prot · GQ0991 · 2003-04-15 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2002/03:91Tisdagen den 15 aprilKl. 10.00 - 12.42Det justerade protokollet beräknas utkomma --------------------------VälkomsthälsningAnf. 1 TALMANNEN:First I would like to address ,First Deputy Speaker of the House of Commons,. You are most welcome to attendour session for the spring budget. welcome!1 § Bordläggningsdebatt med anledning avvårpropositionenAnmäldesProposition2002/03:100 ekonomiska vårpropositionFinansministern överlämnade ekonomis-ka vårproposition 2002/03:100.Anf. 2 Finansminister ():Herr talman! Vårpropositionen är ett uttryck föratt den socialdemokratiska regeringen tillsammansmed sina samarbetspartier är beredd att ta ett ansvarför svensk ekonomi i en allvarlig tid. Vi har en inter-nationell situation som både säkerhetspolitiskt ochekonomiskt har präglats av mer oro än på mycketlänge. Det är självfallet så att den långa uppmarschenmot det som ännu inte är avslutat också harpåverkat världens ekonomi och världshandeln i storomfattning. Det har förstärkts av att vi sedan två också har haft en kraftig internationellkonjunkturförsvagning.I det läget kan man för svensk del konstatera tvåsaker. Det ena är att svensk ekonomi står stark i ettinternationellt perspektiv och i ett EU-perspektiv. Detandra är naturligtvis att svensk ekonomi också drab-bas av den internationella lågkonjunkturen. Vi påver-kas som många andra länder, även om vi har bättreförutsättningar än andra länder.Svensk ekonomi är i ett EU-perspektiv stark. Mankan konstatera att bara gjordeEU-kommissionen den årliga jämförelsen mellan de15 EU-länderna när det gäller ekonomisk reformtakt.EU-kommissionen jämför alltid hur långt ländernahar kommit i den så kallade Lissabonprocessen. Därplacerade sig de tre nordiska länderna på tätplats. Detvar etta, tvåa och trea. Detvar inte bara när det gäller de ekonomiska reformer-na, tillväxt, sysselsättning, forskning, kapital till fö-retagen, utbildning och mycket annat som de tre nor-diska länderna och hade en tätposition.Samma tätposition har de tre nordiska ländernanär det gäller de offentliga finanserna. presenterade sinbedömning av offentliga finanser i Europa.Det är, dessvärre, kan man säga, bara 3 av 15 länder iEU som har ett offentligt överskott i sina finanser. Dåtalar jag om både statens finanser, kommuner ochlandsting och det som finns i våra offentliga pen-sionssystem. Det är , och ,samma tre nordiska länder, som leder reformligan.Det är bara de tre länderna som också har ett över-skott i sina offentliga finanser.Med all respekt för det goda resultat som vi iNorden har är det ändå så att vår befolkningsandel iEU naturligtvis inte räcker till för att väga upp när destora länderna, som , och ,har underskott eller till och med över 3 %.Det drabbar naturligtvis också svensk ekonomi närmånga länder har fått en mycket liten och låg tillväxtunder senare tid.Sverige ligger när det gäller tillväxt och arbetslös-het definitivt på den övre planhalvan i EU-sammanhang. Vi förväntas få något snabbare tillväxt iår än övriga EU-länder enligt EU-kommissionensbedömningar. Och vi har en arbetslöshet som jämförtmed EU-länderna i övrigt kanske bara är hälften avvad många andra EU-länder har. Vi har haft en rela-tivt liten ökning av arbetslösheten, medan andra i EUhar drabbats betydligt mer under senare tid.Även om man kan säga att offentligafinanser är i god ordning och vi i EU-sammanhanghar en god position har också vi, vilket jag alldelesnyss konstaterade, drabbats av den internationellakonjunkturnedgången. Det har gjort att det som alla ihöstas bedömde som ganska självklart, att 2003 årsekonomi och tillväxt skulle bli bättre än , haralla nu tvingats bedöma på ett nytt sätt. När jag sägeralla menar jag i stort sett alla konjunkturbedömare.Regeringen gjorde i budgetpropositionen i höstasbedömningen att vi skulle få en tillväxt på ungefär2 ½ % . Det var ingen särskilt optimistiskbedömning. Fyra av fem konjunkturbedömare