prot · GQ0997 · 2003-05-06 00:00:00 — Det är en möjlighetför föräldrarna att kunna följa undervisningen, vilketär så viktigt för att de ska kunna stödja eleverna ideras lärande. Det är därför jag åter tar upp den härfrågan. Jag är orolig för att skolan blir en isoleradplats där föräldrarna inte har möjlighet att gå in ochstödja eleven när eleven har varit sjuk eller borta.Ibland, och tyvärr alltför ofta, måste man ocksåtillkalla vikarier som inte alls har följt med undervis-ningen. Då kan det vara bra att kunna visa vad ele-verna har gått igenom och vad som finns kvar. På detviset får man ett slags huvudstruktur.Sedan ska läroboken naturligtvis kunna användasav läraren för att lägga upp undervisningen. Det ärinte läroboken som ska styra undervisningen, menundervisningen kan mycket väl ha ett stöd i lärobo-ken. Den kan vara en kommunikationskanal till för-äldrar och elever när det gäller vad man behöverkunna och vad man ska gå vidare med. Det är dit jagvill komma.Ministern tog upp att man har gett 4 miljoner. Jagräknade ihop det lite snabbt. Det finns 6 000 skolormed skolbibliotek. Det blir per skola. Det ärinte mycket. Det räcker inte till mer än tre böckereller något sådant. Det kan i sig inte försvara att viinte har mer medel till läroböcker.I den här interpellationen talar jag inte om att vibehöver mer pengar till skolan. Det är möjligt att detbehövs på sina håll. Det jag undrar är om de medelsom ges till skolan fortfarande ska vara öronmärktatill personal. Eller kan det finnas vissa skolor i kom-munerna där man kan ha lite mindre antal personalför att man har tillgång till några riktigt goda läro-böcker? Det var återigen en fråga.Anf. 10 Utbildningsminister ():Fru talman! har jag haft flera riktigtintressanta interpellationsdebatter med kristdemo-krater. Ni har varit riktigt aktiva interpellanter. Dettycker jag är roligt. Det är viktigt att vi för de härcentrala diskussionerna i . Jag har upptäckten gemensam hållning hos i de härinterpellationsdebatterna, och det är att man har väl-digt goda föresatser. kan jag tänka att det härär ett parti som man skulle kunna samarbeta med. Detfinns väldigt goda ambitioner. Det handlar om höjdainsatser på en rad områden i den offentliga sektorn.Det är förbättringar, reformer och utökningar.Men nästan varje gång när jag går till läggen, detvill säga de förslag som har lagtfram i , finns det ingen täckning för de härhöjda ambitionerna. Det finns inga mer pengar. Dethandlar oftast om mindre pengar än vad regeringenhar avsatt. Det finns inte ens konkreta förslag omförbättringar lagda, utan det är ambitioner. Det äringet fel att ha det. Det uppskattar jag verkligen. Detär bra för regeringen att möta en ambition hos oppo-sitionen. Men jag måste säga att efterhand blir manlite besviken att det inte finns någonting som liggerunder detta i form av konkreta förslag och framförallt resurser.Yvonne säger avslutningsvis att honinte talar om mer pengar till skolan. Det gör honsannerligen inte eftersom inteföreslår mer pengar till skolan. Det har vi gjort. ärvi i färd med att leverera detta. Vi är nu inne på detandra året där vi ger en kraftfull resurs till varjekommun för att anställa fler lärare, skolbibliotekarier,skolkuratorer, skolsköterskor och andra centrala yr-kesgrupper i skolan. Allt detta är till för att skapa enmiljö i skolan där vi verkligen kan ge alla barn möj-ligheten och rätten till de kunskaper som de behöverför att kunna läsa vidare, få en stark ställning i sam-hället och komma in i arbetslivet.Kristdemokraterna har ju sagt att vi inte ska genågot särskilt stöd till skolan, utan att vi ska ha ettsystem där kommunerna själva avgör vilken del avsin verksamhet som de prioriterar. De pengar somKristdemokraterna tar fram kan lika gärna gå tilläldreomsorgen som till skolan. Jag kan ha respekt förden hållningen om man är konsekvent och fullföljerden. Men hamnar i ett läge därhon kräver att vi ska öka insatserna för att köpa läro-medel i skolan. Det går ju på tvärs mot