prot · GR0914 · 2003-10-16 00:00:00 — 1 § Meddelande om val Talmannen meddelade att val av ledamöter och suppleanter till svenska delegation skulle äga rum kl. 9.00. Talmannen meddelade att ()ansökt om föräldraledighet den 11 november31 december. Kammaren biföll denna ansökan. Talmannen anmälde att () skulle tjänstgöra som ersättare för . 3 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2003/04:8 Till Interpellation 2003/04:8 av () om den danska skattesänkningen Interpellationen kommer att besvaras . Dröjsmålet beror på tjänsteresa. Interpellation 2003/04:18 Till Interpellation 2003/04:18 () om situationen i Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är resor. uppdrag Per Thöresson Expeditionschef 4 § Allmänpolitisk debatt (forts. från prot. 1 (): Jag ska be att få börja med att hälsa näringsminister välkommen till dagens debatt. Det är särskilt roligt mot bakgrund av alla spekulationer som fanns under den tiden då statsministern tänkte högt i frågan om ifall man kunde behålla som näringsminister eller inte. Det har varit rätt mycket kritik från företagarhåll och även från fackligt håll, har jag noterat. Det har också varit mycket mediespekulationer. Jag deltar inte i sådant, herr talman, utan jag håller med som skrev så här på ledarplats : Den mest omdiskuterade ministern under EMU-valkampanjen, näringsminister , får sitta kvar. Det är bra, men frågan är om rätt man sitter på rätt post. har inte mycket hänt på näringspolitikens område. Så skriver , och slutar sin ledare med orden: Dags att gå från ord till handling. har jag kunnat hålla med mer än . Det har varit mycket ord men lite handling mycket skrik och lite ull. Så var det senast i regeringsförklaringen, som ju är full av ord om behovet av tillväxt. Men det kommer inga förslag. Läget är ganska allvarligt. Jag ska ta tre exempel på det. Det första är att nyföretagandet minskar. I budgetpropositionen skriver regeringen att vi har haft ett ökat nyföretagande under en följd av år. Det är fel, menar jag, och sammanhänger med att man byter mätmetoder i den statistik som ligger till grund för budgetpropositionens uppgifter. Om vi tittar på de företag som är nyregistrerade ser vi att de under en följd av år blivit färre och färre . Den utvecklingen fortsätter, och det är naturligtvis allvarligt. Vi har ett dåligt entreprenörklimat i . Det andra allvarliga exemplet är att många människor står utanför arbetsmarknaden. Förtidspensioneringar och sjukskrivningar rakar i höjden. I stora delar av vårt land ta hela inland som exempel står en tredjedel av den vuxna befolkningen utanför den reguljära arbetsmarknaden. Regeringen gör ingenting. Det tredje exemplet är att vi har en situation där , som har varit en traditionell tillväxtmotor i den svenska ekonomin, enligt Affärsvärlden har fallit från 3:e till 69:e plats i tillväxtligan. IT-branschens kollaps slog hårt mot . Men jag menar att det i huvudsak är politiska åtgärder som har knäckt konjunkturen i huvudstadsregionen. Det är våldsamma skattehöjningar i landsting och många kommuner i som har dragit in köpkraft från stockholmarna. Det är en skatteutjämning som dränerar regionen på stora resurser. Det är en fastighetsskatt som har sänkts i stora delar av landet men kraftigt höjts för invånarna i den här regionen. Det är förmögenhetsskatten som med alla de undantag som regeringen gör för de riktigt rika personerna i vårt land också alltmer tenderar att bli en skatt som tas ut av egnahemsägare. Detta är också någonting som har udden riktad mot den här regionen, som betalar av landets förmögenhetsskatt. Vi måste nu få en politik som bejakar tillväxt och de välståndsbildande krafterna. Då duger det inte att bara prata. Det måste levereras. Under den här hösten kommer i stort sett inte en enda proposition från detta jättedepartement. I stället pratas det. Det finns ett antal åtgärder som borde vidtas, och som borde vidtas snabbt. Den tredje sjuklöneveckans slopande är ett sådant exempel. Detta är någonting som