prot · GQ0949 · 2003-01-30 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2002/03:49Torsdagen den 30 januariKl. 12.00 - 14.47Det justerade protokollet beräknas utkomma ------------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 24 januari.2 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 2002/03:127Till riksdagenInterpellation 2002/03:127 av ()om IUC-satsningenInterpellationen kommer att besvaras den4 februari 2003.Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa utomlands.Stockholm den 28 januari 2003NäringsdepartementetLeif PagrotskyEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 2002/03:139Till riksdagenInterpellation 2002/03:139 om fastighetsskattenav ()Interpellationen kommer att besvaras den13 februari 2003.Orsaken är utlandsresa samt andra externa enga-gemang.Stockholm den 24 januari 2003FinansdepartementetBosse Ringholm3 § Svar på interpellation 2002/03:101 om jäm-ställdhetsarbetet inom landstingenAnf. 1 Vice statsminister ():Fru talman! har frågat mig om jagavser att ta några initiativ till att gällande reglerrörande analys av löneskillnader inom landstingenefterlevs samt om jag avser att ta några initiativ till attlöneskillnaderna mellan kvinnliga och manliga an-ställda inom landstingen minskas.Krantz berör i sin interpellation frågan om encentral rekommendation som Landstingsförbundetutfärdat om att löneskillnader inte behöver analyserassom ligger inom ett visst lönespann.Som svar på frågor konstaterar jagatt (JämO) är tillsyns-myndighet över jämställdhetslagen. Tillsynen bedrivsgenom granskning av jämställdhetsplaner inklusivehandlingsplaner för jämställda löner. JämO har ocksåett uppdrag som stödjande och rådgivande myndig-het, vilket innebär ett omfattande rådgivningsarbeteoch utveckling av metoder som på olika sätt under-lättar för arbetsgivare att föra en jämställd personal-och lönepolitik.JämO och har i december2002 fört samtal om jämställdhetslagens krav pålönekartläggning och tillämpning av gällande regler.Vid dessa samtal har det klargjorts att löneskillnadermåste analyseras och förklaras med sakliga skäl,oavsett omfattningen av löneskillnaden.JämO genomför vidare regelbunden granskningav företag och organisationer såväl som enskildalandsting, och beträffande uppdagade löneskillnaderställs krav på analys av hela löneskillnaden.Med anledning av en uppföljning 2004 av denförändrade jämställdhetslagen ska JämO redogöra föroch kommentera de granskningar som myndighetengjort av hur arbetsgivare lever upp till de nya be-stämmelserna om lönekartläggning och handlingsplanför lika lön. Redovisningen ska lämnas till regeringensenast den 1 juni 2003.Anf. 2 ():Fru talman! Jag ber att få tacka vice statsministernför svaret.Trots årtionden av debatt och reformer är Sverigefortfarande inte jämställt. Kvinnor tjänar i genomsnitt20 % mindre än män, enbart därför att de är kvinnor.Inom den offentliga sektorn är löneskillnaderna påmånga håll ännu större. Särskilt graverande, för attinte säga direkt pinsam, är situationen inom lands-tingen. I landsting tjänar kvinnorna nästan30 % mindre än männen i genomsnitt. förlo-rar varje landstingsanställd kvinna närmare100 enbart därför att hon är kvinna.I mitt eget hemlän, , har läget varitsärskilt allvarligt. Ingen annanstans är lönegapetmellan män och kvinnor så stort som i . Kvinnor tjänar enbart två tredjedelar avvad män tjänar. Allt detta enligt statistik från SCB.Det graverande stora rålönegapet - det bordeegentligen kallas rånlönegapet, som stavningskon-trollen i min dator föreslog - föranledde mig i augustiförra året att anmäla tilljämställdhetsombudsmannen, sitt utlåtande kom JämO med mycket skarp kri-tik mot . Många löneskillnader kunde inteanalyseras. Åtskilliga skillnader hade inteens brytt sig om att analysera.En del av kritiken föll direkt tillbaka på och ytterst dess socialdemokratiskaledning. hade nämligen utfärdaten central rekommendation med innebörden att enviss typ av löneskillnader mellan män och kvinnor -de som var - inte