prot · GR0927 · 2003-11-13 00:00:00 — De fem partier som står bakom pensionsöverenskommelsen har lovat att presentera hur detta indexeringssystem konkret ska utformas . Vi anser att detta system ska presenteras före kontrollstationen 2004, där man tänker sig att fastställa den slutliga storleken på överföringsbeloppet från AP-fonderna till statsbudgeten. En annan viktig fråga i anslutning till denna kontrollstation är om ska vara med i underlaget vid en eventuell ytterligare överföring till staten. ingår i buffertfondssystemet trots att denna fond inte ingick i fempartiöverenskommelsen. Det är kanske därför vill lägga ned den. vill inlemma den. Denna fond är en riskkapitalfond som erbjuder långsiktigt riskkapital till små och medelstora företag. Fonden skiljer sig från de övriga fonderna genom att en stor del av fondens kapital placeras i onoterade tillgångar. Den saknar en direkt koppling till in- och utflödena i pensionssystemet såsom för Första och Fjärde AP-fonderna. Det är alltså inte klarlagt på vilket sätt Sjätte medel ska kunna tas i anspråk för pensionssystemets räkning. Detta i kombination med att Sjätte tillgångar är mindre likvida och behöver en lång placeringshorisont gör att anser att ska undantas när den slutliga överföringen fastställs. Med detta som motiv yrkar jag bifall till reservation 1. 83 () replik: Jag måste begära ett litet klarläggande av . Jag uppfattade hennes inlägg på det sättet att hon uttalade att AP-fondens uppgift är att driva näringspolitik, och jag förutsätter ju att jag får en dementi på den punkten här i kammaren med anledning av vad som sagts. 84 () replik: Jag måste då göra besviken. Jag kommer inte att dementera det. Jag tycker faktiskt att det viktigaste för att klara de framtida pensionsåtagandena är att landet har en hög sysselsättning och en låg arbetslöshet. Vi i anser att man även ska använda AP-fondens kapital på ett bra sätt för att kunna stimulera hög sysselsättning och låg arbetslöshet. Jag förstår inte att detta ska vara så främmande för , som annars talar så gott om vikten av att ha ett starkt svenskt näringsliv. 85 () replik: Vi kan vara överens om att det är betydelsefullt för och vår framtid att vi har ett konkurrenskraftigt näringsliv, men sedan skiljer sig våra uppfattningar åt i allra högsta grad. När nu här deklarerar att man ska använda AP-fondens medel för att bedriva näringspolitik vill jag påstå att man verkligen är ute på hal is när man i och med det säger att pensionsfondernas pengar ska användas av de politiker som vi nu ser här i och i regeringen hantera en ekonomisk situation i då vi tappar konkurrenskraft och de möjligheter som vi har och har varit så stolta över, då vi var ett av de främsta industrialiserade länderna i världen. Vi har verkligen kunnat hävda oss på den internationella marknad där vi nu tappar konkurrenskraft i allt större utsträckning. Då kommer och talar om för riksdag och folk: Vi vill också vara med och använda AP-fondernas medel! Jag vill påstå att det är ett verkligt högriskprojekt, som åtminstone vi moderater inte är beredda att delta i. 86 () replik: Det sätt som man använder pensionsfondernas kapital på genom att placera dem innebär indirekt en form av näringspolitik. Vi vill vara mera tydliga på detta sätt. Jag instämmer inte i beskrivningen av ekonomiska situation. Sysselsättningsnivån i är ju relativt hög jämfört med andra länder. Vi har en relativt sett låg arbetslöshet. Från sida skulle vi önska både att arbetslösheten var lägre och att sysselsättningen var högre, men i jämförelse med andra länder ligger vi bra till. Dessutom tror jag efter att ha lyssnat på att företagsklimatet, som gärna vill beskriva som väldigt dåligt, inte är så dåligt. Jag tror att det beror på, förutom att vi har relativt hyfsade villkor för företag, att vi också har en relativt hygglig välfärdsnivå i vårt samhälle, som också fungerar oavsett vad tycker som ett komplement och en förutsättning för tillväxten, en hög sysselsättning och en låg arbetslöshet i landet. 