prot · GQ09113 · 2003-05-28 00:00:00 — 26 (m)replik:Fru talman! Jag tänker inte närmare gå in på för-hållandena i . Jag tycker att det är en positiv idéatt man ska kunna försörja sig på sin lön. Det är för-modligen därför många människor inom äldreomsor-gen som är medlemmar i går ut och prote-sterar och strejkar för att få en rimlig lön för ett kvali-ficerat och bra arbete med tungt slit. Jag tänker intenärmare kommentera detta.Däremot är det symtomatiskt att statsrådet väljeratt inte svara på det som ändå är fundamentet fördiskussionen här . Oaktat att vi kan ha en ochannan synpunkt på olika detaljregler är det ju viktigtnär vi har statsrådet här, och när statsrådet dessutomgör anspråk på att inleda debatten, att han svarar påfrågor.Frågan är: Delar statsrådet och regeringen minoch oppositionens oro för att ni med er politik hållerpå att rasera basen för den svenska välfärden? Vis-serligen har vi förhållandevis låg arbetslöshet, menhur många arbetade timmar har vi? De människorsom jobbar har då ni har haftansvaret i allt större utsträckning varit borta frånjobbet. Ohälsotalen har ökat kraftfullt. Antalet arbe-tade timmar har inte alls ökat på det sätt som denöppna arbetslösheten har sjunkit. Jag skulle vilja hakommentarer till detta.Andra frågor är: Vad tänker ni driva för närings-livspolitik som gör att det blir ökad efterfrågan påarbete? Varför förmår inte regeringen driva en politiksom visar respekt för landets småföretagare när detgäller 3:12-reglerna? Varför ska ni ha generalkon-frontation när det gäller sjukförsäkringsfrågorna ochden belastning som ni vill lägga på näringslivet?Varför driver ni en konfrontationspolitik? Tror ni kommer att vilja expandera, öka antalet jobb ochdärmed ge jobb åt invandrare och andra grupper avmänniskor som står utanför arbetsmarknaden? Varförtror ni alltid att det ska vara arbetsmarknadspolitikensom ska klara av detta, som ska vara städgumman?Det finns väl andra departement som också bör kunnadra sitt strå till stacken så att inte en-sam ska behöva städa och städa.Anf. 27 Statsrådet ()replik:Fru talman! Det är sant att vi har och har haft enutveckling inom ohälsan som är otillfredsställande.Vi lägger fram förslag här i kammaren som kommeratt behandlas , och fler förslag kommer attbehandlas under försommaren.Vi har gjort en del, men det behöver göras mer.Om det är vi helt överens. tycker jag emellertid attdet vore bra om parterna i allmänhet och arbetsgivar-na i synnerhet tog initiativ till att göra det de faktisktkan göra på arbetsplatserna. harliksom tagit godainitiativ för att initiera försöks- och projektverksam-heter som ger väldigt bra resultat. återstår för dematt bredda detta till alla arbetsplatser. Det tycker jagborde vara deras stora bidrag. Det skulle ge ett väldigtstarkt intryck på regeringen och på när vi ihöst ska diskutera nästa budget och kommande vår-budget när det gäller hur kostnadsutvecklingen kom-mer att vara.Det är glädjande att ohälsotalen nu börjar sjunka.Det är färre som blir sjuka. Det är färre som har enkortare längre sjukskrivning. Det är fortfarande fler,om än med en minskad ökningstakt, som har riktigtlånga sjukskrivningar.Det kommer att förtidspensioneras fler - det trorvi. Men möjligen har trenden brutits. Vi tror att deåtgärder vi föreslår kommer att leda till ytterligareresultat, men det behövs mer. Landets arbetsgivare ärmycket välkomna i den kampen i deras verklighettillsammans med de anställda ute på alla arbetsplat-ser.Anf. 28 (m)replik:Fru talman! Jag är alldeles övertygad om att vi haranledning att glädjas åt varje liten förbättring i dettaelände. Visserligen säger statsrådet att situationen ärotillfredsställande, men det är väl ett understatement.Situationen är ju utomordentligt alarmerande när enoch en halv miljon människor av olika skäl inte bidartill sin egen och andras försörjning!Jag är alldeles övertygad om att det finns mångasmåländska företagare och småföretagare runtom ilandet som inte känner igen beskrivningen av att deinte gör