prot · GQ0966 · 2003-03-05 00:00:00 — Det ärnågonting som framför allt gäller de delar av Sverigesom gränsar mot i , men också dedelar som gränsar mot i Öresundsregionen.Där föreslås att man nu ska genomföra olika särlös-ningar för att underlätta för samverkan mellan kom-muner och landsting över nationsgränserna. Här på-går både ett utredningsarbete och ett arbete för attundanröja de skillnaderna. Utskottet hänvisar tilldetta i frågan om att skynda på möjligheterna till ettbättre samarbete mellan kommuner och landstingöver nationsgränserna men också för att över huvudtaget se till att öppenhet gentemot omvärl-den ska kunna bli större när det gäller beslutsfattandepå och regional nivå.Anf. 133 ():Fru talman! Bakgrunden till det ärende vi haruppe är ett beslut som fattades för drygt ett årsedan. Då beslutade att vissa försök medregionalt självstyre skulle fortsätta i och VästraGötaland. I det senare fallet mot vår, ,vilja. beslutade också att de kommunersom så önskar i andra län, möjligen tillsammans medlandstinget om de så önskar, skulle kunna bilda sam-verkansorgan och överta vissa uppgifter som normaltsköts av länsstyrelserna.Nåväl, beslut fattades, och har vi haftallmänna val. kommer ärendet upp igen. Direktaoch indirekta val har alltså redan skett, och poster ärbesatta. Det är då knappast speciellt rimligt att startafrån noll igen och exempelvis, som i reservation 1,kräva att man redan nu ska besluta om en helt annanordning än den som just har introducerats. Det är juinte så vi brukar arbeta i riksdagen.Jag tycker nog att de som har skrivit under reser-vation 1 bör fundera lite på hur man ska användareservationsinstrumentet. Syftet med en reservationmåste ändå vara att den ska vinna kammarens gillan-de och kunna träda i kraft.Det andra som jag tycker att man på åtskilliga hållbör fundera över är vad man menar med försök ochförsöksverksamhet. Syftet med en försöksverksamhetmåste vara att man ska vinna erfarenheter, öka sinkunskap och fatta bättre beslut. Om man redan nu vetvad man ska komma fram till är det ingen meningmed en försöksverksamhet.I reservation 1 framhålls till exempel att riksdagenredan nu ska begära förslag från regeringen till enpermanent lösning i enlighet med vad reservanternaanfört. Det är ett mycket detaljerat förslag som delägger fram. Men som sagt: Då är det knappast någotförsök.Det som tillkommer förutom sedvanlig utvärde-ring av de försök som pågår är Ansvarsutredning-en eller den Nuderska eller Svegforsska utredningen.Där kommer vår reservation 3 in, och den är av någotannorlunda slag. Vi menar att utredningens direktivhär är lite otydliga. Vi anför i reservationen att man idirektiven tydligare bör ange att Ansvarsutredningenska utreda frågan om landstingens eventuella avskaf-fande.Visserligen kan man säga att det i direktiven ståren hel del om landstingen. De nämns ett flertal gång-er, och man kan också säga att det här finns en förhi-storia. Statsministern har liksom dendåvarande statssekreteraren uttalat att mannog skulle kunna tänka sig att ompröva huvudman-naskapet för sjukvården.Vi tycker ändå att direktiven kunde ha varit tydli-gare. Det finns i dem, för att tala FN-språk, en kon-struktiv tvetydighet. Man kan tänka sig att det harfunnits olika . Någon har uttryckt det så attlandstingen har åkt in i och ut ur direktiven. Vi tyckeratt det vore bättre att tala klarspråk.Svenska Dagbladet skrev i en ledare så sent som imåndags att man med viss tvekan tolkade det så attlandstingsfrågan utförligt skulle beröras av . Jag citerar:"Med denna öronbedövande betoning av samver-kansavtal mellan kommuner.