behövde granskas. Isin granskning underkände JämO helt den typen avresonemang. Det stod i direkt strid med jämställd-hetslagen.I en skriftlig fråga till vice statsministern i no-vember frågade jag därför henne vilka åt-gärder hon avsåg att vidta för att se till att gällanderegler på området efterlevs. Risken var uppenbar,menade jag, att fler landsting än Jönköpingslands-tinget hade brutit mot lagen genom att följa rekommendation.Vice statsministerns svar på den punkten var intetillfredsställande. När jag i frågan nämnde den kritiksom rekommendation hade fåttav JämO citerade och refererade vice statsministern isitt svar just rekommendationen från Landstingsför-bundet och lyfte fram den som ett exempel på vadLandstingsförbundet gjorde på jämställdhetsområdet.Goddag-yxskaft.Jag är glad att vice statsministern ger ett an-nat besked. har fått bakläxa. Nuska denna centrala rekommendation, som strider motjämställdhetslagen, avskaffas. Det är på tiden.Det innebär att det nu blir lättare att få fram till-förlitlig statistik och bra underlag. Kunskap om hurläget ser ut är en förutsättning för att reformer skakunna genomföras som ger resultat. Det är det som nubehövs.I en artikel i se-dan presenterade bland annat Svenskt Näringslivschefsekonom en undersökning av löne-skillnaderna mellan män och kvinnor. Löneskillna-derna jämfördes mellan offentlig och privat sektor.Ett viktigt resultat var att kvinnor tjänar permånad på att byta från offentlig till privat sektor. Mändäremot tjänade ungefär lika mycket i båda sektorer-na.Vad är det då som skiljer privat och offentligsektor? Jo, i den privata sektorn finns konkurrens, flerarbetsgivare att välja mellan och möjligheten förmänniskor att starta företag. Inom den offentligasektorn däremot är det precis tvärtom. Och som av enhändelse dominerar männen i den privata sektorn ochkvinnorna i den offentliga.Sverige fick näringsfrihet för manligt domineradeyrken , på liberalt initiativ. När vill jäm-ställdhetsministern ge kvinnorna samma chans?Anf. 3 Vice statsminister ():Fru talman! rekommenda-tion är nu alltså ändrad. Enligt vad som sägs byggdedet hela på ett missförstånd. Det kan vi lämna därhän,därför att det är ändrat . Det är alltså inte så att1 i löneskillnad kan godtas.Landstingsförbundet försöker nu också lyfta framdetta inåt i organisationen, för att det ska bli väldigtklart. Jag tycker att det är bra. Men det skedde eftersamtal med JämO i slutet på förra året.När det gäller är det möjligt att det varså här . Men jag vet också att där nupågår ett aktivt arbete för att minska löneklyftan.Helst ska den ju elimineras.Jag tycker att det är lite pinsamt att ta framSvenskt Näringsliv och deras artikel. Det var väldigtpinsamt att den skrevs över huvud taget, med denmängd sakfel som den innehöll. Det är också pinsamtatt vi diskuterar den här, därför att den var så be-mängd med fel.Därför gav och Statistiska cen-tralbyrån ett svar på artikeln där de påpekade alladessa fel och förklarade sammanhangen. Bland annathade man - det är inte minst viktigt - blandat ihopinkomst och lön. Det är en viss skillnad.När det sedan gäller löneskillnader så finns de.Jag tror att vi kan förena oss i kampen mot löneskill-naderna, både de individuella, som beror på olikavärdering av kvinnor och män, och de strukturella,som beror på att kvinnor arbetar i vissa sektorer ochmän i andra.Men jag tar mig ändå friheten att påpeka att desiffror som du har inte riktigt stämmer. Jag använderSCB:s statistik. Man tar hänsyn till ålder, utbildningoch yrke. Det sista är inte minst viktigt, eftersom dettill exempel i landstingssektorn finns undersköters-kor, som oftast är kvinnor, och läkare, som inte alltidmen är män. Det är klart att löneskill-naden då blir stor.SCB har gjort en analys där man tar hänsyn tillutbildning, yrke och ålder. Då visar det sig att i privatsektor tjänar kvinnor av männens lön. I kom-muner tjänar kvinnor av männens lön. I lands-tingen är siffran , och i staten är den . Hurvi än vrider på det