87 (): De gångna årens utveckling på börsen och senare tids diskussion beträffande livbolagen visar att det är mycket svårt och riskfyllt att vara placerare på aktiemarknaden . Det gäller även AP-fonderna. Utvecklingen och på den här marknaden har intensifierats , och i förändringen ligger att marknaden alltmer fjärmat sig från analytiska grunder i planeringsstrategin till mer känslomässiga och psykologiska kriterier, alltså en väsentligt mycket svårare bedömningsgrund. Situationen på marknaden kräver mycket av såväl ägaren vid valet av styrelseledamöter som av analytikern. Det är i det här sammanhanget viktigt att betona att ägarrollen innebär att med stor tydlighet redovisa vilka mål som ska uppfyllas. Därmed klargörs också vilken risk som styrelsen tillåts att ta. Utvärderingen av AP-fondernas verksamhet visar att den här tydligheten saknas. Mot den bakgrunden bör en översyn göras av AP-fondernas avkastningsmål, ägarens krav på förvaltning och den därmed sammanhängande ägarstyrningen. Utskottet säger sig dela mycket av de åsikter som framhålls i motion men anser att fonden varit i drift för att en rimlig utvärdering ska kunna ske. Jag medger att är för att göra en utvärdering, men då måste man ha klart för sig att situationen inom den här branschen är enormt föränderlig. Det som hände bara för sedan är redan historia. Det gäller alltså att gilla läget och att agera utifrån verkligheten. Då är en mycket . Det som förvånar mig i utskottets avslagsförslag är att regeringen betonade att målformuleringen utifrån pensionssystemets långsiktiga åtaganden är bristfällig. Ändå vill utskottet inte se över ägarstyrningen. Jag ser det som naturligt att en översyn görs och yrkar därför bifall till reservation 3 under punkt 3. 88 BO (): Vi behandlar regeringens årliga skrivelse om AP-fondernas verksamhet. Vi tvingas precis som vid behandlingen av förra årets skrivelse konstatera att fonderna som spelar en viktig roll i det totala pensionssystemet har gjort betydande förluster under både 2001 och 2002. Det är en följd av att man snabbt och i väldigt stor omfattning gick över till aktier när reglerna förändrades. Man har därför gjort betydande förluster. Den kritik som framfördes förtjänar att upprepas. Det var olyckligt men också oskickligt att samtliga fonder och i sådan massiv omfattning satsade på aktier. Det finns förmildrande omständigheter som regeringen också pekar på i sin skrivelse. Branschen i stort betedde sig på samma sätt. Förlorarna är många. Vinnarna är få om några. Börsraset berodde dessutom, vilket också påpekas i skrivelsen, på nya världspolitiska omständigheter. De var åtminstone delvis svåra att förutse. Ändå fanns det en och annan som varnade för vad som skulle komma att inträffa på världens aktiemarknader. Med det här sagt finns det också på den mer optimistiska sidan skäl att notera att halvårsrapporten visar att Första till Fjärde AP-fondernas resultat har förbättrats ganska kraftigt . Kanske är det en mer långsiktig uppgång. Jag går över till att diskutera motionerna en i taget, eller möjligen ibland två i taget. Motionerna pekar precis som traditionen i det här ärendet bjuder åt lite olika håll. Det är fråga om huruvida det ska vara mindre statlig styrning eller om det ska vara mer statlig styrning. Det är fråga om huruvida fonderna ska användas som ett näringspolitiskt inslag eller om ingen av fonderna ska användas på det sättet. Så ser ett par av frågeställningarna ut som diskuteras i motionerna. Jag kommer tillbaka till dem. Först vill jag nämna en motion som reser ett annat krav. I motion Sf360 vill motionärerna vi har hört det tidigare från talarstolen med hänvisning till att de inte tror på pensionssystemets långsiktiga hållbarhet att inga ytterligare medel ska överföras från fonderna till statsbudgeten. Utskottet menar kort och gott att det inte finns anledning att ta ställning till den frågan nu av det skälet att det finns en kontrollstation och att den slutliga