prot · GQ0980 · 2003-03-27 00:00:00 — Det här betänkandet handlar, somframgått av de tidigare talarnas anföranden, om denkommunala kompetensen. I EU-debatten talar vi nuoch då om en kompetenskatalog. Märkligt nog är detinte så ofta vi hör den debatten kring den kommunalakompetensen. Men båda nivåerna har faktiskt enlikartad ställning därför att båda bygger på så kalladetilldelade befogenheter, det vill säga att hardelegerat makt uppåt respektive nedåt i de här fallen.Ett av problemen med den kommunala kompeten-sen är att den är väldig enkel att undanröja förstatsmakten, det vill säga att med enkelmajoritet snabbt och behändigt kan beskära denkommunala kompetensen, och det har ju hänt i en delfall. Som bekant är det oändligt mycket svårare attåterkalla den kompetens som delegerats till EU. Därfinns det alltså betydande skillnader mellan de härolika nivåerna.Herr talman! I den här debatten skulle jag enbartvilja fokusera på den kommunala kompetensen vadgäller valfriheten i barnomsorgen.Regeringsrätten har i tidigare beslut ansett att denallmänt vedertagna grundsatsen när det gäller denkommunala kompetensen är att en kommun inte utanstöd i lag eller författning får lämna understöd tillenskilda personer. Bidrag som till exempel vårdnad-sersättning eller barnbidrag får således inte enligtRegeringsrätten lämnas av en kommun utan stöd ispeciallagstiftning. Någon sådan lagstiftning finnsenligt Regeringsrätten inte vad avser generella kom-munala bidrag till barnfamiljer.Samtidigt, herr talman, gäller likställighetsprinci-pen generellt i den kommunala verksamheten. Dettorde framstå som klart att det mellan dessa principeri dag råder en konflikt. Den har knappast minskatgenom den så kallade maxtaxan.Nuvarande barnomsorgssubventioner från kom-muner till föräldrar med barn i daghemsåldern gynnarensidigt vissa barn. Det rimliga borde vara att kom-munerna ska ha den generella rätten att fördela sinaegna medel, det vill säga den del som inte finansierasav staten, till barnomsorgssubventioner på det sättsom kommunen finner för gott - givetvis utan attkränka likställighetsprincipen. Det bör kunna ske påett rättvist sätt för varje barn och på ett sådant sätt attföräldrar kan erhålla den faktiska valfriheten att be-döma och genomföra den barnomsorg som bäst läm-par sig för det barn de har ansvar för.Herr talman! En sådan rätt borde självklart ligga ilinje med principen om den kommunala självstyrelsenoch helt klart vara i linje med subsidiaritetsprincipen.Herr talman! Det gläder mig att fyra partier ställersig bakom detta enkla fundamentala krav. Vad somförvånar mig något är inställning.Att Socialdemokraterna och medsin centralistiska och förmyndaraktiga hållning intetilltror vare sig kommuner eller föräldrar förmågantill ett rimligt beslutsfattande kanske inte är så förvå-nande. Men någonstans, har jag hört attliberalismen är decentralistisk till sin karaktär, ochdet är den kanske. Möjligen är det så att Folkpartietinte är så liberalt på den här punkten som partietsförmenta ideologi anger. Eller möjligen är det så attfolkpartisterna i utskottet helt enkelt gjort en ideolo-gisk miss.Herr talman! Det finns kanske en annan förkla-ring. I det liberala tänkandet finns i grunden två kom-ponenter, nämligen individen och staten. Fokus pådessa två nivåer kan förstås lätt leda till att man bort-ser från alla mellanliggande gemenskaper, till exem-pel familjen och kommunen. Jag vet det inte, menförmodligen vet folkpartisterna det. Men jag tyckerdet är synd att man inte varit tillräckligt liberal i sy-nen på suveräniteten i den kommunala kompetensen.Då hade vi nämligen kunnat få majoritet för en för-stärkt självstyrelse. Man kan hoppas på ettväxande förnuft.I nästa vecka kommer utbildningsutskottet faktisktatt diskutera barnomsorgsfrågorna, och det finns engemensam reservation från , ,som då utgör en kammarmajoritet och där man myck-et pregnant talar för valfrihet i barnomsorgen och ommångfald i omsorgsformerna.Herr talman! Jag ber att få yrka