troddefaktiskt på en ännu starkare utveckling änvad regeringen gjorde. Till dem hörde Svenskt När-ingsliv. Till dem hörde och fleraav de stora bankerna som trodde att vi skulle få ännusnabbare utveckling än regeringen trodde i höstas.Men alla har fått revidera sina uppfattningar i ljusetav att den internationella konjunkturen har slagit åt etthelt annat håll än omvärlden trodde under hösten.Och för som har gått har vi sett hurkonjunkturbedömare efter konjunkturbedömare harfått ändra riktning på sina tillväxtantaganden. I ställetför en uppgång på ungefär ½ % av ekonomin mellan2002 och 2003 har vi nu tvingats registrera att det försvensk del handlar om en nedgång på kanske½ % jämfört med det resultat vi hade förra året.I det läget, när vi inte har draghjälp av den inter-nationella konjunkturen, är det viktigt att själv bedri-va en politik efter två linjer. Det första är att hållaordning och reda i de offentliga finanserna, att intesvikta när det gäller att klara våra budgetpolitiskamål, att inte svikta när det gäller att se till att statsfi-nanserna är i god ordning.Det andra är att använda just det goda läget för attstimulera svensk ekonomi. Jag vill påminna kamma-ren om att vi 2001, för bara , hade ettoffentlig överskott i den svenska ekonomin som varnära , av vår bruttona-tionalprodukt. Det överskottet på nära 100 miljarderkronor har vi kunnat använda till att stimulera eko-nomin , 2002 och 2003. Det är detbästa stöd, den bästa stimulans som en ekonomi kanfå, där vi både via de skattesänkningar som är utfördaunder åren, via de reformer som vi har utfört och somvi också genomför det här året kan ge ett stöd förenskilda hushåll, för enskilda företag, för näringsli-vet, för hela ekonomin att kunna växa.Näringslivet är oerhört beroende av att det finnsen stark privat konsumtionskraft. Den privata kon-sumtionskraften är i sin tur ytterst beroende av att detär ordning och reda i de offentliga finanserna, att viinte drabbas som hela i övrigt av sviktandestatsfinanser, sviktande offentliga finanser. Därför harvi kunnat gå från de 100 miljarderna i överskott 2001till dagens situation där vi nu utnyttjar resursernamaximalt.Men vi kan genomföra reformer för ungefär20 miljarder kronor. De statliga utgifterna ökar medungefär . Men det är finansieradereformer. Därför kan vi genomföra alla de reformersom vi lade fram förslag om i budgetproposi-tionen utom en enda, sjuk- och föräldraförsäkringsta-ket, just därför att vi har resurser för de reformer somvi avsatt pengar för.Vi ser att det är viktigt att kommunerna- som är pelare i vår välfärd när det gäller vård, skolaomsorg - också får besked för sina möjligheter attbedriva bra välfärdspolitik och för att klara inte minstjobben i kommuner och landsting. Därför får kom-muner och landsting redan nu besked om sina pengarför . Det handlar i realiteten om att kommuneroch landsting kan kvittera ut kanske 5miljarder kronor mer än de stabila anslagen. Det är detillfälliga sysselsättningsstöden som förlängs,utökas, och den särskilda delen av den så kallade 200-kronan som kommer kommunerna till del även 2004.Det är ett viktigt besked till landets kommuner ochlandsting att de har dessa resurser också under nästaår.Jag sammanfattar: Vi klarar den reformtakt vi ti-digare har aviserat. Vi försöker att bromsa utgifternakraftigt. Vi försöker, på samma sätt som vi har gjortde , naturligtvis klara de budgetpoli-tiska målen både när det gäller utgiftstak ochöverskottsmål.Vi har valt modellen att det är viktigare att klaravälfärden före transfereringarna. Det är viktigare att iförsta hand klara vården, skolan och omsorgen. Vihar som huvudlinje att försöka få så många männi-skor som möjligt ut på arbetsmarknaden. De sjukaoch arbetslösa ska få ett bättre stöd för att kunnakomma tillbaka på arbetsmarknaden så fort som möj-ligt.Vi har gjort massor av saker och ting på ohälso-området. Det är allt från trepartssamtalen över till dekonkreta förslag som finns i denna vårproposition,som berör alla, individer, arbetsgivare