligt att fortsätta medrelationen i den form den då hade.Därmed infinner sig frågan vilket ansvar statsmi-nistern har. Majoriteten konstaterar att han borde hasett till att avtalet inte var hemligt. Man konstaterarockså att han måste hålla armlängds avstånd för attrespektera medieföretagets integritet.Vi reservanter menar att detta avtal har en sådandimension att statsministern själv borde ha vidtagitåtgärder för att göra det till ett avtal som kunnat do-kumenteras som offentlig handling. Det är däremellandiskussionen står.Fru talman! Jag menar med bestämdhet att avtaletvar av sådan karaktär att väljare hade kunnatställa legitima krav på att få kännedom om att detfanns dolda villkor i den granskning som skedde avstatsministern. Därför borde ha vidta-git åtgärder för att göra det offentligt. Och därförförtjänar han också kritik i denna del.Anf. 122 ():Fru talman! Det ärende som vi nu diskuterar äregentligen den yttersta konsekvensen av att vi i dagser en utveckling i där alltfler aktörer upp-fattar vårt land som varandes en enpartidemokrati därdet sker en allt ökande sammanblandning mellan stat,parti och medier. Man skiljer inte på de roller somstaten, olika politiska partier och oberoendegranskande medier har. Det sker en sammanbland-ning, och rollerna blir otydliga.Det är häpnadsväckande att det i i dagsluts ett hemligt avtal mellan landets statsminister ochlandets ledande politiska journalist. , viktig granskning, viktiga uppgifter somborde komma till allmänhetens kännedom förnekasallmänheten och hålls hemliga. Landets statsministeroch landets ledande politiska journalist kommer över-ens om ett avtal som innebär att statsministern kanavtala bort granskningen av sig själv.Detta är inte i överensstämmelse med det som vianser vara god demokrati och en god konstitutionellordning. När man talar med vanliga människor ut-trycker de sig inte riktigt på det högtidliga sätt somjag nu uttrycker mig, utan de brukar säga: Men dethär är ju inte riktigt klokt! Kan vi ha ett system iSverige där hemliga avtal ingås mellan ledande poli-tiska journalister och landets ledande politiska före-trädare - avtal som innebär att landets statsministerkan avtala bort granskningen av sig själv? Vi kan inte ha en sådan situation.Vilka försvarslinjer har då framkommit under de-batten? En försvarslinje är att man säger att dettavisserligen är hemskt och allvarligt och bedrövligtmen att det är ett ansvar som först och främst åvilarSveriges Television. Det pågår nu en kritisk debattbland journalister inom medievärlden, inte minst vidSveriges Television, om hur detta har gått till, vilkaproblem som funnits och vad som måste göras för attdet ska bli bättre . Det är en viktig debatt,men den är inte föremål för granskning i vårt utskott.Samtidigt kan statsministern inte skjuta kritikenifrån sig och säga att det är Televisionsansvar. När ett avtal sluts är nämligen båda parteransvariga för innehållet i avtalet. I det här fallet ärGöran som statsminister ansvarig för att intesluta avtal som innebär att integ-ritet, oberoende och självständighet träds förnär.Att Televisions integritet, oberoende ochsjälvständighet hämmats har också visat sig genomden hantering som skett vid efterdet att affären blev offentliggjord. ,den aktuella politiska journalisten, flyttades omedel-bart bort från sitt uppdrag och gavs helt nya arbets-uppgifter. Därmed har erkänt attdet blev uppenbara problem med den granskandeuppgift som ålagts genom detavtal den har med staten.En annan försvarslinje har gått ut på att GöranPersson inte ingått avtalet i egenskap av statsministerutan att det handlar om som privatper-son. Men av de utfrågningar vi haft med både stats-ministern och verkställandedirektör har det framgått att såsjälvfallet inte är fallet. Det är klart att avtalet ingåttsi egenskap av statsminister. Dettaintervjuprojekt hade inte varit intressant annars. Lan-dets ledande politiska journalist är inte intresserad avprivatpersonen , utan det är förståsstatsministern som landets ledandepolitiska journalist är intresserad av.En tredje försvarslinje har varit att framhålla attdet inte behövs någon ökad offentlighet eller ökadmöjlighet för allmänheten att ta del av den här hand-lingen. Man frågar sig också vad det skulle få förkonsekvenser om handlingen diariefördes. Ska stats-ministern i registrera alla avtal somhan sluter, också om han exempelvis inleder ett bok-projekt?Nu har ju en särställning ef-tersom den har ett särskilt uppdrag - ytterst av oss idenna kammare - att granska politiken i landet, attgranska oss som sitter i denna kammare och attgranska landets statsminister. Exempelvis DagensNyheter eller olika bokförläggare har inte den upp-giften, utan den tillkommer Television.Därför är den försvarslinjen inte hållbar.En fjärde försvarslinje, eller argumentationslinje,är den som statsministern använde i den utfrågningsom vi hade med honom, nämligen att säga att sådanahär avtal är rätt vanliga inom politiken och att alla ikonstitutionsutskottet säkert har sådana. närmast raljerade kring detta. Jag har inte dentypen av avtal med journalister.I alla händelser är statsministern inte vilken poli-tiker som helst och , den aktuella poli-tiska reportern, är heller inte vilken reporter somhelst. Det handlar i det här fallet om två nyckelperso-ner i förhållandet mellan den politiska och dengranskande makten.Landets statsminister, den främsta företrädaren förden politiska makten, och , landetsledande politiska journalist, har ingått ett avtal sominnebär att granskning av landets statsminister omöj-liggörs. Det är inte vilket avtal som helst som ingåtts.Fru talman! Jag kan inte komma till någon annanslutsats än att statsministern gjort sig skyldig till ettganska allvarligt övertramp. Genom att ingå avtalethar statsministern bidragit till att Televisionsoberoende, integritet och självständighet trätts förnär.Det har skett en sammanblandning, vilket är allvarligti en demokrati, av det vi brukar kalla första, andraoch tredje statsmakten. De har blandats ihop. Denpolitiska makten och den granskande makten måstehållas isär i en levande demokrati. Jag menar därföratt landets statsminister förtjänar kritik av konstitu-tionsutskottet.Låt mig lägga till att jag tycker att det är särskiltbeklagligt att inte ens efter det att granskningen ägtrum och debatten kommit så pass långt som den gjortinser att det som inträffat är allvarligt.Under utskottsutfrågningarna var tonen från GöranPerssons sida rätt överslätande och raljant. Det ärallvarligt att landets statsminister inte tar den härfrågan på större allvar.Anf. 123 SKÅNBERG (kd):Fru talman! Frågan är om inte detta ärende är detviktigaste vi debatterar under en tämligen lång dagsom går mot sitt slut.