prot · GQ0966 · 2003-03-05 00:00:00 — I finns nästan inga plåtslagare atttillgå när snö och is på taken gör gatorna till dödsfäl-lor - för att bara ta ett exempel.Många ungdomar vill satsa på en praktisk yrkes-utbildning. Att få börja arbeta praktiskt med någotman gillar ger ofta den bästa motivationen för attockså ta till sig de kvalificerade teoretiska kunskapersom krävs för de flesta utbildningar. En lär-lingsutbildning värd namnet står därför högt på Krist-demokraternas önskelista när det gäller den nya gym-nasieskolan.Jag yrkar bifall till reservation 40 under punkt 26.Anf. 57 ():Herr talman! lämnade somhär sagts en rapport om läget när det gäller maxtaxan.Skolverket konstaterar i den rapporten att även omdet har kommit fler barn till förskolan har gruppernainte blivit större. Detta är en sanning med modifika-tion. Det låter väldigt bra, men verkligheten ser an-norlunda ut.För det första vet vi att grupperna var alldeles förstora redan innan maxtaxan började införas. För detandra vet vi att det saknas personal och att endastvarannan av dem som arbetar inom förskolans väggarhar en pedagogisk utbildning. Personalen sliter för attdet ska fungera på landets förskolor, och kommuner-na brottas med stora underskott.Det tråkiga är att inte lyfter fram hurkvaliteten har förändrats, hur personalen mår och hurkommunernas ekonomi har rubbats efter maxtaxan.Enligt Kommunförbundet fick 123 kommuner ettnegativt resultat . De flesta menar att det varjust maxtaxan som ledde till detta negativa resultat.För innevarande år ser det inte särskilt mycketbättre ut utan snarare mycket sämre, med kommunersom inte har möjlighet att hålla budgeten och ekono-min i balans. Det beror inte bara på maxtaxan utanäven på nya reformer som kommit till. Många socia-listiskt styrda kommuner står med näven i vädret ochsäger: Regeringen måste ge oss nya möjligheter. Denmåste verkligen ge ersättning för de reformer somden har satt i sjön. Men från regeringens håll sägerman: Nej, ni har fått resurser. - Det är inte sant. Detvet både vi i oppositionen och kommunerna runt om ilandet.Socialdemokraterna har genomfört reform efterreform utan att se till vilka förutsättningar som egent-ligen finns, utan att se till verkligheten och dessutomutan att det följt med resurser till landets kommunerför de verksamheter där regeringens idéer ska genom-föras.Det här är ju helt oacceptabelt. Det har när detgäller förskoleverksamheten till och med gått så långtatt barn får uppehålla sig i baracker. Den ansvarigaministern rycker på axlarna ochsäger: Visst är det synd att det är så, men det skalösas av kommunerna. Men om kommunerna inte harde ekonomiska möjligheter och de förutsättningarsom krävs kan man inte lösa problemet. Det är ansva-rig minister och de som har drivit igenom beslutensom måste rätta till det läge som råder . Ochläget kommer att förvärras, framför allt . Vivet att kommuner då står utan lokaler och anställdaför förskolan och utan resurser attgenomföra en bra förskola.Jag och vi i tycker att tanken bakomreformen med den allmänna förskolan är oerhört god,men det är trist att man från regeringens håll inte harkunnat tillföra de resurser som behövs och inte hellerkunnat ge möjligheter för flera att utbilda sig tillförskollärare. Det är synd att man inte har tagit sig-nalerna på allvar.Lokaler, lärare och resurser är det viktigaste sommåste komma till. Vilka är det som annars får betala islutändan? Jo, det är föräldrarna, barnen och perso-nalen ute i landets kommuner som får betala i form avsämre kvalitet och sämre arbetsmiljö. Framför allt blirdet ökade kostnader för barnfamiljerna i landetskommuner.Detta innebär att varken maxtaxan eller den all-männa förskolan har tjänat sitt egentliga syfte att detskulle bli enklare och billigare och en bättre miljö förbarnen, föräldrarna och personalen. Resultatet harblivit det motsatta.Herr talman! När det gäller kan manfundera över varför vi inte kan ge varje barn en or-dentlig chans från start. Varför kan vi inte göra skolantill