och samhälletsolika institutioner som gemensamt ska hjälpa till medatt försöka få till stånd en bättre arbetsmarknadsut-veckling och en bättre utveckling av våra ohälsokost-nader.En stark ekonomi, en hög tillväxt och en låg ar-betslöshet gör att vi trots nedgången kan genomföraen rad reformer och . Det handlar omreformer i tandvården och allmänna förskolan ochmycket annat. Det är viktigt att en fortsatt ansvarsfullpolitik bevarar de sunda offentliga finanserna. Det geross en chans till en snabb återhämtning av svensktillväxt. När den internationella lågkonjunkturenvänder kommer vi inte att behöva använda uppgång-en till att städa efter tidigare misskötsel. På sammasätt som vi under de goda åren gjorde oss redo attklara de sämre tiderna är vi när konjunkturen vänderuppåt igen redo att tillvarata den goda utvecklingensfulla kraft.Därför vill jag säga att vi från regeringens sidanaturligtvis välkomnar en konstruktiv debatt om dealternativ och andra förslag som kan finnas kringvårpropositionen. Jag vill gärna avsluta medatt tacka och för ett brasamarbete i samband med vårpropositionen. Vi hartillsammans visat att det finns politiska krafter som ärberedda att ta ansvar också i svåra tider när Sverigebehöver det som bäst.(Applåder)Anf. 3 ():Herr talman! Landets finansminister anländer tillriksdagen med besked om svikna vallöften och sämretider för många människor i . Men om dettasade ingenting. Väljarna hade ställtsig före att få en hel del förbättringar, och en hel delav dem röstade på Socialdemokraterna. Det är alla desom har fått barn och som har räknat ut hurde med ett högre tak i föräldraförsäkringen skullekunna klara det. Det är de som är blåsta. Blås-ningen är dubbel. Det är inte bara så att Socialdemo-kraterna tar tillbaka en del av vallöftena ,utan blåsningen är så kraftig att man också backarfrån en del av vallöftena . Minns ni maxtax-an som skulle bli i ett första steg för att sedanavvecklas? Den är snart den dubbla med de försäm-ringar som kommer.Det här är också en regering som inte når sinaegna mål för den ekonomiska politiken. Om dettasade ingenting. De klarar inte detegna sysselsättningsmålet. Jag kan tycka att det är ettobegripligt mål som kan uppfyllas av att fler blirsjukskrivna, men det är ändå viktigt för regeringen.Det når man inte. Man klarar inte längre målet omden öppna arbetslösheten, ni vet den som skulle nedtill . Man når inte målen om att halvera sjuktalen.Man når inte målen om att halvera socialbidragsbero-endet. Man klarar knappt utgiftstaket med mindre änatt listan på tricksandet blir så lång att den på någotsätt underminerar hela idén med denna budgetpro-cess.När åtgärder ska tas fram för att försöka möta detläge som har uppstått och som man har tigit om underden tid som har varit, skakar regeringsunderlaget. Dåfår vi vittnesbörd om voteringar i stödpartier, sombara med precis minsta möjliga marginal gör att dekan fortsätta att agera regeringsunderlag. Då har detändå bara börjat.I kontrast till vad sade ägnar mansig åt att själv förslappa den budgetprocess som harbetytt mycket för att få ordning på statsfinanserna iSverige . Man överger att sätta årligasaldomål för de kommande tre åren och övergår tillatt bara göra det . Därmed tappar man ettav instrumenten för att faktiskt styra , vilketvar idén med budgetprocessen för att hålla ordning påutgifterna.Vi får inget förslag om skarpa tak och2006. Under höstens tumultartade diskussioner därtvå partier först gjorde upp och ett tredje anslöt litesenare sade man att man inte hinner anta förslagenom de skarpa taken. Det kom-mer inget besked . Det kommer kanske till hös-ten. Idén med att sätta skarpa tak föratt hålla ordning på utgiftsutvecklingen får nu gevika. orkar inte regeringssamverkande partierlängre leverera resultat.I stället pratar man om lite mjuka tak i förhållandetill BNP. Men då överger man en annan grund-läggande tanke med det nya budgetsystemet, nämli-gen att utgiftstaken skulle leda till en minskad ut-giftskvot. säger