prot · GR0930 · 2003-11-18 00:00:00 — Det är också viktigt att bredda arbetsmarknaden genom en utflyttning av statliga arbetstillfällen. Då blir det lättare för familjer att flytta till regionen, där det finns en bra miljö och en bra uppväxtmiljö för barn. Inte minst kan båda parter få bra jobb som de är utbildade för. I det fallet skulle en utflyttning av statlig verksamhet naturligtvis gynna väldigt många delar av . Jag är egentligen optimistisk. Förutsättningarna för en positiv utveckling är väldigt goda. Det är dessa förutsättningar som vi ska göra det möjligt att omsätta i praktisk politik och i nya jobb. 25 (): Jag noterar att under debattens gång har ändrat ordvalet från att i interpellationssvaret säga att lokalisering av statliga myndigheter är en mindre fråga i detta sammanhang till att nu säga att det är en viktig del. Det välkomnar jag verkligen. Hennes egen statistik visar att det betyder oerhört mycket för en landsdel om man får en lokalisering av statliga arbetstillfällen som är bestående. är ett exempel som hon själv tog upp, där det har varit blandad framgång, om man säger så. Det har betytt mycket för , men man har dock haft en oerhörd koncentration av nedläggning av verksamheter inom industrin som inte har kunnat kompenseras av statliga arbetstillfällen. Men är ett gott exempel på att lokalisering av statliga myndigheter betyder mycket. Det gällde inte minst i samband med flygflottiljens avveckling. Jag noterar att undviker att kommentera de olika saker som jag påpekade, hur man på punkt efter punkt inom polisen, tullen, skattemyndigheter, posten centraliserar närmast hejdlöst. Det som vi kritiserar i hög grad är att man gör en sak med högra handen medan vänstra handen gör något helt annat. Det här är en olycka som vi måste få stopp på. som regeringen talar om regional utveckling i de högtidliga sammanhangen påskyndar man i praktiken med sina egna myndigheter en utarmning av stora delar av vårt land när vitala delar av samhället centraliseras i ett tempo och en omfattning som . Det är som egen partikamrat har sagt: Det är ett spöke som går över landet. Jag efterlyser, och mina meddebattörer gör det ju också, en analys. Varför blir det så här? Varför centraliserar man på det här sättet på en rad olika områden när man i ord bekänner sig till en annan utveckling? Har man gjort en grundlig analys av vilka effekter detta får? Jag är övertygad om att det ur samhällsekonomisk synpunkt ger en dålig lönsamhet för samhället, att det är kontraproduktivt att låta den här utvecklingen ha sin gång. Man får outnyttjade resurser i en del av landet som man får överhettningsproblem i en annan del av landet. Dessutom får man på köpet den olyckliga debatt som vi nu kan se om skatteutjämning. Den är egentligen helt orättvis. Vi lovar att komma tillbaka om det inte händer saker, . Vi kommer att bevaka de här frågorna, för det finns möjlighet till en annan utveckling. 26 Statsrådet (): Jag blir glad av att höra slutkläm. Det är naturligtvis så att var och en av oss som är politiskt aktiva läser ohyggligt mycket siffror. Jag tror att alla vi fyra som är här följer utvecklingen på lokal och regional nivå så mycket vi orkar och förmår. När man läser siffror är det lätt att ibland bli nedslagen och dyster. Det är en kärv situation i många av kommuner med höga varselsiffror och svåra ekonomiska beslut som väntar våra partikamrater oavsett politiskt parti. Men det är också så att var och en av oss blir oerhört optimistisk och hoppfull . Det blir vi när vi möter människor, när vi lämnar siffrorna och möter enskilda politiker, entreprenörer och innovatörer som har en idé om hur vi kan vända utvecklingen. Så jag delar också positiva syn på att framtiden ändå innebär många möjligheter. Sedan har jag inte kommenterat debatt med en av mina kolleger från . Det kommer jag inte att göra heller. Jag tycker att det är oerhört bra att vi för debatter med de statsråd som är ansvariga för till exempel tullen eller rättsväsendet. Jag