prot · GR0939 · 2003-12-01 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollen för . Tredje vice talmannen meddelade att () avsagt sig uppdraget som suppleant i utrikesutskottet. Kammaren biföll denna avsägelse. 3 § Anmälan om kompletteringsval till utrikesutskottet Tredje vice talmannen meddelade att Moderata samlingspartiets riksdagsgrupp på grund av uppkommen vakans anmält som suppleant i utrikesutskottet. Tredje vice talmannen förklarade vald till suppleant i utrikesutskottet () 4 § Anmälan om val av vice ordförande i vissa utskott Tredje vice talmannen meddelade att () valts till vice ordförande i finansutskottet , att i (m) valts till vice ordförande i utrikesutskottet och att Per () valts till förste vice ordförande i näringsutskottet . 5 § Meddelande om statsministerns frågestund Tredje vice talmannen meddelade att statsministerns frågestund skulle äga rum . Ett meddelande om frågestunden hade delats ut till kammarens ledamöter. 6 § Svar på interpellation 2003/04:114 om studenters ekonomi 1 Utbildningsminister (): har frågat mig om jag avser att korrigera de, enligt henne, uppenbara orättvisorna i behandlingen av unga studenter och om jag har handlingsplaner för förbättringar av de unga studenternas ekonomi. Inledningsvis vill jag understryka att det nya studiestödssystemet i en internationell jämförelse är ytterst generöst och ger de allra flesta goda förutsättningar att bedriva framgångsrika studier. Det nya generella studiestödssystem som infördes innebär bland annat högre studiebidrag, högre fribelopp och pensionsgrundande studiebidrag. Bidragsdelen höjdes till 34½ % av totalbeloppet. Den höjda bidragsnivån leder till att skuldsättningen minskar för de studerande. Studiemedlets totalbelopp är relaterat till kostnadsutvecklingen i samhället via knytning till prisbasbeloppet enligt lagen om allmän försäkring. Totalbeloppet är , beräknat . Studiestödet ska göra det ekonomiskt möjligt för så breda grupper som möjligt att bedriva studier. Systemet ska kunna rymma studerande i olika åldrar och i skilda utbildningsformer. Studiemedelssystemet är tänkt att fungera tillsammans med övriga trygghetssystem. Studerande med försörjningsbörda har till exempel möjlighet till kompletterande ekonomiskt tillskott, främst barnbidrag och bostadsbidrag. Regeringen tillkallade en särskild utredare som fick i uppdrag att göra en analys av studerandes ekonomiska och sociala situation under den samlade studietiden. Utredaren ska, mot bakgrund av de studerandes skiftande sociala situation, kartlägga samspelet mellan studiestödssystemet och andra förmånssystem som socialförsäkringssystemet inklusive bostadsbidragssystemet samt det ekonomiska biståndet enligt socialtjänstlagen och arbetslöshetsförsäkringen. I tilläggsdirektiv har utredaren fått i uppdrag att analysera förutsättningarna för att införa ett barntillägg till studerande. Utredningen ska enligt direktiven redovisa resultatet av sitt arbete . Rätten till studiemedel har alltsedan studiemedelssystemets tillkomst 1965 prövats mot den studerandes inkomst. Eftersom studiemedel lämnas endast studier bedrivs uppmuntras förvärvsarbete vid sidan av studierna. En successiv reducering av studiemedlen görs dock när inkomsten överstiger ett visst belopp, det så kallade fribeloppet. Denna reducering av studiemedlen sker oavsett om inkomsten härrör från till exempel tjänst eller kapital. Reformeringen av studiemedelssystemet innebar att fribeloppet höjdes vid heltidsstudier . En effekt av höjningen är att den enskildes skuldbörda minskas. Statens resurser är begränsade, och varje kostnad eller insats på ett område måste vägas mot andra insatser på andra områden. Det nya studiestödssystemet innebar en reform . En övergripande princip för utformningen av studiestödssystemet är att tilldelade resurser ska bidra till rimliga förutsättningar för studerande och stimulera till studier på alla nivåer. När föreslår förbättringar för vissa grupper av studerande och finansierar dem med kraftiga försämringar för andra grupper, såsom exempelvis avskaffande av rekryteringsbidraget, motverkas snarare möjligheten till studier för såväl yngre som äldre studerande. 