Kristdemo-kraternas egen politik där man inte ens vill ge någotsärskilt öronmärkt stöd till skolan.Jag håller med om den analys av lärobokens ställ-ning som gör. Den har en centralställning. Tiden har inte på något sätt sprungit ifrånläroboken i skolan. Jag tror att den är en viktig del ien modern pedagogik där barn och ungdomar mötergoda läroböcker och lär sig att arbeta med boken somverktyg. Det kan vara läroboken som är specielltanpassad till skolan eller skönlitteraturen som ocksåkan betyda mycket för barns och ungdomars utveck-ling. Det behövs mer resurser till detta. Det behövsytterligare satsningar på detta, och det är framför alltett kommunalt ansvar.När staten så kraftfullt stöttar kommunerna att an-ställa personal som kan stärka skolbiblioteken, somstärker lärarnas ställning och som avlastar lärarnamycket av det sociala arbetet med eleverna, finns detett utrymme för kommunerna att satsa på läromedlenoch läroboken, och jag menar att de bör göra det. Jaghoppas och litar på att många kommuner ser dettasom en väldigt viktig del i strävan att alla barn ochungdomar ska få de kunskaper som de behöver.Anf. 11 ():Fru talman! Jag tror att vi är överens om att dettaär bra. Det är bra med fler vuxna i skolan, fler lärareoch fler annan personal. Den satsningenhar sannolikt varit oerhört värdefull.Men finns det ju en brist på behöriga lärare ivåra skolor. Det finns stora brister på bra människorsom ska ha de här funktionerna. Så snart vi kommer iett läge där det är brist på dessa bra människor blir juden här öronmärkningen till förfång. Jag talar omvikten av att kommunerna eller skolorna själva ska fåavgöra detta. Det kan till exempel handla om dispen-ser. Man skulle kanske kunna pröva om det behövs.Om vi hade riktigt bra läromedel skulle vi kanske nåett steg längre i kvaliteten.Ministern talar om att man kan undersöka det härbehovet genom kvalitetsredovisningar. Jag kolladedetta med och dem som jobbar med de härkvalitetsredovisningarna. Jag har tittat lite i denhandbok som finns. Jag kan inte se att läromedlen därtas upp som en viktig del i kvalitetsredovisningen,åtminstone inte hitintills. Men det är möjligt att detska ske och att det ska finnas tydliga direktiv om attläroboken och de läromedel som finns är viktiga. Detjag har fångat är snarare vilka mål man ska satsa på.Då spelar onekligen en lärobok en viktig roll. Det äralltid vanskligt att tala om en lärobok. Det låter somom det är en enda lärobok. Det låter som om det ärnågot som ska styra läraren och undervisningen. Detlåter också som om man ska fångas in i ett mönster.Jag vill inte detta. Jag vill att det ska finnas till-gång till många olika typer av läroböcker. Det ärviktigt att vi har en bredd av läromedelsförlag ochförfattare som hjälper till och ger stoff till det. Skol-biblioteken kan sannolikt spela en viktig roll här, mentyvärr behöver många skolbibliotek mer än föratt vara ett bra referensbibliotek för lärande.Den personliga "touchen" är viktig. Jag tror attministern liksom jag själv och kanske många av demsom lyssnar har fått lära sig ren och kall studieteknik.Jag är som riksdagsledamot innerligt glad att jag iskolan via läroböckerna fick lära mig att stryka underoch skriva i kanten för att få struktur på ett fylligtstoff. Vi vet att ordets makt över tanken är väldigtviktig. Det skrivna ordet har en annan betydelse änenbart det uttalade. Jag menar att läroboken har enbetydelse som vi inte på allvar tar vara på.Det är vår plikt mot den unga generationen, eleveroch andra, och det är en del i själva lärandet att visahur man kan använda sig av böcker. Det är en del ilärandet, tillsammans med allt annat, som bra lärareoch även bra referensmaterial i skolbibliotek och litevarstans. Detta tror jag att vi har förlorat, och jagskulle vilja ha åtminstone ett halvt löfte från minis-tern om detta.Anf. 12 Utbildningsminister ():Fru talman! Jag håller med om det som YvonneAndersson säger om läromedlets och lärobokensbetydelse i skolan. Jag håller också