prot · GQ09107 · 2003-05-20 00:00:00 — Såvitt man kan förstå av justitiemi-nisterns yttrande här i debatten kan vi se fram emoten hel del intressanta och glädjande synpunkter i denskrivelse som ska komma.Det som gör mig lite orolig angående min fråga ärflerortsmodellen. Det är jag bekymrad över. Jag ärfullt medveten om att den kan åberopas till stöd föratt man ska slå ihop tingsrätter och göra större enhe-ter. Men jag tycker att framför allt rättssäkerhetsas-pekterna är de helt avgörande i detta sammanhang.Kanske har det sin bakgrund i mitt yrke som advokat.Jag skulle vilja avsluta mitt inlägg med att ställaen fråga som har dykt upp ,nämligen ett muntligt påstående om att man avser attkorta ned tiden för tingsnotarietjänstgöringen till ettoch . kortade man ned den från två och etthalvt år till . Om detta är riktigt kan jag i och försig hålla med om det, men endast under förutsättningatt det skapar möjligheter för fler unga jurister att fådenna praktiktjänstgöring som är oerhört värdefull.Om det är av besparingsskäl är jag mycket kritisk.Anf. 75 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Jag vill erinra om att frågan gäller små tingsrättersframtid. Det är ingen allmän frågestund till statsrådet.Anf. 76 ():Herr talman! Jag ska försöka hålla mig till demindre tingsrätterna. Jag vill börja med att tacka föratt får vara kvar. Men det vore trev-ligt om även andra tingsrätter kunde få ett sådantbesked så att man slipper oroa sig på det sätt somman faktiskt gör. Och det är en oro som måste tas påallvar.Det är fullt möjligt att medelsvensken besöker endomstol i genomsnitt bara en gång under sitt liv. Jagvet inte om det är så. Men om justitieministern sägeratt det är så tror jag givetvis på det. Men som vi vetska även många andra personer till domstolarna, tillexempel vittnen, nämndemän, anhöriga, journalisteroch advokater. Och avstånden spelar faktiskt roll, inteminst i de delar av vårt land där människor bor gans-ka glest. Tingsrättsnedläggningarna är dessvärre baraett sätt som glesbygden i drabbas på. Ochresultatet har vi sett under många år.Jag tycker inte att justitieministern ger några brasvar på varför tingsrättscentraliseringen har skett ochvarför den skulle fortsätta. Vi får möjligtvis höravilka argument som inte är så bra. Men vilka argu-ment är bra?Anf. 77 Justitieminister ():Herr talman! När jag vaknar är jagmest orolig för att jag inte ska hinna med bussen såatt vi inte ska hinna genomföra allt som vi har somambition att genomföra.När det gäller vill jag bara konkretiseraatt det inte kommer något skarpt beslut i denna skri-velse. När det togs upp så tyckte jag attjag kunde nämna det här.Skälen till att man i vissa fall har lagt sammandomstolar är att det finns större möjligheter att drivadem effektivt och framför allt att höja kvaliteten. Jagtycker att det är viktigare för de enskilda människornaatt de får kvalitet än att de vid detta genomsnittstill-fälle i livet kanske får åka extra. Om effek-tiviteten och kvaliteten ökar är det värt det. Däremotär det alldeles riktigt som sägs här att det finns andrasom besöker tingsrätten betydligt oftare.Ett konkret exempel på detta är att vi som bekanttillsätter domare och svårigheten att tillsätta domarepå vissa ställen och på vissa mindre orter. När dessasvårigheter infinner sig innebär det att man inte kanupprätthålla samma kvalitet i alla delar av landet. Ochdet vore djupt olyckligt om det skulle utvecklas i dennegativa riktningen.Slutligen vill jag säga att frågan handlar om småtingsrätter och sammanslagningar. Men jag kan baranämna att det är i som den frågasom togs upp behandlas, och jag får hänvisa till den,och förslagen kommer vid årsskiftet.Anf. 78 ():Herr talman! Jag ska bara avslutningsvis säga attdet tidigare alltid har sagts att det har varit av bespa-ringsskäl som man har varit tvungen att slå sammantingsrätterna. När man insåg att det argumentet intehöll har man tagit fram detta med effektiviseringaroch höjningar av kompetensen. Det finns inte någotsom stöder detta