storleken på överföringen ska beredas och bestämmas i den här kammaren . Det finns skäl att vänta med diskussionen till dess. Två motioner tar upp frågan om statens styrning. Det är Fi30 och Fi33. De tar upp ägarstyrningen av fonderna. De är, om jag får säga det, lite kryptiska. Jag har försökt att ta del av dem, och jag har hört vad som har sagts från talarstolen. Om jag har förstått vad jag har läst och hört pekar de ändå i lite olika riktningar. Folkpartimotionen vill ha en mer övergripande styrning och mindre av detaljstyrning. Man påpekar att tendenserna till detaljstyrning måste avvisas. Det är lite oklart vad som menas med det. Men det kanske man får reda på. däremot vill styra lite tydligare, åtminstone annorlunda. Man vill framför allt redan nu ha en översyn av styrningen, ägarrollen och kraven på förvaltningen. I några av de här resonemangen är det naturligtvis rätt lätt att instämma, som till exempel när folkpartimotionen konstaterar att den offentliga ägarrollen framför allt bör utövas genom att regeringen utser styrelser för fonderna, men inte enbart. Utskottet avstyrker motionerna. Det avgörande skälet, för att göra historien kort, är att majoriteten menar att tiden inte är mogen att göra en mer genomgripande utvärdering av styrningen och förvaltningen av fonderna eftersom de nya reglerna bara har varit i kraft . Några av motionerna behandlar AP-fonderna ur just ett näringspolitiskt perspektiv. Jag nämnde det tidigare. Positionerna är väl kända för kammaren och för den intresserade allmänheten. vill att man ska ge fonderna vidgade uppgifter så att de också kan syssla med näringspolitik och sysselsättningspolitik. Vi diskuterade det i kammaren . Min position har inte förändrats. Jag tycker i och för sig att det är en viktig diskussion att föra hur statlig näringspolitik ska bedrivas och att diskutera det som ibland kallas det ansiktslösa kapitalet och vad man kan göra för att bota kortsiktigheten hos ägarna i näringslivet. Det är en viktig diskussion. Men innan man börjar lagstifta tycker jag att man ska föra diskussionen ordentligt och djupsinnigt. Framför allt ska man inte blanda in inte på det här stadiet och kanske inte någonsin för många roller i uppgiften att förvalta pensionspengarna. Man ska nog renodla det såsom det har gjorts och använda andra metoder för att bedriva näringspolitik och sysselsättningspolitik. Men alldeles säkert är det inte att man efter en diskussion kommer fram till att det står så för evig tid även om det är en rätt bra preliminär ståndpunkt. I den moderata motionen hävdas det också helt enligt traditionen en motsatt ståndpunkt. Man menar att mångfald på riskkapitalmarknaden som ju staten kan bidra med, på marginalen i alla fall, leder till konkurrenssnedvridning. Varför är mångfald så dåligt just på det här området? , som det handlar om och som också folkpartimotionen berör, har ett ganska försiktigt uppdrag att på marginalen bidra till mångfalden på riskkapitalmarknaden och också bedriva en viss typ av näringspolitik. Jag ser inget skäl att ändra på den inriktningen. Däremot finns det kanske skäl, även om det inte är ämnet , att diskutera på vilka andra sätt staten skulle kunna bidra till pluralism, mångfald och konkurrens på riskkapitalmarknaden. Utskottsmajoriteten tror alltså i sammanfattning att det är bra med konkurrens också på det här området och yrkar att motionerna Fi30 och Fi31 ska avslås. vill jag säga något kort om motion Fi32 av . I den motionen krävs det med all rätt att man inte ska kunna få plocka ut några bonusar när man sitter i styrelser som presterar stora förluster. Vi menar att den motionen är tillgodosedd genom de nya regler som regeringen har lagt fast för de statliga bolagen och som också som det är sagt ska gälla för AP-fonderna. Jag yrkar bifall till utskottets förslag att lägga skrivelsen till handlingarna och förslagen att avslå samtliga motionsyrkanden. 