insatser för att minska ohälsan och att de integör insatser för en förbättrad arbetsmiljö. De kansketittar på statistiken över de offentliga arbetsgivarna.Där har det ju efter valet av någon anledning blivit såatt Socialdemokraterna med sina stödpartier ofta styroch ställer. har de haft ganska stortinflytande. Där har man en frånvaro och där har manohälsotal som är alarmerande! Varför har man det?Hade man kommit ned till småföretagens nivåer såhade flera hundra tusen personer till varit i arbete iSverige. Det är verkligheten. Det är den offentligasektorn som tyvärr mycket gravt har misskött det härmed tydligt ledarskap och att entusiasmera medarbe-tarna. De lever i hierarkier där de inte har någon möj-lighet att påverka på det sätt som man kan i en dialogmed en kreativ småföretagare.Inga tydliga besked - inga besked alls - har vi fåttnär det gäller 3:12-reglerna, fru talman! Det finnsingenting om Simplexgruppen - ingenting! Det ärförslag som siktar att gå i generalkonfrontation medsvenskt näringsliv - både stora och små företag - närdet gäller sjukförsäkringen.Fru talman! Det bäddar inte direkt för någon godatmosfär på den svenska arbetsmarknaden i detsvenska näringslivet. Har man inte bättre insikt omvad svenskt näringsliv totalt sett behöver för att ex-pandera, utvecklas, nyanställa och se framåt positivtså måste jag säga att jag beklagar . 29 ():Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationerna nr2, 9 och 13. Jag står givetvis bakom alla Folkpartietsreservationer, men för att spara tid vid voteringarna ärdet bara de här tre som jag yrkar bifall till.Fru talman! Vi har gått in i en period av lågkon-junktur och växande öppen arbetslöshet. Vi gör det ien situation då de grupper och individer som stårutanför och som lever i utanförskap aldrig har varit såstora som de är . Aldrig i modern tid har de ut-satta varit så utsatta som de är . Det är detta somvi måste tänka på. Vi går igenom en svår tid, och dåmåste vi med all kraft prioritera de grupper som vi vetkommer att drabbas mycket hårt av den pågåendelågkonjunkturen.Detta vet vi från tidigare erfarenheter . Det är vissa utsatta grupper sombetalar det högsta priset när vi går in i en lågkon-junktur. Det gäller särskilt för invandrade personer.Det vet vi, och det är mycket tydligt . Detgäller speciellt de som har kommit -flyktingar. Det är flyktingarsom flydde till för att leva ett bättre liv somhar betalat och som kommer att betala priset för våraekonomiska misslyckanden. Det borde vara utgångs-punkten för den proposition som regeringen har läm-nat.Redan nu, i inledningen av lågkonjunkturen, harvi siffror som visar att detta håller på att inträffa ännuen gång. Om man jämför sysselsättningen för 2001med sysselsättningen så kan man konstateraatt utländska medborgare, det vill säga i princip desenare anlända flyktingarna, har reducerat sin syssel-sättning åtta gånger mer än de svenska medborgarna- åtta gånger mer! Det är en grupp som ,när konjunkturen vände, var mycket utsatt. Det är viju alla överens om. Den här utvecklingen kommersäkerligen att fortsätta och så länge låg-konjunkturen varar. Det vet vi. Det finns ingenting iSverige som tyder på att vi nu skulle få en utvecklingsom skiljer sig från det som inträffade under 90-talet.Det är den bakgrunden och den verkligheten somär så oroväckande. Det är det som vi måste ställapropositionen emot. Då tror jag att ingen kan förnekaatt propositionen är extremt otillfredsställande. Det ärsom att vilja släcka en brand med några droppar vat-ten. Branden är utanförskapet. Branden finns i Ro-sengård, i och i och på många andraställen i . Det är kanske inte en brand somfinns där vi bor, men den finns i och den ärallvarlig. Det räcker inte med det som ni har föresla-git här. Det är egentligen nästan skrattretande medtanke på den utgångspunkt som vi började den härsvåra perioden med.Vi från sida har pratat mycket om dethär. Vi har sagt att det behövs olika typer av ingrepp,både strukturella som gynnar sysselsättningen