bifall till reserva-tion nr 5.Anf. 126 () re-plik:Herr talman! har frågor och und-rar varför inte ställer upp på en idè om attkommunerna ska få möjlighet att använda subventio-ner från staten på det sätt som de själva önskar. Dethandlar inte om att vi i inte är för valfrihetför barnfamiljer, men vi tycker att dessa medel lik-som medel från föräldraförsäkringen och från social-försäkringen ska finansieras av staten. Vi föreslog närmaxtaxan kom ett alternativ som innebar införande avett barnkonto, som skulle bygga på en statlig finansie-ring och vara likadan för alla i hela landet. Dettaskulle ge en möjlighet för föräldrar att själva be-stämma hur tiden med barnen skulle disponeras.Vi har inte någon annan uppfattning än att valfri-het är bra för både barnen och föräldrarna, men finan-sieringen ska staten stå för.Anf. 127 () re-plik:Herr talman! Jag förstår detta med barnkonto ochsynen att det ska vara en rättvis statlig finansiering.Vi har i stort sett varit överens om hur det ska hante-ras. Men här gäller det den kommunala kompetensen.Det handlar inte om de pengar som kommer frånstaten. Kommunerna får ju själva satsa avsevärdaresurser på det här området, och då skulle man kunnatycka att det vore liberalt att kommunerna själva fårdisponera den delen utan en massa begränsningarutöver likställighetsprincipen. Det var den kritikensom jag gärna ville framföra.Anf. 128 ():Herr talman! Det känns konstigt att stå i dennaförsamling efter den intensiva debatt som tidigarefördes med anledning av trafikutskottets betänkande.Det var ett mer samlat fokus här i salen. Jag hoppasatt vi kan dra lärdom av detta inför andra kammarde-batter.Men det handlar nu om den kommunala kompe-tensen. Vi vill från sida vidga detkommunala självstyret. Vi gör det utifrån att detta ärmedborgarnas demokratiska forum. Här finns förut-sättningar för medborgarna att tillsammans forma delösningar som de finner lämpliga i sin kommun, uti-från sina förutsättningar och i allt väsentligt med sinaresurser.Det är från den utgångspunkten viktigt att vi häv-dar den allmänna kompetens som kommunerna har.Det är också en viktig fråga för statsmakterna och föross i denna kammare att försöka bygga samhälletunderifrån med den utgångspunkten och att vi frånriksdagens sida så långt möjligt inte försöker reglerahur kommunerna formar sina lokala lösningar.Vi förordar därför mindre regelstyrning, färre spe-ciallagar och mer av utrymme för kompe-tens. Medborgarnas röster måste få utrymme.Det är en noggrann avvägning som måste göras,och rättssäkerheten för den enskilde måste säkrasinom ramen för det lokala självstyret.En annan fråga som har tagits upp i den här de-batten handlar om hur man inom ramen för den all-männa kompetensen kan forma sin egen verksamhetpå olika områden. Det är självklart viktigt att man utei kommunerna inte går in på det område som avseregentlig enskild näringsverksamhet. Man måste ock-så, från den lokala nivån, få utrymme för att göraförändringar i den här delen. Här har vi återigen kun-nat se att vi här ifrån har fått speciallag-stiftningar som har inskränkt möjligheterna för detkommunala självstyret till exempel när det gäller attavhända sig bolag. I båda fallen söker man alltså attbegränsa utrymmet för det lokala självstyret och denlokala kompetensen.Från sida har vi också lyft framfrågan om likställighet, som naturligtvis med denform som den har givits , den form som lagstift-ningen har här, kan tvinga fram mer av speciallag-stiftning än vad som annars skulle vara nödvändigt,just för att kunna skapa förutsättningar för att göralokala hänsynstaganden. Mot den bakgrunden har viföreslagit att man måste se över förutsättningarna föratt ge likställigheten möjlighet att formas på olikhe-tens grund. Om vi ska uppnå likställighet och likvär-dighet krävs det väldigt ofta förutsättningar som ärolika.Det är på det vi grundar förslaget om hur man skauppnå välfärdsmål inom barnomsorgens område. Detska göras utifrån lokalt självstyre utifrån perspektivetatt man