prot · GQ0956 · 2003-02-12 00:00:00 — Vägledande för oss är bland annatFN:s milleniedeklaration, avdelning 1, punkt 6.Där står: "Män och kvinnor har rätt att leva sinaliv och fostra sina barn i värdighet, fria från hungeroch från fruktan för våld, förtryck och orättvisor.Demokratisk samhällsstyrning i vilken medborgarnaär delaktiga och som utgår från folkets vilja är denbästa garantin för dessa rättigheter".Herr talman! regim har förtryckt det ira-kiska folket under . Fyra miljoner irakier lever iexil på grund av förtrycket. har använt ke-miska vapen och bränt en hel by. Genom missiler motheliga städer i södra delen av landet dödades 4 000människor. 7 000 kurdiska ungdomar finns i fängelsesedan 1980, om de lever . Uppgifter anger att190 000 människor begravdes levande i anfall motbarn, kvinnor och män i olika åldrar.Det är dags för det internationella samfundet att tasitt ansvar för att befria det irakiska folket. Om FNkallar på svensk FN-trupp måste vi ställa upp.Kristdemokraterna vill se ett demokratiskt landmed flerpartisystem och en grundlag som skyddarmedborgarnas rättigheter. Vi vill se ett land där ara-ber, kurder, turkar, assyrier och alla andra nationali-teter lever tillsammans i fred och frihet.Efter att regimen i har fallit kommer världenatt bli vittne till ett terrorvälde som till innehåll ochomfattning långt överträffar de mänskliga tragediersom vi bevittnade efter fall.Vi har alla ett ansvar för medborgare ochdess grannar, och vi ger nu allt stöd till ett samman-hållet FN-agerande i Irakfrågan.Herr talman! Den europeiska unionens framtids-konvent arbetar för en fördjupad grundlag och eneffektivare styrning av den gemensamma politikenför EU:s framtida 25 medlemsländer efter 2004.Samtidigt splittrar den aktuella ochsätter sammanhållningen på prov såväl inom unionensom i relationerna till och Nato. Detta sker pa-rallellt med att EU:s medlemsländer, i framtidskon-ventet, arbetar för ett mer enat Europa.Ett splittrat i relationen till världens endasupermakt är inte önskvärt i något avseenden.USA och bygger visserligen sin politik påsamma grundläggande politiska värderingar, nämli-gen demokrati, öppenhet och rättssamhälle, men omEuropas speciella intressen ska väga tillräckligt tungtär det nödvändigt att vi kan hålla ihop utrikes- ochsäkerhetspolitiken i Europa.Vi kan konstatera att den europeiska unionen ärmycket framgångsrik på områden som till exempelden gemensamma marknaden där spelreglerna kanläggas fast genom lagstiftning. Mycket svårare ärsammanhållningen kring den dynamiska utrikespoli-tiken där intressen och relationer snabbt kan föränd-ras.Herr talman! Mot bakgrund av den internationellautvecklingen är det mycket som talar för att bör skapa goda förutsättningar för ett starka-re och tydligare ordförandeskap för kommissionenoch en sammanhållen och tydligare utrikes- och sä-kerhetspolitik. Medlemsländernas gemensamma fö-reträdare bör stärkas både som ordförande för unio-nen och som utrikespolitiskt ansvarig.(Applåder)Anf. 5 ():Herr talman! är elva år.Han bor och lever i . På grund av sanktionernahar han tvingats sluta skolan. Han arbetar numera påen mekanisk verkstad och får120 kr . Han är rädd för ettkrig. Han kan knappt tala om sina känslor inför riskenatt bomberna börjar falla över hans hemstad. Ibrahimär rädd för att förlora sina syskon och för att förlorasina föräldrar. Det är om dagens debatthandlar.Herr talman! Det finns hot som överskuggar alltdet som sägs i den utrikespolitiska deklarationen i år.Det hotet är ett eventuellt kommande krig mot Irakoch lemlästandet av civila män, kvinnor och barn. Detär ett krig som skulle destabilisera regionen och i varsskugga skurkregimer över hela världen skulle kunnafortsätta att förtrycka sin egen befolkning och hotasina grannar.Nu märks en viss tillnyktring hos regeringen.Numera stöder man den franska hållningen och sägeratt det inte finns tillräckliga bevis för FN att nu fattabeslut om krig. Vapeninspektörerna måste få mer tid.Den här förändrade hållningen, för