ochrättvisan på lång sikt och konjunkturella som här ochnu parerar de värsta effekterna av lågkonjunkturernaför de mest utsatta grupperna.Ett exempel på eventuella strukturella förändring-ar gäller det som vi diskuterade ,jag och statsrådet, nämligen arbetsrätten. har vifått en rapport som ingen kan betvivla visar på att degällande arbetsrättsreglerna drabbar framför allt depersoner som är mest utsatta - flyktingarna, de somhar kommit senast till Sverige.Om detta uttryckte sig statsrådet enligt riksdagensprotokoll som att det var helt i sin ordning att de somkommer sist lämnar arbetsmarknaden först. De som kom sist är de mest utsatta i vårt sam-hälle. Det är de flyktingar som har gått igenom myck-et som är svårt. Det är inte helt i sin ordning att haregler som gör att de lämnar arbetsmarknaden först.Rättvisan går inte ihop med detta, och det borde duförklara för oss alla i dag.Vi har också sagt att det behövs direkta, omedel-bara ingrepp. Därför har vi föreslagit en jobb- ochutvecklingsgaranti som ger varenda person som stårutanför men som kan arbeta rätten att arbeta här ochnu. Vi tycker att vi under haraccepterat en utslagning och ett bidragsberoende somär extremt destruktivt. Jag är övertygad om att inteminst flyktingar och invandrare har mycket att ge tillSverige som vi inte tar till vara. Låt oss göra det häroch ! Låt oss ge dessa människor en garanti för attde ska kunna börja bidra till det svenska välståndetoch på det viset få en plats i vårt samhälle som inteheter utan som heter arbetsplats ochskolor - det som skapar gemensam välfärd. Om dettafinns ingenting i det ni har presenterat.Ni säger att det ska finnas ytterligare arbetsför-medlare för vissa invandrare. Det räcker inte. Vi ärdessutom emot att splittra gruppen utsatta i invandra-de och icke-invandrade personer. Det är farligt. Vi fårinte skapa apartheid i . Det är det som ni för-söker institutionalisera. De utsatta invandrarna ska fåsina speciella resurser. De andra, de som är födda iSverige, min dotter och dina barn, om de är lika ut-satta, varför ska de inte få lika mycket, lika bra, likaspeciella åtgärder? Det är alldeles för farligt attsegregera politiken genom att dela upp grupper somdelar samma utsatthet i olika kategorier beroende påom de är födda i eller inte. Det är ett allvar-ligt misstag, och det skapar segregation. Därför sägervi nej till åtgärder som splittrar människorna som boroch lever i Sverige.Anf. 30 Statsrådet ()replik:Fru talman! attackerar arbetsrätts-reglerna om sist in först ut, och han menar att de är enanledning till att vissa människor blir felaktigt be-handlade. Jag menar att det är precis tvärtom.Trygghet i omställning, precis som i arbetsmark-nadspolitiken, är vår idé, vår ideologi. Det betyderförutsägbara regler som är legitima och som männi-skor tycker är rimliga. Det är antagligen det endamöjliga att ha som ett urvalskriterium när jobb skaförsvinna, det vill säga att människor ställer upp pådet regelverk som gäller. Alternativet är att arbetsgi-varen väljer fritt. Det borde, min själ, inte vara enbättre situation för de människor, vare sig man ärinvandrare eller född i , som har en svag ställ-ning på arbetsmarknaden.Regeln om sist in först ut betyder någonting vik-tigt. När mamma kommer hem från arbetet sista da-gen, träffar barnen vid köksbordet, kan hon säga atthon har förlorat jobbet på grund av att hon var sistanställd, inte på att hon var dålig eller sämre än deandra utan på att hon hade jobbat än deandra. Så kan mamma och barnen bära den arbetslös-heten med om inte stolthet för arbetslösheten så stolt-het i arbetslösheten. Det betyder oerhört mycket förmänniskor.Det är illa nog att vara arbetslös, är man dessutomutpekad som den som inte dög får vi ett samhälle somjag inte vill ha.Anf. 31 () replik:Fru talman! När dessa mammor och pappor sam-las i , och , och de skaparen majoritet som inte har något jobb att gå till, är detmycket mer som inte fungerar. Vi måste ge fler för-klaringar till att det har blivit så. Vissa