lägger en oerhörd börda på många privata företag som problemen med ohälsa inte är störst i det privata näringslivet utan i den offentliga sektorn. Vi måste minska regelbördan. Den frågan har en serie näringsministrar diskuterat under en följd av år utan att leverera några resultat. Vi behöver ta bort de 3:12-regler som missgynnar egenföretagarna. Vi behöver göra någonting åt förmögenhetsskatten. Men regeringen handlar inte. I stället åker näringsminister ut i landet och pratar om att sänka bolagsskatten. Det är någonting som ingen företagare och knappast någon politiker utanför ställer krav på. Det är inte bolagsskatterna i som är problemet, utan det är de skatter som ligger direkt på företagarna. Låt mig avslutningsvis också ge lite beröm. Jag krävde ett stopp för bonuslöner till de statliga företagsdirektörerna, för jag menar att det är en ordning som vi inte ska tillämpa i statens företag. Det finns gott om avskräckande exempel på bonussystem i det privata näringslivet. Men det finns en stor skillnad mellan privata företag och statliga företag, nämligen att om man är privat aktieägare och inte är nöjd med hur styrelsen hanterar lönesättningen för direktörerna i det privata företaget så kan man sälja aktierna. Som medborgare i en stat och delägare i de statliga företagen har man inte den valfriheten. Därför har vi moderater krävt ett stopp för bonuslönerna i de statliga företagen. Jag debatterade den frågan med , . Han försvarade systemet. Han försvarade hemlighetsmakeriet och omständigheten att man inte kunde få fram avtalen mellan styrelserna och direktörerna på bordet. Vi moderater har väckt två motioner om detta, som är under behandling. Jag noterar nu att man har gått oss till mötes. Det socialdemokratiska verkställande utskottet fattade ett beslut för drygt sedan, och näringsministern har varit snabb att leverera nya riktlinjer för de statliga företagen som innebär att det ska bli stopp för bonuslöner till de verkställande direktörerna där. Det är en omvändelse under galgen, men jag hälsar den med stor tillfredsställelse. 2 () replik: tar upp frågan om en minskad regelbörda. Det är intressant. Mitt parti har skickat ett brev till företagarorganisationer och bett om en lista på de tio viktigaste och allvarligaste delarna som man skulle vilja slopa eller förändra. Svaret har vi fått. Det är inte så konkret. Det visar sig att det är svårt att få fram vad det egentligen är som man vill förändra och ta bort av regelmassan. tänkte jag att jag skulle passa på att fråga , för även ni har ju funderat på detta i , om han kan ge oss de tre viktigaste konkreta förändringarna av regelmassan. Det vore intressant att diskutera detta. 3 () replik: Företagarorganisationerna får väl själva svara på vad de uppfattar som de mest angelägna reformområdena när det gäller den här regelmassan. Men vi behöver egentligen inte gå längre än till de statliga offentliga utredningarna. hade vi en småföretagsdelegation som tillsatts av regeringen. Den tog fram ett stort antal krav på förändringar i det statliga regelsystemet. Många av förslagen var just ägnade att minska krånglet. Vi har ställt krav på att man ser till att genomföra de här regelförenklingarna. Om jag utifrån mina erfarenheter skulle försöka ange de områden där regelbördan är värst skulle jag säga att det första är skatteområdet. De flesta normalt funtade människor klarar inte av att deklarera en enskild firma. gör det med all sannolikhet inte. Det andra området är arbetsrätten. Den är oerhört komplicerad. Det finns lagar och förordningar som upptar tre hela A 4-sidor. De är svåra för en liten företagare att överblicka. Det tredje är den omfattande uppgiftslämningen som infordras av och andra myndigheter. 