oavsett vad ut-rikesministern säger är det en tydlig kursändringjämfört med tidigare, måste noteras med tillfredsstäl-lelse. Den har inte kommit enbart på grund av attregeringen plötsligt insett att det finns goda argumentför att i detta läge bekämpa kriget. Regeringens änd-rade hållning är en följd av en allt starkare opinionmot kriget. Vi har lyckats pressa regeringen att ta ettsteg bort från den primitiva krigshets som GeorgeBush och hans regering står för.Det betyder också att vi kan nå längre. De mass-demonstrationer som planeras över hela världen pålördag kommer att ha betydelse. Det kanske inte är såatt varje enskild människa kan påverka världspoliti-ken. känner vi oss kanske uppgivna inför detsom sker alldeles oavsett vad vi tycker om det. Jagvill gärna läsa upp vad Per skrev. Per ärbonde i kommun. Han skrev till mig efter denförra debatten om som vi hade här i riksdagen.Han skrev: har jag satt upp en namnlista på ICA. Imin lilla by har av invånarna skrivit på motkriget. Tror du inte att tänker sig för nu?Jo, Per, varje steg och varje protest mot kriget ärviktiga, och allra viktigast är att inte sprida krigshet-sarnas argument.Det sägs att ingen vill ha krig. Det sägs till ochmed att inte vill ha krig, men det sägsinte av själv. Det sägs av dem som villförsvara hans argument för kriget. Men den ameri-kanska regeringen är tydlig: Om inte FN stöder oss ärvi beredda att gå i krig själva. Då är vi beredda attställa FN-systemet åt sidan och anfalla alldelesoavsett vad omvärlden säger.Uppladdningen pågår runt gränser, hundra-tusentals soldater är där eller på väg dit. Kriget harsin egen logik. Vi måste stoppa det.Det sägs att det finns bevis som utgör tillräckligaargument för ett krig. föredrog en del avdessa bevis inför säkerhetsrådet. Det var en uppvis-ning i retorik, men det var inga bevis. Det var indici-er, men det var inga bevis.Tony Blair anklagade salvelsefullt ien rapport som skulle bevisa att argumenten för krigvar överväldigande. Redan från början var det mångasom kritiserade den här rapporten som fram. visar det sig dessutom att rapporten istort sett är ett klipp-och-klistra-jobb som har baseratspå delvis gamla akademiska uppsatser och utan angi-vande av källor.Colin hänvisade till den här rapporten in-för . Han sade då:"den fina rapport som Förenade Kungadömet lagtfram som i utsökt detaljrikedom visar på be-drägliga verksamhet".4 av rapportens 19 sidor är tagna ur en uppsats avIbrahim al-Marashi, vars källor för uppgifter om Irakssäkerhetstjänst i sin tur var dokument från kurdiskakällor i norra . Det var gamla doku-ment som lämnats kvar i . Ändå kändesig Blair tvungen att spetsa till al-Marashis formule-ringar och lägga till ordet "terrorist" till de organisa-tioner som han menade att stöder i andra länder.Andra delar av rapporten var direkt tagna ur Sad-dam's Secrets, en bok av publicerad1999, och hela sex sidor var tagna ur artiklar publice-rade i bland annat 's 1997.Så mycket för bevisen. Men det är inte bevisensom avgör om kriget kommer att starta. Vad dethandlar om är vissa organisationers och vissa rege-ringars önskan om att gå i krig mot Irak.Det sägs att ett FN-beslut måste respekteras. Detär sant att ett FN-beslut om militära aktioner skulle gekriget en folkrättslig legitimitet. Så skulle bli fallet tillskillnad från till exempel när och Nato bombadeJugoslavien 1999. Då sade : Det finnsinget entydigt stöd i folkrätten för bombningarav . Nej, det var värre än så: Det var ett brottmot allt vad folkrätt hette.Den regering som slår sig för bröstet för att ståupp för FN-systemet och för folkrätten teg och sam-tyckte då till bombningar. Var fanns konsek-vensen hos den , som säger sigvara FN-systemets främsta förespråkare?Också krigföring i kan sägasha en viss folkrättslig grund eftersom säkerhetsrådetåtminstone inte har protesterat mot kriget. Därmedskulle naturligtvis ett FN-beslut om krig i ocksåha en viss folkrättslig legitimitet. Men frågan är: Ärdet rätt? Skulle vi om var medlem i säker-hetsrådet rösta