heller. Det kom ju fram både på detena och på det andra sättet. Det finns alltså inte enenda utredning, jag upprepar det, som pekar på att demindre tingsrätterna skulle hålla en lägre kvalitet.Tvärtom visar faktiskt egen statistikatt mindre tingsrätter har kortare omloppstider ochlägre kostnader. Men vi ska inte älta detta mer . Jagtycker bara att det är viktigt att medvetandegöra ersom sitter och ska fatta dessa beslut. Och det äregentligen väldigt konstigt att vi i inte harstörre maktbefogenheter än vi har när det gäller justsammanslagningar och nedläggningar av tingsrätter.Jag kan bara hälsa från de två lagmän i Bollnästingsrätt som jag har talat med . Jag har besöktdem ett antal gånger och har haft mycket kontakt meddem . De kände en stor oro. harde visat ett enormt engagemang. Och det är beund-ransvärt när man kämpar för sin tingsrätt och verkli-gen vill behålla den. Jag kommer att fortsätta attstödja dem, och jag ska ringa till dem och gedem detta besked. Jag tackar fören bra debatt.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på interpellationerna 2002/03:345och 346 om attityder inom rättsväsendetAnf. 79 Justitieminister ():Herr talman! har frågat migvad jag avser att göra för att kvinnor som blivit ut-satta för våldtäkt inte kränks av rättssystemet. Honhar också frågat mig vad jag avser att göra för attförstärka rättsläget så att utnyttjande av en redlöskvinna ska kunna bedömas som våldtäkt och inte somett mindre allvarligt brott. Hon har vidare frågat migvilka åtgärder jag avser att vidta för att ändra lagstift-ningen så att lagens utgångspunkt blir att det ärstraffbart att ha sex med en kvinna mot hennes vilja.Slutligen har hon frågat mig vilka åtgärder jag avseratt vidta för att tydliggöra att hänsyn ska tas till våld-täktsmännens vanor och beteenden.Annika Qarlsson har frågat mig vilka åtgärder jagär beredd att vidta för att kunskapen hos personersom arbetar med sexualbrott fördjupas ytterligare.Hon har också frågat vilka åtgärder jag är beredd attvidta för att berörda yrkeskategoriers utbildning tarupp frågan om att alla medborgare ska mötas på etträttssäkert och jämlikt sätt. Slutligen har hon frågatvilka åtgärder jag är beredd att vidta för att tillse attfler anmälningar resulterar i åtal.Dessa frågor berör samma ämne, och jag har där-för valt att besvara dem i ett sammanhang.Låt mig inledningsvis säga att sexualbrott ochvåld mot kvinnor är ett allvarligt samhällsproblem.Arbetet med att bekämpa denna brottslighet är enprioriterad fråga för mig och regeringen.Inom arbetar vi intensivt medSexualbrottskommitténs betänkande och förslag tillny lagstiftning. Förslaget från Sexualbrottskommitténfick ett blandat mottagande av remissinstanserna.Kritiken är i flera avseenden så allvarlig att kommit-téns förslag kräver omfattande och grundlig omarbet-ning och analys. Bland annat har hård kritik riktatsmot utformningen av lagtexten, gränsdragningenmellan olika paragrafer och brottsrubriceringar. Dettamåste beaktas innan förslaget läggs fram. Kommitténhar övervägt men stannat för att inte föreslå att våld-täktsbrottet ska baseras endast på ett bristande sam-tycke. I princip samtliga remissinstanser delar kom-mitténs uppfattning i den delen.Min utgångspunkt för det fortsatta lagstiftningsar-betet är att ytterligare lyfta fram och sätta fokus påden sexuella integriteten och den sexuella självbe-stämmanderätten. Frågan om gränsdragningen mellanvåldtäkt och övriga sexualbrott är central i beredning-en. Redan nu kan sägas att det inte börställas samma krav på våld eller hot som för atten gärning ska bedömas som våldtäkt. Utan att före-gripa resultatet av den fortsatta beredningen kan jagsäga att våldtäktsbegreppet kommer att utvidgas.Mycket talar för att de flesta av de gärningar som bedöms som sexuellt utnyttjande bör föras inunder våldtäktsansvaret. Som jag har framhållit tidi-gare är målsättningen att regeringens förslag skapresenteras före årsskiftet.Herr talman! Det är en självklarhet att den somanmäler ett sexualbrott