prot · GR0945 · 2003-12-09 00:00:00 — Jag vet att det är efterlängtade pengar, och jag är helt övertygad om att de kommer att bidra mycket positivt till förskolans verksamhet. Jag hoppas också att det ska ge en tydlig signal till våra kommunpolitiker att komplettera med egna satsningar, eftersom det i stor utsträckning faktiskt är en verksamhet. Men kvalitet gäller inte bara barngruppers storlek och personaltäthet. Det handlar också om att alla barn får lära och att de får behålla nyfikenheten i utbildningssystemet. Det handlar om att flickor och pojkar får utveckla sina personligheter, att vi stöder alla de barn som växer upp med mer än ett språk, att all personal är välutbildad, att kvalitetsarbetet är systematiskt och att det är möjligt för föräldrar som vill att ta del av det. En orättvisa som består handlar just om pojkar och flickor i förskolan. Jag menar att pojkar och flickor måste få växa upp utan att begränsas av omvärldens förutfattade meningar eller fördomsfulla synsätt som det handlar om. Det handlar inte om att flickor ska bli pojkar eller tvärtom. Det handlar om att såväl vuxna som andra barn måste respektera flickor och pojkar som de individer de är för att de ska ha förutsättning att utvecklas utifrån alla de potentialer de besitter. Läroplanen säger också att förskolan aktivt ska motverka traditionella könsmönster. säger personalen att det är detta område i värdegrunden som man känner allra störst osäkerhet inför. Vi har helt klart mycket att göra. Därför har regeringen tillsatt en delegation som under med 12 ½ ska lyfta fram goda exempel, fördela medel till jämställdhetsprojekt, samla forskning och kunskap och också påverka lärarutbildningen. Man ska på olika sätt uppmärksamma frågan, så att vi åtminstone börjar där jag menar att mycket av värderingarna faktiskt grundläggs. Personalen i förskolan har gjort svensk förskola till vad den är : unik och respekterad i omvärlden. Utbildningen för att arbeta i förskola är betydligt längre än vad den tidigare var, och ambitionerna att rekrytera förskollärare är höga. har vi en lika stor yrkeskår, nämligen barnskötarna. De har inte varit föremål för någon nationellt fastlagd utbildning på mycket länge, vilket är en brist. Ska vi upprätthålla kvaliteten i förskolan måste alla som jobbar med våra barn ha utbildning, kompetens, status och respekt. Därför har fått i uppdrag att utforma en nationell kursplan för en ettårig påbyggnadsutbildning till barnskötare. Den ska vara så flexibel att den kan svara mot de varierade utbildningsbehov som finns i denna yrkesgrupp. I ett samhälle där kunskap och kompetens värderas allt högre ökar också kraven på den enskilde, som medborgare, förälder, konsument, anställd och företagare, att regelbundet förnya och bredda sina kunskaper. Det sägs att min generation kommer att få byta jobb sju gånger i livet. Det säger också någonting om vilka behov vi har av vidareutbildning, omskolning och möjlighet att komma igen. Det är behov som man har för att man vill byta jobb, för att man måste byta jobb eller för att man vill skaffa sig den där gymnasiekompetensen, som behövs för att man ska känna sig mer självsäker och för att man inte ska ha en alltför lång uppförsbacke om den dagen kommer. Många vuxna har tagit vara på den här möjligheten, men alltför många har avstått, av olika skäl. Man har inte råd att leva på studiemedel. Småbarnsföräldrar har kanske svårt att lämna hemmet. Andra bor långt från studieorten. Andra är beroende av kontakten med arbetsplatsen och får inte möjligheten att kombinera detta med ett förnyat lärande. En del avskräcks bara av tanken på sin egen tidigare skoltid. gav närmare 800 000 människor en chans att skaffa sig just grundskolekompetens och gymnasiebehörighet och därmed en möjlighet att byta arbetslöshet mot meningsfulla studier. är läget på arbetsmarknaden annorlunda. I takt med att samhället förändras måste också samhällets insatser för vuxna som vill läsa förändras. Vi måste utgå från vars och ens