prot · GQ0978 · 2003-03-25 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2002/03:78Tisdagen den 25 marsKl. 14.00 - 16.2218.00 - 19.40Det justerade protokollet beräknas utkomma -----------------------------------------------------------------------1 § Hänvisning av ärende till utskottFöredrogsProposition2002/03:89 Förändringar inom sjukförsäkringen förökad hälsa i arbetslivetRemissdebattAnf. 1 Statsrådet ():Fru talman! Den ökade ohälsan är ett problem påflera sätt. I första hand är det ett mänskligt problem.Individer får betala genom smärta, sämre ekonomi,brist på den sociala gemenskap som ett arbete ger ochbrist på det slags självförverkligande som ett arbetekan ge. I andra hand riskerar vi alla - samhället - attdrabbas genom ökade kostnader som innebär minskatutrymme att satsa på en fortsatt upprustning av detvälfärdssystem vi tillsammans framgångsrikt byggtupp.Till mig som ansvarig minister för bland annatfrågorna om ohälsa i arbetslivet ställs ständigt fråganvad jag tänker göra åt problemet. Mitt svar är att detinte finns några enkla och enskilda åtgärder som i ettslag skapar det goda arbetet och gör människor friska.Det krävs en rad åtgärder och ett uthålligt arbete.Den socialdemokratiska regeringen har sedan entid påbörjat arbetet med att öka hälsan genom en radåtgärder. Det så kallade elvapunktsprogrammet blevstartskottet för ett större samlat arbete som följsupp med flera initiativ.Regeringens mål att halvera sjukskrivningarna till2008 är tufft, men jag är övertygad om att det går attnå. Men det behövs ett arbete på flera fronter och frånmånga aktörer om det ska lyckas. Vi måste jobba medatt förebygga ohälsa så att inte ännu fler drabbas.Men vi måste arbeta med att göra allt vi kanför att se till att de som redan drabbats får en chans attkomma tillbaka i arbete. Rätten till arbete utifrån deförutsättningar man har är lika viktig som rätten tillsjukpenning när man är sjuk.Vi måste också fortsätta arbetet med att skaffamer kunskap om ohälsan och dess orsaker. Vi i riks-dag och regering ska göra allt som står i vår makt föratt underlätta arbetet för ökad hälsa. Jag är dockövertygad om att det inte kommer att räcka med det.Oberoende av om det är på eller utanför arbetet somohälsan orsakas så landar problemet ändå alltid påarbetsplatsen. Det är på arbetsplatserna man vet vilkade unika problemen är och hur man kan lösa dem såatt det passar såväl den anställda som verksamheten.Arbetsmarknadens parter är därför de viktigastebärarna av problemet. Utan deras engagemang ochintresse kommer inte mycket att kunna åstadkommas.Jag vet från mina besök runtom i landet att det går attgöra mycket , utan att det tas ett endabeslut i frågan i riksdagen.Det finns åtskilligt med goda exempel på hur mani företag och organisationer lyckats vända utveckling-en genom ett framgångsrikt arbete med att satsa på enarbetsmiljö där personalen trivs, mår bra och arbetarbra. Flera av de företag som jobbar med att förebyggaohälsa har också kunnat visa att de satsningar manhar gjort gett flerdubbelt igen ekonomiskt.Det handlar om att se sambandet mellan god ar-betsmiljö, utvecklat arbete och hög konkurrenskraft.En arbetsplats där personalen ges inflytande gör ock-så produktionen mer effektiv och kvalitetsinriktad.Ledarskapet är avgörande för att någonting skahända. En lyhörd och framsynt ledning med ett ge-nuint intresse för sin personal är nödvändigt för ettlyckat förändringsarbete.Strategier för att skapa arbetsplatser där männi-skor kan arbeta, prestera och må bra måstebli en diskussion som förs in i styrelserummen likaväl som affärs- och finansieringsstrategier, investe-ringsbudgetar med mera.Den proposition som vi ska diskutera här ikammaren är ett viktigt bidrag i processen med attskapa ett friskare arbetsliv. Men jag vill samtidigtsäga att den är en del i en helhet och ett större arbeteför ökad hälsa.Syftet med propositionen Förändringar inomsjukförsäkringen för ökad hälsa i arbetslivet som nuligger på bord är att förbättra stödet tillden