ska bemötas med respekt avpolis, åklagare och domstolar. En kvinna som blivitutsatt för sexuella övergrepp befinner sig i en mycketsvår situation. Detta måste alla medverkande irättsprocessen vara medvetna om, och agera därefter.Inom polisen har man på regeringens uppdragbland annat utarbetat en handlingsplan för brottsof-ferarbetet. I denna framgår exempelvis att polismyn-digheterna måste se till att personalen har grundläg-gande kunskaper om brottsoffrens särskilda behovoch om hur ett brottsoffer, till exempel en kvinna somblivit utsatt för ett sexualbrott, kan reagera vid mötetmed polisen. Motsvarande handlingsplaner har ävenutarbetats av Riksåklagaren och . Ihandlingsplanerna ingår bland annat utbildning ibrottsofferfrågor för personalen, samverkan medideella organisationer samt kvalitetssäkring av arbetetpå brottsofferområdet.Inom åklagarväsendet finns det ett antal specia-liståklagare som är särskilt utbildade för att handläg-ga ärenden som rör våld mot kvinnor. Också här harman vidtagit åtgärder för att öka förståelsen förbrottsoffrens situation och för att förbättra stödet tilldem som utsatts för brott.När ett ärende lett till åtal och rättegång är det ensjälvklarhet att den som förhörs ska bemötas medrespekt, och att förhöret ska bedrivas under värdigaformer. Det gäller självfallet såväl målsägande somvittnen och tilltalade. Domstolen har en skyldighet attse till att inget onödigt dras in i målet. Rätten ska vidförhör avvisa frågor som uppenbart inte hör till sakeneller som är förvirrande eller på annat sätt otillbörli-ga. Exempelvis har uppgifter om kvinnans beteendeföre det händelseförlopp som åtalet avser, eller omhennes tidigare sexuella erfarenheter, i princip aldrignågon betydelse för målet. Att tillmäta sådana upp-gifter relevans kan vara ett uttryck förett synsätt som inte hör hemma i ett jämställt sam-hälle. Uppgifter som inte har betydelse för målet börheller inte redovisas i domen. Det är naturligtvisviktigt att domstolarna är uppmärksamma på detta.Inom domstolsväsendet pågår ettarbete med jämställdhetsfrågor som är inriktat påbland annat attityder och förhållningssätt. Som ett ledi arbetet har jämställdhetsfrågor tagits upp i ett stortantal utbildningar som har anordnat.Målet är nu att jämställdhetsfrågor ska genomsyra allutbildning på ett naturligt sätt. kom-mer även en utbildning med inriktning på jämställd-het och kvinnorelaterat våld att påbörjas.Frågor om hur brottsoffer bemöts i sina kontaktermed rättsväsendet har varit i fokus för regeringensarbete . Brister när det gäller bemö-tandet av brottsoffer är dock svåra att komma åt ge-nom lagstiftning. Vad som måste komma till stånd ärfrämst en attitydförändring hos dem som i sitt dagligaarbete möter brottsoffer. Det är oerhört viktigt attpoliser, åklagare, domare och andra inom rättsväsen-det har kunskap om och förståelse för hur sårbar enperson är efter att ha blivit utsatt för en kränkandehandling.Det pågår alltså ett omfattande arbete inom helarättsväsendet för att förbättra stödet till brottsoffrenoch öka förståelsen för kvinnor som utsatts för ettsexualbrott. Jag kommer att följa utvecklingen noga idessa frågor och är beredd att vidta ytterligare åtgär-der om det visar sig vara nödvändigt.Anf. 80 ():Herr talman! Efter att ha lämnat in den här inter-pellationen blev datum för besvarande först satt tillden . Jag hade inte möjlighet att debattera dendagen. Men kom det en avhandling ijuridik från och ytterligare enrapport där man tittat igenom sådana här domar. Detgjorde att det här blev ett ännu aktuellare område ochatt vi fick ytterligare aktuell statistik.Det är många som har följt just den här typen avdomar. Man kan se att det i samhället i stort i en attityd bland både killar och tjejer som avKatarina Wennstam beskrivits som ganska rubbad.Man ställer helt orimliga krav på hur tjejer ska varaoch bete sig. Vidare handlar det om vad man förvän-tar sig.Detta är en del av frågan och allvarligt nog. Menallra allvarligast är det när rättsväsendet konfirmerardetta