lokalt ska kunna bestämma hur man vill job-ba med sina egna resurser. Det är en rimlig slutsats attsäga att i de delar som det handlar om de egna resur-serna i kommunen så måste man få utrymme att for-ma dem på det sätt man finner lämpligt tillsammansmed medborgarna i den egna hemkommunen. Därförhar vi ställt oss bakom den reservation som är gemen-sam för fyra partier och som handlar just om barnom-sorgen.Jag nöjer mig med detta och vill yrka bifall till re-servationerna 1 och 5, herr talman. I övrigt står jagnaturligtvis bakom våra andra synpunkter.Anf. 129 ():Herr talman! Det betänkande som vi har att taställning till handlar i vissa stycken om borger-liga försök att göra det svårare att driva kommunalabolag. anser det vara viktigt att kommu-nerna är aktiva aktörer inom flera samhällsområden.Det kan de vara på olika sätt, men ett sätt är faktisktatt driva kommunala bolag. På detta sätt kan manpositivt styra verksamheter som annars riskerar attagera mot allmängiltiga principer om arbete motmiljöförstöring eller social rättvisa. Jag är övertygadom att eller kom-mer att orda mer om detta.Herr talman! Det ovan anförda innebär dock inteatt är mot varje form av alternativ inomvarje verksamhet som bedrivs kommunalt. Det kan-ske är svårt för en och annan att förstå, men det är tvåskilda frågor. Det måste till möjligheter för kommu-nal variation, valmöjligheter för enskilda och respektför den enskildas val. Mot den bakgrunden vill jagyrka bifall till reservation 5, som handlar om ekono-miskt stöd till enskild barnomsorg.Herr talman! Dagens subventioner riktade motbarnomsorgen från kommuner till föräldrar med barni den ålder då man brukar gå på daghem gynnar ensi-digt vissa former av omsorg för barnet. Det är inte enrimlig ordning. Kommunerna borde ha den generellarätten att fördela sina ekonomiska resurser och sinabarnomsorgssubventioner på ett sätt som man själv ikommunen upplever som riktigt och rättvist, på ettsätt som kommer alla barn till godo och på ett sättsom skapar verkliga valmöjligheter för föräldrar:möjlighet att bedöma olika former av barnomsorg ochvälja den form man allrahelst önskar. Det kan varadagis, det kan vara kommunala dagbarnvårdare ochdet kan vara att man blir dagbarnvårdareåt eget barn i det egna hemmet. Viljeinriktningen bör utvidga det kommunala självstyret till attinnefatta också denna kompetens bör ges regeringentill känna.Noteras bör att i den reservation detta handlar omär vi reservanter så försiktiga att vi faktiskt ocksåtänker oss att denna möjlighet i ett inledningsskedebara ges till några kommuner där man kan idka för-söksverksamhet. Denna skrivning gör det ännu merunderligt med avståndstagande från re-servationen. brukar ju i andra samman-hang förorda både variation lokalt och försöksverk-samhet.Herr talman! Detta förslag blir särskilt angelägetnär man betänker att det faktiskt finns flera kommu-ner i landet som har ordnat folkomröstningar om hurbarnomsorgssubventionerna ska fördelas. Dessa harutfallit så att man önskar ett system som garanterarfler verkliga valmöjligheter.Jag är av den åsikten att man ska lyssna till folk-omröstningar, såväl kommunala som nationella, ochdärför borde ge kommunerna rätten attstyra sina subventioner på det sätt som de önskar - isynnerhet de kommuner som det här handlar om.Herr talman! De som kallar sig liberaler brukarvara duktiga på att framhålla att de i sin politik sär-skilt prioriterar att ge människor valmöjligheter, attde tror på individen, att de vill decentralisera maktoch att välfärdssystemen ska utformas rättvist. Det ärjust på den barrikaden några partier, bland annat mitt,valt att ställa sig genom denna fråga i dettabetänkande. Jag konstaterar att jag saknar Folkpartietvid min skuldra. Det är lite märkligt, särskilt somfolkpartisterna har varit med på tåget när sammaprincip debatterats inom utbildningsutskottet.Herr talman! Detta innebär inte att jag inte ser re-levanta invändningar mot det förslag som förs fram ireservation 5. Det finns de