den individuella basen för ett livslångt lärande,och varför kan vi inte se till att få en elevanpassadskola, där varje individ får utgå från sina egna förut-sättningar? Det är först när dessa förutsättningar finnssom vi har fått en riktigt demokratisk skola. I en så-dan skola accepterar vi att elever har olika förutsätt-ningar, att det tar olika för dem att lära sigoch att de behöver olika typer av stöd och hjälp.Denna idé om att skapa en demokratisk skola ochom att tillgodose de höga kunskapsmål som vigemensamt sätter upp skiljer sig från den politik somi dag förs från den socialistiska sidan. Den innebär försöker att utjämna olikheterna och sänka kun-skapskraven för alla. Det stärker inte direkt den de-mokratiska skolan utan leder till en mer odemokratiskskola. Det är oerhört viktigt att alla får förkunskaperoch en stabil grund att stå på innan de går vidare tillett högre stadium eller till gymnasieskolan. Det ärdärför vi så starkt har understrukit att man måste satsatidigt. är väsentliga, och grundskolanär oerhört viktig.Vi får absolut inte sänka de kunskapskrav somgäller . Däremot ska vi se till att alla elever fårdet stöd och den hjälp som de behöver ochframför allt från och med den dag när de börjar iskolan. Vi i kallar detta en individuellkunskapsrätt. Det innebär att det är kunskapen, intedet sätt som man lär sig på eller hur det tar,som är det viktigaste. En individuell kunskapsrätt gervarje elev en rätt att lämna med tillräck-liga kunskaper.Herr talman! Jag yrkar med detta bifall till reser-vation 4 under punkt 1.Jag vill också ge en kommentar till det som Tho-mas skrev på om ett nyttkvalitetsprogram som han vill genomföra. Vad detkvalitetsprogrammmet egentligen handlar om är litesvårt att utläsa, men jag förstår att det i grund ochbotten är ungefär detsamma som den laga-och-lappa-politik som gäller, även om utbildningsministerÖstros har lagt sig till med både en hel del fraser ochtill och med hela texter från det som vi i borgerlighe-ten har uttalat och skrivit tidigare.Det är lite lustigt men i och för sig också bra attutbildningsministern nu kanske öppnar en linje medfrågor som han så starkt debatterade emot för bara ettår sedan. Det gäller till exempel individuella studie-planer, som vi har fört fram, skriftliga intyg somkomplement och tydliga kvalitetsredovisningar.Men jag vet inte riktigt om vi vågar lita på vadministern säger. Det har tidigare hänt att lovord ochartiklar i tidningar inte riktigt har stämt överens meddet som sedan har genomförts i verkligheten. Tillexempel har ju vi från den borgerliga sidan hoppatspå ett nationellt kvalitetsinstitut som granskar och sertill att vi håller en jämn och bra kvalitet runtom i helalandet. Det här var ju också utbildningsministerÖstros starkt emot, men sedan kom det ett halvt löfteoch också slutligen en lösning genom att manendast delar på - inte riktigt tanken medett nationellt kvalitetsinstitut, men man väljer ändå attgå halva vägen.Vi har pratat om en mer elevanpassad skola medindividuella studieplaner och att vi ska öka möjlig-heterna för föräldrarna att få skriftliga intyg, eller vadman nu använder sig av för att jag som förälder ska fåveta hur mitt barn fungerar i skolan, vad barnet harför förutsättningar och vilken hjälp jag kan ge mittbarn som förälder. Vi kallar det för kunskapskontrakt.Det är ministern fortfarande starkt kritisk till, menman kan ju ändå hoppas. eller så kanskevi kan läsa det på DN debatt igen.Det är egentligen tragiskt att regeringen med mi-nistern i spetsen inte har kommit på fler saker självutan endast kopierar med dålig penna. Det blir ju interiktigt bra om man inte går igenom förslagen ochidéerna ordentligt utan endast försöker kopiera nå-gonting med en gammal stencil.Regeringens specialdestinerade pengar fungerarinte alls bra - det vet man. Ändå fortsätter man attdiskutera att specialrikta mer pengar ut i landet. Menhur kommer det att fungera när vi vet att över hälftenav landets kommuner måste spara, framför allt vadgäller