och säger att det är okej att lägga över ansvaretpå kvinnorna.Vårt rättsamhälle bygger ju på fyra delar: lagstift-ningen, det verkställande, det dömande och det kon-trollerande. Det kontrollerande har under de senasteveckorna gjort en väldigt stor insats och följt de härfrågorna.När vi talar om den lagstiftande församlingenhandlar det om den nya lag som äraviserad. Självklart ska vi se till att lagen, när den välkommer, blir en bra lag. Men man kan känna att detgår lite långsamt. Det skulle vara lite intressant atthöra något om tidsplanen. Var ligger detta tidsmässigt- var hamnar man?För att gå in på det som kanske känns som allraallvarligast så handlar det om domstolsväsendet ochrättssäkerheten. Som försvarsadvokat har du i uppgiftatt företräda en person och ska då ha frihet att havidlyftiga ramar. Däremot är det upp till domare attockså säga ifrån när de här gränserna har överträttsoch att inte acceptera felaktiga frågor - frågor sominte har med saken att göra.Därför skulle det vara intressant att fundera kringnuvarande lagstiftning. Är det när det gäller den lag-stiftning som gäller relevant att det förhörs omoffrets klädsel, dryckesvanor eller sexualvanor och attdet ingår i domslut?Anf. 81 ():Herr talman! Jag kan inte låta bli att uttrycka minfrustration över att det ska vara så svårt att komma tillskott med en lagstiftning som berör så mångabrottsoffer. Nuvarande lagstiftning, som slår så snettoch enbart till mannens fördel vid våldtäkt, måsteförändras.Jag har hört justitieministern i olika intervjuer sä-ga att det måste få ta tid så att det blir en bra lagstift-ning. Jo, det låter jättebra. Men vi vet båda två att deti andra sammanhang när det funnits en stark vilja hargått väldigt fort att både ändra och komma med nyalagförslag.Det är också svårt att förstå varför "bristandesamtycke" inte ska leda till strängare straff. Ett nejborde väl ändå vara ett nej. Däremot ska det varaförbjudet att ha sex med våld eller hot. Men i övrigtförutsätts helt sonika att kvinnan vill ha samlag, ävenom samlaget genomförs i de mest bisarra situationeroch kvinnan dessutom säger att hon har blivit utnytt-jad.Vad händer? Ja, precis som interpellanthär tog upp kräver domstolen att kvinnan ska bevisamotsatsen. I i går kunde vi läsa om ,som säger att hon inte "orkar en ny rättegång".Mia våldtogs av två män, och vi kan se här vilkafrågor som ställdes till henne under rättegången, idomstolen: "Har du haft sex tidigare?" "Hur gammalär din kille?" "Hur ofta har du haft sex?" "Vad umgåsdu med för killar? "Det är bara i sexualmål som offret utfrågas om sittförflutna. Man frågar absolut inte gärningsmannenom någonting. I domen kan man dessutom tydligtavläsa att har fått frågor om hur ofta hon haftsamlag. Domen visar också tydligt att rätten tycker attMias bakgrund har varit avgörande för hur målet skautfalla.Det här är inte det enda fallet. Gång på gång harvi på tidningarnas löpsedlar tvingats läsa om hurrättssystemet har svikit kvinnor som blivit utnyttjade.Senast var det fem män som hade förgripit sig påen kvinna. De blev frikända efter en rättegång, därsveket bara fortsatte, vilket tangerar det som AnnikaQarlsson har tagit upp. sade så här efter rätte-gången: Jag kände mig så smutsig.Då måste jag ställa frågan till : Om detär en prioriterad fråga, varför ska det behöva ta sålång tid? Fram , det är alltså över etthalvår, hinner ytterligare en mängd unga flickor ochkvinnor råka ut för att bli kränkta av både män ochdomstolar. Dessutom känner dessa kvinnor oerhört svikna av hela rättssystemet.I svaret säger att förslaget för-modligen inte kommer att innebära att våldtäktsbe-greppet enbart ska baseras på samtycke, detta medanledning av att kommittén hamnat på den stånd-punkten tillika med flera remissinstanser. Vad jag inteförstår är hur lagen ska bli tydligare, om det ska sättasfokus på den sexuella integriteten och den sexuellasjälvbestämmanderätten men inte baseras på sam-tycke. Kommer kvinnor då att få sinavanor och beteenden beskrivna fortsättningsvis