är det lätt att få in-trycket att det finns ett femte hjul under vagnen i densvenska samhällsmodellen. Är det landstingen? "frågar man retoriskt. Man slutar med att skriva att detkanske är så att regeringen liksom tidigare Modera-terna och en del andra kan tänka sig att omprövalandstingen. Jag citerar vidare: "Det är i så fall ytter-ligare ett exempel på att socialdemokraterna försökeravväpna sina motståndare genom att stjäla deras klä-der. "Det låter lite otrevligt att bli av med kläderna,men det är väl en bättre metafor att säga att modetsprider sig, det vill säga att goda idéer fortplantas tillandra partier. Det är delvis det som politik går ut på.Jag ska bara lägga till några regionalpolitiska syn-punkter utan att - av skäl som jag antydde - gåin så mycket på sakfrågan. Vi har ett försök sompågår. Låt det rulla på. Sedan får vi återkomma tillsakfrågorna, sannolikt innan ärslut.Den principiella inställningen från moderat sida äratt frivillig samverkan mellan kommuner och institu-tionella arrangemang från fall till fall kan vara attföredra. Framför allt är vi skeptiska till föreställning-en om nya politiska nivåer med beskattningsrätt.Föreställningen att demokratin skulle bli så oer-hört fördjupad genom att man inför en ny politisknivå mellan kommunerna och staten - landstingen ärinte en formell politisk nivå utan som bekant kom-muner med speciella uppgifter - har väl kommit påskam. Förhoppningarna var stora 1996, före den förraregionalpolitiska försöksomgången, men är mindrenu. Många utvärderare - och Mag-nus Järnek, för att nämna några - konstaterade attuteblivet folkligt stöd är en minst sagt besvärandeomständighet.Inte heller uppstod det någon ny skön politikertyp.Den folkliga entusiasmen över att de gamla lands-tingsråden omdefinierades till regionråd var så attsäga begränsad. Vi såg här än en gång det som brukarkallas Tordenskiolds soldater, det vill säga att det varsamma soldater eller i detta fall politiker som dök uppigen.Slutligen, fru talman, tror jag att hela kammarenskulle vara mycket intresserad av en liten blick påaktuell forskning i denna fråga. En aktuell forskaresitter faktiskt här i salen, nämligen ,som lade fram sin . En idékritisk studie av svensk regiondebatt.Jag ska bland annat av tidsskäl inte redogöra för den idess helhet, men jag vill peka på några saker somkommer fram i denna mycket intressanta avhandling,som jag har - som det heter på Grönköpingsspråk -penetrerat (genombläddrat). Jag har faktiskt ocksåläst vissa delar av den ganska noggrant.Krantz skiljer mellan "kommundemos" och"regiondemos". Jag tror att det är ganska klart vadsom åsyftas. Kommundemosmodellen bygger på attkraften kommer från kommunerna, som frivilligtsamverkar. I regiondemosmodellen tänker man sig enregion mellan kommuner och staten.Avhandlingen är ganska kritisk mot anhängarnaav regiondemos. konstaterar blandannat vad han kallar bistra sanningar och myter isvensk regiondebatt. Jag ska antyda några sådana.En bister sanning är den svaga folkliga förankringsom jag var inne på . En myt är att alla europeis-ka stater väljer samma lösning på regionfrågan och attSverige på något sätt måste traska patrull.En annan myt är att utvecklingen är ödesbestämd.Så är det ju inte. Ser vi exempelvis på vad som anförsi reservation 1 hittar vi där följande formulering:"Den tidigare inledda regionaliseringen kan inte stop-pas." Nog låter det tämligen deterministiskt. Dennamyt förefaller alltså frodas även i när-stående kretsar, exempelvis inom utskottet.Låt mig bara avslutningsvis säga att jag tror attden nuvarande regionala röran kan vara konstruktivom vi låter försöken värka ut och drarkorrekta slutsatser, naturligtvis utifrån våra olikagrundläggande ideologiska inställningar. Men fram-för allt bör landstingen komma in i regiondebatten,om vi ska komma till ett ännu bättreresultat.Fru talman! Med detta yrkar jag bifall till reserva-tion 3.Anf. 134 ():Fru talman! När vi från liberalt håll tar ställningtill hur man ska organisera ett samhälle är en av defundamentala principerna det som vi brukar kalla denliberala närhetsprincipen, helt enkelt att besluten skafattas så nära medborgarna som möjligt, allra helst,om det går, av dem själva. Går inte det ska det ske påen nivå som är så nära dem som det bara går.Ett antal beslut kan inte fattas av var och en av ossutan måste