som kallar förslaget för enkvinnofälla, och sådana invändningar ska alltid tas påallvar. Men ingen kan säga att inte är ettparti som arbetar för att eliminera alla så kalladekvinnofällor. Vi motionerar för hårdare lagar motlönediskriminering, för delning av föräldraförsäk-ringen, för kvotering i nämnder och styrelser såvälinom det offentliga som det privata, för sänkt arbets-tid och för mer pengar till de samhällssektorer där dettraditionellt arbetar många kvinnor. Sett mot ljuset aven grön politik är det uppenbart att de möjligheter,som vi som stått bakom reservation 5 vill öppna för,kommer att leda till att såväl kvinnor som män kom-mer att kunna få stanna hemma med sina barn.Herr talman! Slutligen: Ett tungt vägande skäl förreservation 5 är givetvis den lokala opinion som påmånga håll runtom i landet lett fram till de folkom-röstningar jag ordat om. Det är därför denna reserva-tion i detta led handlar om att utöka det kommunalasjälvstyret. Man kan tänka sig andra sätt och vägar atttillgodose önskemålen om förändringar av fördel-ningen av barnomsorgssubventioner. Inom utbild-ningsutskottet diskuteras som sagt också detta flitigt,och jag är säker på att man i kammaren nästa veckahar anledning att komma tillbaka till frågan om mergenerella och därmed nationella regler.Anf. 130 () re-plik:Herr talman! undrar varför Folk-partiet inte är för valfrihet i kommunerna. Det är klartatt vi är för valfrihet i kommunerna. Framför allt är viför valfrihet för föräldrar, inte minst för barnens skull.Vi har presenterat alternativ till maxtaxan och enmängd förslag som skulle öka valfriheten för barnenoch för föräldrarna. Jag kan inte minnas att Miljöpar-tiet slöt upp bakom de förslagen. Det hade funnits engod möjlighet att göra det.Jag vill gå dit där startade den härdebatten. säger att det är okej attdriva verksamhet i bolagsform. Jag harförstått det som att även tycker att det ärbra med små företag. Jag presenterade ett exempel påhur snett det kan bli när en kommun går in och stöttarett bolag med ett antal miljoner och hur benen slåsundan för småföretagare. Jag presenterade exempletmed , där krögarföreningen känner sig heltmaktlös därför att lagen ger stöd för att driva verk-samhet på det här viset.Jag undrar: Vad anser om det för-slag som jag drog tidigare om och krögarföre-ningen i som är missnöjd med det kommunalaförslaget? Är beredd att ändra sinuppfattning och jobba för en förändring i kommunal-lagens möjligheter att slå undan benen för småföreta-gare?Anf. 131 () re-plik:Herr talman! Vad gäller maxtaxan kanske LiselottHagberg minns att inte var några varmaanhängare av den reformen. Vi valde att i det samar-bete vi har med Socialdemokraterna och Vänsterpar-tiet förändra den på flera viktiga punkter. Inte ensslutversionen var något som vi var fullt nöjda med. Viskulle gärna ha velat se mycket mer valfrihet, men detvar det bästa som kunde åstadkommas i den konstel-lationen. Vad gäller kommunala bolag konstaterar jagförst och främst att detta inte är kommunfull-mäktige. Jag tänker inte argumentera särskilt i det fallsom lyfter fram, men jag tänker heller inteändra min ståndpunkt och säga att det faktiskt är bra imånga fall att kommuner driver bolag. Det är det intei alla fall. I vissa fall borde kommuner som i dagdriver bolag sluta att göra det, precis som vissa kom-muner som inte driver bolag kanske borde börjaatt göra det. Vi har varit emot vissa utförsäljningar,bland annat när det gäller elbolag i olika kommuner.Det där är någonting som jag helt anförtror vårakommunpolitiker att fatta beslut om. Om det är så illai som säger hoppas jag att kommunpo-litikerna i också lyssnar på den kritiken och attdet blir en bra och vettig debatt, men den bör ske iMora kommunfullmäktige.Anf. 132 () re-plik:Herr talman! Det låter väldigt vackert när det ärkompromissen som gör att man är beredd att drivaigenom ett dåligt förslag - förslaget om maxtaxan ochmaxtaxereformen var verkligen dåligt. Här har verk-ligen föräldrars valfrihet inskränkts. Här