uppskattar att förde en debatt med justitieministern under hans ansvarsområde. Jag vill ändå säga någonting kort om Posten. Posten är ju avreglerad. Jag deltog själv i debatten om avregleringen , då jag var riksdagsledamot i denna kammare. Jag var ohyggligt kritisk mot den. har jag möjligheten av utvärdera med den postlag som finns, och vi ska göra det. Vi kan se att det inte blev så som man trodde då. Vi har inte en flora av nya aktörer som är beredda att konkurrera om att få dela ut brev och paket runtom i vårt land. Jag tror inte att vi kommer att få det heller. betalar vi till Posten för att man ska garantera post- och kassaservice över landet. Vi ska betala för den post- och kassaservicen också . Men måste vi se: Vad har vi lärt oss av av avreglering? Vad kan vi förutse med tanke på att färre och färre enskilda personer går in på ett postkontor och betalar sina räkningar? För enskilda personer kommer postens roll att minska allteftersom. Men för företag kommer fortfarande kassaservicen att vara oerhört viktig. Det ligger med i utredningen. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2003/04:71 om lika förutsättningar i hela landet 27 Statsrådet (): har frågat mig hur jag avser att agera för att ge alla regioner lika villkor och förutsättningar i sin utveckling och tillväxt. pekar mycket riktigt på att tillväxten ser olika ut i olika regioner. Ett problem är tyvärr att en del kommuner upplever att en grannkommuns tillväxt är ett hinder för den egna kommunen. I arbetet med de regionala tillväxtprogrammen blir det uppenbart att alla kommuner i en region tjänar på samverkan i stället för att konkurrera. Det är en sanning som jag upplever att de allra flesta är överens om. För mig som har ansvar för den regionala utvecklingspolitiken är det ytterst betydelsefullt att villkor och förutsättningar för utveckling och tillväxt är så lika som möjligt i alla regioner. Flera politikområden bidrar också till att göra dessa förutsättningar så lika som möjligt. Det innebär inte att allt är precis likadant i varje kommun eller att all tillväxt sker överallt. Regional utveckling för hela landet är inte ett nollsummespel. I stället ska alla regioner ges möjlighet att utnyttja sin unika tillväxtpotential. I det perspektivet gynnar tillväxt i en region hela landet. Tillgång till utbildning och kompetensutveckling är viktiga beståndsdelar i den regionala utvecklingen, men det innebär inte högskolefilialer i varje kommun. Däremot kan till exempel lärcenter ge möjlighet för fler att studera och vidareutbilda sig på sin hemort. Regeringen har gjort särskilda satsningar för att stimulera utvecklingen av lärcenter. Ett sådant exempel är satsningen , då kommunerna inbjöds att söka medel totalt för utvecklingen av en infrastruktur för vuxnas lärande i vilken lärcenter är en viktig del. Ett annat exempel är de Nationellt centrum för flexibelt lärande i samråd med Myndigheten för skolutveckling delar ut i utvecklingsbidrag till kommuner som har särskilda behov av medel till investeringskostnader för att utveckla lokala lärcenter. 28 (): Jag tackar för svaret på min interpellation. Jag delar ministerns uppfattning att mångfalden ska prägla tillväxten och att regioner ska ges möjligheter att utnyttja sin unika utvecklingspotential. Men trots detta finns det problem. Det visar sig i en alltmer växande klyfta mellan fattiga och rika kommuner i landet. I mitt exempel lyfte jag fram en mellansvensk kommun som ligger i , alltså i ett område som av många anses vara ett tillväxtområde. Trots detta finns det problem. Mindre kommuner med bra kommunikationer vad gäller vägar, järnvägar och bredband har också problem i det här området. Svårigheten att konkurrera med större kommuner, som ses som tillväxtkommuner, är faktiskt framträdande. fick min interpellation prägel av enbart utbildningssektorn, men jag vill ändå beröra hela sektorn eftersom jag tog detta med utbildningen endast som ett exempel. Jag lyfte alltså fram den högre utbildningen som ett