för de amerikanska och brittiska ar-gumenten för krig? Skulle vi om hade en rösti detta säkerhetsråd säga: Ja, FN ska gå i krig!Vem skulle förlora på det? Ja, den första förlora-ren vore självklart själv. Om FNgår i krig kommer organisationen i mångas ögon varamisskrediterad, och dess uppdrag att förvalta fredenkommer att ha misslyckats.Om går i krig utan FN:s godkännande fram-står FN likaledes som den stora förloraren eftersomdet ställs åt sidan och betecknas som kraftlöst ochmisskrediterat. Krigets första offer blir Förenta natio-nerna, oavsett vem som fattar beslutet om krig.Det sägs att bomberna har befriat oss. Utan bom-berna skulle sitta kvar. Utan bombernaskulle härska i . Det ärinte helt säkert att det är sant, men det är möjligt.Därmed är de som är emot krig också anhängare avMilosevic-regimen, av , av alla deskurkstater som behärskas av diktatorer över vårvärld. Därför att i så fall - med den logiken -ska ni som säger så gå upp här i talarstolen och säga:Fäll bomber över ! Fäll bomber över Pa-kistan! Kriga mot och döda dem somstyr i diktaturer över hela världen! - Så länge ni integör det är ni inte trovärdiga, för då är det också ertansvar att dessa regimer sitter kvar.Nej, vi kan inte ha en värld där vi bombar bort demisshagliga regimerna, framför allt inte på argumentsom är hämtade från . Vimåste ha en värld där fredlig utveckling och demo-krati, mänskliga rättigheter och välstånd går förekrigets logik.Det sägs att ett krig är till för att värna demokrati,rättssäkerhet och mänskliga rättigheter. Det sägssamtidigt som vi ser hur i spåren efter den 11september gång på gång har kränkt dessa mänskligarättigheter, gång på gång har förbisett kraven på rätts-säkerhet och har ställt de mänskliga rättigheterna åtsidan i kampen mot terrorism. Det är inte bara enfängslad svensk på Guantánamobasen som hålls inlåsti en liten bur utan anklagelser, utan möjligheter attförsvara sig, utan domstol. Det handlar om tusentalsmänniskor som fängslats utan åtal och som bestraffasutan dom. Det handlar om en kamp mot terrorismendär mänskliga rättigheter och rättssäkerhet ses somnågonting som man kan ställa åt sidan, därför attmålet är så viktigt att det inte spelar någon roll omman till och med kränker de rättigheter som mansäger sig försvara.I den här situationen borde den svenska regering-en gå längre. Den borde ta ställ-ning i sak och inte bara till formen. Vi håller med omformen. får aldrig ställa FN åt sidan. Vi in-stämmer i att frågan ska hanteras i ,men vi håller också med dem som i FN:s säkerhetsrådsäger: Krig är inte lösningen. Argumenten är intetillräckliga. Vi ska inte se till att barn dödas i iFN:s namn.Den hållning är i stället enig-het till varje pris, en enighet kring den gemensammautrikes- och säkerhetspolitiken inom EU i stället fören principiell hållning. säger när hankommenterar artikeln av de åtta som stödde atthan var arg därför att den splittrade den enade fron-ten. När han fick frågan om det finns något i artikelnsom han inte kan skriva under på svarade han: Nej,jag skulle ha kunnat skriva under i sak. Det vill säga:Han går längre än till att ta ställning mot kriget. Hanvar till och med beredd att ta ställning för hör vi nu hylla USAför att det ännu inte ställt FN åt sidan och för att USAännu inte gått till angrepp utan sanktion av . sade vidare: Ett krigkan vara positivt. Ett kortvarigt krig kan vara någon-ting bra. Han bejakade kriget.Det här har utrikesministern inte tagit avståndfrån, men hon behöver inte heller göra det, för detsom hon sade i den utrikespolitiska deklarationen varett avståndstagande från synsättet att krig är bra.Det går inte att gömma sig bakom FN. Om USAanvänder kärnvapen mot kommer regeringensjälvklart att protestera, men om FN:s säkerhetsrådbeslutar att kärnvapen ska användas, kommer rege-ringen då att säga: Ja, vi respekterar och ställer uppbakom beslutet? Det är hållningslöshetens politik. Vimåste ta ställning i sak. Vi måste bekämpa kriget.