utbildning och skolväsende? Hur kommer depengarna att fungera? Hur kommer de resurserna attse ut? Varför inte en gång för alla säga: Låt kommu-nerna själva se till att hålla en hög, jämn och bra nivåpå förskoleverksamheten och skolverksamheten! Låtdem som finns ute på landets skolor ta ett ansvar såatt vi får en bra och demokratiskt väl fungerandeskola!Anf. 58 ():Herr talman! Det betänkande som vi ska debatterai dag behandlar regeringens skrivelse Utbildning förkunskap och jämlikhet - regeringens utvecklingsplanför förskola, skola och vuxenutbildning, en del mo-tioner, revisorers förslag om IT i skolan,revisorers förslag om statens styrning avskolan och 35 motionsyrkanden från den allmännamotionstiden. Jag börjar med att yrka bifall till för-slaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner.Utbildningsplanen ska enligt propositionen fram-för allt vara statsmaktens policydokument för skol-verksamheten och visa regeringens aktuella priorite-ringar inom utbildningsområdet. Utgångspunkten förskrivelsen är enligt regeringen de omfattande insatserför att förstärka utbildningsområdets resurser ochkvalitet som beslutat om och som gett nyaförutsättningar för kommuner och skolor, från för-skola till vuxenutbildning, att nå målen och leva upptill sitt uppdrag. Insatserna bör nu följas med tydliga-re statligt ansvar för att följa upp att alla skolenheteroch skolhuvudmän erbjuder en nationellt likvärdigutbildning av hög kvalitet. De statliga insatser somlyfts fram i skrivelsen är tillsammans med de resurs-förstärkningar till utbildningsområdet som har beslu-tats av strategisk betydelse för att påskynda det lokalautvecklingsarbetet och höja utbildningens kvalitet.Utskottsmajoriteten delar regeringens uppfattningatt målet är en skola som ger kunskap och där allaelever har rätt och möjligheter till framsteg. Utbild-ningen ska vara likvärdig och av hög kvalitet. För-skolans och skolans viktigaste uppgift är att förvaltaoch stimulera lusten och nyfikenheten att lära. Kun-skap och bildning har också avgörande betydelse förmänniskors sociala och kulturella utveckling.Det är ytterst angeläget att framhålla att skolanska präglas av respekt för den enskilda människanoch ge trygghet, studiero och trivsel för alla. Det ärendast då som eleverna kan uppleva lust att lära ochglädjen att utvecklas i samspel med andra. Det ärviktigt att påpeka att skolan har en viktig fostranderoll, inte minst när det gäller att överföra och befästavåra grundläggande gemensamma värderingar. Sko-lan ska också vara en attraktiv arbetsplats för såvällärare som elever. Kunskapssökandet måste stimule-ras och alla elever få möjlighet att utvecklas och få enpositiv bekräftelse på sina framsteg i vardagen.I ett kunskapssamhälle har utbildningen en centralbetydelse för välfärd, tillväxt och utveckling. Dessut-om utjämnar utbildning olikheter i fördelningen avvälfärd och ger människor ökade möjligheter att ak-tivt delta i alla delar av samhällslivet.Utskottsmajoriteten delar regeringens åsikt att dengemensamma skolan är en av välfärdsstatens störstaframgångar. Där möts elever med olika bakgrund ochtar del av varandras värderingar och kulturer, och därges alla elever möjlighet att få en bas av gemensam-ma kunskaper samt tillfälle att utveckla samsyn be-träffande grundläggande värderingar. Det är oaccep-tabelt att vissa elever stämplas som oförmögna attlära och att elever som inte lever upp till kraven sorte-ras bort från övriga elever till särskilda klasser. Högakunskapsmål ska sättas för alla elever. Alla har enutvecklingspotential, och den måste tillvaratas ochutvecklas. Ett utbildningssystem med markeradebarriärer mellan olika nivåer som bygger på att tidigtge olika inriktningar leder till större skillnader mellanmänniskor och ger inte alla en reell chans att få ut-vecklas utifrån sina förutsättningar.Utskottet understryker vikten av att skolan är lik-värdig över hela landet och delar därmed regeringensuppfattning att skolan ska ge samma möjligheteroberoende var i landet