enskilde. Det ska bli lättare för människor atthålla kontakten med arbetsplatsen och återgå i arbete.Vi vet att långvariga sjukskrivningar ofta tende-rar att leda till passivitet och en isolering som kanvara svår att bryta. Vi vill därför att möjligheten tilldeltidssjukskrivning prövas i högre utsträckning än idag.Vi måste fokusera mera på människors arbetsför-måga än på arbetsoförmågan. Det kommer också attställa krav på att arbetsgivarna anpassar jobben så attdet blir okej att komma till arbetet även om man intekan arbeta till hundra procent.En viktig del i propositionen är också införandetav så kallade avstämningsmöten. Syftet med dessa äratt snabbt hitta rätt åtgärder som bäst gör att den en-skilde individen kan återgå i arbete. Vid avstäm-ningsmötet deltar den sjukskrivne och dennes läkareliksom representanter för arbetsgivaren, försäkrings-kassan, arbetsförmedlingen eller andra parter som kantänkas bidra på ett positivt sätt för att individen skakunna återgå till arbete så snart som möjligt.Propositionen syftar också till att snabba upphandläggningen av ärenden. skasenast efter sjukanmälningsdagen pröva omsjukpenningen ska bytas ut mot sjuk- eller aktivitet-sersättning.Dessutom förtydligas arbetsgivarens ansvar vid ensjukskrivning genom att den rehabiliteringsutredningsom arbetsgivaren är ålagd att göra blir obligatorisk.Försäkringskassan ges också möjlighet att vid be-hov inhämta särskilt läkarutlåtande i de fall man anserdet nödvändigt.Undersökningar har visat att läkarintygen vidsjukskrivning ofta saknar väsentlig information. Lä-karintygen ska därför stramas upp. De medicinskaskälen för sjukskrivning ska preciseras och tydlig-göras. Läkaren ska ange det medicinska syftet medsjukskrivningen och särskilt motivera varför denförsäkrade av medicinska skäl inte bör arbeta.Rätt diagnos är mycket viktigt också för att rättåtgärder ska kunna sättas in för att stödja den enskil-de.Utbildningen i försäkringsmedicin för läkare skaförstärkas. Det blir ett viktigt instrument för att imp-lementera propositionens intentioner. Det blir ocksåfler försäkringsläkare på försäkringskassorna, ochderas uppgift ska i ökad utsträckning inriktas mot merdirekta insatser för att minska sjukfrånvaron.Till sist vill jag också nämna att den nuvarandemöjligheten att ha förtidspensionen vilande för attpröva arbete förlängs till högst två år.Fru talman! Jag är mycket glad över att regering-en i samarbete med Vänstern och harkunnat arbeta fram den här propositionen. Det är ettviktigt inslag i det stora arbetet med att öka hälsan iarbetslivet. Vår förhoppning är att individen meddessa förändringar ska få ett bättre stöd än i attåtergå till ett arbete och till arbetsuppgifter som manklarar av och mår bra av.Anf. 2 ():Fru talman! Vi varnade för att regeringeninte skulle kunna lägga fram en proposition om ohäl-san i vår. Visst blev det en proposition - en liten en,en riktigt liten en - men utan något helhetsinnehåll.Delar kanske kommer i vårpropositionen, delar kan-ske kommer , men det beror mycket på vadparterna säger. Det enda vi vet är att dagens förslaginte är tillräckliga.Dagens nivå på sjukskrivningarna ger stora väl-färdsförluster. Sjukfrånvaron är dubbelt så hög i Sve-rige som genomsnittet i EU. De långa sjukskrivning-arna fortsätter att öka, och de korta minskar barasvagt från mycket höga nivåer. Antalet nybeviljadeförtidspensioner slog rekord då 70 000nybeviljades. Det är en ökning . Vid års-skiftet var 490 000 förtidspensionerade eller uppbarsjukbidrag - en åttondel av arbetskraften.Det är inte det minsta svårt att uppnå regeringensmål om en halvering av sjukskrivningarna om manöverför folk till en annan del av ersättningssystemen,det vill säga till sjukpension. Men det kan ju inte varalösningen.Därför blir det mycket problematiskt om rege-ringen genomför förslaget att byta ut sjuk-pengen mot sjukersättning, men inte genomför för-slaget att kunna ompröva sjukersättningen efter tre år.Då kommer färre tillbaka i arbete.Ohälsan i beror