grupper somär redan utsatta drabbas extremt hårt. Jag kan inteföreställa mig att lagen om anställningsskydd kom tillför att detta skulle vara verkligheten. Det kan jag inteföreställa mig.När lagen kom till hade man ingen aning om attden kunde drabba de mest utsatta grupperna. Varförinte tänka om? har vi bevis på att det är så. Dusäger att arbetsgivaren annars kan välja fritt. Nej, jagmenar att vi ska skapa regler som inte ger de effek-terna. Du måste tillstå att det är ett jätteproblem medatt det finns en majoritet i våra förorter som inte ar-betar.Varför inte åtminstone utreda frågan? Hur kanman vara solidarisk och inte ens tänka på att utreda enså viktig fråga?Ministern måste förklara varför fyra gånger fler ijust dessa grupper än dem födda i drabbadesunder 90-talets lågkonjunktur. Du måste förklaravarför tre fyra gånger fler drabbas nu än dem födda iSverige. Vi måste resonera om detta. Du kan intesäga att det är rätt, bra, att så har det alltid varit ochatt vi inte behöver tänka om. Det är inte solidariskt.Du sviker de mest utsatta. Du sviker de flyktingarsom har kommit hit. Det är de som betalar priset föratt du inte ens vill titta på frågan.Anf. 32 Statsrådet ()replik:Fru talman! Det är ett problem att de utlandsföddahar en både svagare ställning på arbetsmarknaden,betydligt lägre sysselsättningsnivå och högre arbets-löshet. Jag gläder mig åt att utvecklingen har varitbättre när det gäller sysselsättning för utländska med-borgare än för svenska. Det är långtifrån tillräckligt,men bättre.När man ska förändra ett samhälle är riktningenoerhört viktig. Det ska gå åt rätt håll. Sedan kan vi väldebattera takten.De senaste två årens avmattning har inte hellerdrabbat utlandsfödda hårdare än andra, vilket skullekunna vara en tanke. Den har faktiskt inte gjort det.Det gör det kanske inte bättre för dessa grupper, meninte heller dramatiskt sämre. Det är ungefär lika.Jag har grunnat mycket på den fråga som Mauri-cio tog upp om kategorier och att göra särskildagrupper till föremål för särskilda åtgärder. Jag harstor respekt för hur man kan analysera och problema-tisera. Jag känner mig emellertid övertygad om attmänniskor som kommer till oss från andra ländersaknar någonting som vi andra har som har bott härlänge. Vi kan arbetsmarknaden. Vi vet ungefär varjobben finns. Vi kan branscherna. Vi har vänner,bekanta och grannar som tipsar. Det vill jag kompen-sera för de människor som kommer hit utifrån, somsaknar just detta. Jag vill ge dem en bättre situationän vad de annars skulle ha för att kompensera förnågonting som vi andra har naturligt. Det är skälet tillatt förslaget har lagts fram.Anf. 33 () replik:Fru talman! Det är så det är tänkt, men det är feltänkt. Även om invandrade personer, inte minst flyk-tingar, är extremt drabbade, finns det också svenskarfödda i , kanske uppvuxna i dessa förorter,som är lika svårt drabbade. Skyll inte på dem. Låt ossarbeta med socialt utsatta människor. Vi ska inte göraen skillnad. Statsmakten ska inte dela upp människorså. Det skapar osämja i samhället, och det är i principfel. Människor har lika rätt och lika värde. Det ska vihålla på.Du säger att det har gått bättre under de senastetvå tre åren. Ja, om du jämför päron och äpplen kandu säga det. Men om du jämför högkonjunkturen1990 med högkonjunkturen 2001, två jämförbaraperioder, kan du se - det är lite svårt att visa dia-grammet i kammare - att situationen förutlandsfödda personer var väsentligt mycketsämre än . Vi gick in i lågkonjunkturen därvissa grupper aldrig har varit så utsatta. Har du nå-gonting att säga mot detta?Sedan säger du att det inte finns några belägg föratt det går sämre för dem . Här, ministern, finnsSCB:s siffror. De visar att av dem födda i Sve-rige förlorade jobben . Förutländska medborgare, det vill säga senare inflyttadeflyktingar och invandrare, var siffran . Det äråtta gånger fler. Det finns med i SCB:s officiellastatistik.Anf. 34 ():Fru talman! Regeringens proposition Arbetsmark-nadspolitiken förstärks innehåller