var det ettdirektiv uppifrån om att det är jobba som gäller. Detvar det som hela förslaget gick ut på. Det var inte ettförslag för barnens skull. Det var ett förslag för för-äldrar och för att man skulle få föräldrar att jobbamera.Om månar om barnen är det för-vånansvärt att kamrater var med ochdrev igenom ett så dåligt förslag. Det fanns verkligenen möjlighet att öppna för ett alternativt förslag, detvill säga att låta föräldrarna själva bestämma. Härkom det som ett direktiv uppifrån.Sedan gäller det de kommunala bolagen och stö-det, som gör att benen slås undan på småföretagare.Det är klart att det är lätt att gömma sig bakom inte vill engagera sig eller gå in i ett särskiltförslag, men det här är ju inte det enda förslaget. Detfinns tillbaka dåliga exempel på hur illa detfungerar när det finns möjlighet för kommuner attdriva verksamhet i bolagsform. Vi borde kanske ta ensärskild diskussion och rada upp alla exemplen, fördet finns ganska många. Jag vill rekommendera Gus-tav att läsa gamla protokoll. Och det finnstidningsartiklar och så vidare där det presenteras enrad förslag, så det här förslaget är inte det enda.Anf. 133 () re-plik:Herr talman! Jag kan inte säga annat än att jagtycker att det är lite roligt när argumente-rar mot maxtaxan av princip, eftersom detta var nå-gonting som drev ute i kommuner påväldigt många håll att staten faktiskt fatta-de beslut om det.Vi var emot detta när det drevs i kommunerna,och vi var emot det också när det drevs här, och vilyckades förbättra det förslag som Socialdemokrater-na kom med. Hade jag fått bestämma själv hade detinte blivit någon maxtaxa över huvud taget. Jag sermycket bättre och mer nödvändiga reformer, som ärmycket bättre för barnen. Men vi lyckades förändradetta och gjorde det bästa av situationen.I många kommuner lyckades vi ännu bättre. Dålyckades vi stoppa det, men då var inte förslagetsursprung från Socialdemokraterna. Då var det frånFolkpartiet.Vad gäller kommunala bolag kan ju jag och Li-selott ägna oss åt övningar där radar uppexempel på exempel där det inte fungerar med kom-munala bolag, och så radar jag upp exempel på ex-empel där det fungerar med kommunala bolag ellerdär det har blivit sämre när kommunala bolag harsålts ut. Då kan vi stå här med varsin lista, eller såanförtror vi till de lokala politikerna att fatta beslutom det här. Jag tror att det senare fungerar bättre.Anf. 134 () re-plik:Herr talman! Det låter ju bra att anförtro frågan om kommunala bolag till de lo-kala politikerna. De ska fatta beslut om detta inomramen för de övriga lagar som gäller, men det är ju ettlitet memento i det sammanhanget. har justoppat de kommunala möjligheterna när det gällervissa områden, där har lagt in begränsning-ar. Det har till exempel gällt kommunala bostadsbo-lag.Jag vill höra med om han utifråndenna hållning, att det är kommunerna som ska be-sluta hur, är beredd att verka för detta även i fråga omkommunala bolag som rör områden som handlar ombostäder eller vård. Det är ju här som budskapet hal-tar. Man vill gå in och begränsa den kommunalakompetensen på något område bara därför att riksda-gen vill vara med och ha fingrarna i syltburken.Anf. 135 () re-plik:Herr talman! Tack för en väldigt adekvatfråga! Vi har haft uppe den diskussionen. Vi har haftuppe den här. Den har varit uppe på många håll. Pre-cis som tidigare görs det politiska kompromisser.Ibland är man hårdare. lyckas man inte varalika tuff. Jag kan ta exemplet med stopplagen vadgäller sjukhus. Det slutade med att vi faktiskt såg tillatt den stopplagen inte förlängdes, som säkertminns.Vår egen inriktning och vår egen politik, den vihelst hade velat driva om vi hade haft , ärnågonting annat än vad som drivs i ett samar-bete mellan s, v och mp.Vi ser att utförsäljningar är väldigt stora politiskabeslut som påverkar för väldigt . Kan-ske är det lite för lättvindigt att de ska fattas bara medenkel majoritet. Vi tycker att det är helt fel när riks-dagen går in och stoppar. Men man borde kanske hanågon