4 () replik: Det visar sig även i den här lilla diskussionen att det är väldigt svårt att vara konkret. Man vill sänka skatter. Det är helt klart. Men om vi pratar om vanliga regler för att få en fungerande arbetsmarknad och en fungerande konkurrens är det inte så lätt att ordentligt peka på vad vi konkret vill ändra på eller ta bort. Vi får sluta att prata allmänt om att minska regelmassan, och det gäller nog både parti, mitt parti och företagsorganisationerna. Vi måste bli konkreta och tala om vad vi egentligen vill börja med. Då borde man kunna presentera tre åtgärder i denna enorma regelmassa. 5 () replik: Det är kanske att gå ned på detaljnivå i en sådan här debatt. Jag har försökt peka ut tre områden som är väldigt komplicerade för den som inte, likt , är expert på att läsa tjocka promemorior, lagparagrafer och förordningsluntor utan är näringsidkare därför att han eller hon vill kränga glass eller vad det nu är eller har en idé som han eller hon vill förverkliga. Då tycker jag att vår uppgift i den här kammaren bör vara att underlätta för de människor som vill åstadkomma någonting av sina liv och till gagn för svensk välfärdsutveckling. Ett första steg kan vara att ha detta i åtanke när man fattar beslut här och i regeringen. Det är vi dåliga på. Det finns uttalanden om att vi ska göra konsekvensanalyser innan vi sätter nya regelsystem i sjön, men det slarvas med det. De genomförs inte. Jag tror att en viktig åtgärd för att få ordning på detta är att höja upp de här frågornas betydelse. Då bör man lyfta upp dem från och , där det inte händer någonting, och lägga ansvaret för förenklingsarbetet i Statsrådsberedningen. 6 (): Varslen duggar allt tätare från de stora företagen. Reglerna som våra företagare ska hålla reda på blir fler och krångligare. Till och med den öppna arbetslösheten ökar och färre och färre småföretag startas. Det är tyvärr sanningen om . Jag anser att regeringen inte ens är i närheten av att förstå företagens problem. fällde följande bevingade ord : This is not the end. It is not even the beginning of the end. But it is, perhaps, the end of the beginning. Ja, herr talman, tankarna leder onekligen just i den här riktningen när man ska jämföra regeringens stolta tal om tillväxt med vad man faktiskt är beredd att göra. ingav åtminstone en gnutta hopp, en känsla av att man ser ljuset i tunnelns slut. Men inte ens det sista hoppet har vi nu kvar. De futtiga initiativ som man funderar på, utreder, ska titta på eller överväger för att sätta ihop planer för att tillsätta arbetsgrupper som i sin tur ska undersöka om det finns administrativa förutsättningar för att utreda enklare regler och så vidare inger inget hopp alls, herr talman. Regeringen slog till exempel på stora trumman för den miljard som skulle lösa 3:12-problematiken. Det kommer i själva verket att ta innan detta har genomförts eftersom man vänder sig till den lilla grupp företagare som har inkomster över gränsen för statlig skatt och redan har maximalt avdrag för utdelning , herr talman! Man är ljusår ifrån att ha särskilt mycket konkret att komma med, och det duger naturligtvis inte. Det är , här, som våra företagare behöver konkreta förslag och reformer. I har vi i lagt fram mängder med förslag och idéer som alla skulle göra till ett bättre land för entreprenörskap och företagsamhet. Jag hänvisar till dem och vill i stället passa på att resonera en smula med näringsministern om ett par problemområden som jag kan se . Jag vill gärna börja med frågan om karteller. gjorde ett tillkännagivande om att regeringen ska utreda frågan om en kriminalisering av kartellsamarbete och återkomma till i frågan. Kriminalisering är ett mycket effektivt instrument vid bekämpningen av kartellsamarbete. Att enbart förlita sig på den administrativa sanktionsavgiften, som det här tjalleriprogrammet innebär, räcker inte långt. Nej, herr talman, olagligt kartellsamarbete måste jämställas med annan ekonomisk brottslighet. Med en kriminalisering av olagligt kartellsamarbete blir ju lagen också mer tydlig och kan därmed bli mer preventiv. Efter genomförd utredning ska ju regeringen återkomma till i frågan, men vi kan, så här efter beslut, konstatera att regeringen uppenbarligen har negligerat att tillsätta den utredning som