återfinns alltid den största löne-skillnaden i den privata sektorn. Det visar ocksåandra korrekta undersökningar.Jag säger detta mot bakgrund av det sista som dusade, att det blir bättre bara vi öppnar för konkurrens.Det finns ju konkurrens i den privata sektorn, i privatnäringsliv. Men det gör inte att löneskillnaden i dethär fallet blir mindre. Den privata sektorn har fortfa-rande den största diskrimineringen av kvinnor. Jagtycker att det är viktigt att säga det.Man kan titta på statistik som inte tar hänsyn tillutbildning, yrke och ålder. Där visar det sig till ex-empel att kommunerna är duktigast, för i den mät-ningen har kvinnorna av männens löner. Där ärdäremot landstingen sämst , men det berordå på att, som jag sade, läkare jämförs med under-sköterskor, och där finns det som bekant ett väldigtstort gap.Anf. 4 ():Fru talman! Skillnaden mellan mäns och kvinnorslöner beror i huvudsak på tre olika faktorer; det mankallar rålönegapet utgörs av tre olika faktorer. Enfaktor handlar om det som man skulle kunna kalladirekt diskriminering, det vill säga att när män ochkvinnor har exakt samma jobb tjänar män mer. Andrafaktorn handlar om att kvinnor i mindre utsträckningän män är chefer. Det är också en förklaring till löne-skillnader mellan män och kvinnor i genomsnitt. Dentredje faktorn handlar om att kvinnor jobbar i yrkensom generellt är lägre betalda än mäns.Jag tycker att alla tre sakerna belyser ojämställd-heten i samhället. Det är därför som jag menar att denhär siffran är intressant att diskutera om vi ska kom-ma till rätta med jämställdhetsproblemen, exempelvisinom landstingen.Den statistik som jag har tittat på säger ju Marga-reta faktiskt inte någonting emot. När mantittar på den totala skillnaden ser man att det finnsväldigt stora problem inom och inom denoffentliga sektorn som helhet när det gäller löneskill-naden mellan män och kvinnor. Jag tror att en saksom är viktig, även om det inte är lösningen på allaproblem, just är att vi måste låta kvinnor, och mänförstås, inom den offentliga sektorn i större utsträck-ning få starta företag.I dag startas ungefär vart tredje företag i en kvinna, och andelen företag som leds av kvin-nor har ökat . Jagtror att det finns en väldigt stor potential som vi måsteutnyttja, men kommer naturligt-vis att motsätta sig detta därför att det i den socialde-mokratiska föreställningsvärlden inte är lika fint attkvinnor tjänar pengar som att män gör det. Det finnsen förhärskande anda i svensk debatt som härrör sigrätt mycket till , den berömdasjuksköterskan som jobbade ideellt i på1800-talet, som lever kvar i svensk debatt kring jäm-ställdheten.Jag kan ta ett exempel. Låt oss säga att jag ochMargareta , exempelvis , går ut ochäter en god middag. Vi äter och dricker och har dettrevligt. Då får krogägaren, som naturligtvis är man,tjäna pengar på att vi äter och dricker. Men låt osssäga att vi äter och dricker så pass mycket att vi blirsjuka av det och måste uppsöka sjukhus. Då säger dengängse doktrinen i det svenska samhället att den härsjuksköterskan inte får tjäna pengar. Hon får nämli-gen inte driva det här företaget. Hon får inte tjänapengar.Jag är naturligtvis, som liberal, för näringsfrihetoch att människor inom krogbranschen ska få tjänapengar, men om jag tvingas välja mellan att krogäga-ren, som kanske ser till att vi mår dåligt, ska få tjänapengar och att sjuksköterskan, som ser till att vi mårbra, ska få tjäna pengar skulle jag välja sjuksköters-kan i av fallen.Jag menar att vi har ett grundläggande problem idet svenska samhället. Det är inte lika accepterat attkvinnor tjänar pengar på det som kvinnor har valt attjobba med som att män tjänar pengar på det som mänhar valt att jobba med. Det här är en föreställning somvi måste göra upp med. Jag kan inte förstå det femi-nistiska i att förbjuda människor, kvinnor i det härfallet, att tjäna pengar på det som de vill jobba medmedan andra, i det här fallet männen, faktiskt fårtjäna pengar på det som de jobbar med. Jag skullevilja