form av demokratigaranti där man säger att omett landsting eller en kommun ska sälja ut bolag,kanske speciellt inom allmännyttan och inom vård-sektorn, ska de göra det antingen med tre fjärdedelsmajoritet eller genom två beslut med ett val emellan.Det är vår politiska inriktning. Sedan tror jag tyvärrinte att vi får med så många fler partier i den härkammaren på en sådan demokratigaranti.Anf. 136 ():Herr talman! Vi behandlar, som sagt, frågorom kompetens. Det är frågor som ärmycket aktuella och omdebatterade överallt i mångasammanhang. Är det rätt nivå som bär ansvaret?Föreligger det någon tveksamhet om vem som haransvaret? Och hänger ansvaret och befogenheternasamman med möjligheten och förutsättningarna attfullfölja uppdraget?Regeringen har tillsatt en kommitté meduppdrag att se över strukturen och uppgiftsfördel-ningen inom samhällsorganisationen, men de motio-ner som vi behandlar i detta betänkande har inte gettmajoriteten i utskottet några skäl till att göra en fram-ställan om ytterligare översyner i de frågeställningarsom motionerna berör. Jag yrkar därmed avslag påsamtliga motioner och reservationer och tillstyrkerutskottets förslag.Jag kommer i mitt anförande att ta upp ett par avde områden som berörs i betänkandet. Det är framförallt de områden som har berörts i övriga yttrandenhär.För det första handlar det om den kommunala nä-ringsverksamheten. Varför ska en kommun överhuvud taget ägna sig åt någon som helst form avnäringsverksamhet när det finns så mycket verksam-het som vi i dagligt tal kallar offentlig sektor? Det ärflera av er som har ställt den frågan.Ett svar är ganska enkelt, tycker jag. sermycket olika ut. Vad näringsidkarna i storstadsområ-dena konkurrerar om att erbjuda är det ingen på små-ländska höglandet eller i inland som kan,vill eller har ekonomisk möjlighet att utföra.Jag tycker att man som kommunpolitiker ska varaoerhört lyhörd för det näringsliv som finns i kommu-nen eller dess omgivningar, och man ska inte somkommun dra på sig mer uppgifter än vad som är nöd-vändigt, men ibland tycker jag att vissa kommunergår för långt med att lägga ut verksamheter på entrep-renad eller sälja ut. Det är en risk med det också.Det finns i många fall en garanti om att tjänsterska finnas tillgängliga för alla, och där har kommu-nen en skyldighet. Vi har bland annat barnomsorg,som i någon kommun i landet enbart bedrivs på privatbasis och entreprenad, vilket jag tycker är fel åt andrahållet. Det ger inte heller den valfrihet som exempel-vis så varmt talar om.Äldreomsorgen övergår mer och mer i privata äld-reboenden eller läggs ut på entreprenad. Till och medutredningar inom försöker man i vissakommuner lägga ut på den privata marknaden. Mankan ställa sig frågan: Vad händer om de privata aktö-rerna försvinner? Vem tar då ansvar för de rättighetersom kommuninvånarna har?Men det finns också kommuner som vill gå åtandra hållet när det gäller kommunens möjlighet attdriva näringsverksamhet genom att exempelvis fåmöjlighet att sälja ut kommunens tjänster när detgäller park och anläggning till den privata markna-den. Det är heller ingen bra utveckling när det finnsnäringsidkare på orten som arbetar på området, ochdet ska heller inte anses ligga inom lagens ram.Det finns också någon kommun som vid någottillfälle - jag är osäker på om det förekommer fortfa-rande - har drivit trafikskola och gjort det inom la-gens ram. Orsaken har varit att man i kommunen heltenkelt inte har funnit någon privat trafikskolläraresom har haft möjlighet att driva trafikskola där. Ominte kommunen hade tagit sig an den här uppgiftenhade konsekvensen blivit att ungdomarna antingeninte hade haft någon möjlighet att ta körkort eller såhade de fått åka till närmaste körskola föratt ta lektioner.Kommunallagen gäller alla. Lagen måste kunnaöverföras till de förhållanden som gäller i den enskil-da kommunen. De beslutande i kommunerna måstesjälva göra bedömningen om de anser att den verk-samhet som de bedriver ligger inom lagens ram ellerinte.