med om vikten avatt lära sig att arbeta med en bok som verktyg. Detgäller precis det som du talar om, att använda möjlig-heterna att anteckna och stryka under som pedagogiskmetod. Det är en väg att inhämta kunskap som ocksåblir viktig för många senare i livet. Det är ett sätt attlära sig att växa med kunskap som dominerar när mankommer högre upp i utbildningssystemet, och såkommer det att vara framöver.Jag delar verkligen den åsikten.Jag tycker dessutom att det är viktigt att elevernahar möjlighet att få med sig en del av de centralaläroböckerna och läromedlen när de slutar i skolan.De kan vara värdefulla verktyg för att fräscha upp ochfölja upp sina kunskaper. Att ha en relation till gamlaläroböcker kan komma att betyda mycket senare ilivet.När det gäller de här ambitionerna har vi nog enungefär likartad ståndpunkt. Jag menar att det är enviktig uppgift för kommunerna att möjliggöra detta.Yvonne säger att när man tittar på kvali-tetsredovisningarna ingår inte läromedel på etttydligt sätt. Ja, det är riktigt. Det som vi nu gör är attvi skärper upp hela kvalitetsgranskningen av densvenska skolan. Varje skola ska göra en kva-litetsredovisning, visa hur väl man fyller målen, hurpass bra barnen och ungdomarna kommit fram tillkunskapsmålen men också till de demokratiska vär-degrundsmålen i skolan och vilken strategi man harför att stärka ungdomarnas rätt till kunskaper.I varje kommun ska man göra detta. Viska också för hela nationens likvärdighet fortlöpandefölja upp hur det går för kommunerna och för deskolor som finns i dessa. Detta är väldigt viktigt föratt vi ska få en trygg insikt om att vi har en nationelltlikvärdig skola.Vi har i budgetpropositionen från re-geringen markerat att också läromedlen i framtidenska ingå i den kvalitetsgranskning som ska göras avvarje skola. Det är att ytterligare tydliggöra vikten avläromedlets ställning i skolan och dess centrala rollför att barnen ska kunna få de kunskaper som debehöver.Yvonne gör den invändningen mot re-geringen att det öronmärkta stöd som vi ger till sko-lan borde förändras lite grann på marginalen. Minreplik till är att ni ju över huvudtaget inte vill ge något stöd till skolan. Hur vore detom ni själva funderade på att ändra er politik i denriktningen? Det skulle vara intressant att se. Utan ettöronmärkt stöd till skolan blir det ännu svårare att gåså långt i detaljreglering att man vill avsätta en sär-skild resurs för att köpa in läromedel. I det avseendethar ännu inte kommit fram.Jag hoppas att vi åtminstone till en början kan fåett stöd för regeringens politik att stötta landets skolormed öronmärkta resurser som inte får användas tillannat än just för skolan. Kommer vi dit har vi hunnitlångt på vägen mot en diskussion av gemensammaidéer om skolan.Jag har den uppfattningen att kommunerna börsatsa på läromedlen i skolan. Staten satsar nu enmycket stor summa, 5 miljarder, för att kunna anställa15 000 fler lärare, skolbibliotekarier och andra speci-alister i skolan. Kommunerna bör följa upp detta medatt satsa på läromedlet, som också är viktigt i skolan.Anf. 13 ():Fru talman! Först och främst har jag inget emot attkommunerna satsar på läromedel. Vad Kristdemo-kraterna vill är att vi ska ge pengar direkt till kommu-ner och landsting, som sedan får avgöra vart dessamedel ska gå. Jag efterfrågar inte någon detaljregle-ring, tvärtom. Detaljregleringen ligger i att medlenöronmärks för personal. Om de öronmärks till perso-nal och resurser för att nå skolans mål skulle jag för-stå tankegången.Det som är viktigt med att läromedlen finns med ikvalitetsredovisningarna är att läromedlen användssom medel. Det är inte bara fråga om mål och strate-gier utan också om vilka medel som kan användas.Jag tycker att det när vi arbetar med de här frå-gorna är intressant att vi är med i EU. Vi kan nu börjagöra internationella jämförelser. Om vi dessutomkommer med i , vilket både ministern och jag ärpositiva till, får vi dessutom en valuta som underlättarinternationella