behov. Allas behov är olika. Hur ska man lära sig? Vad ska man lära sig? I vilken takt ska man lära sig? I till exempel läser verksamma barnskötare på distans till förskollärare. Det är ett mycket gott initiativ. Vi måste också nå dem som är allra svårast att motivera för en utbildning. Det handlar om rekryteringsbidraget som ska locka dem som befinner sig långt bort och som kanske inte alltid har de ekonomiska förutsättningarna. Det handlar om möjligheter att validera kunskaper och utbildning som man har skaffat sig i sitt arbete på andra håll i samhället. Det handlar också om människor som kommer med yrkesutbildning från ett annat land. Vi måste ta fler steg mot ett kunskapssamhälle för alla med möjlighet att komma igen. Då måste vi satsa på alla delar av det livslånga lärandet. 112 () replik: Det handlar om det livslånga lärandet. Kostnaden i förskolan är låg, berättar . Så är det. Det är därför föräldrarna väljer att placera barnen där. Det är naturligt. Men det är väldigt frustrerande för de föräldrar som hellre skulle vilja vara hemma med sina barn och kunna få en barnpeng som vi i föreslår. Många känner att det är viktigt för barnen att få vara hemma i en lugnare miljö eftersom vi har en förskola med väldigt många barn, vilket även statsrådet intygar. Det är också väldigt frustrerande för kommunpolitikerna med maxtaxan eftersom den är underfinansierad med 11,5 miljarder, som jag sade tidigare här i en debatt. Det är inte lätt för fattiga kommuner att hosta upp de pengarna. Då blir det ännu större barngrupper och ännu färre vuxna bland barnen. Man har inte ekonomiska möjligheter att anställa fler. Dessutom är det oerhört svårt att få tag i utbildad personal. Hur vi ska klara av 6 000 nya förskollärare 2005? Hur ska vi hitta utbildad personal när vi inte sätter i gång att utbilda dem? Det tar ju att utbilda. Det måste prioriteras. Det skulle jag vilja få en förklaring till. Folkhögskolorna har också en viktig roll i det livslånga lärandet. Det har inte nämnts något om dem . Jag tror att de kommer att få en stor funktion att fylla eftersom vi har så många som lämnar skolan utan godkända betyg. Då är folkhögskolornas pedagogik ypperlig. Det finns 147 folkhögskolor, varav 22 startade . har man inte fått mer pengar, vilket gör att det är problem med ekonomin för folkhögskolorna. Jag skulle vilja höra statsrådets syn på det. 113 Statsrådet () replik: Om maxtaxan inte är taket, om det inte är rätt väg att gå utan vi ska gå någon annan väg, vore det intressant att få höra från och hur höga avgifterna skulle kunna bli. När vi talar om skolan är det ingen som säger att kvaliteten skulle kunna bli bättre om vi tog , att vi då skulle få mycket bättre kvalitet. Den debatten hör jag sällan. Jag har svårt att se varför det handlar om just barnfamiljerna med alla kostnader som det innebär att ha barn, med den låga lön som man har i början av arbetslivet då man ska skaffa bostad och mycket annat. ska man inte bara betala skatt som alla invånare utan också betala 3 0004 000 för att veta att kvaliteten i förskolan är bra. Vi måste kunna begränsa avgiften för den enskilda barnfamiljen och jobba med ökad kvalitet i förskolan. Jag kan påbörja den diskussion som jag är övertygad om kommer att fortsätta, inte minst från kd. De talar om barnpeng och vårdnadsbidrag. Jag har full respekt för att det är en politisk inriktning, en ideologisk uppfattning. Man tycker att framför allt mammorna, som det slutar med, ska vara hemma med barnen. Men till vilken ersättning? I vilken annan del av välfärdssystemet säger vi att den som inte är så mycket sjuk skulle kunna få ut lite pengar och använda dem till det de vill? Eller frågar om den som inte ens har barn verkligen ska betala till förskola och skola? Vi har en gemensamt finansierad förskola. Det är inte fråga om vem som bäst tar hand om barn. Vi vet alla att det är en läroplan som styr förskolans verksamhet. Det är en kombination av omsorg och pedagogik. Det är en verksamhet som det är positivt att barn får del av. Att alla barn måste gå där är verkligen en sanning med modifikation med tanke på den generösa föräldraförsäkring som finns i . 