2 (): Frågan är om jag har fått något svar. Jag hade inte ställt någon fråga angående konstruktionen av studiestödet. Den långa biten av interpellationssvaret kunde vi vara utan. Vi vet hur studiestödet är uppbyggt. Jag vill läsa ur ett brev jag har fått per mejl. Det kommer från någon som är , är högutbildad och har varit arbetslös . Han skriver att han är välutbildad, har skaffat sig arbetslivserfarenhet och har massor av positiva egenskaper. Alla tycker att han ska ha ett jobb, men ingen vill anställa honom. Detta är en mycket vanlig situation. I meriterna som räknas för anställning är alltid arbetslivserfarenhet mycket tungt vägande, vilket betyder att en ung människa som har varit framgångsrik i studierna men inte haft tid med arbete bredvid, därför att den människan har studerat, på en gång faller in i en grupp som diskrimineras. Då hamnar man i den här situationen. Då hjälper det inte att man har höjt fribeloppet eller någonting sådant. Studieskulderna växer under arbetslösheten. Egentligen är den unga människa som har arbetat utomordentligt bra, studerat framgångsrikt men haft oturen att hamna mellan stolarna, i en oerhört svår situation. Jag har tittat på bestämmelserna för rekryteringsbidraget. Här står det att rekryteringsbidraget är helt och hållet ett bidrag som du inte behöver betala tillbaka. Jag vill fråga den socialdemokratiske utbildningsministern vem det är som ställer grupp mot grupp. Är det vi i , eller är det regeringen som skapar en sådan oerhört fördelaktig situation för bara vissa människor? De ska vara . De ska ha kort utbildning. De ska vara arbetslösa eller riskera att bli arbetslösa. Då kan de få ett bidrag som de inte ens behöver tänka på att betala tillbaka. Jag vill också påminna utbildningsministern om att livets bästa skapande period är ungdomen. Vi tycker att det nuvarande systemet inte uppskattar, respekterar eller uppmuntrar ungdomen. Det är en stor förlust för hela det svenska samhället. 3 Utbildningsminister (): När regeringen förra mandatperioden lade fram en proposition om förstärkning av studiemedelssystemet avsatte vi . Det handlar just om att stärka möjligheterna inte minst för unga människor att studera. Vi vet att skuldbördan är en av de frågor som växer fram när man inte kommer från hem med studietradition. Kommer jag att kunna betala tillbaka skulden? Vad innebär det att skuldsätta sig? Därför var det oerhört viktigt att se till att fortsätta att höja bidragsdelen för att minska skuldbördan och därigenom få en lättare väg in till studier för studieovana grupper. Det andra gällde fribeloppet, som i det gamla systemet var så lågt satt att ganska måttliga arbetsinsatser vid sidan av studierna gjorde att man kom till fribeloppets gräns och därmed fick mycket skarpa marginaleffekter. Vi fördubblade det, och det är . Det tredje var att se till att också studier och den bidragsdel som man får i studiemedlen blir pensionsgrundande. Också det är en ganska dyr insats, men en insats som väldigt tydligt signalerar: Satsa på studier, för det innebär att du kommer med i pensionssystemet och kan känna att det är år som är viktiga också ur den aspekten. När man lyssnar på får man nästan för sig att ni i gör stora insatser för att stoppa in mer pengar i studiemedelssystemet. Men så är det ju inte. Ni gör ganska skarpa besparingar. Ni minskar studiestödet med . talar om att man gör det genom att ta bort någonting som enligt henne förefaller vara onödigt, nämligen rekryteringsbidraget för studier. Vilka grupper riktar sig rekryteringsbidraget till? Jo, det riktar sig till dem med mycket kort utbildning, som riskerar att hamna utanför arbetsmarknaden vid varje ekonomisk lågkonjunktur som vi går igenom och som riskerar att hamna i ett långvarigt bidragsberoende på grund av detta. Vi vet, från erfarenheterna av , att skapar vi en