fattas i samverkan. För detta finns kom-muner. Kan man inte fatta besluten där får man väljaandra nivåer. Det är vår principiella liberala inställ-ning.Men med det sagt, fru talman, är det också vår in-ställning att det ska vara direktval till alla dessa nivå-er. Det ska vara så tydligt som möjligt för medbor-garna vem som har ansvaret. Ansvaret ska kunnautkrävas. Det kan förstås göras i större utsträckning jutydligare det är. Det är den principen som också påsenare tid har kommit till stånd i när vi harbestämt oss för att ha direktval till EU-parlamentetsedan ett tjugotal år tillbaka.När det gäller förhållandena i vårt land är det intebara så att de allra flesta av oss har kommit fram tillatt det nog behövs tre offentliga nivåer i ett land avSveriges storlek. Det är också så att vi i vårt land haren väldig röra på mellannivån. På mellannivån är allatre offentliga nivåerna engagerade. Det handlar om dedirektvalda landstingen, som vi har haft i så där , företrädare för statsmakten via av regeringenutsedda landshövdingar och maktbefogenheter pålänsstyrelserna, men också förstås sammanslutningarfrån den tredje nivån, från kommunernas sida. Denhär röran leder inte till ett effektivare beslutsfattandeoch inte heller till tydlighet och genomskinlighet förmedborgarna när det gäller vem som har ansvar förvad. Vi, fru talman, vill ha bort den regionala röran.Vi hade ju mycket diskussioner om den regionalademokratin här i kammaren senaste våren. Det beslutsom majoritet med socialdemokrater,moderater och vänsterpartister då fattade blev intelyckat. Vi från övriga partier är inte nöjda, vilketockså framgår av vår gemensamma reservation nr 1,till vilken jag yrkar bifall.Missnöjet märks också av de många motionerrörande den regionala demokratin som väckts i sam-band med den allmänna motionstiden under hösten.Fyra av dessa motioner har väckts av folkpartister,och jag vill i korthet nämna vad de här motionernagår ut på.Vi vill från sida att medborgarnas in-flytande på den regionala nivån ska stärkas genomdirektvalda regionfullmäktige som bör ersättalandstingen och dessutom ta över betydande delar avlänsstyrelsernas och andra statliga länsorgans upp-gifter. Det finns goda skäl att redan nu ge signaler omatt permanenta försöksverksamheten med direktvaldaregionala organ. Utvecklingen i denna riktning måstefortsätta, menar vi.Samtliga riksdagsledamöter frånSkåne är väldigt angelägna om att man på nytt skaparmöjligheter att låta regioner och landsting bedrivaförsöksverksamhet med regionalt självstyre, att för-söksverksamheten med regionalt självstyre i Skånebör permanentas och att ansvarsfördelningen mellanregionala och statliga organ i regionen bör görastydligare. Detta innebär att företräderstaten, och regionparlamenten företräder regionen ochlänet. Fler områden bör definieras som ett regionaltansvar, och den så kallade förslagbör beaktas som ett minimum för vad som ska be-traktas som regionalt ansvar. Det är alltså resursersom avser regionalpolitik, regional näringspolitik,planering av regional transportinfrastruktur, statligamedel för utvecklingsprojekt och fördelning av ut-vecklingsmedel till regionala kulturinstitutioner sombör ligga inom regionens ansvar.Fru talman! Också vi folkpartister från och län efterlyser bättre regional demo-krati och ett ökat regionalt självstyre. Vi vänder ossmot tanken på att ett kommunalförbundsliknandeorgan ska överta uppgifter från . Vi anseratt ett vidgat regionalt självstyrelseansvar måste infö-ras också i . En sådan åtgärdbehövs för att främja regionens utveckling, ett ratio-nellt användande av de begränsade resurserna och ennödvändig demokratisk förankring av ofta kontrover-siella avgöranden. Alltså: Bort med den regionalaröran och in med den regionala redan!Med detta, fru talman, yrkar jag än en gång bifalltill reservation nr 1.Anf. 135 ()replik:Fru talman! Jag är medveten om att det finnsmånga olika åsikter på det här området, och jag harstor respekt för andra