jämförelser.En sak är helt klar: Med tanke på vår gemensam-ma ambition borde det kunna utarbetas nyckeltal förhur många böcker som man skulle kunna tänka sig atten elev har rätt att få. Av grundskoleförordningenframgår det tydligt att eleverna ska få läroböcker i deviktigaste ämnena. Vi borde kunna ange nyckeltal fördetta. Risken är annars att vi med våra jättefina ambi-tioner som vi i huvudsak är överens om inte kan kon-kretisera dessa på ett sådant sätt att lärare, elever,föräldrar och andra människor i vårt samhälle fårklart för sig hur den framtida skolan ska se ut för attbli så bra som möjligt. Vågar vi precisera inte baramål och strategier utan också tänkbara medel?Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 2002/03:293 omgymnasiets fjärde årAnf. 14 Utbildningsminister ():Fru talman! Axel Darvik har frågat statsrådet vilka åtgärder hon avser att vidta föratt stävja utvecklingen att så många kompletterar sinagodkända gymnasiebetyg inom Komvux för att kunnabli antagna till högskolan. Arbetet inom regeringen ärså fördelat att det är jag som ska svara på interpella-tionen.Inledningsvis vill jag framhålla att betygssystemeti gymnasieskolan och reglerna för antagning till hög-skolan påverkar varandra starkt. Många elever somplanerar att söka eftertraktade högskoleutbildningarförsöker genom att utnyttja sina olika valmöj-ligheter få så höga betyg i så många kurser som möj-ligt. Detta har bland annat lett till att elever tenderaratt välja bort kurser som de uppfattar som svåra att fåhöga betyg i. Vi ser dessutom att alltfler konkurrens-kompletterar sina betyg i komvux och att alltfler fårhögsta betyg i alltfler kurser. Dessa betyg tillgodo-räknas sedan vid antagning till högskolan. Detta ärtydliga exempel på hur högskolans tillträdesregler fårkonsekvenser för elevernas studier i gymnasieskolan.Det är därför viktigt att utforma gymnasieskolan ochtillträdesreglerna till högskolan på ett sådant sätt atteleverna stimuleras att skaffa sig relevant kunskap.Jag delar Axel Darviks uppfattning att det ärorimligt att många elever med godkända betyg går ettextra år i komvux för att förbättra sina möjligheter attbli antagna till högskolan. Den omfattande konkur-renskompletteringen är på många sätt ett problem.Kostnaderna för såväl samhället som den enskildeökar, starten i högskolan skjuts upp och nivån påantagningspoängen höjs. Detta motverkar regeringensmål att öka direktövergången från gymnasieskolan tillhögskolan. Därför är det angeläget att de framtidatillträdesreglerna minskar incitamenten till konkur-renskomplettering.Regeringen har bland annat mot den bakgrundentillsatt en utredning som ska se över och föreslå änd-ringar i tillträdesreglerna till grundläggande högsko-leutbildning. (Dir 2003:38 Översyn av reglerna förtillträde till grundläggande högskoleutbildning, U2003:04). Utgångspunkter för arbetet ska bland annatvara att öka direktövergången från gymnasieskolantill högskolan, att uppmuntra elevers prestationer igymnasieskolan och att minska konkurrenskomplette-ringen. Uppdraget ska redovisas senast den 9 januari2004.Axel Darvik tar också upp frågan om ämnesbetygi stället för kursbetyg i gymnasieskolan. Det är enviktig uppgift att utforma ett system som stöder enhög ambitionsnivå i gymnasieskolan och minskarolika negativa konsekvenser i form av till exempelstress och taktikval. I uppdraget till Gymnasiekom-mittén 2000 ingick därför att utreda och föreslå omoch hur ett system med ämnesbetyg skulle kunnainföras i gymnasieskolan och komvux. betänkande (Åtta vägar till kunskap - struktur för gymnasieskolan SOU 2002:120) redo-visades och remissbehandlas för närva-rande. Jag ämnar återkomma i frågan i samband medpropositionen om en ny gymnasieskola.Anf. 15 AXEL DARVIK (fp):Fru talman! Jag ska börja med att tacka för svaretfrån utbildningsministern, även om jag tycker attsvaret snarare ställer upp fler frågetecken än det rätarut de som jag förde fram.Dagens system för gymnasiet är i grunden fylltmed brister. Jag