114 () replik: Vi säger barnpeng. Det är omarbetat från vårdnadsbidraget som var först med. Sedan har övertagit det. Vi kallar det för barnpeng . Vi vill också ha mer resurser till skolan. Det handlar om att det måste finnas resurser för att vi ska få en ökad täthet på personal som tar hand om våra barn så att kvaliteten blir bra både i förskolan och i skolan. Det är oerhört viktigt. Jag måste få ta upp en annan fråga. Jag vet att också kommer med den. Vi har med oss samma utredning, Unga utanför. Eftersom vi har förmånen att ha statsrådet här som handhar frågorna vill jag fundera lite grann. Man lyfter upp att det är väldigt många som står utanför samhället i åldersgruppen . Jag ska inte gå in närmare på det även om jag tror att statsrådet missade fantastiska inlägg. Jag funderar över en sak som står i utredningen: Det bör dock främst vara en angelägenhet att se till så att alla kan finna en lämplig sysselsättning. Vi menar att det kommunala uppföljningsansvar som tidigare återfanns i skollagen borde återinföras, förtydligas och utvärderas så att varje kommun inom ramen för detta ansvar bildar en organisation som har till uppgift att söka upp och noga utreda varje person som är och som inte studerar, arbetar eller har någon annan känd sysselsättning. Den här tanken går ju hand i handske med vår tanke om kvalitetsinstitut där kommunerna ska ha ansvaret för att följa upp och utvärdera hur det har gått i skolan för att kunna hjälpa. När jag läste pressmeddelandet som statsrådet hade lämnat upplevde jag att det handlade om att komma med åtgärder och lappa efter att man har gått . Men ungdomarna själva säger ju att problemen uppstår på grund av skolans brister. Där vill jag gärna få en kommentar. 115 Statsrådet () replik: Jag kan börja där slutade. Unga utanför är på remiss. Jag ser mycket fram emot de resultat som kommer att komma in. De kommer definitivt att beröra många fler än dem som engagerar sig i utbildningspolitik. Det handlar inte bara om skola. Det handlar inte enbart om hur man ska arbeta annorlunda med skolan. Det handlar om en lokal samverkan med alla de parter som möter de unga människor som hamnar vid sidan om, arbetsförmedling, försäkringskassa, socialtjänst, fritidsgårdar och föreningar. Naturligtvis spelar skolan en viktig roll. Att man skulle lappa och laga i efterhand är en bild som jag inte delar. Naturligtvis måste man arbeta . Vi ska vara medvetna om att den grupp som vi talar om inte sällan har sociala problem av olika slag. Det handlar inte enbart om skolmisslyckanden. Jag ser fram emot att diskutera det vidare när vi åtminstone har fått in remisserna. Jag tycker att det känns rimligt. Det är en väldigt viktig fråga. Eftersom inte får ge repliker kommer säkert någon annan kunna svara på hur länge man ska kunna vara hemma. Vilka krav är rimliga att ställa ifråga om när man ska arbeta, betala skatt och bidra till välfärd och tillväxt? Hur hög ska ersättningen kunna vara? talar på ett ställe om att man skulle kunna få skattefritt. Det är väldigt intressant om alla dessa olika konton, vårdnadsbidrag och ersättningar, handlar om . Är det i sådana fall över huvud taget ett rimligt alternativ? Är det en rimlig modell som man föreslår från sida? 116 () replik: Det hedrar statsrådet att trots att hon inte var här när debatten inleddes och under den första delen av debatten så har hon försökt ta igen det hon förlorade genom att läsa på vilka frågor som ställdes, och hon försöker att svara. Tänk om fler gjorde på det sättet! är statsrådets svar om när vallöftet om de 6 000 ytterligare medarbetarna ska komma till i förskolan ganska avslöjande: 2005. Men då har ju valfläsket nästan blivit otjänligt. Min följdfråga till statsrådet blir: Ska alla 6 000 komma till då, , eller är det bara en liten del som ska komma till för att socialdemokratin ska kunna gå till val