man i stället att det ska vara enfast andel av BNP. Det är liktydigt med att säga slap-pare budgetprocess.Denna regering har eroderat sina egna budgete-ringsmarginaler till att i princip inte vara någonting.Visst, tycker inte att det är en bra idé,men om vi utgår från vad denna regering själv hävdarär viktigt lever man inte upp till sina egna föresatser.Bosse talade om stimulanser av svenskekonomi. Det är alldeles riktigt. Det är fråga om 75miljarder i vad , om det hade varitnärmre valet, hade kallat ofinansierade skattesänk-ningar och utgiftsökningar. De låg som stimulansinför . Hela det stålbadSverige genomgick är därmed borta.Alla insatser, alla vittnesbörd om alla som har fått ståtillbaka är nu borta, till följd av de stimulanser social-demokratin släppte fram för att vinna valet 2002.Det går inte att sammanfatta detta på annat sätt änatt det ser illa ut. Det är spruckna vallöften. De nårinte de egna målen för den ekonomiska politiken. Näråtgärder ska tas fram darrar regeringsunderlaget. Deslappar själv till budgetprocessen, och de har haft ettutgiftskalas på i runda slängar 75 miljarder för att tabort effekterna av egna sparåtgärder.Vi ser en regeringsmakt i förfall. Det kan säkertförändras av bättre konjunktur eller kanske andraförslag, men dagens besked är att vi har en reger-ingsmakt i förfall med ett regeringsunderlag som intelängre håller.Det känns lite lustigt att just denna dag läsa i om att har lämnat landet föratt ge sig ut på friarstråt i för att söka nyttjobb. Det var kanske lite illa tajmat just i dag.Det som är mest tydligt är avsaknad av tillväxtför-slag. Det har vi pratat ofta om i denna riksdagenstalarstol. De lyser ånyo helt med sin frånvaro.Jag har ägnat våren åt att resa till friska, växandeföretag. Det är roligt. Dels är de inte alldeles vana vidatt politiker kommer till friska, växande företag, delshar den politiska stilen och den mediala bilden i Sve-rige varit mer att söka upp företag som går dåligt.Därför blir första reaktionen: "Vi ska inte lägga ned,men du är hjärtligt välkommen." Det viktiga just medatt prata med friska, växande företag är att där liggersvaret på var tillväxten ska komma i , var denya jobben ska komma fram, var ekonomin ska växatill. Det är med de företagarna man ska diskuterafrågan om vad som skulle få dem att växa ännu mer.De har idéer som fungerar. Då kommer beskrivning-arna av allt det som inte finns i vårpropositionen.Gör någonting åt 3:12-reglerna, som vi har pratatom så mycket och som vanligt får en liten rad i vår-propositionen om att kanske återkomma. Gör någon-ting åt arvs- och gåvobeskattningen, så att det som ärkärnan i svenskt företagande, nämligen familjeföreta-gande, får en chans att överleva och växla från engeneration till en annan. Gör någonting åt förmögen-hetsskatten, som gör att vi måste driva ägandet avföretag ur landet.Att ta bort bara delar av detta skulle hjälpa dem.Men att ta bort reglerna för fåmansbolag, arvs- ochgåvoskatten och förmögenhetsskatten helt och hålletskulle inte ta mer än 11 miljarder av de offentligaresurserna. har just stått och berättatatt han trots det kaotiska läget har nya utgiftsökningarpå nästan 20 miljarder.Det är så man visar vad man prioriterar. Antingenökar man bidragsberoendet i eller också german en vitamininjektion för att få i gång tillväxten.Det hade räckt till det, men så valde inte regeringen.Det återkommer väldigt mycket förslag som nuska komma, men vad gäller några sidor blir det nästanparodiskt när man läser vårpropositionen. Den åter-kommande formuleringen är nämligen: Det här bordeman göra. Sedan kommer: Regeringen avser att åter-komma. De har tydligen haft lite roligt på departe-mentet för de växlar lite grann. ska det under-sökas och ibland ska man titta lite noggrannare.Om man skulle gå igenom de här så kallade skar-pa förslagen, som jag roade mig med, och ta bort allaavsiktsförklaringar skulle det bli kvar nästan en sådanbok som man ger till barn som ska börja lära sig läsa.Det är två