irättegången? Kommer den här lagen att bli tillräckligttydlig? Det skulle jag vilja ha svar på från justitiemi-nistern.Anf. 82 ():Herr talman! Jag tackar justitieministern för ettbra svar på interpellationen som bådar gott om dethänder någonting innan årsskiftet.Det finns en väldigt gammaldags syn på flickoroch kvinnor inom rättsväsendet där en flicka nästanska bete sig som ett och klä sig som en nunnaför att kunna bli tagen på allvar. Det är oerhört all-varligt, och det tror jag att vi är överens om. Det harspritts ett upprop på Internet om just våldtäktsmålendär människor är väldigt upprörda över det som harhänt. Man har uppmärksammat oss politiker på att vimåste göra någonting och att det måste ske ganskasnabbt just i förhållande till våldtäkt. Som bådeRagnwi Marcelind och mycketriktigt har sagt blir de här kvinnorna tredubbelttraumatiserade i och med rättegångsprocessen. Det ärnågonting som jag inte heller förstås kan acceptera.En åklagare i har beskrivit det så här.Hon säger: Under rättegången blev det flickan somhamnade på de anklagades bänk när männens för-svarsadvokater frågade ut henne om rykten som gick iden lilla staden. Tänk att vara och axla helasystemet, ett rättssystem som hon trott på ända tillsnu.Nej, det här är någonting som är mycket skräm-mande. Jag håller med om det som professor har sagt, att man måste flyttafokus till männen och fråga dem: Brukar du ha växel-vis vaginala och orala samlag med 14-åringar som duinte känner? Det är den typ av problematiseringarsom måste göras för att få fokus på rätt saker.Jag hoppas att den aviserade förändringen i lag-stiftningen nu kommer på det sätt som vi alla vill seinnan årsskiftet.Anf. 83 ():Herr talman! Vi kan lätt konstatera att vi påmånga sätt lever i ett sjukt översexualiserat samhällesom leder till att sjuka män tar sig skrämmande fri-heter och begår mycket grova brott mot och kränkermänniskor på det värsta sätt. Utmaningen är då atträttssamhället ska se till att det som blivit fel på någotsätt kan göras rätt. Tyvärr har vi nu sett avhandlingaroch avhandlingar och exempel på exempel hur offrenförnedras om och om igen, hur helt irrelevanta faktatas in, tycker jag, på ett sätt som är direkt provoce-rande när man skriver bland annat domskäl. Vanligt-vis brukar det vara så i våra domstolar att när en per-son har utnyttjat någon annans trevliga beteende påett ganska groteskt och vidrigt sätt ses det som ettförråande omständighet när det gäller andra personer,kanske framför allt unga kvinnor. Det är verkligenskrämmande att det är en sådan skillnad i dag.Vi har fått höra att regeringen har kommit loss.Man avser att komma med ganska tydli-ga lagförslag som vi alla här inne förutsätter hållerdet justitieministern lovar, att det blir ett stopp fördessa konstiga anspelningar, konstiga frågor ochkonstiga domslut sedan, för att inte tala om ännumärkligare domskäl.Men vi kommer inte riktigt åt attityderna. Sverigehar en internationellt sett mycket bra, självständig ochstark domarkår, och det ska vi vara tacksamma för.Ett problem blir dock att man tror att den kåren kan-ske inte präglas av vissa värderingar, som hör till enannan tid då samhället såg helt annorlunda ut. Jag troratt det kan vara så. Jag tycker att justitieministernssvar ändå är lite vagt på hur regeringen fokuserardetta och hur myndigheterna - jag tänker då framförallt på - ska gå vidare.Jag efterlyser att man är tydligare i sina regle-ringsbrev på att domstolarna ska göra riktade och merkonkreta utbildningsinsatser även för de domare somhar på nacken och som kanske inte har fått tadel av den nya utbildning som finns. Redan i det bra utbildningsserier, även om inte alla gården utbildningen, vad gäller ochvåld mot kvinnor.Jag skulle vilja se att regeringen var tydlig i sittnästa regleringsbrev när man får chansen att tala omatt det här är någonting som regeringen prioriterar.Det är bara genom utbildning och kunskap som dessaattityder kan förändras som man kanske inte kommeråt helt med lagstiftningen. Det är först