av problemen, men problemen är betydligt fler, och åtgärdsprogrammet måste omfatta en arsenal av åtgärder om vi ska lyckas få en tillväxt i hela landet. Vid sidan av den högre utbildningen är det infrastrukturen i alla former, en väl fungerande kollektivtrafik och att hjälpa de mindre kommunerna med riskkapital. Tillväxten skapas av människor på lokal och regional nivå. Det är alltså människor i de här områdena som måste ges såväl respekt som stöd i sitt arbete. Och det är endast via det lokala engagemanget som en stor del av lösningarna på de här utvecklingsproblemen finns. Jag konstaterade i det förra interpellationssvaret att statsrådet tog upp precis de här frågorna. Jag finner att vi är helt överens om den synen. Men hur ska vi då få företag att etablera sig i de här bygderna? Vi kan konstatera att risken för företagen att etablera sig utanför de här tillväxtcentrumen är påtaglig. Byggföretag bygger gärna byggnader när företag ska etablera sig, men de vägrar att äga eller förvalta dem i de här områdena. Bankerna vägrar att ställa upp med lån om inte kommunen går in med garantier. Och garantier i det här sammanhanget ligger i nivån . Skälet är att restvärdet på byggnaden vid en eventuell konkurs är väsentligt lägre i de här kommunerna än det är i tillväxtorterna. Vi kan ta min kommun, , som exempel. måste jag ta upp även om den här eftermiddagens debatt börjar få prägeln av hembygdens dag. Jag måste ge ett exempel från hemmaplan. Där har flera transportföretag velat etablera sig, men de kräver en mängd omfattande garantier. När inte det har löst sig har dessa etableringar hamnat i andra kommuner, kommuner som , och , som ju ses som tillväxtkommuner. Det har skett trots ett mycket livligt och engagerat kommunarbete. Listan över exempel på kommuner som lider på det här viset kan göras lång. Jag vill då komma fram till en följdfråga. I den regionalpolitiska utredningens slutbetänkande talades det om behovet av riskkapital, att det var stort, och om att hela kreditmarknadssituationen i glesbygdsområden behövde utredas ytterligare. Min fråga är: Hur är det med den här utredningen? Är den på gång? Hur ser situationen ut vad gäller den här typen av krediter i kommuner i gles- och landsbygd? Jag är övertygad om att vi är överens om att tillväxten sker i vissa utvalda orter och inte i hela . Det är ett problem som vi måste lösa på något sätt om hela ska tillåtas att leva vidare. 29 (): har väckt fyra interpellationer om regionalpolitiken. En av interpellationerna tar upp utvecklingen i län. Interpellanten har inte haft möjlighet att delta i debatten och har därför dragit tillbaka sin interpellation. Jag vet att det inte var praktiskt möjligt för honom att delta i debatten, men också vi socialdemokrater tycker att det är mycket angeläget att ta upp situationen i vårt län. Jag ska framför allt ta upp behovet av ökad statlig verksamhet i län. Inte minst vi i län vet att ett läns utveckling inte kan stå och falla med statliga insatser. Vi måste ha ett eget engagemang och ta till vara länets utvecklingsmöjligheter. Problemen och utmaningarna i län har sammanfattats på följande sätt: arbetsbrist inom vissa yrken befolkningsminskning svag infrastruktur lägre utbildningsnivå något ensidigt näringsliv höga sjukskrivningstal. Detta är de problem och utmaningar som vårt län står inför och som vi måste lösa. Det är en uppgift för alla oss som bor och verkar i länet, men självfallet måste arbetet kombineras med statliga insatser. Ett antal viktiga områden är snabbare och modernare kommunikationer fortsatt satsning på utbildning att knyta samman näringslivet med utbildning och forskning satsning på upplevelseindustrin satsning på turismen. Men det behövs också ökad statlig verksamhet i län. Faktum är att på ingen plats i är andelen sysselsatta inom den statliga sektorn lägre än i län. presenterade förslag till omstrukturering av statliga myndigheter får oerhört negativa konsekvenser för län. i föreslås läggas ned helt. Kriminalvården