ungefär till hälftenen bred analys av arbetsmarknadspolitiken och ar-betsmarknadsläget. Det är fläckvis en intressantsjälvkritik, bra reflexioner och analyser.Men vad blir det för konkreta förslag av dennaproposition? Ja, det handlar om några smärre föränd-ringar för att strama åt a-kassereglerna för människori aktivitetsgarantin, lite försöksverksamhet och sedanatt krångla till anställningsstödet ytterligare ett varv.Det är vad man åstadkommer när man lägger sin storaproposition om att förstärka arbetsmarknadspolitiken.Det är ganska beklämmande, med tanke på läget påarbetsmarknaden.Då kan man säga: Men det går ju så bra för Sveri-ge! Det rullar på åt rätt håll. Det är ett mantra som vihar hört i den här kammaren från ansvariga statsråd.Man har pekat på hur många nya jobb som har ska-pats - det har ju varit regeringensförtjänst. har vi lågkonjunktur, och då är detkonjunkturens fel att jobben försvinner.Där har vi på något sätt symtomatiskt för social-demokratins problem: Det är alltid socialdemokratinsförtjänst när det är högkonjunktur i omvärlden ochkonjunkturens fel när det är bekymmer på hemma-plan.Tittar vi på fakta ser vi att målet om öppenarbetslöshet aldrig har nåtts, sånär som på några må-nader när man vidtog en massa kraftfulla tekniskaåtgärder för att få in så många som möjligt i arbets-marknadspolitiska åtgärder, för att kunna fira undernågra korta månader att man nått målet. Men vi äröver det målet, och vi håller på att öka arbetslösheten.Nu säger att det snart är 4,8 %.200 000 människor är öppet arbetslösa . Yt-terligare 100 000 är i arbetsmarknadspolitiska åtgär-der. Räknar vi in alla som är undersysselsatta, del-tidsarbetslösa, förtidspensionerade och sjukskrivnavet vi att ungefär 1 ½ miljon människor i är utan arbete, är frånvarande från arbetet avolika skäl eller får inte jobba fullt ut som de önskar.Vi har ett mål om sysselsatta som ska nåsnästa år. Ingen, inte ens regeringen, tror längre att detkommer att nås.Vi har ett mycket intressant begrepp, som vi harlanserat i de kristdemokratiska motionerna, nämligen"olyckstal". När man tittar på kostnader för arbetslös-het, förtidspensioneringar och sjukskrivna och jämföröver tiden ser man att vi 1994 hade kostnader pådrygt på det området. är viuppe i över 180 miljarder kronor.Under perioden 1997-2003 är den sammanlagdakostnaden för arbetsmarknadspolitiken och sjukskriv-ningarna . Det motsvarar55 års barnbidragsutbetalningar. Det här olyckstaletökar. Vad som har hänt är att denförbättring vi har haft på arbetsmarknaden i stor ut-sträckning bara har flyttat över till sjukskrivningar.70 % av den sysselsättningsökning som socialdemokratiska statsråd brukar skrytaom berodde helt enkelt på att människor i ökad gradvar borta från arbetet på grund av sjukdom och attsjukvikarier kom in i stället.Vi vet också att när det var högkonjunktur i om-världen, , var på elfteplats av EU-länderna i förmåga att skapa nya jobb, iden konjunktur som då rådde. Det är ju så vi måstemäta: Hur lyckas i det rådande konjunkturlä-get?Sverige lyckas sämre än andra länder. äringet föredöme i det avseendet. Det finns länder somhar högre öppen arbetslöshet än , men det ärväl ingen jämförelse vi brukar vara stolta över. Vibrukar hävda att ska ha höga ambitioner påarbetsmarknadspolitikens område och när det gällersysselsättningen. Problemet är att vi har enregering som verkar vara nöjd med att äröppet arbetslösa och att siffrorna stiger. Det är be-klämmande att vi inte ser mer aktivitet från regering-ens sida.Anställningsstödet är ett ganska intressant ochsymtomatiskt exempel på regeringens arbetsmark-nadspolitik. Vi har nio olika former av anställnings-stöd.Vi har ett allmänt anställningsstöd. Vi har ett för-stärkt anställningsstöd. Vi har ett utökat förstärktanställningsstöd. Vi har ett särskilt anställningsstöd.Vi har ett särskilt anställningsstöd för vård- och om-sorgspersonal. Vi har också fått ett nytt förhöjtsärskilt anställningsstöd med vissa regler, ett annatnytt förhöjt särskilt