inte på att harsämre arbetsmiljö än andra länder. DN skrev följan-de: I det land som inte bara har flest ombudsmän ochskyddsombud per capita utan också tusentals tjänste-män som endast har till uppgift att skydda oss påarbetsplatsen - yrkesinspektion, arbetsmiljöverk,arbetslivsinstitut - är alltså förhållandena så usla attsjukskrivningstalen därför överstiger alla jämförbaraländer. Ohälsotalen är alltså ett misslyckande för heladen socialdemokratiska modellen, ett lackmustest påhur regeringens mår.När regeringen ska göra något åt saken får försla-gen, hårdraget, bara komma inom gällande regelver-ket. De får inte gå utanför, inte ses i ett sammanhangoch inte föreslå något nytt. lyfter man fram da-gens regler, bekymrar sig över att de inte följs, analy-serar inte fullt ut varför, och gör inte tillräckligt åtsaken.Försäkringskassan kallas inom socialdemokratinofta för "kassan". Ordet "försäkring" glöms bort. Detvisar på ett problem. Sjukförsäkringen har blivit nå-got av en allmän kassa som också används för attdölja arbetslöshet och samhällsproblem som inte harmed arbetsoförmåga och sjukdom att göra.Vi betalar gärna för att försäkra oss och andra motinkomstbortfall vid sjukdom, men inte för att skapaett politiskt betingat utanförskap där 700 000-800 000 svenskar löpande står utan egen försörjning.Vi ska värna sjukskrivningen så att den fungerar välför sjuka, men inte för annat.Försäkringsläkaren sade i en TV-debatt att hälften av de sjukskrivna har arbetsförmågaatt ta till vara och att i nästan hälften av fallen ärsjukdom kanske inte ens det mest väsentliga i bilden.Den brådska regeringen nu har haft visar hur ef-tersatt frågan länge varit. Åtgärderna borde ha kom-mit när sjuktalen började galoppera iväg. Att regeringen lägger fram förslag på förslag,bara för att sedan få dra tillbaka dem, visar hur gruntman tänkt från början.Sjukskrivningen har kommit att bli det enda and-ningshålet för många människor när de samlade livs-villkoren varit för betungande. Därtill kommer atti-tydförändringar. Därtill kommer att det finns bety-dande regionala skillnader i sjuktalen. Sjukskrivningoch förtidspensionering används av arbetsmarknads-politiska skäl. Därtill kommer att det finns ett sam-band mellan sjukfrånvaro och konjunkturutveckling iSverige. Därför ökar de korta sjukskrivningarna intelängre, men de ligger kvar på höga nivåer.Det måste finnas en koppling, fru talman, mellandet ekonomiska ansvar som staten ålägger arbetsgi-varna och den möjlighet arbetsgivarna har att påverkasjuktalen. Om man skulle tvinga arbetsgivarna att ståför av sjuklönen, och förklaringen tillde växande sjuktalen finns i livet utanför arbetet -vilket vi i hög grad tror - kommer sjuktalen ändå inteatt begränsas.En företagare skrev till mig att rege-ringen vill ha en slumpmässigt höjd arbetsgivaravgift,vilket är en alldeles korrekt beskrivning. Det riskeraratt leda till att hela grupper stängs ute från arbets-marknaden eftersom de är eller anses vara särskiltbenägna att sjukskriva sig. Om regeringen läggerfram det förslag som alla nu kritiserar kommer detockså att leda till att staten straffar den som anställeren person som tidigare ofta eller länge varit sjukskri-ven. Särskilt allvarligt kommer småföretagen attdrabbas om så bara några få anställda blir sjuka. För-slaget handlar om trixande för att hindra att regering-ens utgiftstak sprängs.Särskilt märkligt är det att regeringen uppenbarli-gen tror att ekonomiska incitament fungerar för män-niskor som är arbetsgivare men inte för människorsom är sjukförsäkrade. Undersökningar visar ju attdet ofta är patientens egen önskan som avgör omsjukskrivning kommer till stånd eller inte.Jag gillar historia, fru talman. När jag tittar tillba-ka ser jag att dåtidens socialdemokrater var mycketoroade när sjukförsäkringen infördes över risken föröverutnyttjande och hur detta ekonomiskt skulle des-tabilisera hela systemet. Det fanns de som talade för att värna försäkringen.Hade dåtidens, de tidiga generationernas, social-demokrater då fel i sina farhågor? Nej, fru talman,tvärtom har deras farhågor om överutnyttjande be-sannats. Det är inte bara så som regeringen brukarsäga att folk ska bli friskare, inte fattigare. Dagenssituation leder nämligen till att vi alla blir fattigare,och svenska folket har blivit sjukare. Därför kommervi i vår motion att lägga fram en lång rad konkretaförslag för att komma till rätta med de ökande sjuk-skrivningstalen och befordra svenska folkets hälsa.