föreslår att de mindre anstalterna läggs ned, vilket innebär att två anstalter kommer att försvinna i län. Länets tre tingsrätter föreslås slås samman till en. Sjöpolisen har lagt ned sin verksamhet i län, och står inför en omorganisation. Jag vill också påminna statsrådet om följande: Av 88 nya myndigheter har 65 lokaliserats till , ingen till län. Detta resultat harmoniserar inte med de beslut som har fattat om principer för lokalisering av myndigheter. I första hand ska möjligheten att välja länscentrum eller vissa andra orter i eller i anslutning till nationella regionalpolitiska stödområden analyseras. Alternativ lokalisering kan vara orter eller regioner där statlig verksamhet läggs ned eller där det finns lite sådan verksamhet. I varje enskilt fall bör en annan lokaliseringsort än övervägas. Huvudregeln är att varken eller någon annan storstad ska väljas för nya verksamheter. Den uppkomna situationen är varken rättvis eller rimlig. Ansvaret vilar på regeringen genom styrningen av myndigheters verksamhet. må ha och har sina egna problem. Men tycker att de lokaliseringsbeslut som man har fattat verkligen är rimliga? 30 Statsrådet (): Alla de här interpellationerna kunde nog egentligen ha behandlats i en och samma debatt, för de hänger i mycket ihop. Vi har varit inne på liknande frågor. pekade själv på tre delar som han menar är viktiga för den lokala och regionala utvecklingen, nämligen infrastruktur, utbildning och tillgång till riskkapital för företag. Jag delar den uppfattningen. Dessa tre delar är oerhört viktiga. Men jag skulle också vilja lyfta fram en fjärde: det kommunala utjämningssystemet. Det är en viktig förutsättning för att ta ett gemensamt ansvar för kommuner i vårt land oavsett var det bor unga eller gamla. Den utbildningspolitik som vi har bedrivit har haft en väldigt stor betydelse för den lokala och regionala utvecklingen. har vi 39 högskolor eller universitet i vårt land. Det betyder att det inte finns något län som inte har minst en högskola. Flera län har flera högskolor eller universitet. Runt högskolorna och universiteten har det bildats nya företag. Här finns drivhus och växthus. De har varit viktiga för det lokala och regionala näringslivet, men de har också spelat en roll för enskilda personer. Därför vill jag anknyta till det som hade som exempel i sin interpellation, nämligen tillgången till utbildning. Nästa steg i utbyggnaden av högskolorna är de lärcenter som växer upp runtom i våra län. De ger kvinnor och män som har varit ute på arbetsmarknaden i 10 eller , som har byggt hus och fött barn, en helt annan möjlighet att läsa till ett nytt yrke och skaffa sig en ny utbildning än de har kunnat drömma om. kan de göra det hemifrån. Man behöver inte resa till högskolan eller universitet , utan man kan göra det ibland och ändå få goda förutsättningar att kunna konkurrera om framtidens jobb. De satsningar på infrastruktur som vi har gjort både inom och mellan län har gjort att arbetsmarknaderna har blivit större för både kvinnor och män. är ett väldigt bra exempel på det. Med pendeltåg mellan kommunerna kan man bo i och jobba i eller tvärtom. Hur långt man reser spelar ofta inte så stor roll. Man mäter ju sin resa . Man vill att tiden ska vara pålitlig, att tågen kommer fram enligt tidtabellen och att det går ganska snabbt att resa. gör vi en utredning av tillgången till riskkapital. Vi gör en översyn av alla de regionala stöd som finns för att se om staten kan bli bättre på att använda dem och om stöden kan bli mer träffsäkra. Just bristen på riskkapital är en fråga som kommer upp i nästan alla kommuner utanför våra tre storstadsområden. Det är naturligtvis en aktuell och mycket påtaglig fråga. När det gäller den utlokaliseringspolitik som både och regeringen har uttryckt samma höga ambitioner för vill jag säga till att vi inte har varit tillräckligt tuffa och duktiga. har vi i regeringen gjort en stor genomgång av de beslut som har fattas så långt och av de principer som ska gälla för de gemensamma beredningarna. Vi har utlokaliserat en myndighet till , fick en egen myndighet och fick det. Vi kommer att gå vidare i det arbetet. Det kommer också att förutsätta att vi då och då går emot de förslag som parlamentariska utredningar, fackliga organisationer eller en del av ledamöter har ställt sig bakom. Utlokaliseringspolitiken är nämligen inte bara Stockholmstung, utan den har särskilt gynnat just . Vi har väldigt sällan utlokaliserat till , eller . Vi måste bli bättre på att sprida statens representation över landet. 