åsikter än min egen. Men rentpraktiskt: Är det verkligen så lämpligt att redan nusäga och veta vad en försöksverksamhet ska leda till?Vad är det för mening med att ha försök då? Det varfråga 1.Fråga 2 är: Ni som har reserverat er i reservation 1måste väl anse att det ni vill verka för här, som ärmycket detaljerat, ska träda i kraft så fort som möj-ligt, alltså innan försöken är avslutade?Anf. 136 ()replik:Fru talman! refererade jag till de motionersom har väckts i de här frågorna, både partimotionoch motioner från liberaler i och Stockholmslän. Där talas om detta. Men i vår reservation nr 1skriver vi att det hade varit rimligt att fortsätta försöksverksamheten och utvidgaden med sikte på att nästa mandatperiod fatta beslutom att permanenta det regionala självstyret. Vår slut-kläm är ju att bör begära förslag från re-geringen till en permanent lösning enligt vad vi anföri reservationen.Jag har en väldigt klar uppfattning om vad det härska gå ut på, och den tyckte jag att jag redovisadetydligt. Visst kan man säga att vi redan nu ska införaden här verksamheten, men vi har ju tyckt att det ärokej att man försöker ett litet tag till. Vår avsikt är juhelt klar. Är det så att tycker ska skynda på, så inte mig emot.Anf. 137 ()replik:Fru talman! Nej, jag tyckte väl mer att man skulleha en lite mer hederlig inställning till begreppet för-söksverksamhet. Det är inte så att Moderata sam-lingspartiet i alla avseenden står bakom det som pågårnu. Vi ville till exempel att Västra Götalands-försöketskulle avbrytas redan efter första omgången. Men nurullar det på. har beslutat om det. Ska mandå inte göra så - det måste väl ändå vara meningenmed en försöksverksamhet - att man försöker dra intealltför förutsägbara slutsatser. Man låter sig ta intel-lektuella intryck och ta intryck av vad som sker. Detmåste väl ändå vara meningen med försök.Anf. 138 ()replik:Fru talman! Jo, det kan ligga någonting i att mangör det. Det är klart att det finns detaljer i det här komkanske kan falla ut eller bli tydligare när man bedri-ver en försöksverksamhet. Men vad jag menar ochvad jag redovisar i mitt anförande är ju vår vision omhur det här kommer att fungera och vår övertygelseom att det kommer att kunna fungera på ett bra sätt.Det är inte mig emot att vi lagstiftar om det härmed en gång, men det är ändå bra med ett försök föratt se vad det kanske kan finnas för detaljfrågor somman behöver klara ut i den fortsatta verksamheten.Anf. 139 ():Fru talman! I fjorårets debatt om regional självsty-relse dristade jag mig att i slutet citera ett indisktordspråk. Det lyder: Också en avhuggen kvist växerut igen.Den politiska idén om en utökad regional självsty-relse har kommit för att stanna i debatten och i verk-ligheten. Även om nu socialdemokrater och modera-ter tillfälligt har brutit åtminstone en del av den regi-onala självstyrelsens kvist, så kommer den att växa utigen, och det är också det som ligger bakom det ut-tryck som citerade från reservationen: attden inte kan stoppas. Den har framtiden för sig. Detär klart att det är en förutsägelse, men jag vågar noghävda att den är betydligt säkrare än den som kom förnågot tiotal år sedan om att skulle bli detstora partiet i svensk politik.Fru talman! Konservatismens centralistiska kraf-ter har alltså dessvärre funnit varandra i den här frå-gan. Men som jag har sagt: Jag tror att den konserva-tismen kommer att förpassas till arkiven.Försöksverksamheten med regionala sjävstyrelse-organ upphörde i och med utgången av 2002, med tvåundantag. Försöken får fortsätta i och VästraGötaland. Som många av oss vet är det en historia försig själv hur vi lyckades åstadkomma det där. Förövriga län har en lag antagits enligt vilken kommuneroch landsting ges möjlighet att bilda samverkansor-gan. Samverkansorganen får ansvar för program förlänets utveckling, samverkan med kommuner, statligamyndigheter, organisationer och näringsliv, regionalinfrastrukturplanering, regionala tillväxtprogram medmera. roll