på några tusen till? Blir det verkligen 6 2005? Sedan är ju det här svaret väldigt avslöjande. Det visar hur illa prioriterade barn och ungdomar är i den socialdemokratiska regeringens politik. Medan pengarna rinner i väg på andra områden, utgifterna ökar, statsekonomin går i kras och ekonomin körs i botten skjuter regeringen upp just det här vallöftet, som statsrådet påstår sig vara så oroad över kvaliteten och de stora barngrupperna. Detta, herr, talman, går inte ihop. När kommer de här personerna att komma till? När statsrådet är så bekymrad över kvaliteten, vad säger hon till de av förskollärarna som är sjukskrivna? Vad kommer statsrådet att göra för att de ska få en chans att komma tillbaka i arbete? Vad säger statsrådet till dem som är väldigt bekymrade över förslaget att små barn , innan de ens kan prata, ska börja kallas för elever? Vad är detta för politik egentligen, herr talman? Statsrådet kan ge svar på de här frågorna när hon nu har börjat så lovande. 117 Statsrådet () replik: Man kan följa den här debatten på fler sätt än att sitta här i salen, och det gjorde jag. Retorik är en rubrik som ofta sätts på de här debatterna, även från sida. Utgiftstaket har såvitt jag vet inte spräckts . Jag kan faktiskt inte ens minnas när det skedde senast, men det kanske kan. Pengarna sprätts ju inte hit och dit okontrollerat, utan de fördelas på det sätt som den nuvarande regeringen anser vara allra bäst. Jag har full förståelse för att inte delar alla de förslagen. 5,4 miljarder har lagts på maxtaxa, 5 miljarder har lagts på personalförstärkning i skolan och 2 miljarder väntar kommunerna för att anställa fler förskollärare, barnskötare och andra vuxna i förskolan. Detta ska påbörjas och vara verkställt innan mandatperioden är slut. Då kan räkna ut att det handlar om 2005 och 2006. Våra vallöften, återigen, handlar ju om mandatperioden och utgår från att vi inte tänker sprätta i väg pengar. Vi tänker inte ha ett utgiftstak som spräcks. Jag är mycket bekymrad över ohälsan generellt i samhället, inte specifikt och enbart när det gäller just förskollärare. Här vet att arbetslivsministern bedriver ett stort arbete med mycket samtal och diskussioner, och han hoppas också kunna återkomma till . Här finns ingen speciallösning för förskollärare, utan de finns naturligtvis med i samma paket som alla andra grupper. Jag hoppas att kommunerna, som är deras arbetsgivare, alltsomoftast ser också denna grupp. Jag är övertygad om att man gör det. 118 () replik: Tack, statsrådet, för detta avslöjande svar! Statsrådet sade: Regeringen hanterar pengarna på det sätt som regeringen finner vara bäst. Alltså blir den logiska konsekvensen att barnen tydligen inte är bäst. Barnen är inte viktigast eftersom regeringen kan sprätta i väg 11 miljarder till i ytterligare utgifter och 2004 innan barnen ska få sin del. Kan det sägas tydligare vilken status, eller brist på status, som barnen har i socialdemokratisk politik när valet är över och verkligheten infinner sig? Statsrådets svar är också väldigt avslöjande när hon talar om maxtaxan. Överheten har bestämt att detta är bra för alla barn. Valfrihet ska inte få råda. Det är också ett besked från statsrådet . När statsrådet annars sitter på sin taburett har hon ansvar för andra frågor. Jag skulle vilja ställa ytterligare en fråga runt en av dem. Det handlar om validering. Det handlar om utländska sjuksköterskor som kommer till och inte får arbeta här förrän de har läst in engelska, något som ingen svensk sjuksköterska med gammal utbildning avkrävs. Bristen på validering är ett problem både när det gäller nya svenskar och när det gäller gamla svenskar som skaffat sig kunskaper på otraditionellt sätt. Vad kommer då regeringen med för lösning? Jag har diskuterat den här frågan tidigare med statsrådet, och då lovade statsrådet att det skulle komma en proposition. Det gjorde det aldrig; det kom en departementsskrivelse. Och så kom det, typiskt socialdemokratin, en myndighet. En myndighet ska inrättas, en delegation med lite pengar som ska fördela, jämföra, benchmarka och lite annat smått och gott som om det inte redan fanns en massa bra verksamhet runtom i som man skulle kunna utgå från i stället för att, på regeringens vanliga vis, försöka lösa problemen från ovan, från överheten, med nya myndigheter. 