(Applåder)Anf. 3 ():Fru talman! "För lite och , men ändå nå-got" skulle man med fog kunna sätta som rubrik pådet förslag som har presenterats.Man ska ju börja med det positiva, och det finnsflera goda förslag. Det är förslag som tidigare ocksåförts fram från och andra. Då valde rege-ringen att inte lyssna, trots att situationen redan då varallvarlig. har än fler människor hamnat ilångtidssjukskrivningens passiva vardag, och skatte-miljarderna har rullat okontrollerat.Det är lite skruttigt av en regering att vara så låstvid att inte ta till sig andras idéer, speciellt somman inte själv tycks ha särskilt många bättre idéer.Exempel på idéer som finns i propositionen, och somvi från och andra föreslagit tidigare, ärden förstärkta utbildningen i försäkringsmedicin ochförslaget om fler försäkringsläkare. Jag såg häromda-gen en uppgift om att det finns en genomförandeplanpå för den utbildningen. Jag utgår från att detavser den fördjupade utbildningen. Hur snart kortver-sionen kan genomföras kanske statsrådet kan ge be-sked om . Om regeringen tidigare hade lyssnatpå just detta hade vissa nyttoeffekter redan kunnatses.Redan beteckningen "ökad hälsa i arbetslivet" bi-drar till att förstärka den ensidiga bild som regeringenständigt målar upp, nämligen att det endast är i ar-betslivet som ohälsan förekommer och uppkommer.Den bilden förstärks ytterligare av det förslag som viförstår nu förbereds, och som i hög grad hör ihop meddagens debatt även om regeringen valt att dela uppförslagen i olika propositioner.Det jag tänker på är övervältringen av kostnadernaför sjukförsäkringen på arbetsgivarna. Förslaget lärvara ute på snabbremiss. Denna snabbremiss tycksvara ganska luddig, och frågan är vilket värde det dåär i de svar som kommer in.Att ålägga arbetsgivarna ett så omfattande ansvarför sjukförsäkringssystemet är som det i debatten dubbeldumt. Detslår hårt mot tillväxt och företagande. behö-ver fler företag som är villiga att anställa folk och intefärre. Men det slår också hårt mot grupper som redani dag har svårt att få ett jobb eller byta jobb om mannu haft turen att få ett.För äldre personer, människor med kroniska sjuk-domar men som ändå är arbetsföra och allra värst förmänniskor med olika funktionshinder utgör förslagetett dråpslag om det kommer att föreläggas kammareni det skick som man har sett. Många remissin-stanser har redan varnat för det, och vissa handikap-porganisationer har startat upprop. Jag frågar statsrå-det: Ska det behöva vara så i att möj-ligheterna till ett jobb bara är förbehållna de friskas-te?Fru talman! Jag vill säga något ytterligare om för-slaget. Det är en fråga till . Vänsterpar-tiet brukar annars tillsammans med oss i Folkpartietvärna om de handikappade. Min fråga när jag serreferaten från diskussionerna och hör handikapporga-nisationernas oro är: Vad får i utbyte,eftersom det tycks vara berett att offra de mest utsattapå svensk arbetsmarknad i något slags diskussion omatt man med alla medel måste bekämpa ohälsan?Att få slut på nyttjandet av sjukskrivning där detuppenbart inte är befogat är vi alla ense om. Men närså sker måste också andra politiska beslut fattas föratt människor ska orka med sitt vardagsliv. Det äringen hemlighet att till exempel småbarnsmammoribland sjukskrivs för att över huvud taget få sittlivspussel att fungera.Att det nu blir stopp för en sådan möjlighet ärnaturligtvis rätt. Men vilka andra beslut kommerregeringen att föreslå för att dessa kvinnor ska få enökad makt över sitt liv och orka med sin vardag utansjukledighetsperioder? Kommer