ord per sida, så att säga. Det står: "jobb"och "företag". Sedan får man bläddra, och då står det:"sysselsättning" och "tillväxt". Så innehållslöst blirdet när man tittar på det på det sättet.Sedan - det ska vi erkänna - finns det ansatser tillbeskrivningar som kanske också förvånar lite grann.Jag får den känsla som jag tror att svenska folket harefter att ha haft som justitieminis-ter . Vi moderater måste nog låsa efter ossnär vi går hem , för någon har varit ochkorpat väldigt mycket formuleringar, som ju har varittabu och som man inte har fått prata om i Sverige.Här nämns nu att man faktiskt ska ha eget ansvarför att inte vara sjukskriven. Och vi ska ha litekoll på detta med marginaleffekter. Det lönar sigdåligt att gå från bidragsberoende till arbete. Nej, menvad säger ni? Har vi hört det förutnågon gång från något parti? Men det duger inte attskriva vackert om det ändå bara landar i orden"regeringen avser" och någonting annat som inteleder till skarpa förslag. Det är en tendens till insikt,kanske någonting som kan lägga grund för någontingi framtiden, men det finns fortfarande inget skarptförslag på plats.Med detta kan man summera ett nytt läge i svenskpolitik. En regeringsmakt som inte håller vad denlovar och som inte har ordning på statsfinanser och påsitt eget regeringsunderlag ska nu utmanas av enborgerlighet som bör välja en annan väg, naturligtvis.Man ska välja en väg som gör det möjligt för företagatt växa, som gör det möjligt för svensk ekonomi attväxa så att också resurser kan räcka till det som vitycker är viktigt. Det ska vara en borgerlighet somskapar grund för ökad egenmakt för människor ivardagen. Kring detta ska vi under de kommandeveckorna återkomma från de borgerliga partierna. Jagtror att i den delen har en mycket viktiguppgift i att formulera en ny väg för Sverige.(Applåder)Anf. 4 ():Herr talman! Vad vi ser här är en planlös reträtt.Sanningen är att det inte går särskilt bra ekonomisktför . Det är det verkliga budskapet i den härvårbudgeten. Fler förtidspensioneras.Färre företag startar, men fler går i konkurs. Resulta-tet av det här är just sämre statsfinanser.Han som myntade uttrycket den som är satt iskuld är inte fri, , lånar tiotals miljarderkronor för att fåstatsbudgeten att gå ihop. Ändå står löftesbrotten somspön i backen.Taken i föräldraförsäkringen höjs inte, vilket So-cialdemokraterna lovade. Arbetsgivarna tvingas be-tala sjuklön, vilket man före valet lovade inte skulleske. Arbetsgivarna får ingen kompensation för dethär, vilket man lovade efter valet. Sjukförsäkringenförsämras i stället för att förbättras, och det var detSocialdemokraterna lovade. Maxtaxan höjs, och detär verkligen tvärtemot vad man sade.Den här vårbudgeten är, för att använda en väldigtsliten klyscha, snarare en sol- och vårbudget.Den 31 augusti sade : Utgiftsta-ken ska med tekniska justeringar. Det blir ingabesparingar i budgeten och inga inställda vallöften.Dagen därpå sade samme : Vi görnaturligtvis en bedömning som inte KI kan göra omvilka insatser som behöver göras för att få ned utgif-terna för långtidssjukskrivningarna.Sedan var det då Socialdemokraternas stödparti.Vi påverkas inte av ett kortsiktigt budgetpolitisktveckotänkande och drar inte tillbaka några vallöften,sade och hänvisa-de, för vilken gång i ordningen, till budgetöverskottet,som i stället skulle användas.Nåväl, det är bättre sent än aldrig. Sent ska synda-ren vakna. Det är ekonomiskt helt rätt att spara in dehär pengarna, men det är moraliskt fel därför att Soci-aldemokraterna vann valet på att utlova att de härpengarna skulle användas. När man har fått behållaregeringsmakten tar man tillbaka löftena.Regeringen skyller på kriget i som, tack ochlov, ser ut att gå mot sin upplösning, och man skyllerpå den internationella nedgången, men det håller inte.Irakkonflikten är inte orsaken till de svenska ekono-miska problemen. Vi är en del i en integrerad världs-ekonomi. Det medför så klart att den allmänna ned-gången, osäkerheten och den