119 Statsrådet () replik: Jag är också ansvarig för vuxenutbildningen. Det var i sista sekunden som kom in på den, och det var lite synd. vill ju spara 20 miljoner på CFL, man vill inte ha någon valideringsdelegation, man vill avskaffa medel för den uppsökande verksamheten, man vill avskaffa korttidsstudiestödet och i stället höja anslaget till rekryteringsbidraget, och så ska detta i stället fördelas av CSN. Det är klart att man funderar lite grann på hela inställning till just vuxenutbildning när inte valideringsdelegation heller är ett bra alternativ. I tidigare debatter har jag inte heller fått något svar på vad som skulle vara ett bättre alternativ. Det händer oerhört mycket runtom i när det gäller just validering, men det händer väldigt olika saker. Olika delar av landet är bra på olika verksamheter. Att dela med sig av den här kunskapen kan låta oerhört enkelt, och det är ett av de uppdrag som delegationen ska ha att dela med sig av de kunskaper som finns, att ta hänsyn till att alla kanske inte kan bli experter på att validera inom alla branscher och alla sektorer. Här tror jag att valideringsdelegationen kommer att spela en väldigt stor roll. Jag vet att många, med undantag för och , har väldigt stora förväntningar just på valideringsarbetet. Jag är övertygad om att kommer att kunna besöka många goda verksamheter om han så önskar . Det stora avslöjandet att regeringen fördelar pengarna som man själv anser bäst bjuder jag på. 120 () replik: Statsråd efter statsråd har i den här kammaren framhållit vikten av kvalificerad yrkesutbildning. Det spelar inte så stor roll vem som har stått på den plats där står just , utan det har hetat att detta är en bra utbildningsmetod och någonting som vi ska satsa på. Det gläder oss moderater, som ju var de som först kom fram med förslaget att man skulle satsa på en modell där just arbetsplatspraktik skulle få en mer framskjuten plats än vad som varit fallet tidigare. är min fråga till ministern: väljer man nu en annan väg? Inför varje statsbudget har regeringen hävdat att den kvalificerade yrkesutbildningen ska prioriteras när statsfinanserna så tillåter. Så står det till exempel i årets budget. Men när blir då det här tillfället när statsfinanserna så tillåter? Är det när slutgiltigt avvecklats? Nej, uppenbarligen inte. Det är inte vad man har lyft in i skrivelsen. Trots att företagen nu står i kö för att genomföra KY, som det förkortas, beviljas inte deras ansökningar därför att pengar tydligen inte finns. Ta till exempel i , ett fantastiskt exempel på en verksamhet som är riktigt framgångsrik i övrigt men som inte får pengar för att starta kvalificerad yrkesutbildning trots att florister är någonting som det faktiskt råder brist på i det här landet. Det är också en nisch där man verkligen kan se småföretagande. Min fråga är vad jag ska säga till dem när de ringer till mig och frågar: När får vi egentligen möjligheten att starta? Får vi inte det ? Blir det aldrig några pengar till KY för vårt vidkommande trots att vi har en bra uppställd plan och ett färdigt koncept? Vad ska jag svara? Och kanske än viktigare: Vad ska ministern svara? 