en skola ligger eller i vilkenskola på en viss ort som en elev går. Utskottet menardock att den överföring av makt från centrala instan-ser till ansvariga nära verksamheten som genomför-des i och med decentraliseringen av skolan ska bestå.Skolans verksamhet beslutas och bedrivs bäst av demsom känner till verksamheten, det vill säga skolled-ning, lärare, föräldrar och elever. Utskottet anser attkvalitetsarbetet ska bedrivas såväl nationellt somlokalt. Staten bör genom svara för kvali-tetskontroll genom uppföljning, utvärdering ochgranskning av skolans resultat samt tillsyn. I detsammanhanget är det naturligt att analysera vilkenbetydelse de stora variationerna mellan kommunerssatsningar på skolan har för ett likvärdigt och gottutbildningsresultat.För att stödja kommunerna och därmed bidra extra satsning på skolorna har utskottet tidigare ihöst beslutat om en del förstärkningar av skolornasekonomi genom att anslå medel till personalförstärk-ningar i skola och fritidshem. Dessutom stöds vissakommuner genom det kommunala skatteutjämnings-systemet.När det gäller kvaliteten i förskolan delar ut-skottsmajoriteten regeringens uppfattning att en ut-byggnad av förskolan och förstärkning av dess kvali-tet är ett centralt område för de kommande åren.Barngruppernas storlek och personaltätheten bör sesöver. Genomförandet av förskolans läroplan bör ut-värderas. De senaste årens reformarbete med att göraförskolan tillgänglig för alla barn från tidig ålder äroerhört angeläget. Regeringen pekar också på attresurserna per plats i förskolan har ökat sedan tre årtillbaka. Regeringen anser att tillräckligt med resursermåste garanteras förskolan så att den med goda förut-sättningar kan genomföra sitt uppdrag. Bland annatlämnar regeringen årliga medel på 500 miljoner kro-nor för kvalitetssäkring som ska användas till perso-nalförstärkningar och kompetensutveckling.Förslaget om en nationell skolpeng har behandlatsoch avstyrkts av vid ett flertal tillfällen, ochså även . Utskottet har den uppfattningen,även , att en nationell skolpeng inte ger degrundläggande förutsättningarna för att kraven på enlikvärdig skola av hög kvalitet ska kunna uppfyllas.Utskottsmajoriteten menar att resurser till skolansverksamhet ska fördelas med utgångspunkt i de be-hov som enskilda, olika grupper av elever och skolorfaktiskt har. Dessutom: Med en nationell skolpengfinns det risk för en utveckling med krav på en kopp-ling mellan nationell skolpeng och prestation. Detkommer att leda till att elever med behov som krävermer resurser kommer att betraktas som en belastning.En drivkraft för att skolorna ska välja de mest lön-samma eleverna har därmed skapats.Samarbetet mellan skolan och föräldrarna ärmycket viktigt, inte enbart för att föräldrarna ska fåinformation utan också utifrån det angelägna i att tatill vara föräldrarna som en resurs för att utvecklaskolan och även för att få en bredare kunskap om denenskilde eleven och de behov och önskemål somelever och föräldrar har.Skolan bör ges en tydligare skyldighet att infor-mera föräldrar och elever om elevens studieresultatoch utveckling i relation till läroplan och kursplan.Utskottsmajoriteten anser att det är angeläget att allaelever får en individuell utvecklingsplan och därmedockså en individuellt anpassad utbildning samt attstudieutvecklingen för alla elever planeras noga ochföljs genom hela skoltiden.En utredning som tillsattes ska be-handla frågor som rör sekretess i olika former avdokumentation. Det är viktigt att det görs. Efter det kan vita initiativ om hur det ska utformas.Utskottsmajoriteten delar regeringens uppfattningatt det för att varje elev och studerande ska ges bästamöjliga förutsättning att nå utbildningsmålen krävsett kontinuerligt kvalitetsarbete. Utskottet välkomnarregeringens uppdrag till att utveckla deenhetliga resultatmått för förskola, skola och vuxen-utbildning som bör ingå i varje kvalitetsredovisning.När det gäller skolans demokratiska uppdrag harskolan ett ansvar att vara positiv till att