miljö som gör att människor vill och vågar komma tillbaka till studier skapar vi också fördelar för hela samhällets ekonomiska och sociala utveckling. Studier ger kunskaper, ger självförtroende och ger en väg tillbaka till egen försörjning. Rekryteringsbidraget riktar sig till personer som till exempel inte har fullgjorda grundskolestudier eller som har mycket knapphändiga gymnasiestudier. Som säkert vet är det inte alltid så lätt för en person att börja studera igen, när man kanske har skaffat familj, befinner sig i yngre medelåldern och har kvar framför sig i arbetslivet men har alldeles för bristfälliga kunskaper. Vi använder pengarna för att stimulera den här gruppen att utbilda sig, med rekryteringsbidrag, som inte är ett lån utan ett bidrag och som därefter följs av att man får ta studielån. Det kan innebära det där steget in till studier. De pengarna säger ska användas till att dels dra ned studiemedelssystemets kostnader över huvud taget, dels satsa på en liten totalbeloppshöjning för unga studenter. Jag tycker att det är en mycket dålig politik. Det innebär att dessa grupper av studerande, som vi behöver locka tillbaka till studier så att de kan komma tillbaka till en arbetsmarknad med kunskaper och självförtroende, inte får den möjligheten. Och inte nog med det! Ni tar även den del av studielånssystemet där vi har en högre bidragsdel och skär kraftigt i den, för att också där rikta in er mot dem som har kortast utbildning, använda de pengarna till att spara generellt på studiemedelssystemet och ge en liten totalbidragshöjning till de unga studenterna. Jag tycker att det är en dålig politik, . 4 (): Vems politik är dålig? Det återstår att diskutera. Vi har massor med olika tillfällen att göra det. Jag tänker inte gå in i den vanliga debatten om några miljoner till här och mindre belopp där. Jag vill bara fråga hur våra system i samhället fungerar tillsammans. Vi har ett pensionssystem som för full ersättning kräver aktivt arbetsliv och inkomst. Det betyder att om man vill gå i pension måste man börja arbeta vid 25. Okej, om vi säger 67, enligt de senaste bestämmelserna, ska man börja arbeta och ha en ordentlig inkomst . Det betyder att just människor som har studerat och som kommer in i arbetslivet väldigt sent döms att dels betala tillbaka studieskulderna, dels som äldre stå ut med att leva med en mycket låg pension. Är det då inte helt förnuftigt och helt rationellt att skapa system som ger incitament till intensiva studier och tidig debut i yrkeslivet? Ska vi inte ta vara på energin och begåvningen under de bästa åren i ett människoliv, åren mellan 20 och 30? Vi lurar människor att komma i mycket svåra situationer om vi jämt säger till dem att det inte spelar någon roll vid vilken ålder man börjar arbeta som yrkesetablerad person med goda kunskaper. Det finns här också en annan intressant vinkel som behöver tas upp. Man talar väldigt ofta om livslångt lärande. Men man talar som om det livslånga lärandet skulle vara någonting helt annat än tidig debut i lärandet. Min erfarenhet är precis den motsatta. Ju tidigare man lär sig att lära sig, desto starkare blir man som vuxen i det livslånga lärandet. Det finns ingen motsättning mellan de här två möjligheterna tvärtom. Den tidiga passionen för kunskap, den tidiga intensiteten i inhämtning av kunskap och den självständiga tidiga orienteringen i kunskapens värld ger människorna den bästa plattformen för livslångt lärande. Jag menar att vårt system jag upprepar det inte tillräckligt starkt uppmuntrar de unga. 5 Utbildningsminister (): lovsång till stimulans av ungas sökande efter kunskap och hur de växer med kunskap kan jag helt och hållet stämma in i. Det är en av de grundläggande orsakerna till att vi jobbar så hårt med att stärka kvaliteten i , bland annat genom hjälp och stöd tidigt till elever som har problem av olika sorter i . Det är en av de viktiga orsakerna till att vi vill reformera gymnasieskolan. Fler måste få med sig de kunskaper som behövs för att