då sombrottsoffren får en tydlig bekräftelse över att fel varfel och att det inte finns något annat ansvar än hosden som har begått brottet.Anf. 84 Justitieminister ():Herr talman! Jag vill göra vissa förtydliganden.Det är två olika frågor, dels tillämpningen i dom-stolen, dels förslag. Detfinns ingenting i förslag somhandlar om vanor, klädsel och så vidare. Det är intedet som finns med i lagstiftningsarbetet. Däremot skavi slå fast att det inte finns någonting i lagen somsäger att man på något sätt ska tillmäta det någonbetydelse. Det framgår också av förarbetena. Det ärmöjligt att det kan skärpas ,men vi ska redan nu slå fast att detta inte har någonsom helst betydelse, det finns inget stöd i lagen. Ändåvet vi att sådana frågor ställs, och de ställs till kvinnoroch aldrig till män. Vi vet det.Vad finns det för skydd? Ja, dels skydd i rätte-gångsbalken som säger att domaren ska avvisa sådanafrågor, dels ett skydd på det sättet att man har rätt tillmålsägandebiträde i dessa frågor, och ett målsägan-debiträde kan uppmana målsäganden att inte svara påsådana frågor. Man har ingen skyldighet som målsä-gande, till skillnad från till exempel vittne, att svarapå sådana frågor. Det finns advokatetiska regler omatt inte ställa frågor som inte har relevans. Ändå vetvi och ser exempel på att detta fortsätter.Det finns alltså inget stöd i lagen. Det finns tvärt-om stöd i lagen för att sådana här frågor inte skakunna ställas. Vad ska man göra? Jo, det är som sagtmöjligt att vi ändå måste se någon föränd-ring i lagen och skriva in det ännu skarpare än det nufinns i förarbetena. Men fram tills handlar det ytterstom en jämställdhetsfråga och om att få samtliga somdömer - många följer trots allt de regler och normersom gäller - att inte tillmäta det här någon betydelse.Det är därför som har flera kurseroch utbildningar i jämställdhetsfrågor så att sådanthär ska försvinna.Det här är ingen ny företeelse, däremot har detuppmärksammats på ett sätt som det inte gjorts tidiga-re. Det får vi i så fall se som det enda positiva i denhär saken.Jag ska så gå över till Sexualbrottskommitténsförslag. Det innehåller olika delar. Det mest centralaär det som har diskuterats ,nämligen om man ska vända på perspektivet och sedet från brottsoffrets synvinkel. Det tycker jag ärutmärkt. Det ligger i förslaget. Man vänder nämligenpå begreppen lite, och man utvidgar våldtäktsbegrep-pet till att gälla andra situationer än där det är frågaom våld, nämligen när det upplevs så. I det förslagsom nu finns från utvidgassexualbrottsbegreppet till att gälla även när det varitsexuellt utnyttjande av berusade personer där det , om en person blir fälld bedöms, som sexuelltutnyttjande. Så långt ska det utvidgas. Däremot gällerdet inte sovande personer eller personer med funk-tionshinder.Då har remissinstanserna sagt bland annat - dehar talat om fler olika saker, allt från terminologi tillgränsdragning - varför dra gränsen där. Ska det varalättare att försvara sig när man sover än när man ärberusad? Jag ställer mig också frågande till varförman har gjort den gränsdragningen. Det vi nu arbetarmed är att utvidga det ytterligare. Varför stanna justvid berusade? Varför i så fall inte fortsätta att se omman kan göra någonting så att det täcker ytterligare?Då har man vänt på begrepp och utgår från hur ettbrottsoffer upplever det. När man vaknar och vet attnågon har förgripit sig sexuellt på en upplever mandet som att man har blivit våldtagen.Vi arbetar med det , men vi ska ha klart för ossatt detta inte är förslag. Dettaär inte beredningsunderlaget, och det gör att om viska nå det så krävs det omfattande omarbetning. Detär det som har gjort att det har blivit lite försenat, menjag hoppas och tror att vi ska kunna lägga fram ettförslag med det här innehållet.Det innebär bland annat att det kanske inte behövsen ny remissrunda, men i varje fall någon form avhearing. Vi ska ju naturligtvis följa de demokratiskaregler som behövs för att kunna ha bra kvalitet påvåra lagar.Anf. 85 ():Herr talman!