öppna sig motoch samverka med samhället, inte minst föreningsli-vet. Skolan har också ett ansvar för att försöka väckaintresse för politiska frågeställningar, inte minst föratt det i skolans uppdrag ingår att aktivt arbeta för attbevara och utveckla vår demokrati.Det är viktigt att vi ser till att den eftergymnasialautbildningen fortsätter att utvecklas. Vi har en mål-sättning, att av en årskull ska börja högskolanvid . För de andra är det oerhört viktigt attdet finns ett rikt utbud av eftergymnasiala utbild-ningsmöjligheter. Därför är det viktigt att även fort-sättningsvis låta KY, den kvalificerade yrkesutbild-ningen, utvecklas så att den fortsätter ge samma godaresultat som . Det har skett i nära samarbetemed näringslivet. Man har tillsammans med de stude-rande kunnat utveckla utbildningen. Det är faktisktnågot att ta efter även för gymnasieskolan och hög-skolan.Lärarnas roll har oerhört stor betydelse. Detkommer till uttryck i utvecklingsplanen att lärarnasinsatser är av avgörande betydelse för kvaliteten iskolan och för skolans utveckling. När det gällerbehovet av fler välutbildade lärare noterar utskottetatt olika åtgärder för att förbättra tillgången har vidta-gits från regeringshåll men även från kommunerna.Utvecklingsplanens röda tråd är kunskap, kun-skapsutveckling, ökad kvalitet och delaktighet. Detbådar gott och ger förutsätt-ningar att vara en ledande kunskapsnation.Anf. 59 i (m)replik:Herr talman! Det här med nationell skolpeng hardu nog missförstått, . Det handlarom att garantera barns och ungdomars rätt att väljaoch därmed sätta press på skolor att vara attraktiva.Återigen ges av en pessimistiskbild av elever som svagpresterande som inte kanberedas plats. Problemet är skolorna och syste-met, inte eleverna. Att en fjärdedel lämnargrundskolan utan fullgoda kunskaper beror inte på attelever är svagpresterande. Vi vill ha en nationellskolpeng för att säkra kvalitet och likvärdighet överhela landet.Jag skulle vilja ställa frågor på tre områden tillAgneta . revisorer har påvisatsvårigheter för kommunen att planera sin verksamhetmed anledning av de specialdestinerade bidragen.Mycket kraft ägnas åt bidragsadministration. Det ärinte självklart att de centrala prioriteringarna överens-stämmer med kommunala behov. Anser AgnetaLundberg att riksdagsrevisorerna har kommit till rättslutsats? Avser Socialdemokraterna att fortsätta medmer och mer specialdestinerade bidrag och därmedäventyra den nödvändiga långsiktigheten för skolor-nas egna förutsättningar och behov?Jag har också en fråga som handlar om anmäl-ningsplikt. Varför avvisar anmäl-ningsplikten i situationer där elever utsätts för oac-ceptabel behandling och skolans organisation inteklarar av de uppkomna problemen? Varför avvisar nianmälningsplikten?Slutligen måste jag fråga mig vilken effekt det fårpå utbildningens kvalitet om uppställda kunskapsmålinte uppnås och förkunskapskrav inte följs. Ser niingen risk med att kunskapsbasen eroderas, närgrundskolan inte uppfyller sina krav, när gymnasie-skolan får allt sämre förutsättningar och i slutändankvaliteten på den högre utbildningen urholkas? Var-för kan man inte fullfölja det förslag som vi har lagtfram om bland annat en gymnasieexamen för attsäkra de krav som behövs och ge eleverna det kvittopå fullgoda insatser som de har rätt att få?Anf. 60 () replik:Herr talman! Huvudregeln är självklart att ansva-ret för skolan är decentraliserat till kommunen. Detstatliga bidrag som man ger till kommunerna ska varahuvudfåran. Men det måste ändå vara möjligt atttillfälligtvis ge specialdestinerade medel. Det voreväldigt konstigt annars. Vi som diskuterar skolfråganhar fått larm på larm om att det behövs ytterligarepengar i skolan. Det vore konstigt att då inte göraspeciella insatser. går de så kallade Wär-nerssonpengarna in i den kommunala påsen och är dåinte längre specialdestinerade. Förhoppningen frånvår sida är att de fortsättningsvis ska finnas i skolandär vi upplevde att det fanns ett behov.Vi har tagit upp anmälningsplikten