(Applåder)Anf. 6 ():Herr talman! Den internationella politiken står inför nya hot och nya utmaningar. Vi står påranden till ett krig i . Vi står inför frågan om vadsom kommer att ske i tre av världens större proble-mområden: , Kashmir och Gulfen. Hur skaoch kan vi hantera dessa problem? Vi måste inse attom vi behandlar dessa kriser fel kan konsekvensernabli förödande och långlivade. Å ena sidan kan viskada de globala institutionerna för samarbete ochstyrning som till exempel FN, å andra sidan kan vigöra världen mycket farlig för väldigt många, försva-ga samarbetet mellan vänner, helt förstöra banden tillden islamiska världen och försvåra möjligheterna attöver huvud taget lösa kriser som uppkommer i värl-den.Människor runt om i världen känner en allt störreoro för ett krig i . Jag vill inte ha krig i , ochSverige vill inte ha krig i . Men jag vill inte hellerha en diktator i som misstänks förfoga övermassförstörelsevapen och som är beredd att användadem till och med mot sitt eget folk. Jag vill inte hellerha ett som trotsar FN:s nedrustningsavtal,som öppet deklarerar att man har massförstörelseva-pen och som gör nya provsprängningar. Det här, herrtalman, är utmaningarna.Ska ett krig kunna undvikas i måste SaddamHussein ha trycket på sig och förmås att samarbetamed FN-inspektörerna i större utsträckning än vadsom har framkommit . Det ser ut som om denviljan ökat efter cheferna för se-naste besök i . Det innebär inteatt krig som hot kan eller ska uteslutas, kan det aldrig finnas skäl nog för attinleda ett krig mot utan FN-beslut. Några skäl förett beslut i FN om krig mot finns heller inte än-nu.Alla tänkbara vägar måste prövas för att undvikaett krig. Effekterna av ett högteknologiskt, skonings-löst krig står inte i någon rimlig proportion till de hotIrak utgör. De följdverkningar som ett sådant krigskulle få i form av ökad terrorism, väldiga flykting-strömmar, långvarig ockupation och kanske hundra-tusentals döda, talar starkt för fredliga försök att lösakrisen.Vad är det som motiverar en lösning med vapen iIrak, medan i söker en lösning pådiplomatisk väg? säger sig, visserligen med lågtrovärdighet, ha avslutat sina försök att framställakärnvapen och accepterar trots allt vapeninspektörer-na, medan öppet deklarerat att de åter-upptagit kärnvapenprogrammet, frånträtt nedrust-ningsavtalen och stängt gränserna för vapeninspektö-rer. Båda dessa diktaturregimer bör behandlas medsamma diplomatiska metod.Sverige har alltid hävdat FN:s betydelse för fredoch säkerhet. FN:s auktoritet utmanas nu mer ännågonsin. Det är viktigt att nu tydligt stå på FN:s sida,att måste gälla i de konfliktsituationer somvi står inför. Vi måste vara eniga och tydliga i att FNär den som bäst tolkar folkrätten. Det är endast FNsom har den rätten.Behöver vapeninspektörerna mer tid och resursermåste de få det. har ställt sådana krav: rätttill flyginspektioner, lagar som förbjuder massförstö-relsevapen och rätt till omfattande förhör med veten-skapsmän. och har lagt fram enplan som bygger på att FN-soldater ska övervaka Irakoch medverka i landets avrustning. Det här är intres-santa förslag som borde understödja. Det somborde tilläggas är att åtgärderna måste ha som mål attfå bort och hans diktaturregim.Saddam måste avväpnas på diplomatiskväg och tvingas bort så att landet kanledas på ett demokratiskt sätt. Demokrati är det endasättet för folket att få trygghet och möjlighet till attutvecklas. Forskning har visat att demokratiska länderdrabbas mer sällan av fattigdom och har färre kon-flikter mellan olika grupper i samhället. Demokratibyggs underifrån och utgår från människorna själva.Därför är demokrati viktigt också för det irakiskafolket.Herr talman! EU-medlemskapet ger andra förut-sättningar för vår utrikespolitik. Det ger möj-lighet att genom agerandet inom EU nå en hävstångs-effekt i internationell politik. I det fall EU kan talamed en röst ger det utrikespolitiska agerandet ökadgenomslagskraft. Står EU splittrat, som i Irakfrågan,blir agerandet förlamat och EU spelar bort sin viktigaroll i internationell