kunna få ett gott arbetsliv och komma vidare i utbildningen. Det är en av de viktigaste drivkrafterna bakom att vi har lyckats få en mycket kraftig ökning av andelen ungdomar som går vidare till högre utbildning. Det har gått från en femtedel av landets ungdomar till av en ungdomskull som går vidare till högskolor och universitet. Det är också en av anledningarna till att vi nu ser över antagningssystemet till högskolan, för att se till att ytterligare underlätta för unga att komma in på högre utbildning. När säger att hon inte vill gå in i en diskussion om miljoner handlar det om att vill avskaffa rekryteringsbidraget till vuxna med låg utbildning. Det är tusentals människor som får en stängd dörr i ansiktet när de söker möjligheten att studera, människor som behöver få en grundläggande utbildning för att kunna få de kunskaper och det självförtroende som behövs för att klara sig på en modern arbetsmarknad. De pengarna använder ni till att totalt sett spara krafter till studiemedelssystemet och dessutom ge någon hundralapp till studenterna. Är det värt att ta bort hela rekryteringsstödet till grupper med mycket kort utbildning, när vi alla tjänar på om vi förmår dem att fortsätta att studera, att läsa in , att läsa in gymnasieskolan och därmed också få en chans att klara sig på arbetsmarknaden och försörja sig själva? Jag tycker att det visar väldigt naket hur prioriterar. Ni har inte mer pengar till studiemedel än regeringen. Ni har kraftigt mindre resurser till studiemedel. Ni tar pengar från de grupper som behöver en extra stimulans för att över huvud taget komma tillbaka till utbildning något som är så viktigt för oss alla. Ni använder de pengarna för att spara men ger en hundralapp till unga studenter och tror att det förändrar verkligheten för de unga studenterna i någon större utsträckning. Som jag ser det gäller de viktigaste framtida reformerna studenter med barn, för där behöver vi göra förstärkningar. De har visserligen gynnats av maxtaxan på dagis, som gör att en student i de flesta kommuner inte har någon avgift alls för sin förskola och sin barnomsorg. De har gynnats av höjda barnbidrag, men det är fortfarande en grupp som har det mycket knapert och som kan få det mycket svårt att gå ihop. Det har vi pekat på som en angelägen reform i takt med att den ekonomiska utvecklingen ger oss möjligheter att göra den typen av reformer. Att göra den prioritering som gör, att rycka undan stödet för dem som har kortast utbildning för att ge en hundralapp till studenterna, tycker jag är en mycket dålig politik. 6 (): Det är mycket lätt att angripa ett parti genom att bara läsa vissa bitar ur dess dokument. I våra dokument finns det väldigt många klara och tydliga ställningstanden som förbättrar för studenterna. Vi vill plocka bort gränsen för fribelopp, och det betyder att studenterna kan få mycket bättre villkor. Vi vill också höja incitamenten för studenterna att studera snabbt genom att införa vissa avskrivningar av skulder när studenterna når bra resultat. Så aritmetiken ser inte ut precis som utbildningsministern beskriver den. Jag undrar vad som ligger bakom att man sätter grupp mot grupp. Varför ska de yngsta, som arbetar konsekvent och som studerar , ha den svåraste ekonomiska situationen i studiesystemet? På den frågan har jag inte fått svar, för det finns inget svar. Jag vill också påminna om att vi med vår utbildningspolitik inte skulle ha så många människor med korta utbildningar i krisartade situationer. Vi skulle nämligen ta itu med de stora svårigheterna med inlärningen redan i , vilket utbildningsministern mycket väl vet. Som avslutning vill jag påminna om att var när han blev . Det är oerhört viktigt att ta vara på de ungas begåvning och deras energi och vilja att skapa. 