89 () replik: Jag begärde ordet med anledning av ett påstående kom med angående den moderata politiken. Han sade att vi hävdade att detta kunde leda till konkurrenssnedvridning och ville göra gällande att detta var ytterligare ett exempel på en åtgärd genom vilken man kunde bredda mångfalden. Men lämnade svaret, och bekräftade det vi säger i motionen om risken för konkurrenssnedvridning, när han sade att till viss del ska användas till att bedriva näringspolitik. Då har det ju just den effekten som vi har varnat för! Då blir det konkurrenssnedvridning. Så fort du börjar göra dina investeringar utifrån ett näringspolitiskt incitament vill jag påstå att detta blir effekten . 90 BO () replik: har i uppdrag att också satsa i onoterade aktier. Det är naturligtvis ett utslag av näringspolitik, även om det är ett ganska litet utslag. Självklart är det så. Den ståndpunkt som hävdar år menar jag är ett uttryck för en marknadsfundamentalistisk position. I reservationen skriver man, vilket är rätt tänkvärt, att ett statligt inslag på riskkapitalmarknaden riskerar att skada marknaden genom att strikt ekonomiska överväganden ibland kan tvingas ge vika för politiska syften och önskemål. Det är exakt detta som är problemet på bland annat riskkapitalmarknaden, nämligen att alltför strikt ekonomiska överväganden ibland tränger undan andra hänsyn som samhälleliga eller mänskliga behov. Därför krävs det andra aktörer som kanske har en vidgad syn och är beredda att ta andra typer av risker där kapitalet inte nödvändigtvis söker sig till de områden där man snabbast och lättast får vinst. Det är precis det som är poängen: Den privata riskkapitalmarknaden behöver kompletteras. Det går bra att fråga innovatörer och uppfinnare hur de ser på saken. De kommer att svara ungefär som jag har svarat. Det finns ett sådant behov. 91 () replik: Visst finns det ett behov av långsiktighet självklart. Det är vi helt överens om. Jag tror inte att någon motsäger dig i den delen av påståendet. Men långsiktigheten måste ha sin utgångspunkt i regelverken och de möjligheter till långsiktighet som regelverken ger. Då måste vi gå in och titta: Vad är det som påverkar detta? Jo, det är naturligtvis regelsystemen och skattesystemen. Då menar vi moderater, vilket vi också säger i vår motion, att det är den vägen man ska gå. Vad majoriteten, företrädd av , här vill göra gällande är att staten genom att låta investera i onoterade aktier ska bedriva näringspolitik via detta instrument. Detta leder de facto enligt vår mening till de effekter som vi pekar på i motionen. Som vi kan konstatera i AP-fondernas verksamhetsbeskrivning har man heller inte ens kommit i närheten av allt det du vill göra gällande. 92 BO () replik: Det är en viss skillnad på att säga att ska bedriva näringspolitik och att säga det jag säger, nämligen att det faktum att man har ett uppdrag som skiljer sig från de andra att satsa i onoterade aktier är ett uttryck för näringspolitik. Det är faktiskt inte riktigt samma sak. Att de har detta uppdrag och denna möjlighet är ett uttryck för den näringspolitik som vi fattar beslut om här i riksdag. Det är inte samma sak som att säga att ska inta en roll där man därutöver bedriver näringspolitik. Den här lösningen med skattesänkningar kom naturligtvis upp. Det gör den för det mesta. Jag hävdar dock att oavsett om man sänker skattesatserna till noll så kommer kapitalet alltid, när marknaden får fungera ostyrt och utan komplikationer, i princip att rinna till de ställen där det går lättast och snabbast att tjäna pengar. Det är marknadens logik. Jag tror inte att det spelar någon roll hur skattesatserna är. Det kommer alltid att behövas ett visst mått hur stort kan vi diskutera av statliga ingripanden och regleringar för att försöka få marknaden att ta andra hänsyn, bli långsiktig och så vidare. Marknaden kommer alltid att behöva kompletteras med politik. Det är väl där vi skiljer oss, och det är väl ingen överraskning. 