faktiskt beställt. Vi i menar att det är en oerhört viktig demokratisk princip att beställningar och beslut ska efterkommas av regeringen. Tillkännagivanden är trots allt ett instrument som förfogar över för att uppdra åt regeringen att vidta åtgärder i en fråga. Det får inte uppstå en situation, herr talman, där det skapas ett intryck av att regeringen inte tillmäter det här instrumentet dess rättmätiga betydelse. Så kan det väl inte vara, näringsministern? Jag vill gärna att näringsministern här berättar för oss i kammaren om de problem som finns på departementet som gör att beslutade utredningar från riksdag inte sätts i gång. Varför tycker man inte att det är lika illa att stjäla från konsumenterna som det är att stjäla från skattekollektivet? En annan fråga som är väldigt viktig för företagandet är en god och säker tillgång på el. Här kommer hela frågan om kärnkraften som ett brev på posten. It is not the end. It is not even the beginning. Den svenska kärnkraften har en väldigt lång historia. Redan efter slut började , faktiskt som ett av de första länderna utanför stormaktsblocken, att satsa på utveckling av kompetens och teknik på just kärnkraftsområdet. års folkomröstning var detta en självklar väg att gå, och det rådde en relativt bred politisk enighet om detta. Men efter 1980 skulle det göras både halt och helt om. Beslutet i folkomröstningen tolkades så att vi skulle stänga av den sista reaktorn 2010. Man kan tycka vad man vill om att ha en folkomröstning i en sådan tekniskt komplicerad fråga, men den genomfördes trots allt, och vi lever ännu i efterdyningarna av den. Vi i anser att det är ett gigantiskt slöseri med resurser som inte gagnar vare sig jobben, välfärden eller miljön. Jag anser inte heller att villkoren i förslag 2 i folkomröstningen på långa vägar är uppfyllda. Jag har därför några checkfrågor med mig till näringsministern för att se om han anser att vi har uppfyllt de krav som ställs för att kunna stänga av kärnkraften. Det är möjligt att näringsministern behöver papper och penna. Vi får se. Jag tar upp fyra av de saker som stod på valsedel nr 2, nämligen: Avveckling ska ske i den takt som är möjlig med hänsyn till behovet av elektrisk kraft för upprätthållande av sysselsättning och välfärd. Anser ministern att det är uppfyllt? Kärnkraften ska användas i avvaktan på att förnybara energikällor blir tillgängliga. Anser han att det är uppfyllt? Elproduktion genom olje- och kondenskraftverk ska undvikas. Är det uppfyllt? Stat och kommun ska äga nya större kraftverk som byggs som ersättning för kärnkraften. Är det uppfyllt? Jag får återkomma till den sista delen om regelförenklingar i ett senare anförande. 7 () replik: Det är intressant att diskutera energifrågor med , men jag ska ändå koncentrera mig på regelförenkling och regelmassa. På så sätt får chansen att också svara på detta. Jag tycker att det är ett problem att vi har så svårt att vara konkreta i dessa frågor. har ju varit väldigt aktiv i sitt parti och tyckt att regelmassan måste minska, den ska halveras, och det verkar som om det skulle vara väldigt enkelt att göra detta. Men det visar sig vara svårare än vi tror. Om nu har tre konkreta förslag till förändringar av regelmassan slopande eller ändring av själva regeln skulle det vara mycket intressant att få höra dem. 8 () replik: Det är bra att tar upp dessa frågor eftersom detta är något som man egentligen borde kunna komma överens om över partigränser och över blockgränser. Det skulle vara att göra det enklare för företagare. Egentligen borde det inte vara något problem. Jag tycker, precis som , att det inte är någon mening att stå och räkna upp de olika reglerna och lagarna som finns och som gör det hela svårt. Vi kan bara konstatera att fler än 75 myndigheter har att samla in uppgifter från företag. Ett konkret exempel som vi tagit upp om vill ha det är att man bara ska behöva vända sig till en myndighet i stället för alla de olika som kräver uppgifter. På så sätt skulle man förenkla