politik. Vi behöver ett starkt EUsom motvikt till USA.EU är avsett som ett fredsprojekt. Det är detfrämsta motivet för EU. Det är nu dags att användaEU som den fredspolitiska kraft som det var avsett attvara. Det är dags för EU:s medlemsstater att samlasig och skicka entydiga signaler till . Detsvenska ordförandeskapet med statsministern i spet-sen var framgångsrikt inom EU. Statsministern bordenu använda sin pondus och det förtroende som hanförvärvade då i sina nära relationer till partikolleganTony Blair i för att förmå honom för-ena sig med övriga inom EU för ett gemensamt age-rande för att förhindra ett och förmå attgå FN-vägen.Jag saknade, herr talman, i utrikesdeklarationennågot om den splittrade situation som EU står införoch vad regeringen tänker göra åt den.Det gäller också att regeringen för delinte enbart uttalar sig för mot utanockså agerar i FN för att konstruktivt stärka FN-linjen. Men skulle FN komma till det oundvikligabeslutet om krig har vi också att finna oss i det.Jag delar uppfattning att vi måste haen värld som med fredliga medel försöker lösa kriser.Jag delar också uppfattningen att sätter FN åtsidan om man agerar själv. Men sätter också FNåt sidan om han inte är beredd att stärka FN och gedet den starka möjligheten att också kunna hota medvapenmakt för att sätta press på . Attavsvära sig det hotet skulle vara att kraftigt försvagaFN:s möjlighet att bidra till fredlig lösning och där-med sätta FN åt sidan. är inte berett attsätta FN åt sidan. Vår linje måste vara att stärkafredsarbetet.Herr talman! Även om det mesta just nu kretsarkring krig och vad som händer i finns det natur-ligtvis mycket mer att diskutera. anseratt utrikespolitiska linje ska vara entydig,fast och konsekvent. På det hela taget var det en starkoch bra regeringsdeklaration. Det kräver att regering-en har det yttersta ansvaret i utrikespolitiken, men detförutsätter att det ansvaret utövas i dialog med riks-dagen. Den årliga utrikespolitiska debatten är ettsådant tillfälle till dialog.Sverige har av tradition drivit en aktiv utrikespo-litik. I kraft av vår alliansfrihet kan vi göra det. Vikan tala utan bindningar. kan göra sin rösthörd och bli respekterat. Det är en styrka. Alliansfri-heten ska vi behålla.Sveriges utrikespolitiska linje ligger fast. Det för-utskickade statsministern i regeringsdeklarationenunder hösten. Det framgår också av den deklarationsom utrikesministern har inlett denna debatt med. Det uppfattas emellertid inte alltid så. Detuppfattas inte sällan som om utrikespolitikhar förändrats, blivit tystare och även försiktigare, attviljan att vara vän med alla och inte stöta sig mednågon skett på bekostnad av de svaga i vår värld.Det går att peka på exempel. Regeringens ageran-de i fallet med den svenske fången på i är ett sådant. Reaktionen kom väldigtsent och var från början mycket lågmäld gentemotUSA. Kritiken mot krigshetsarna i harvarit oerhört försiktig, för att uttrycka sig milt. Rege-ringens lama agerande gentemot i är ytterligare ett exempel.Centerpartiet bejakar en aktiv och synbar utrikes-politik. Vi vill att ska fortsätta att tala medhög och ljudlig stämma utifrån vår alliansfria linje. Vistår bakom den utrikespolitiska doktrinen om allians-friheten som regeringen deklarerat, och som varitföremål för förhandlingar mellan flera partier. Den är till stor fördel i vårt utrikespolitis-ka agerande. är också enigt med rege-ringen om att ett medlemskap i inte är aktuelltför del. Det finns ingen anledning att i rå-dande läge diskutera militärallianser. De håller dess-utom på att genom splittring försvaga sig själva.Däremot hade vi från sida gärnasett ett aktivare och tydligare agerande gentemotUSA om fången på , och ett tydligare agerandegentemot för att förmå dem att agera genom FNi . Vi vill se ett tydligare agerande gentemotRyssland i Tjetjenienfrågan. Vi vill också se att rege-ringen aktivt driver frågor om mänskliga rättigheter.Herr talman! Dagens utrikespolitiska debatt hålls ien situation där världspolitikens dagsfrågor sällanvarit mer påträngande än . Med spänning följer vivad som händer i . Står vi inför ett omfattandekrig eller lyckas vi med diplomatiska medel lösadenna omfattande konflikt? kan och ska age-ra så att krig kan undvikas. Vår utrikespolitiska linjeska fortsatt vara aktiv och synlig. Vår alliansfrihet geross den möjligheten. Låt oss ta vara på den och ut-nyttja de möjligheter vi har genom FN och EU atthjälpa till att bygga en fredligare och bättre värld.