anställningsstöd med andra regleroch ett tredje nytt förhöjt särskilt anställningsstödmed ytterligare några andra regler. Vi har också nå-gonting som ska hjälpa långtidssjukskrivna.Det är nio olika varianter. Dessutom har vi ändratde här reglerna lite grann som syste-met har funnits.Det här är ganska typiskt. Det visar först ochfrämst hur man krånglar till arbetsmarknadspolitiken,fastän man säger att man ska underlätta arbetsmark-nadspolitiken och göra den enklare. har också i budgetbetänkandet 2000/01, somriksdagen ställt sig bakom, uppmanat regeringen attförenkla regelverket för anställningsstöd.Men vad gör man? Jo, man kommer med nya va-rianter. Varför gör regeringen det? Jo, i all sin politikstyrs man inte utifrån vad man vill göra utan utifrånvad som är möjligt att genomföra under rådande ut-giftstak. Anställningsstödet har ju den stora fördelenatt man slipper krångla med utgiftstaken. Man kankreditera på skattekontot, och man minskar alltså påintäktssidan. Då har man klarat sig undan den pro-blematiken. Men man har inte använt det mest effek-tiva stödet för att hjälpa människor ur arbetslöshet.Vi kristdemokrater är för anställningsstöd, men vitycker att det ska vara två varianter, ett allmänt ochett särskilt. Det ska vara enkelt och överskådligt, ochman ska använda det till de ändamål det är lämpligtoch inte hålla på som man gör med det här, med nioolika former.Det krävs en ny arbetsmarknadspolitik. Vi måsteha ett nytt mål för arbetsmarknadspolitiken som mä-ter verkligt arbetade timmar, som mäter de verkligtarbetande, alltså mäter rätt saker och inte mäter ex-empelvis, som dagens målsättningar innebär, männi-skor som kanske är sjukskrivna och definierar demsom sysselsatta.Vi behöver förbättra småföretagsklimatet ochframför allt stoppa nya förslag som krånglar till detför småföretagen, exempelvis att arbetsgivaren skabetala den tredje veckans sjuklön.Vi behöver satsa på individuellt kompetens-sparande.Vi behöver sänka skatter på arbete och på företa-gande.Vi behöver en ny arbetsmarknadspolitik, där enmångfald av olika aktörer får chansen att utvecklaolika former av stöd och hjälp till den arbetslöse.Vi ser att dagens AMS, dagens arbetsmarknads-politik, innebär en dålig styrning. reviso-rer har riktat skarp kritik. Vi har en stelbent organisa-tion. Vi har lite av förnyelse och metoder. Vi har förlite näringslivskopplade åtgärder. Vi vet också att detär ett ganska kostsamt system, som inte alltid är ef-fektivt.Vi behöver pröva nya metoder och nya aktörer,och släppa fram en mångfald av aktörer för att få mervitalitet och mer dynamik i arbetsmarknadspolitiken.Det kopplat till en helt annan småföretagspolitik ochen helt annan politik mot ohälsan skulle kunna vändautvecklingen. Men regeringen är tyvärr passiv.Anf. 35 Statsrådet ()replik:Fru talman! räknar upp praktiskttaget alla politikområden som finns som man bordejobba med i stället för arbetsmarknadspolitiken, somjag förstår det. Det kan väl vara en legitim politiskuppfattning.Vi är förtjusta i arbetsmarknadspolitik, StefanAttefall - det är sant. Vi tror att det har betydelse,som jag har sagt förut här i kammaren, att människorfår stöd och känner sig trygga i omställning.Vi når goda resultat. Vi jämför oss med andraländer. var inte imponerad när jagjämförde med arbetslösheten i andra länder.Den så kallade Lissabonstrategin jämför olikakriterier. fick de flesta topplaceringarna,enligt Lissabonstrategin, och framhölls som ett före-döme på flera områden - områden som handlar omreformer för sysselsättning, ekonomi och innovatio-ner.Andra länder i använder som detgoda exemplet, mycket tack vare vår arbetsmark-nadspolitik och vårt sätt att hantera detta som är såstort och så viktigt men också så svårt. Det handlarnämligen om att förena rationalitet i ekonomi och inäringsliv med trygghet för människor. Vi förmår attgöra en hygglig avvägning som ger oss framgångar ijämförelse.Anf. 36 () replik:Fru talman! Först och främst ska jag yrka bifalltill reservationerna 3 och 12.