31 (): Jag håller i mångt och mycket med . Vad gäller högskolorna vill jag ändå peka på ett exempel från min hemmaplan. ligger inte särskilt långt från eller , men ingen av dessa högskolor var intresserad av att etablera en filial i för att täcka just sådana behov som beskriver. Det blev i och som fick gå in i stället. Det visar att det finns en motsättning i systemet, och den behöver kanske överbryggas. Så till frågan om riskkapital. Utifrån ett nationellt övergripande perspektiv kan man konstatera att det inte finns några starka skäl för staten att gå in på den marknaden. Det råder ju egentligen ingen brist på kapital i landet. Men kommunerna i glesbygd och landsbygd får inte del av detta kapital, och därför har staten ett ansvar för att man ska kunna erbjuda kommunerna riskkapital vid etableringar av den typ som jag nämnde. säger att utredningen av detta ska ses över. Frågan är bara: När får vi se resultatet? Jag vet att mitt kommunalråd hemma kommer att fråga mig när detta ska vara färdigt. Här är behovet akut. 32 (): Jag vill tacka statsrådet för svaret. Jag har också förstått efter dagens överläggning att mycket väl känner till hur situationen när det gäller statliga arbeten ser ut i län. Jag vill bara skicka med ytterligare en sifferuppgift som kan vara bra att ha, åtminstone i bakhuvudet. Andelen heltidstjänstgörande som är anställda inom statlig sektor i län utgör . I riket i genomsnitt är den . Om vi i vårt län hade lika många heltidstjänstgörande inom statlig sektor som riket i genomsnitt skulle det innebära ytterligare 3 200 statliga arbetstillfällen. Om det vore så och om de i sin tur vore någorlunda väl spridda över länet skulle det naturligtvis ge oss kraftigt förbättrade möjligheter att ha en mycket positivare utveckling i hela länet än vi har . Jag vill också instämma i att högskolan och dess utlokalisering i de olika regionerna är ett mycket bra exempel på hur en lokalisering ska göras för att den ska få ett positivt utslag. Det tycker jag att vi alla ska ta till oss och fortsätta i den riktningen. Jag ska gärna vara med och försöka att föreslå ett antal lämpliga myndigheter eller statliga verksamheter som mycket väl skulle kunna förläggas till län. 33 Statsrådet (): Vi hoppas att vi i budgetpropositionen 2005 kan ha med ett konkret förslag till vilka slutsatser som vi har dragit av den översyn som görs av företagsstöden. Det är den arbetsplan som vi räknar med. Som jag sade i min tidigare interpellation är nog tillsammans med de två län som ligger sämst till när man tittar på hur statens arbetstillfällen är representerade över landet. Vi är medvetna om det, och vi måste bli bättre på den utlokaliseringspolitik som vi talar väl om och väl för på olika sätt. Och där har inte minst jag ett stort ansvar i regeringen. Sedan tror jag också att vi måste bli bättre på att stötta de idéer som kommer upp lokalt. Alla vi tre reser runt mycket i vårt land och ser hur enskilda entreprenörer har lyckats vända en negativ utveckling till något oerhört positivt. Och är ett exempel på någonting som vi knappast hade kunnat komma på hur väl och hur länge vi än hade suttit och tänkt här i kammaren. Den utveckling som vi ser av turismen i via är ett annat exempel. Ishotellet i utanför , biltestverksamheten i inland eller det som växer upp i med som förespråkare, nämligen en resa i Arns fotspår, är andra exempel. Runtom i vårt land händer ändå väldigt många positiva saker, och nya