7 Utbildningsminister (): När vi talar om de unga verkar vi ha en gemensam åsikt, men när vi talar om dem som behöver få en andra chans i livet öppnar sig mycket stora skillnader mellan regeringens synsätt och synsätt. Egentligen är jag inte förvånad. när vi har arbetat med vuxenutbildningen och och lyckats få tiotusentals människor att ta steget att utbilda sig, skaffa sig kunskap, komma tillbaks till en arbetsmarknad och få ett arbete har motarbetat detta genom att skära i satsningar på vuxenutbildning. gör man det också genom att dra undan benen när det gäller studiefinansiering. Rekryteringsstödet är ett ettårigt stöd för dem med kortast utbildning. Det är vuxna människor som ofta har varit ute på arbetsmarknaden ett tag. De har kanske blivit arbetslösa och har ett familjeförsörjaransvar. Det handlar om att förmå dem att komma tillbaks till studier för att de ska ha en chans att få ett arbete . Vi vill se till att det finns system som stöttar och hjälper dem. motarbetar det konsekvent. Det är allvarligt, och det måste lyftas fram. Sedan delar jag ambitioner när det gäller att man ska fortsätta att stärka de ungas situation. Det är mycket större chans att komma in på högre utbildning än . Vi behöver titta över detta för att förstärka det ytterligare. Vi behöver en starkare samverkan mellan universitet och gymnasier för att ge ungdomar en tydligare bild av att det är intressant att gå vidare i utbildningssystemet och att det är värt det. Vi behöver insatser på som gör att alla får de grundläggande kunskaper som man behöver för att kunna studera vidare. Men jag tycker inte att det är en klok strategi för framtiden att säga att vi ska ta från de mest utsatta grupperna och använda det mesta för att spara generellt på studiemedelssystemet och också ge en slant för att höja studiemedlen för unga med någon hundralapp. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2003/04:125 om förkunskapskrav för gymnasiet 8 Utbildningsminister (): Axel Darvik har frågat om jag avser att verka för att ingen elev ska börja gymnasiet utan att nå upp till kunskapskraven. Den gymnasieskola som infördes innebar en väsentlig ambitionshöjning som också var nödvändig för att svara mot de allt högre kraven i samhälle och arbetsliv. Det är lätt att konstatera att kraven på kunskaper inte minskat, utan snarare ökat. För dem som inte har någon gymnasieutbildning saknas en egentlig arbetsmarknad. Detta är en realitet och en viktig utgångspunkt för utbildningspolitikens utformning. har en central uppgift i att ge alla barn goda kunskaper och ge dem det stöd de behöver för att nå de fastställda målen. För att ge alla barn likvärdiga möjligheter måste alla skolor vara bra skolor. Regeringen genomför nu ett kvalitetsprogram för skolan. Programmet syftar till en individualiserad och kunskapsinriktad skola och innebär att varje elevs utveckling mot målen noggrant ska följas och att samtliga skolor ska kvalitetsgranskas. För att stöd ska kunna sättas in innan kunskapsluckor vuxit sig stora är det viktigt att utvärderingen och informationen om elevens utveckling mot kunskapsmålen kommer tidigt, är tydlig och sker kontinuerligt. Elevers och föräldrars rätt till tidig och tydlig information om hur det går i skolan har från och med innevarande läsår stärkts genom att givits ett tydligare ansvar för att informera eleven och föräldrarna om elevens studieutveckling. Informationen som ges vid utvecklingssamtalen bör grunda sig på en utvärdering av elevens utveckling i relation till målen i läroplanen och kursplanerna för årskurs 5 och årskurs 9. Den ska också tydliggöra vilka insatser som behövs för att nå målen. Regeringen menar också att utvecklingssamtalen bör leda till en framåtsyftande individuell utvecklingsplan för varje elev. En sådan utvecklingsplan bör stödja en individualisering av skolan och därmed bejaka att eleverna lär på olika sätt och i olika takt. För att kunna ge eleverna en bättre utbildning och ett ökat stöd behöver skolorna fler lärare och andra specialister. ökar därför regeringen resurserna till skolan genom ett särskilt bidrag till personalförstärkningar. Statsbidraget ökar med tills nivån 5 miljarder är nådd. Antalet lärare och andra specialister i skolan kommer genom