i ett tidigarebetänkande som heter Hälsa, lärande och trygghet.Där har vi påpekat att har en stadga omanmälningsplikt och den ska beaktas i skolan. Ut-skottet menar att frågan om personalens ansvar för attanmäla kränkande behandling till behöverses över. Om man upplever att ett barn eller en vuxenblir kränkt måste man vidta åtgärder. Det är min för-hoppning att man stramar upp det och tycker att det ärviktigt. Det är också viktigt att man belyser i vilkenomfattning det förekommer och vilka regler vi skainföra för att få ett bättre tillstånd.Gunilla talar om att inteuppfyller kraven. Självklart har vi aldrig sagt attgrundskolan ska få sänka ribban. Man ska se till attalla barn uppnår de mål som krävs för grundskolan.Om de inte har gjort det måste de naturligtvis fåhjälp. Det finns möjlighet att gå kvar i grundskolanom man vill det. De flesta barn vill gå vidare och dåska de få stöd i nästa instans.Anf. 61 i (m)replik:Herr talman! Jag tackar så mycket för svaren påfrågorna och vill haka på. Problemet är just att ele-verna alldeles för sent får kvitto på att de har tillräck-liga kunskaper. Det är alltför många som inte har fåttde nödvändiga kunskaperna för att gå vidare när dehar fullföljt utbildning. Det problemetkan inte lösas genom att man sänker antagningskra-ven, tvärtom.Herr talman! Jag kan konstatera att det inte finnstid att låta kravlösheten och negligerandet av de ar-betsplatsproblem som finns på skolorna få ut-vecklas. är det av alla barn och ungdomarsom anser sig mobbade i skolan mot . Jag tror därför att anmälningspliktenvore ett mycket bra sätt att delvis kunna fokusera påde här frågorna och öka ansvaret. Problemet liggerinte hos barnen utan det är återigen skolan och dessorganisation som har ett stort ansvar. Därför är det entråkig inställning att vi här inte får ett rakare beskedutan det ska utredas och funderas över. ärdet alltför många barn som kommer att uppleva sinskolgång som traumatisk och inte alls så gynnsamsom den borde vara. Därför skulle jag önska att vikunde få en anmälningsplikt såsom har föreslagits avden borgerliga oppositionen.Anf. 62 () replik:Herr talman! När det gäller att inte ha en tryggskolmiljö delar jag uppfattningen att det är någontingsom inte får råda. Det är ett stort bekymmer för ung-domarna när de större delen av sin tid funderar på ochär ängsliga över sin situation i stället för att funderaöver kunskapsfrågorna.Det är alltså oerhört viktigt att de vuxna ute iskolorna tar ett ansvar och skyddar barnen, och vi skaförsöka ge så tydliga signaler som möjligt. Vi har haftolika projekt - värdegrundsprojekt och tillsammans-projekt mot mobbning - för att lyfta fram denna frå-ga. Många kommuner har deltagit i den verksamhe-ten, och min förhoppning är att det gett ringar påvattnet och en ökad förståelse för att ta till vara dessabarns rättigheter.Anf. 63 () replik:Herr talman! Jag hade hoppats att jag skulle fåfråga något av statsråden, eftersom det är de som harlagt fram handlingsplanen, men vänder jag mig istället till . Jag undrar hur ni social-demokrater tycker att ni har tillgodosett det vallöftesom var ett av de viktigaste för att ni skulle få behållaregeringsmakten , nämligen att höja kvaliteteninom förskolan genom mindre barngrupper och merpersonal.Det är inte särskilt mycket att komma med attsäga att utskottet instämmer i regeringens inställningatt kvaliteten ska förbättras, personaltätheten ses överoch tillräckliga resurser ges när det inte kommernågra konkreta förslag.6 000 nya förskollärare gick ni ut och lovade.Dubbelt så många som planerat skulle behöva utexa-mineras för att uppnå det målet. Barngrupperna har,som vi har kunnat visa, inte minskat. I en del kom-muner går det i vissa fall snarare åt andra hållet.Hur ser på detta? Och hur serSocialdemokraterna på att ingenting händer på detområde som kanske var den viktigaste orsaken till attni vann valet? Problemet är att åldersgrupp efter ål-dersgrupp hinner passera förskolan innan någontinghänder.Anf. 64 () replik:Herr talman!