det förslag om störrevalfrihet för barnfamiljer? Kommer det förslag somsänkt skatt på hushållstjänster så att kvinnor får mertid till sig själva och umgänget med barnen i ställetför en fritid med skurhink och tvättkorg?Det är svårt att se en helhetslinje i regeringens to-tala förslag för att råda bot på ohälsan. I denna propo-sition skriver statsrådet att försäkrade blir sjukskrivnalängre tid än nödvändigt i väntan på undersökningeller behandling. Men i en annan proposition föreslåsatt den finansiella samordningen mellan sjukvårdenoch försäkringskassa som varit framgångsrik på dettaområde, till dess den stoppades av den socialdemo-kratiska regeringen, inte ska återkomma. Även deförsök som pågår kring andra former av finansiellsamordning föreslås bli kraftigt beskurna. Den kom-mentar som finns om hur sådana sjukskrivningar skaundvikas är att de bör uppmärksammas och åtgärdas.Men hur ska det ske?Om rehabilitering sägs det väldigt lite i dennaproposition. Mest framträdande är kravet på arbetsgi-varna. Jag saknar förslag om en rehabiliteringsgaran-ti, det vill säga att den som behöver och har fått beslutom rehabilitering verkligen också ska få den. Närkommer ett sådant förslag?Deltidssjukskrivning som utgångspunkt är ett braförslag. Det har också redan börjat tillämpas alltmer.Jag ser dock inget i propositionen om de tillfällen dåen vistelse på arbetsplatsen skulle göra mer skada ännytta. Så kan det vara ibland, och då kan det varabefogat med en heltidssjukskrivning. Det kanskeligger i de särskilda krav som ställs på utlåtande vidjust heltidssjukskrivning.Anf. 4 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Jag vill kort kommentera ett par frå-gor som tog upp. förvidare en myt om att regeringen skulle se all orsak tillohälsa som föranledd av arbetet. Så är det inte. Hörnu på vad vi säger. Vi säger: Hur man har det påarbetet har stor betydelse för om man kan kommatillbaka till ett jobb oavsett var ohälsan har uppstått.Det är till arbetet vi alla vill att man ska kunnakomma om man har förutsättningar för att arbeta, ochman ska komma dit snabbt. Det betyder inte att vianser att det är arbetslivet som förorsakar all ohälsa.Däremot förorsakar arbetslivet mycket ohälsa. Denvanligast förekommande sjukskrivningsorsaken ärbelastningsskador bland äldre kvinnor. Det är sanno-likt förorsakat av arbetsplatsen och arbetet.Sedan vill också diskutera förslagsom vi ännu inte har lagt fram. Jag har förstått attremissdebatten är anordnad för just det förslag somnu har lagts fram i kammaren om en bättre sjukskriv-ningsprocess. Till eventuellt andra förslag återkom-mer jag gärna senare.Anf. 5 () replik:Fru talman! Jag förstår att statsrådet intevill diskutera de frågor som diskuteras väldigtmycket runtom i samhället. Om ni verkligen tyckeratt arbetet inte är hela orsaken är det väldigt märkligtmed det som tydligen förbereds och som ändå ärute på remiss. Man kan väldigt lätt få intrycket - ochdet är inte bara en myt, utan faktiskt en verklighet -att det är arbetsmarknaden och arbetsgivarna som skabära kostnaderna. Det gör det också omöjligt förmånga att komma tillbaka till ett arbete. De kommeraldrig att få ett arbete.Anf. 6 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Det har blivit alldeles uppenbart efteren rad arbetsplatsbesök som jag har gjort att man harstartat projekt för att förbättra hälsan och möjliggöraför människor att komma tillbaka. Man har lyckatsväldigt väl på många platser. Det finns metoder ochgoda exempel. Problemet är att det går för sakta ochgörs för lite på arbetsmarknaden totalt sett.Skälet till att vi nu förbereder fler förslag är att vivill skynda på det arbete som rimligen borde ha gjortsute på arbetsplatserna för länge sedan utan att rege-ring eller riksdag hade behövt gripa in. finns detmöjlighet att öka tempot i det arbetet med de förslagsom vi avser att återkomma med. Jag debatterar demgärna när de föreligger i riksdagen.Anf. 7 () replik:Fru talman! Det är alltid så att man ska återkom-ma. Jag