näringar växer. Och en av de näringar som växer allra snabbast är turistnäringen, inte bara i vårt land utan också i andra länder. Och eftersom jag också har ansvaret för turistfrågorna i regeringen följer jag den utvecklingen väldigt nära. Och jag är mycket stolt över att nu är det land i som faktiskt lockar hit fler utländska gäster än vad något annat land gör. Och jag är övertygad om att vi har en stor potential i vårt land att locka hit ännu fler turister från andra länder, men självklart också att bli bättre på att turista i vårt eget land. Då tror jag att det är just de lokala och regionala idéerna som är viktiga. Då är vi tillbaka tillgången till riskkapital. Vi har som politiker ett ansvar för den nationella politiken, att se vilka effekter våra nationella beslut får på regional nivå. Men sedan tycker jag också att vi har en skyldighet att vara med och stötta de entreprenörer och de företag som finns lokalt och regionalt, så att de orkar lite till och vågar lite mer. De som vågar allra mest är också de som i stor utsträckning lyckas. Och vi har en rad goda exempel på verksamheter som har sprungit ur ideella föreningar, till exempel som är en riktigt stor magnet för vårt land en gång . Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2003/04:93 om de dövas situation 34 Statsrådet (): har ställt en rad frågor till mig som rör dövas situation. Frågorna omfattar många samhällsområden, varav några ligger inom mitt ansvarsområde medan andra är sådana som andra statsråd ansvarar för. frågor visar att de flesta samhällsområden i något avseende rör människor med funktionshinder. Handikappolitiken får därför inte betraktas som ett politikområde skilt från andra utan måste genomsyra alla samhällssektorer. Detta framgår också av den nationella handlingsplanen för handikappolitiken. Målet för handikappolitiken är ett samhälle som gör det möjligt för alla människor med funktionshinder att vara fullt delaktiga i samhällslivet. språket konstaterade är vår identitet och självbild knuten till språket, och genom språket upplever och förstår vi tillvaron, uttrycker vi våra tankar och känslor och samspelar med andra. Språket är också en förutsättning för att man ska kunna delta i det offentliga samtalet, kunna arbeta politiskt och i skilda sammanhang kunna hävda sin rätt. För såväl barndomsdöva och vuxendöva som för dövblinda är tillgången till teckenspråk i olika sammanhang en förutsättning för tillgänglighet och därmed möjligheterna till delaktighet i samhället. Vi måste därför arbeta för att utveckla tillgängligheten, stödet och servicen på olika sätt. Tillgängligheten till utbildning är en förutsättning för att de övergripande målen för handikappolitiken full delaktighet i samhällslivet och jämlikhet i levnadsvillkor ska kunna uppnås. slog fast att döva, dövblinda och hörselskadade som har teckenspråk som sitt första språk utgör en grupp där undervisning i särskilda skolor eller undervisningsgrupper är en förutsättning för delaktighet och gemenskap. För detta ändamål har vi sex statliga specialskolor för döva och hörselskadade elever. Dessa har inordnats i som bildades . Myndigheten har som mål att varje döv eller hörselskadad elev efter genomgången specialskola ska vara tvåspråkig, teckenspråk och svenska. Därutöver finns Riksgymnasiet för döva och Riksgymnasiet för hörselskadade i . Dessutom har regeringen föreslagit att ska en fördubbling ske av de medel som universitet och högskolor avsätter av grundutbildningsanslagen för stöd till studenter med funktionshinder. Av stödet 2002 användes mer än två tredjedelar av ersättningen till teckentolkning. Kammarkollegiet har på regeringens uppdrag utrett formerna för auktorisation av tolkar i teckenspråk, dövblindtolkar och vuxendövtolkar. Efter beslut av regeringen har tolkarna i teckenspråk samma möjlighet till auktorisation som tolkar som tolkar mellan svenska och främmande språk. En auktorisation är en bekräftelse på att tolken har de nödvändiga kunskaperna för sitt arbete.