upprepa frågan till : När fårkvinnor samma näringsfrihet som männen fick på1840-talet?Anf. 5 Vice statsminister ():Fru talman! Jag börjar med feminismen. Den är juinte direkt kopplad till frågan om att tjäna pengareller inte, utan den är ju mera kopplad till samhälls-strukturen, där män är överordnade och kvinnor ärunderordnade. Män är alltid norm och kvinnor un-dantag. Det i sin tur återspeglar sig i allt som vi före-tar oss, inte minst i lönesituationen.Det du sade om att kvinnor jobbar i speciellasektorer har ju direkt bäring på detta, men kanskeännu mer det första som du sade, att kvinnor blirdirekt diskriminerade. När det är löneförhandlingaroch när personer anställs värderar arbetsgivarna näm-ligen kvinnor lägre än män. Det är någonting som vimåste komma bort ifrån, och det är inte så enkelt somatt stifta en lag och därmed tro att detta är borta, utandet handlar om ett långsiktigt opinionsarbete för attförändra maktstrukturerna i samhället överallt, inklu-sive i arbetslivet.Sedan är kvinnor i mindre utsträckning chefer änmän. Där finns ju också denna bäring. Kvinnor villinte och orkar inte ta på sig chefskap, därför att de tyngsta bördan hemma. Man kan se att allt gårigen, och man kan beskriva det med ordet feminism.Konstigare än så är inte feminismen. Det är en delsom tror att det är någonting helt annat, men det ärdet inte.Sedan tycker jag kanske inte att man ska jämförafrågan om att tjäna pengar på att människor äter ochdricker med frågan om att tjäna pengar genom attvårda sjuka. För oss socialdemokrater och för reger-ingen är det en viss skillnad. Det har inte att göra medatt barägaren eller restaurangägaren är man och attsjuksköterskan är kvinna, utan det har att göra medinnehållet i verksamheten. Det är lite annorlunda atttjäna pengar på att sälja så mycket vin och god matsom möjligt än att tjäna pengar på att sälja vård ochomsorg. Vinet och maten betalar vi förhoppningsvissjälva, och det är inget nödvändigt. Vi kan göra detdärför att vi tycker att det är roligt och trevligt att gåut. Vården och omsorgen behöver vi däremot i olikaskeden i livet, och vi väljer det inte själva på sammasätt. Det gör ju att någon ska betala det här, och dåpassar det sig inte att man har vinsten som drivkraftnär det gäller innehållet i den verksamheten.När vi talar om att kvinnor mindre ofta är chefervill jag tillägga att det ofta blir fel i statistiken närman jämför olika länder. I många andra länder är detsom hör till den offentliga sektorn hos oss i privatregi och drivs ofta av kvinnor. Det gör att det i vissaländer ser ut som att det finns fler kvinnliga chefer. ISverige har vi ett annat system. Vi får heller integlömma bort att på väldigt många håll, inte minst påmellanchefsnivå, är cheferna kvinnor, så det kan jubli lite fel i statistiken om man jämför två så heltolika system.Anf. 6 ():Fru talman! Det finns fler kvinnliga chefer i andraländer, säger , men vi har ett annatsystem. Ja, just det. Det är precis det som min kritikmot regeringens jämställdhetspolitik handlar om.Om vi med ett annat system kan få fler kvinnligachefer kanske vi skulle byta system. Då kan vi fak-tiskt se till att uppvärdera det kvinnliga ledarskapet påett helt annat sätt än vi gör i dag.Jag tycker att undervärderarbetydelsen av ekonomisk självständighet och ekono-misk självförsörjning genom att säga att man skaförsöka tona ned löneskillnaderna och de ekonomiskaargumenten i jämställdhetsdebatten.De senaste 20-30 årens jämställdhetsdebatt harjust handlat om att kvinnor ska ha möjlighet att för-sörja sig själva och slippa vara beroende av män.Därför blir lönefrågan central.Alla svenska partier i denna kammare är överensom två saker när det gäller den offentliga sektorn ochvård, skola och omsorg. Den ska vara gemensamtfinansierad och alla ska få vård, skola och omsorgutifrån det behov man har. Frågan är om vi ska tillåtaalternativ, om kvinnor i den offentliga sektorn ska hamöjlighet att driva egen verksamhet eller om de skavara beroende av