stärks vad avser uppgifteroch resurser. Styrelsen ska utses av regeringen.Samverkansorganen ges en svag juridisk ställning.De får begränsad beslutskraft och svaga mandat. Detblir samordning och samverkan, inte självstyre. Detregionala företrädarskapet blir oklart och otydlighetenökar i relation till omvärlden. En enda kommun kandessutom stoppa den typen av organ, vilket faktiskthar hänt i vissa delar av landet.Vi kristdemokrater hävdar att subsidiaritetsprinci-pen ska vara central i arbetet, inte bara på EU-nivåutan även internt i , så att vi får en relevantmaktdelning mellan olika vertikala nivåer i samhället.Principen har två ben.Det en gemenskap på ett ändamålsenligt sätt kansköta ska den också få sköta. De överordnade gemen-skaperna, till exempel staten, har en skyldighet attstödja där så behövs. Detta stöd måste respektera deenskilda människornas rättigheter och gemenskaper-nas eget kompetensområde. Innebörden av detta är attom en överordnad gemenskap vill överta en funktionfrån en underordnad ligger bevisbördan för bättreändamålsenlighet på den överordnade gemenskapen.Enligt vår mening bör detta tänkande även varastyrande för synen på den regionala självstyrelsen istörre utsträckning.Fru talman! Den så kallade PARK, den parla-mentariska kommittén, hävdade dessutom att renod-ling är en viktig princip i sammanhanget. Renodlinginnebär att ansvarsfördelningen mellan stat och själv-styrelseorgan ska vara så tydlig som möjligt. Vi krist-demokrater delar den uppfattningen. Därför anser viockså att bör ompröva sitt beslut om regio-nal samverkan och tillkännage för regeringen attmodellen med regionala självstyrelseorgan ska infö-ras i hela landet med direktval till de regionala själv-styrelseorganen. Därför ber jag också att få yrka bifalltill reservation 1.Nils menade i sitt inlägg att re-servationen var konstig. Jag förstår inte hans resone-mang om försöksverksamhet. Det står att det hadevarit bra om man hade fortsatt med försöksverksam-heten. I övrigt finns inga krav i reservationen på för-söksverksamhet. Kraven går ut på att det ska finnasen relevant lagstiftning inför valet , så att mankan få en regional självstyrelse till stånd i hela landetfrån 2007 för dem som så önskar. Det är det intres-santa i förslaget och inte något tal om försöksverk-samhet.Aurelius tyckte att vi var inkonsekventa i reserva-tionen. Det tycker inte jag. Den är mycket logisk i sinuppbyggnad. Men hur är det med den moderata kon-sekvensen? Upphör den nedanför , det villsäga Skånegränsen? Det finns inget krav här och nupå regionala samverkansorgan för kommunerna där.Där accepterar man självstyrelsetanken.Anf. 140 ()replik:Fru talman! säger att det inte stårså mycket om krav på försöksverksamhet i reserva-tionen. är det inte det som är det intressanta. Detintressanta är att har beslutat om försöks-verksamhet, mot vissas vilja. Det är det vi har . Vistår så att säga inför fait accompli. Det är en situationvi får leva med och göra det bästa av.Att nu direkt kräva att man ska bryta den processtill vilken man exempelvis runtom i har valten mängd ombud, i de län där kommunerna har velatutnyttja den nya möjligheten till samverkan, verkarlite konstigt.Ingvar frågar också om konsekvensen idet moderata ställningstagandet. Det är mycket kon-sekvent. Vi finner oss i det beslut som riksdagenfattade före valet. Däremot drar vi naturligtvis slutsat-ser av den försöksverksamhet som finns och åter-kommer med nya synpunkter inför nästa val.Självklart finns det många olika åsikter i ett partisom bryter sig ganska starkt mot varandra även i denhär frågan. Det behöver inte vara någon nackdel.Ingvar förde ett ovidkommande ochkanske ointressant resonemang om hur det har gått ivalet. Möjligen skulle , som repre-sentant för ett parti som har seglat upp och ned i va-len, inte blanda in det i det här sammanhanget.Anf. 141 ()replik:Fru talman! Jag nämnde inte valet. Jag pratade omen förutsägelse som kom och som intevisade sig ha så god