(Applåder)Anf. 7 ():Herr talman! Det ligger ett tjockt hot, en skrämmandegigantisk upptrappning, en mur av 100 000 soldatertill lands, till sjöss och i luften, som skymmer siktenför framtiden och för hoppet. Det ligger i vägen förde stretande små människorna med nollbudgetar menmed maximal idealitet. Det hotet dränerar uthållig-hetsstrategierna på planeten på glädje och hand-lingsenergi. Och det hotet har ändrat min agenda.18 miljarder dollar, ,har uppladdningarna runt och 26miljoner irakier kostat innan första skottet ens harbrunnit av. Håll den siffran i minnet - 18 miljarderdollar.Den person som tagit sig rätten att besluta ifalldetta belopp ska förmeras eller stanna vid denna re-dan astronomiska summa är en man som också harsagt följande: "Totalitära personligheter påtvingarmänniskor sitt radikala synsätt genom hot och våld.Vi ser samma intolerans mot avvikande, samma galnaglobala ambitioner, samma brutala beslutsamhet attkontrollera allt och alla." Han heter är president i förenta stater. Men mankan undra om det inte rör sig om ett krypterat nödropeller en desperat beskrivning av chefen från talskri-varstaben i Vita huset.Varför träder inga resoluta, fredsälskande ochdemokratiska kraftkarlar fram på scenen och prokla-merar att man har tröttnat på hoten och våldsupp-trappningen från och att man nu äm-nar desarmera och oskadliggöra Bush, det vill sägaden person som mest hotar världsfreden?I en stor enkät gjord av tidskriften fann man att ansåg attUSA utgjorde det största hotet mot världsfreden i år.Bara 7 % tyckte att var värst, och 8 %angav . Vår svenska har också kon-staterat att är positiva till ett FN-stött anfall,medan av svenskarna är positiva till ett USA-anfall även utan FN-sanktion.Men , , sker en massivfolklig resning runtom i världen. Då kommer svens-kar i mängd, tillsammans med européer i mängd, iBudapest, , , , , , , , , , ,, , , , ,, , , , ,, , , , ,, med flera platser att samlas för attvisa sitt totala avståndstagande från detta eviga kri-gande. Ropet Not in our name, "Inte på vårt upp-drag", skallar då - anfört av mängder av amerikanska medborgares röster,och det lär eka ända in i och Vita huset. Viär helt utleda på Bushs hot och utpressning, utleda pådenna meningslösa agenda.Hur som helst, herr talman, hade jag inte alls tänktägna det här tillfället inför TV-kameror och allt till attvara ytterligare en av dem som påpekar irrationalite-ten av krig. Men det är inte jag som har satt agendan.Det är någon annans agenda. Jag hade i stället tänktvisa på hur det hållbara samhällets agenda trots alltsakta tar sig framåt. Efter , kanskeäven efter Stockholms-, Rio- och Johannesburgskon-ferenserna, och definitivt efter tre World Social Fo-rum, har den gröna rörelsens ursprungliga slagord omlångsiktig hållbarhet nu till slut blivit ett lösenord förhela världen.Varför jublade vi då inte mer, och mer samfällt,efter ? Kanske för att vi saknar kravenpå en internationell miljödomstol som kan övervakaoch lagföra de länder och företag som inte håller vadde lovar och lever upp till sina åtaganden. Kanske föratt vi saknar mekanismer som ser till att ökningen avhandelsvolymerna inte överskrider de ekologiskaförutsättningarna. Men mest kanske vi människor viddet här laget saknar den riktiga tilltron till deklaratio-nerna och till att dokumenten blir levande verktyg föräkta förändring.Jag hade här , herr talman, mycket hellre ve-lat problematisera begreppet Hållbar utveckling föratt göra det mindre slagordsmässigt och mer operativtoch politiskt. Men något distraherar mig.