121 Statsrådet () replik: kan hänvisa till som ansvarar för vilka utbildningar som uppfyller kriterierna och kan startas som kvalificerade yrkesutbildningar. Det kommer till viss del att finnas nya resurser i samband med att den interkommunala ersättningen för påbyggnadsutbildningar avslutas. De resurser som den interkommunala ersättningen omfattar ska fördelas till andra eftergymnasiala utbildningar. Det kan vara kvalificerade yrkesutbildningar, det kan vara högskola och det kan vara folkhögskolor. Det kan också handla om nationella utbildningar som en kommun anordnar. Det var ett kort svar. Jag skulle gärna se fram emot svar när det gäller barnskola. Som förskoleminister tycker jag att det vore mycket intressant att få veta hur tänker när man vill att barn ska gå i så kallad barnskola. Man var ju emot läroplanen för förskolan, som inrättades 1998, men här kanske man har börjat tänka om. Barnskolan ska få kosta . Jag funderar då på vad det är för dramatiska förändringar och vad det är som sker i de 9 000 förskolorna bland de 500 000 barnen där ska räcka. Det torde bli nästan 100 barn per grupp och en katederundervisande lärare för att motsvara någon typ av förändringar när det gäller just barnskolan. Jag skulle gärna se att utvecklade detta något. Jag skulle också vilja veta om det är från förskolan de 4 miljarderna ska tas när kommunernas resurser ska minskas. Det var inte på skolan, och det är inte på gymnasieskolan. Frågan är då om det är vuxenutbildningen eller förskolan som pengarna ska tas från. 122 () replik: är det jag som ställer frågorna och ministern är här för att svara, inte tvärtom. Det är så det fungerar. Men jag ska göra mitt bästa för att täcka in frågorna. vet vi att kvalificerad yrkesutbildning är mer effektiv än mycket annat som har erbjudits under det 90-tal som ligger bakom oss. Statistiskt sett har fler människor fått riktiga arbeten genom att genomgå KY-utbildningar än nästan allt annat som AMS och kommunernas lokala verksamheter har trollat fram. Jag tycker att man ska prioritera denna verksamhet, och jag är inte nöjd med svaret att man ska vända sig till . Jag vill veta när man statsfinansiellt ska prioritera verksamheten. När kommer det resurser som gör det möjligt för företag som vill starta KY-utbildningar att få lov att göra det? När får vi ett klart svar på frågan, ? Sedan var det frågan om tillskotten till barnskolan. vet att det är en budgetteknisk fråga. Ytterst innebär vårt alternativ att vi prioriterar den typen av utbildning som barnskolan representerar. Det är därför vi skjuter till pengarna. Vi har under ett par års tid debatterat KY i kammaren till och med innan jag kom in. Jag märker att statsråden ständigt duckar, helt enkelt därför att man ytterst inte tycker att KY är riktigt bra. Det är kanske lite för moderat tänkande i KY. Det är möjligen det som gör att tvekar. Skulle man verkligen satsa på den modellen fullt ut vore det att erkänna att de borgerliga partierna trots allt ändå har rätt, nämligen att verksamheter där man utbildar människor i nära kontakt med näringslivet är mer framgångsrika än dessa arbetsmarknadskurser som oftast inte leder någonstans. 123 Statsrådet () replik: KY är en bra utbildningsform som får statligt stöd. Som jag tidigare nämnde för kan också den budgeten utökas i samband med att interkommunal ersättning för påbyggnadsutbildningar avvecklas. Det är en utbildningsform. Det är kännetecknande för den här debatten och för ensidigheten hos och . Det ska finnas en mångfald av förutsättningar och möjligheter för vuxnas lärande. KY är en. Sedan finns det påbyggnadsutbildningar. Sedan finns det högskola. Sedan finns det vuxenutbildning i olika former. Där är det intressant att se hur klumpar ihop resurserna för vuxenutbildning i kommunerna med och folkhögskoleplatser. När man sedan får dela ut pengar igen saknas men det kan förvisso vara felräkningspengar. Vidare ser man inte att det behövs en mångfald, kan inte delta i den debatten, utan man koncentrerar sig enbart på en utbildningsform. Naturligtvis ska KY fortsätta att utvecklas. Det finns ingen annan uppfattning om det. När det gäller barnskola kan jag inte låta bli att reflektera över att det är en budgetteknisk fråga. För mig handlar barnskola om ett annat perspektiv. Jag fick tidigare en fråga om barn ska kallas för elever. Vad är en barnskola? För mig för det tankarna till något annat än den förskola vi har med läroplan där lärande och omsorg sker i nära samverkan. Det ska bli intressant att fortsätta att diskutera just barnskolan.