för företagen. beräknar att kostnaden för företagen i är per anställd i företag med 119 anställda. Den totala kostnaden uppskattas till ungefär 50 miljarder . Det borde säga oss allt och räcker egentligen som svar. 9 () replik: När säger att det inte är någon mening med att försöka räkna upp vilka regler som ska förändras, att det handlar om alltihopa, blir det mycket svårt för oss att försöka hitta de konkreta godbitarna som förbättrar företagens möjligheter. Det är klart att det är bra om man kan vända sig till endast en myndighet. Det är vi alla överens om. Men nog borde man väl efter alla dessa år av diskussioner kunna ge åtminstone tre konkreta exempel där vi kan förändra . 10 () replik: I många av våra motioner har vi redan skrivit om till exempel Småföretagsdelegationens förslag. Väldigt många av dem gick ut på just regelförenklingar och förbättringar. Åtminstone av dem går att genomföra rakt av och medför egentligen inte några som helst kostnader, utredningstider eller annat. De går att genomföra . Bland annat det har vi föreslagit. Det andra som jag nämnde var varför företagen ska behöva lämna så många uppgifter till så många olika myndigheter. Varför kan man inte ha endast en myndighetskontakt? Ytterligare ett exempel är den solnedgångsparagraf som vi borgerliga partier länge föreslagit. Den är och välkomna att ansluta sig till. 11 (): När stod i talarstolen och läste upp regeringsförklaringen vid högtidliga öppnande fanns där naturligtvis det vanliga allt gott åt alla men där fanns också lite av en ny ton som jag uppskattade. Han talade om vikten av att prioritera tillväxtfrågorna på ett sätt som väckte vissa förhoppningar hos mig. Han talade övertygande, och han talade om breda lösningar. Det fanns dock inte så mycket konkret innehåll. I regeringsförklaringen står: Skatten sänks för småföretagare med sammanlagt genom lättnader i 3:12-reglerna. läggs förslag som underlättar generationsskiften i småföretag. Men tonen tyckte jag ändå om. Behovet är stort, vilket vi alla sett. Sjukskrivningarna och förtidspensioneringarna har ökat dramatiskt. Vårdplatserna har minskat med . Svenska låginkomsttagare är hårdast beskattade i världen. Antalet poliser har minskat . Därför måste vi vidta åtgärder som lättar trycket. Det gäller både nyföretagande och för att befintliga företag ska kunna växa. Det är där tillväxten uppstår och ökar. Därför var det bra. Fyrtiotalisterna kände sig glatt uppmuntrade av att generationsskiftesfrågan äntligen började komma på agendan och att 3:12-reglerna började röra på sig. Så kom, herr talman, budgeten . Där skulle de tillväxtfrämjande åtgärderna bli synliga och tydliggjorda. Och var det lika tomt som det brukar vara. Där fanns inget för att främja fler företag och nya jobb. Det var tomt! Det fanns visserligen till ändrade fåmansbolagsregler, men som vi hörde säga tar det att finansiera avskaffandet. Det är en skrattretande liten summa. När det gäller generationsskiftesreglerna, som man hade pratat om, fanns där inga konkreta förslag. I budgeten fanns inga pengar avsatta till en sådan reform. Det fanns inte mycket uppmuntran till de entreprenörer som längtar efter islossning. Man gör väldigt lite, och det som görs är dessutom kontraproduktivt. Den tredje sjuklöneveckan kritiseras av alla som infört den. Socialdemokraterna, säger samtliga att de egentligen inte vill ha den, men likväl beslutar man att den ska finnas kvar 2004. Jag kan ge mig den på att den kommer att tas bort 2005 före valet. Det var precis vad som hände när den infördes och sedan togs bort inför valet . När den tas bort 2005 kommer det att rubriceras som en reform som ökar antalet jobb. Frågan är bara hur många jobb som förhindrats komma till fram till dess och hur många av de människor som är kroniskt sjuka eller handikappade som under den tiden inte får chansen på arbetsmarknaden. I budgeten fanns också ytterligare arbetstidsförkortningar. skriver på DN-debatt att om åtgärder inte vidtas för att öka arbetskraftsutbudet