vill bara erinra om att problemen med destora sjukskrivningstalen har pågått länge och ärinne på sjätte året. Även om det mycket marginellthar börjat stabilisera sig något gäller det bara de nyafallen.Vad är det man ska återkomma med som ger möj-lighet för arbetsgivarna att bedriva projekt? Den möj-ligheten har man väl haft också tidigare.Anf. 8 ():Fru talman! Den proposition vi remissdebatterar innehåller en del goda ambitioner. Det går attinstämma till dels i en del analyser och förslag. Ohäl-san är vårt största samhällsproblem. är nästanvar sjätte svensk sjukskriven eller förtidspensionerad.Kostnaderna var miljarder. De ökarfortfarande, låt vara i en något bromsad takt.Fru talman! Det är mot den bakgrunden man skabedöma dagens förslag. Jag kan kommentera några avdem. Visst behöver vi tydliggöra sjukdomsbegreppetoch se över läkarnas roll. Precisionen vid sjukskriv-ning kan förbättras avsevärt. Vi behöver vara mycketuppmärksamma på attitydförskjutningar både hossjukförsäkrade och läkare. Dessa frågor tas upp ipropositionen.Kring en del av detta kan vi säkert bli överens.Men jag är ändå rädd för att effekterna av förslagen ärmarginella till sin verkan. Den verkligt avgörandefrågan återstår ännu för regeringen att besvara. Propositionen berör vissa aspek-ter och viktiga sådana. Sambandet med arbetsmiljönska tas upp i ett senare sammanhang, sägs det. Vaddet innebär vet vi. Regeringen vill helt enkelt låtanågon annan, det vill säga arbetsgivarna, betala förohälsan. För socialdemokraterna är nämligen ohälsani första hand ett budgetproblem.Det finns anledning att ställa frågan till statsrådetHans Karlsson: På vilket sätt blir människor friskareav att någon annan betalar sjuklönen?Statsrådet ska komma tillbaka till frågan, och vifår förmodligen anledning att debattera den åtskilligagånger här i kammaren.Med all respekt för de angelägna frågorna i da-gens proposition så skrapar de ändå bara på ytan. Detär helhetssynen som vi Kristdemokrater efterlyser.Människor får inte livspusslet att gå ihop. Han gav dem somsvar på en fråga i utskottet för sedan när vidiskuterade just de här frågorna. Livspusslet går inteihop. Regeringens pussel går snabbt att lägga. Det harnämligen bara en bit - jobbet. Men för människornainnehåller pusslet många fler bitar, och därför måsteockså lösningen bestå av mer än att klara ett budget-problem. Det handlar om en familjepolitik som lättarpå barnfamiljernas situation, om en skattepolitik sominnebär att man kan leva på sin lön och därtill kunnaupphandla de tjänster som man kanske vill upphandlaför att göra livet lite lättare att leva, och dessutomkunna upphandla dem på en vit marknad. Exemplenpå frågor som berör människors totala livssituationoch som har att göra med ohälsotalen kan göras fler.Vi får anledning att återkomma till den debatten.Fru talman! Det är positivt att regeringen betonararbetsförmågan hellre än oförmågan. Därför är detbra med deltidssjukskrivning. Vi anser att man heltbör slopa de fasta stegen i sjukersättningen. Det skavara möjligt att få ersättning med vilken procentsatssom helst mellan 25 och 100. En person som i dagarbetar kan i dagens system inte öka arbetsin-satsen , även om detta enligt läkaren skullevara möjligt. Vi anser att dagens system inte tillvara-tar den individuella förmågan och vi vill ha störstamöjliga flexibilitet.Regeringen vill genom flera avstämningsmöten fåindividen i centrum och fokusera på vad som kangöras. Insikten är bra, men hur förändras någontingav detta i verkligheten? Avstämningsmöten finnsredan, men har inte klarat av detta itillräcklig omfattning. Det är kostnadskrävande, ochall tid har för ägnats åt utbetalning-ar av sjukpenning snarare än rehabilitering.Det är också svårt att få individen i centrum medde fyra sektorer som vi har och som har olikamål och medel. Det kristdemokratiska förslaget omförstärkt rehabiliteringsförsäkring sätter individen icentrum och låter det offentliga anpassa sig till indi-videns skiftande behov och inte tvärtom.