detta att kunna öka med ca 15 000. Elever som trots stödinsatser riskerar att gå ut årskurs 9 utan att ha nått målen kan givetvis gå ett eller extra i . Enligt min mening ska det ske när skolan, föräldrarna och eleven i samråd finner att det är det bästa sättet för eleven att få de kunskaper som krävs. Trots stora insatser i finns det ungdomar som av olika skäl inte uppnår behörighet till gymnasieskolans nationella program. Det kan vara väl motiverade ungdomar som kommit till och som varit tvungna att prioritera svenska framför engelska, men som har goda studieresultat i övrigt. Det finns också ungdomar som har större kunskapsluckor och som behöver mycket stöd för att gå vidare. Behörighetskraven ska ligga fast. Behörighetsreglerna anger den kunskapsnivå som krävs för studier på gymnasienivå och bidrar till en tydlighet i systemet. Syftet med behörighetskraven är att slå vakt om utbildningens kvalitet och likvärdighet inte att utestänga elever från att läsa sådana nationella kurser som de har kapacitet att klara. Inom programinriktade individuella program, PRIV, kan eleverna följa kurser från ett nationellt program som de utifrån behov läser behörighetsgivande ämnen. Den grupp elever som har mindre kunskapsluckor anser jag bör kunna läsa en del av kurserna på ett gymnasieprogram som de kompletterar sina kunskaper från . Andra elever har en längre väg till en reguljär gymnasieutbildning. För de elever som har större kunskapsbrister kan utbildningen till exempel utformas som ett preparandår. Utbildningen för dessa elever syftar till att ge bättre förkunskaper i de behörighetsgivande ämnena. Utbildningen kan även ha inslag av praktik i större eller mindre omfattning. Att erbjuda obehöriga elever en uppläggning av studierna i form av PRIV är enligt min uppfattning ett framgångsrikt sätt att ge eleverna ökad studiemotivation som förkunskapskraven ligger fast. Många kommuner, däribland och , arbetar framgångsrikt med PRIV-modellen. Jag finner även ett brett stöd i remissopinionen, däribland , för denna ståndpunkt. För många elever som går på individuella program bör det alltså vara möjligt att genomföra studier på PRIV. Det är viktigt att poängtera att det även , utöver PRIV, kommer att behövas mycket individuella lösningar för elever med speciella utbildningsbehov. Det kan vara ungdomar med omfattande skolproblem i form av läs- och skrivsvårigheter eller ungdomar som saknar motivation eller har svåra sociala problem. vidhåller den extrema ståndpunkten att fortsatt grundskola ända är det enda utbildningsalternativ som ska stå öppet för de elever som inte klarat godkänt i alla behörighetsgivande ämnen. driver på så sätt en politik där det viktiga är att gymnasieskolan utestänger elevgrupper. Min utgångspunkt är den motsatta. I stället för att sortera bort dessa elever måste gymnasieskolan ha ett fortsatt och tydligt uppdrag att möta dessa elever och erbjuda dem en utbildning som utgår från deras förutsättningar och behov. 9 AXEL DARVIK (fp): Jag tackar utbildningsministern för hans svar. Det är spännande att höra hur utbildningsministern mer och mer börjar låta som en folkpartist i sina svar till ledamöter i . Han talar om krav på kunskap, kvalitet och tydlig utvärdering. Detta är saker som tidigare kanske har varit mer tabubelagda inom socialdemokratin men har blivit rumsrena. Månne är det så att han har vaknat från sin drömvärld och ser verkligheten såsom den är, eller också är det så att han mycket skickligt lägger ut en retorisk dimma så att ett uselt surrogat förväxlas med den äkta varan. Att det är så bevisas när man ser på den konkreta nakna skolpolitiken såsom den är utan att vara omsluten av retoriska bolster. Kunskapskraven ska inte vara några behörighetskrav. De ska vara mål som man ska ha, och de får absolut inte utesluta någon. Den här kravlösheten är också en hjärtlöshet. Den socialdemokratiska kampen mot väderkvarnarna ska fortsätta. Förkunskapskraven ska avskaffas till varje pris. Verkligheten ska vändas ryggen.