bärkraft.Det pågår nu en försöksverksamhet i ochVästra . Det var inte så att vi egentligen villeha en fortsatt försöksverksamhet. Vi ville ha en per-manentning enligt PARK:s förslag.Nils talar om konsekvens. Det ärmärkligt när han säger att man finner sig i det beslutsom fattades . Det får vi alla göra i någon me-ning. Jag efterfrågade konsekvens när det gäller denideologiska linjen.Anf. 142 ()replik:Fru talman! Vi får gilla läget i den meningen attriksdagen nu har beslutat om försök som har dragit igång och man har valt personer till poster och såvidare. Att då begära att regeringen - om reservanter-na skulle få sin vilja fram - skulle införaett helt nytt system tydligen utan större beredning ärknappast rimligt.Man kan alltid framföra sina åsikter. Men om manreserverar sig måste tanken vara att reservationen skavinna majoritet i kammaren och kunna leda till beslutoch efterrättelse. Vill man bara framföra sin åsikt iregionfrågan - det vill många, och där går åsikternaisär mycket - kan man skriva en debattartikel.Anf. 143 ()replik:Fru talman! har en någottunn argumentationslinje i sammanhanget. Det varinte så att vi ville ha försöksverksamhet i fortsätt-ningen. Vi ville ha en permanent lösning redan i fjol.Men blev det en kompromiss som innebär för-söksverksamhet i de två län vi talar om.Vad vi begär i reservationen är en permanent lag-stiftning . Det är vår ideologiska linje. Detär inte så konstigt att vi försöker formulera den i enreservation.Anf. 144 ():Fru talman! Frågan om den regionala demokratinär långtifrån ny. Det handlar om vem som ska hamakten i regionerna. Här svävar andeöver samhällsbygget om än i andra kläder än hanhade.Den regionala nivån har varit en arena där stridenstått het från tid till annan: Vem har makten? Vemska ha utvecklingsansvaret?Från sida har vi häv-dat att även den regionala nivån behöver en tydligdemokratisk arena där man förmår samla ihop deintressen som finns på den regionala nivån. Vissafrågor löses inte inom de territoriella gränserna, pre-cis som när vi pratar EU. Då gäller det nationer. Dåbehöver vi en demokratisk, tydlig struktur. När vipratar om den regionala nivån rör det frågor som intehör hemma eller kan lösas tydligt inom det kommu-nala området.Vi tillhör ett parti som inte tycker att det är enGudi behaglig gärning att få en utveckling mot ännustörre kommuner där avstånden växer, för att lösa dehär problemen. Vi ser att det behövs en samordningoch en tydlighet i det regionala företrädarskapet. Vivill från sida göra det möjligt för med-borgarna att delta i den regionala diskussionen, utkrä-va ansvar och välja vem som ska företräda dem påden regionala nivån.I dag har det varit svårt. Det är otydligt. Vi fårmånga rapporter som talar om att man inte riktigt vet.Det har också varit svårt att få till stånd ett engage-mang.Oxenstierna har präglat oss . Hanhar haft på sig. Demokratiförsöken på denregionala nivån har trots allt relativt få år på nacken:Skåne och . När det gäller den regio-nala demokratin - tro inte att byggdes på endag. Självklart tar det tid innan det blir tydligt hosmedborgarna och innan det får fäste. Det innebär inteatt vi ska stanna upp.Vi har som sagt haft försök med länstyrelsestyrel-ser och länsnämnder där vi har fört in förtroendevaldai organisationer för att på något sätt demokratisera. Vihar sett hur det har fungerat. Där har vi inte skapatnågon tydlighet utan i stället ökat otydligheten.Det finns landsting, som här i ,som har ett större ansvar för den regionala utveck-lingen än man har i andra delar av landet. Det harnaturligtvis sina speciella skäl. Men det talar för attdet krävs en regional debatt kring utvecklingsfrågornaoch en regional demokrati på det området. Jag har litesvårt att förstå dem som tycker att just den regionalanivån ska ha ett demokratiskt underskott.Utredningarna kring den regionala ut-vecklingen präglades av ett underifrånperspektiv,något som tydligt står för. Det handlar om attbygga samhället underifrån.