93 () replik: Jag skulle vilja ha ett förtydligande. belyser i sitt anförande svårigheterna för den här marknaden. Att svårigheterna finns ser vi ju även på den privata marknaden med livbolagen och hur de fungerar. hävdar att tidsperspektivet är för kort för att göra den här översynen. Men här har vi alltså en marknad där det både på den privata sidan och på fondsidan har visat sig finnas stora problem, där föränderligheten är enormt snabb och så vidare. Dessutom säger regeringen att målformuleringen utifrån pensionssystemets långsiktiga åtaganden är bristfällig. Har vi då tid och råd att vänta med att göra denna översyn tills det har gått ? 94 BO () replik: Det där är naturligtvis någonting att fundera på. Jag tycker kanske att man kan dra precis motsatt slutsats. När det inträffar extrema händelser på en marknad kan man likaväl dra slutsatsen, tycker jag, att det är då man behöver längre tidsutdräkt för att värdera vad som faktiskt hände. Just därför att det har inträffat extrema händelser kanske man inte ska vara för snabb med att värdera eller döma ut ett system. I stället är det man behöver lite mer tid. Det är min slutsats. Jag vill inte påstå att det är den enda slutsats man kan dra, men den ligger närmast till för mig därav avslagsyrkandet. 95 () replik: Jag konstaterar trots allt att regeringen, som är den främsta företrädaren, också konstaterar att målformuleringen är bristfällig. När även de hävdar detta tycker jag kanske ändå att översynen vore befogad att göra. 96 BO () replik: är det ju så väl inrättat att detta är och inte regeringen, och man måste inte i varje bokstav ställa upp på vad regeringen säger. Föredrogs finansutskottets betänkande 2003/04:FiU6 AP-fondernas verksamhet 2002 (skr. 2002/03:130). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) 9 § Likvidation av stadshypotekskassa m.m. Föredrogs finansutskottets betänkande 2003/04:FiU7 Likvidation av stadshypotekskassa m.m. (prop. 2002/03:92). Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 13 §.) 10 § Säkerställda obligationer Föredrogs finansutskottets betänkande 2003/04:FiU8 Säkerställda obligationer (prop. 2002/03:107). Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 13 §.) 11 § Utjämning av vissa kostnader för stöd och service till funktionshindrade 97 (): I detta betänkande behandlar finansutskottet regeringens proposition 2002/03:151 om utjämning av vissa kostnader för stöd och service till funktionshindrade. Jag vill i sammanhanget påminna om att detta, som brukar förkortas LSS, är en väsentlig del av den handikappreform som beslutade om 1993. Syftet med hela den reformen var att göra det möjligt för personer med omfattande funktionshinder att leva som andra. Insatserna ska vara varaktiga, samordnade och anpassade till de funktionshindrades individuella behov. Det finns också särskilda kriterier och regler som styr när det gäller vem som ska komma i fråga för att få denna hjälp. handlar det här inte om lagen i sig utan om att i fördelningen av kostnadsansvaret mellan stat och kommun faller kostnaderna när det gäller kommunens del väldigt olika på olika kommuner beroende på vilket tryck och vilken efterfrågan man har av dessa tjänster ute i kommunerna. Detta kan ha olika skäl. Det kan bero på att vårdtagare bor kvar i närheten av platser där det har funnits vårdhem, vilket kan göra att en enskild kommun blir väldigt hårt belastad och får orimliga kostnader utifrån sin övriga befolkningssammansättning. Det är bakgrunden till att detta utjämningsförslag har lagts på bord för behandling. Det innebär att man fastställer en standardkostnad, en snittkostnad, kan man säga. De kommuner som har en kostnad för sin LSS som överstiger standardkostnaden har då rätt att få ett stöd för den delen, och de kommuner som har en kostnad som understiger bidrar till systemet. Man kan säga att de som ligger under standardkostnaden skickar in pengar och de som ligger över får del av de här pengarna. På det sättet sker finansieringen mellan kommunerna och är statsfinansiellt neutralt. Det gör att man bär varandras bördor lite bättre kommuner emellan beroende på hur förutsättningarna ser ut. ska jag säga att i samband med det här betänkande har också nio motionsyrkanden behandlats. Det har resulterat i sex reservationer. 