ser också med oro . som regeringen har initierat för att reforme-ra gymnasieskolan, , tar fasta påmånga av de dåliga sidorna som manplockar bort en del av det som faktiskt är bra i gym-nasieskolan i dag.Kritiken har varit hård från elever och lärare vadgäller kurssystemet och kursbetygen. Det är tydligt attdet här också är ett uttryck för den socialdemokratis-ka synen på skolpolitiken, där alla elever ska stöpas isamma form, där utbildningsministern vet bäst vadeleverna bör läsa och där man hämmar det fria valet.Jag tror inte att det är en lyckad väg. Jag tror på indi-viden, och jag tror att eleverna själva vet bäst vad deska välja, vilka program de ska läsa och vilka ämnende ska ta del av.Avarterna i systemet blir tydliga. Eleverna tende-rar och tvingas in i att göra taktikval där framför alltämnen som moderna språk väljs bort, eftersom dekräver större ambition än vad de ger tillbaka när mansedan räknar betygen.Även om man talar sig varm om hur många det ärsom går vidare från in i gymnasieskolankan vi se att har av de eleversom börjar i gymnasiet slutfört sina studier. Dettagäller även om man har haft ett extra år för att ta igennågot, läsa upp betyg, göra en paus om man behöverdet eller för att vara ute och resa. Ändå är det bara60 % som går igenom gymnasieskolan. Detta tyckerjag är högst beklagligt.Många läser dessutom upp sina betyg på komvuxefter att de har slutat på gymnasiet. Att på det härsättet läsa upp sina betyg är både tråkigt och ostimu-lerande och leder inte till att nya kunskaper ackumu-leras. En del ger till och med upp sina mål, till exem-pel att komma in på en attraktiv högskoleutbildning.Det här slår mycket olika. I till exempel ,där Socialdemokraterna och Vänstern har bolagiseratkomvux och i princip avskaffat det, försvinner demöjligheter som tidigare fanns att korrigera de felsom finns i systemet. Det sker också när komvux ärdålig, vilket den är i en del kommuner.Vår lösning är tydlig. Det gäller att man har äm-nen som är anpassade till de program som man läseroch att man får på sig att slutföra ett ämnedär man har fler moment med och där betyget också islutändan blir betydligt rättvisare. Då har man intesamma stress. Ett enda prov kan ibland vara det somtotalt avgör vad man får för betyg i kursen.Tidigare har utbildningsministern i uttalanden ut-tryckt en vilja att införa ämnesbetyg i stället. Därförskulle jag vilja veta hur ministern har tänkt att dettaska fungera i det nuvarande systemet.Anf. 16 Utbildningsminister ():Fru talman! När det gäller synen på konkurrens-kompletteringar verkar jag och Axel Darvik ha enganska likartad uppfattning. Det var ju före vår tidsom skolpolitiker som möjligheten till konkurrens-kompletteringar infördes, och det verkar som om dendebatt som då pågick i och i samhället iövrigt inte anade vad som komma skulle. Vi som haratt ta ansvar för resultatet av detta måste naturligtvisagera när vi ser att en allt större andel av gymnasie-ungdomarna planerar, i sina studier på gymnasiesko-lan, att komplettera inom vuxenutbildningen. Då ärdet någonting som vi måste ingripa emot. Det är na-turligtvis inte en klok hållning från samhällets sida,och inte heller en klok utveckling för individerna attfördröja sina fortsatta studier genom att konkurrens-komplettera inom vuxenutbildningen. Dessutom harvuxenutbildningen så stora behov som man ska till-fredsställa i den befolkning som inte har tillräckligtmed kunskaper, framför allt bland dem som är någotäldre än de som har lämnat gymnasieskolan.Här finns en första skiljelinje, efter att jag försthar konstaterat att vi är överens i vissa delar. Skilje-linjen är den att stadigt motarbetar allvuxenutbildning. Man har som ideologi att vuxenut-bildning är en lite onödig verksamhet i samhället ochlägger stadigt fram förslag på besparingar och in-skränkningar. Jag menar att vuxenutbildning är en ihögsta grad modern del av vår utbildningspolitik förmänniskor som har varit ute i arbetslivet,upptäcker att deras kunskaper inte