fördröjda återhämtning-en drabbar , men det är ingenting nytt. Fram-för allt kan man inte skylla de stora statsfinansiellaproblemen, de höga sjuktalen och det låga företagan-det på Bush och Blair. Man kan faktiskt inte ensskylla på tider som präglas av oro och osäkerhet - så ärdet inte bara , utan det var faktiskt väl känt förevalet - är det i stället viktigt att ha marginaler, menjust precis det har regeringen absolut ingenting av.Det är därför som man nu tvingas till en planlösreträtt.Vi har alla följt med i pressen. Det har till ochmed skickats ut pressmeddelanden där , , glatt meddelade att detinte var 11 miljarder som behövde sparas, utan detvar bara 8 miljarder som skulle sparas.I den här syrenlila produkten finns det 5 ½, varaven del bara handlar om att skjuta räkningarna liteframför sig. En halv miljard sparas in på uppskjutetvägunderhåll, till exempel. Jag tror säkert att detgläder dem mycket som inte kommer fram på sinatjälskadade vägar att i stället för 50 miljo-ner kronor får köpa konferensanläggningen halv miljard klarar man genom att avrundauppåt. Det är himla fiffigt. fick man nästan enhel miljard genom avrundning på det sättet, men ickedesto mindre fattas det fortfarande 2 miljarder av de 8som skickade pressmeddelande omatt man behövde spara. Sanningen är ju den att detinte är slut med detta. fattas det 2 miljar-der i oredovisade besparingar, och försum-mar man som vanligt tillväxten.Jag tycker, herr talman, att det är helt uppenbartatt Socialdemokraterna och deras stödpartier fullstän-digt har tappat greppet både om statsbudgeten och omtillståndet i den svenska ekonomin. Det är mycketallvarligt, men det är faktiskt minst lika allvarligt attde brutna vallöftena är ett grundskott mot människorstilltro till politiken och till partierna.Herr talman! Konjunkturer kommer och går, menstrukturproblemen i består. Det som är avgö-rande är att få in fler människor i arbete. Regeringenpåstår att sysselsättningen ökade med 320 000 perso-ner , men rätt svar är att det varfram till 2001. Sedan har absolut ingenting hänt.Sysselsättningsgraden började sjunka redan förra åretoch kommer att fortsätta nedåt ytterligare.Ingenstans har kostnaderna skenat så som de hargjort när det gäller sjukskrivningar och sjukpensioner.Och nästan ingenstans har regeringen visat - och detär ändå i hård konkurrens - så långvarig och ihärdigpassivitet inför kostnadsutvecklingen som just precis idet avseendet.Nu talar man om ett trendbrott, men det rätta sva-ret är att regeringen själv har gett oss en tabell därkostnaderna för ohälsan fortsätter att stiga varje årfram till 2006. Sedan finns det inga fler kolumner.Det är inget trendbrott när sjukpenning byts mot för-tidspension. Totalt sett ökar detta med 5 miljarder omåret.Ovanpå det är det väldigt tråkigt att Vänsterpartiethar lagt sig totalt platt för regeringen och är medpå att införa sjuklön som företagen ska betala. Det ärverkligen sämre än dåligt. När vi som mest skullebehöva bättre villkor för företagandet drämmer mantill med förlängd sjuklön. Det blir högre kostnaderoch större risker för företagarna. Detta gör man för attmanipulera budgettaket. Man privatiserar kostnaden,så att säga, i stället för att försöka få bort den. Men dåsaboterar man ju ett mycket mer centralt mål, nämli-gen att få in människor i arbete på riktigt. Just de somhar svårast att komma in på arbetsmarknaden blir desom drabbas hårdast av det här förslaget.Herr talman! Vi i liberalerna har san-nerligen sagt det förut, men jag säger det igen: Integ-rationspolitiken har helt havererat. De människor somtrots allt lyckas ta sig igenom Utlänningsnämndensgränskontroll, vilket sannerligen inte är lätt, finnerbara att nästa gränskontroll, den in till arbetsmarkna-den, är ännu svårare att ta sig igenom.Regeringen påstår i vårbudgeten att sysselsätt-ningen bland invandrare stigit snabbare än för inföd-da under 1997-2002. Rätt svar är att detta skedde1997-2001. Sedan sjönk den igen, och mycket snab-bare än för de infödda.