98 (): föreslår att förslaget i den här propositionen ska avslås. Vi har också stöd bland en majoritet av de remissinstanser som har yttrat sig och som säger att finansieringen helt och hållet bör övergå till staten. Bakgrunden för vår del är att vi vill ha en individanpassad ersättning med just statlig finansiering. Människor med funktionshinder är människor med varierade och särpräglade behov och önskemål. Det var också den bärande tanken bakom handikappreformen, som infördes under Bildtregeringen . Byggstenarna var valfrihet, självbestämmande och integritet. ser vi tyvärr, herr talman, en helt annan utveckling med många brister för personer med olika funktionshinder. Vi får mängder av samtal. Vi får brev från drabbade men också från kommuner. Handikapporganisationer hör av sig och talar om att någonting måste göras. Och precis som jag sade tidigare håller en majoritet av remissinstanserna inte med om det som skrivs i propositionen. Vi vill framhålla att stödet till människor med olika funktionshinder ska vara mångsidigt och anpassat efter de olika förutsättningarna. Man ska kunna vara med och påverka i allt större utsträckning. Jag tycker därför att det är angeläget att de här människorna inte ställs mot andra behov på nivå utan att man faktiskt kan fullfölja rättighetslagstiftningen med fullt statligt stöd. Över huvud taget är det inte rimligt att kommunerna ska finansiera någonting som är en rättighet som vi här i fattar beslut om, en lagstiftning. Det här är ett generellt bekymmer som inte bara berör det här området utan många andra områden också, nämligen att vi kanske urholkar det kommunala självstyret om vi beslutar om pålagor men inte fullt ut hanterar det finansiella ansvaret. Vi vet dessutom att både kommuner och landsting har det oerhört tufft ekonomiskt. Därför känner vi en oerhört stor rädsla för att man sätter andra saker emot just de här behoven. Mot denna bakgrund tycker vi därför att finansieringen bör ske helt på statlig nivå. Det är en betydelsefull reform. Den måste värnas långsiktigt just för att det handlar om den enskildes rättigheter så att värdigheten på det sättet upprätthålls. har beslutat att göra en bred översyn på det här området. Vi förutsätter också att huvudmannaskapsdelen och finansieringen är en del av detta. Jag ber, herr talman, att få yrka bifall till reservation nr 1. Skulle det trots allt vara så att den faller kommer vi moderater att avstå i eventuellt påföljande voteringar. 99 (): Jag ska först be att få yrka bifall till två reservationer på det här området. Det är reservationerna 3 och 4. LSS är en av de stora jämlikhets- och valfrihetsreformer som genomfördes , inte därför att den gjorde allting lika för alla utan därför att den gav ökade möjligheter för människor att utifrån sina egna förutsättningar leva sina liv så som de önskade, även personer med allvarliga funktionshinder. Det är viktigt att vi ser till att LSS-reformen säkras långsiktigt. kan man se hur många kommuner har problem med att finansiera LSS-verksamheten. Det kan ha historiska skäl, som det har pekats på från den här talarstolen, till exempel att man har haft vårdboende . Det kan bero på att vissa kommuner är bättre än andra på att genomföra insatser när det gäller LSS, till exempel boende. Framför allt kan det leda till att yngre personer flyttar in i de här kommunerna. Vi kan i alla fall se att ansvaret för kostnaderna för LSS-reformen är mycket ojämnt fördelat över landets kommuner. Kommunerna bär bördorna olika. Därför är det uppfattning att vi bör se till att LSS-reformen ytterst övergår i ett statligt finansierat system, där staten tar hela ansvaret. Det finns en rad olika skäl till detta. Dels är det viktigt att säkra reformens fortlevnad, dels är det en rättighetslagstiftning beslutad i denna kammare och dessutom mycket detaljerad.