räcker till ellerkanske råkar ut för arbetslöshet och behöver komp-lettera. Det är en enorm kraft i samhället. Det lederockså till att människor senare i livet upptäcker möj-ligheten till vidare studier, högskolestudier, och vidärmed kan rekrytera många goda lärare, sjuksköter-skor och andra centrala yrkesgrupper. Där skiljer vioss åt.Den andra punkten där vi skiljer oss åt gäller attFolkpartiet så envetet driver sänkta kunskapskrav igymnasieskolan. För den som flyktigt följer med iskoldebatten kommer detta nog som en överraskning:Vad, kan det vara på det sättet att driversänkta kunskapskrav? Ja, och som enda riksdagsparti!I , där inte deltog,är alla partier överens om att alla elever i gymnasie-skolan behöver goda kunskaper i kärnämnena - intevilka ämnen som helst, utan kärnämnena, de ämnenvi tror att man behöver för att klara ett modernt sam-hällsliv. Det är sådant som matematik, svenska ochspråk, och jag vill dessutom - regeringen kommer attlägga fram förslag om detta - förstärka detta medhistoria. Det är någonting som alla behöver för attklara att vara en aktiv medborgare och få en starkställning på arbetsmarknaden. Det enda partiet i Sve-riges riksdag som är emot detta är . Mansäger: Nej, för de elever som läser yrkesprogram skavi inte ha så höga ambitioner att de ska behöva läsanågra kärnämnen. Låt dem syssla med det de tyckerär roligt! Det är den lite förnumstiga folkpartistiskahållningen. Det innebär att man kommer på tvärs mednäringslivet som säger att yrkesprogrammen i framti-den måste ha höga kunskapskrav om man ska klaraav de krav på kunskapsutveckling som finns inomindustrin. Man kommer på tvärs med fackliga organi-sationer som säger: Våra medlemmar som går i yr-kesprogrammen måste ha goda kunskaper för attklara ett modernt arbetsliv. Man kommer också påtvärs med hela kammaren i övrigt. Jag vill ha högakunskapskrav för alla elever, och därför kommer viockså att lägga fram förslag om att fortsätta ha kravpå kärnämnen för dem som går i yrkesinriktade pro-gram.Jag får återkomma till frågan om ämnesbetyget,som var den sista frågan som Axel Darvik ställde, inästa replik, för min tid är slut.Anf. 17 AXEL DARVIK (fp):Fru talman! Jag håller med utbildningsministernom att konkurrenskomplettering är ett problem. An-ledningen till att man ser detta är inte det sätt på vil-ket det är inrättat, utan snarare är det väl så att dengymnasieskola som utbildningsministern och social-demokratin står för får uttryck i att så många elever konkurrenskompletterar och läser upp sina betygpå komvux.Väldigt många elever upplever en orättvisa i sys-temet. Låt mig ta ett exempel. Vi kan se på matemati-ken, som är uppdelad i fem kurser, förutom deeventuella extra kurser utöver Matematik A, B, C, Doch E som en del har som lokala kurser. Om elevennu har ett VG i kursen matematik A och sedan får ettbättre betyg i matematik B, MVG, känner elevensjälvklart att det är en orättvisa och menar att han ärvärd ett högre betyg även i den tidigare kursen. Då ärdet självklart att man också ser till att kompletteraoch läsa upp betyget på komvux. Det är där somsystemet slår till och man ser avarterna. Det är ocksådå man tar stora delar av de platser och resurser somskulle ha behövts för vuxenutbildningen.Vi i ser att vuxenutbildningen ärmycket viktig. Den är en del av det livslånga lärandet.Med vår gymnasieskola hade inte eleverna behövtläsa upp sina betyg efteråt utan de hade kunnat fårättvisa betyg från början, med ämnesbetyg. Då hademan inte behövt ha den här skillnaden.Socialdemokraterna är inte heller de som alltidvärnar om vuxenutbildningen. Det ser jag tydligt iden kommun jag kommer från, . Där harman tillsammans med gått fram ochslaktat det som var vuxenutbildningen.När vi sedan kommer in på kunskapskraven är detviktigt att man ser att är den skola somlägger grunden. Där ska vi ha höga krav för eleverna.De yrkesutbildningar som vi i vill inrättaska hålla hög kvalitet och naturligtvis också nå upptill de krav som samhället ställer.