landstingsbyråkrater och lands-tingschefer. Jag tycker att man ska få starta och drivasin egen verksamhet.Margareta säger angående det exempeljag tar upp med krogägaren att det som bedrivs ioffentlig regi med offentligt monopol är nödvändigt.Ja, men mat är väl nödvändigt? Om jag går till affä-ren och handlar mat är det ingen som före-språkar att det skulle vara monopol på det. Men det ärprecis så det är tänkt inom den offentliga sektorn . Vi har monopol och förbud mot privat företa-gande när det gäller vård, skola och omsorg, men intenär det gäller matproduktion och matdistribution.Varför har vi denna skillnad?Anf. 7 Vice statsminister ():Fru talman! Jag tror att missförstodi fråga om kvinnliga chefer. Jag sade att det blir fel istatistiken. En chef på mellannivån i den offentligasektorn räknas, framför allt inte i den europeiskastatistiken, som chef. Det är i och för sig inget skäl attbyta system, bara en förklaring. Vi har många kvin-nor inom landstingen och kommunerna som är cheferpå mellannivå. Det är ofta den typ av verksamhet somkanske är privatiserad i andra länder. Då blir manchef för ett bolag till exempel, eller vad det kan heta.Man måste analysera detta lite djupare innan manhävdar att vi har så få kvinnliga chefer i . Vikan se det väldigt tydligt i det privata näringslivet,men det finns en annan verksamhet, och där är intekvinnorna lika få.Mat är nödvändigt, säger . Ja, mendet är inte nödvändigt att just gå på krogen. Det varmin poäng. Verksamheten på krogen är av annorlun-da slag än verksamheten inom vården. Jag har ingetemot att krogägaren tjänar pengar. Det är människorsom har råd att betala som går dit. Däremot tycker jaginte att man ska ha vinstintresset som drivkraft i vår-den och omsorgen. Vi ska ha en vård och omsorg pålika villkor, och den ska ges efter behov, inte efter hurmycket man kan betala.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 2002/03:114 om be-folkningsutvecklingenAnf. 8 Vice statsminister ():Fru talman! Axel Darvik har frågat statsministerGöran vilka åtgärder statsministern avser attvidta när det gäller långsiktiga befolknings-utveckling. Statsministern har överlämnat frågan tillmig.Jag vill inledningsvis peka på en rad sakfel sominterpellanten framför. För det första har födelsetaleni visserligen sjunkit sedan den höga nivån på1960-talet, men med betydande svängningar som hartydliga samband med den ekonomiska utvecklingenoch den allmänna framtidstron bland människor.Under högkonjunkturen hadevi till exempel en kraftig uppgång och vårt födelsetallåg då bland de högsta i Europa.Sedan kom 90-talet med hög arbetslöshet ochstora ekonomiska påfrestningar för olika grupper isamhället. Inte minst drabbades de unga. I krisensspår sjönk födelsetalen kraftigt. har vi krisenbakom oss, och utvecklingen har glädjande nog ocksåpåverkat barnafödandet i rätt riktning. Enligt densenaste statistik vi fått från SCB föddes det år 2002fler barn än . Vi har fortfarande en bit kvartill de höga födelsetal vi hade ,men vi är på god väg. Hur högt vi når kan vi natur-ligtvis inte förutspå, men SCB:s prognosmakare trorpå en uppgång till 1,8 barn per kvinna fram till år2010. Vi är redan halvvägs där sedan bottennivån år1999. var födelsetalet 1,64 barn per kvinna.För det andra påstår interpellanten att andelen avbefolkningen som står utanför arbetsmarknaden ökatkraftigt . Sanningen är attandelen i arbete - av befolkningen - äroförändrad jämfört med och att såväl antaletsom andelen sysselsatta av befolkningen i yrkesverk-samma åldrar snarare ökat något , men även här med vissa konjunktursvängningar.Dessutom är en större del än tidigare av dem somi dag står utanför arbetsmarknaden studerande. Vi hari dag 325 000 personer som bedriver högskolestudier,jämfört med ca 175 000 . Till skillnadfrån går i princip alla på gymnasietoch vuxenutbildningen har utvecklats.Jag tycker även interpellanten överskattar defarhågor som han benämner förödande sociala ochekonomiska konsekvenser. Darvik hänvisar till prog-noser som