är det troligt att den svenska ekonomins tillväxtpotential kommer att dämpas under en . Det styr åt fel håll. I går var det partiledardebatt, och då dök det lilla ordet tillväxt upp igen. skulle det minsann bli samtal. Det var fråga om fyra olika omgångar samtal. Det handlade om skatteomläggning, men däremot inga sänkningar, bara omfördelningar. Detta hade alltså förändrats en del sedan höll sin regeringsförklaring. Låginkomsttagarna kan därmed fortfarande se fram emot att vara hårdast beskattade i världen. Vidare gällde det samtal om ohälsan, samtal om integrationen och samtal om etik och moral. Det handlar alltså om flera av de områden där regeringen står handfallen, där den misslyckats och där misslyckandet är ett faktum. vill man alltså fördela ansvaret på fler parter genom uppehållande samtal. Vi har sett det förut, och för mig kändes det hela som att bjuda in med armbågen. Det är svårt att tro att några nya majoriteter skulle uppstå utifrån den inbjudan vi hörde i går. Handlingsförlamning var ordet. Visionerna saknades, och saknas, i . Det är intressant att se att även , som tidigare nämndes, på både ledarplats och i politisk analys skriver att fickorna tydligen är tomma, att Socialdemokraterna saknar idéer och visioner och att de saknar mod att genomföra strukturella förändringar, vilket man brukar göra i början på en mandatperiod för att sedan, ju närmare valet man kommer, gå över till jultomtesyndromet i form av goda gåvor till alla. avslutar sin debattartikel: Att inte agera betyder inte att problemen försvinner. Tvärtom blir de då sjufalt värre . Det är inte bara fråga om handlingsförlamning, utan det är nästan en obstruktion mot nya majoriteter i . Vi beslutade om regelförenklingar. Regeringen skulle komma tillbaka och sätta upp ett mål för hur mycket regelbördan i kostnad skulle minska på företagsnivå, alltså kostnadsminskning på företagsnivå. Det fanns inget sådant mål angivet i regeringsförklaringen eller i budgeten. Samma sak gäller kompetenskonton, och samma sak gäller arbetskraftsinvandringen. Det är en ren obstruktion. Löftesbrott är allvarligt, men det är ännu allvarligare att faktiskt åsidosätta de demokratiska spelregler som gäller. Avslutningsvis vill jag säga att det finns ett samband mellan hur stor den kaka som bakas är och vad man kan äta. Det finns också ett samband mellan bristen på tillväxtåtgärder och alla de sjukhusplatser som just nu läggs ned. Det är den socialdemokratiska regeringen som bär ansvaret. 12 (): En av de viktigaste åtgärderna för att få en ökad tillväxt och fortsatt hög tillväxt är enligt mitt förmenande att den tillämpade forskningen hålls på en hög nivå. Vi vet att har inneburit en ganska stor förändring av situationen i . Från att vi har varit väldigt ledande med stora insatser per capita tenderar vi nu att sjunka ned till mer normala nivåer. Vi har haft turen att i ha ett antal stora världsledande företag som också av eget intresse har satsat mycket på att ligga i spetsen när det gäller att få fram nya produkter och utveckla ny teknik. Vi vet att ABB och har haft stora problem ekonomiskt. Det innebär naturligtvis att man någonstans måste skära i kostnader. Någonstans på vägen tvingas man då att minska på just forsknings- och utvecklingsanslagen. Det är jätteallvarligt. Dessutom visar det sig ganska snabbt om man minskar ambitionerna. Vi kan väl inte tänka oss att snabbt återvända till den gamla vanliga ordningen. Vi måste nog från statens sida börja inse att det kanske ändå är vi som måste ta ansvaret för fortsättningen, åtminstone för att överbrygga svackan. Det är inte lätt att få fram pengarna. ökar möjligheterna och vi får litet mer resurser. Man måste diskutera hur vi fördelar forskningspengarna över huvud taget mellan grundforskning och tillämpad forskning. Det är möjligt att man kan göra vissa förändringar för att fortsätta att hålla sig i framkant vad gäller den tillämpade forskningen. Det handlar om vad jag skulle vilja kalla statlig näringspolitik.