utarbetats av FN. Enligt dessa skulleSveriges befolkning minska från dagens ca 9 miljonertill mellan 6 och 7,5 miljoner invånare fram till år2050.SCB och även EU genomför regelbundet be-folkningsprognoser som visar att befolkningen iSverige kommer att uppgå till storleksord-ningen tio miljoner invånare. Oavsett vem som utar-betar denna typ av prognoser är de självfallet osäkraoch beror i första hand på de framtida födelsetalensamt in- och utvandringen . SCB harräknat på en invandring som ligger något underdagens nivå och på att födelsetalet går upp ytterligarenågot till 1,8 barn per kvinna. Men även om födelse-talet skulle gå ned igen till de lägsta nivåerna skulle befolkningen bibehållas på dagens nivå,det vill säga nio miljoner invånare.Alldeles oavsett vilka antaganden man gör pådessa punkter kommer såväl antalet som andelenäldre i , , ja snart sagt hela världen, attöka. Detta är ett resultat av att vi lever allt längre ochdessutom med allt bättre hälsa. Det är kanske någon-ting att glädjas över.I likhet med alla andra länder med motsvarandebefolkningsutveckling kommer försörjningsbördanför de förvärvsarbetande att öka på lång sikt. Hurmycket den kommer att öka beror inte bara på rela-tionen mellan äldre och yrkesaktiv befolkning utansjälvfallet också på i vilken utsträckning befolkningeni yrkesverksamma åldrar arbetar. Detta beror i sin turpå- hur väl vi lyckas hålla sysselsättningen uppe,- hur väl vi lyckas integrera våra invandrare påarbetsmarknaden och- hur väl vi lyckas minska frånvaro och ohälsa.Den socialdemokratiska politiken för att möta be-folkningsutvecklingens utmaningar är full syssel-sättning och ökat välstånd genom en god och uthålligekonomisk tillväxt.Det nya pensionssystemet, utbyggd familjepolitiksamt målet om att de offentliga finanserna ska visa ettsamlat överskott på av BNP över en konjunktur-cykel förbättrar ytterligare våra möjligheter att mötaframtiden med tillförsikt.Anf. 9 AXEL DARVIK (fp):Fru talman! Jag tackar vice statsministern för sva-ret. Den statistik som jag har använt mig av kommerfrån FN:s Population Division. Den kommer ocksåfrån samtal som jag har haft med deras direktör är specialiserade på att göra befolkningspro-gnoser och har lång erfarenhet av att ha lyckats fast-ställa tillförlitliga sådana. De har en opolitisk gransk-ning och gör jämförande studier av flera länder. Degör dessutom avancerade analyser av in- och utvand-ring samt återvandring av flyktingar.I dessa rapporter fastställer de att den ekonomiskaersättningen och välfärdsnivån inte har så jättestorbetydelse för barnafödandet, även om det naturligtvisär viktigt i andra hänseenden. Det är snarare kultu-rella förändringar som har gjortatt det blivit vissa förändringar. Många skaffar intefler än två barn, och en del skaffar inte några barnalls.Synen på barnafödandet har alltså förändrats. Manfår gå tillbaka för att hitta en stabil nivå ibefolkningsutvecklingen, där man har ett barnafödan-de som ligger på 2,1 barn per kvinna.Man kan naturligtvis dividera om vilka prognosersom är sannolikast - befolk-ningsdivisions eller SCB:s. Tydligt visar ändå allaprognoser att vi får alltfler äldre och allt färre yngre.År 2050 spås av befolkningen vara över 60 årmot . Framför allt är det de riktigt gamlasom ökar sin andel, de . Dessa personerbehöver ofta mycket vård och hjälp.Samtidigt minskar andelen yngre av befolkningen.Tiden innan man kommer ut på arbetsmarknadenökar också i och med att utbildningstiderna förlängs.Följden blir onekligen att allt färre måste försörjaalltfler. Jag hoppas verkligen att regeringen inte kni-per ihop ögonen så hårt det går och blundar för dessaproblem.Det finns framför allt tre faktorer som påverkarbefolkningsutvecklingen, nämligen mortaliteten,fertiliteten och migrationen. Flera länders prognoserskiljer sig tydligt från . Ett sådant land ärKanada. har en betydligt mer generös invand-ringspolitik, dels när det gäller flyktingar, dels ochkanske framför allt när det gäller arbetskraftsinvand-ring.