prot · GQ09113 · 2003-05-28 00:00:00 — Vi föreslår i stället att reger-ingen ges i uppdrag att komma tillbaka med ett för-slag till ny utformning av reglering som tar hänsyntill de små försäkringsbolag som annars kanske intekommer att kunna uppfylla kraven på höjda garanti-belopp.Jag yrkar bifall till reservationen.Anf. 91 ():Fru talman! Bakgrunden till propositionen är tvåEU-direktiv som till stor del syftar att riva hinder påden europeiska marknaden för försäkringar. Det syf-tet är i grunden mycket bra. En gemensam och dyna-misk marknad är bra för konsumenterna, och detgäller även för försäkringskonsumenter.Därför välkomnar vi från sida en stordel av de förslag som finns i propositionen. Vi tyckerockså att direktiven i sig är viktiga. Men det finns,som tidigare var inne på, förslag i pro-positionen som är bekymmersamma och som vi stäl-ler oss mycket tveksamma inför.Det slår mot de små lokala försäkringsbolagen iSverige som agerar på en ganska liten begränsadlokal marknad i närområdet. Det är ganska många.Enligt Försäkringskasseförbundet är 249 av Sverigessammanlagt 448 försäkringsbolag små och lokalabolag. För dem kan regeringens lagförslag innebärganska kraftigt höjda kapitalkrav.Man kan inte utesluta, som vi hört tidigare, attdetta kan innebära att flera av dem tvingas antingenslå ihop sig eller lägga ned. Detta innebär också ensämre närvaro på den lokala marknaden. Detta skullei så fall innebära att många konsumenter, försäk-ringstagare, förlorar på gungorna det man vinner påkarusellerna.Folkpartiet har tidigare länge påpekat att det är felatt vi i alltid anpassar regler för företag efterde största företagen. Det passar inte alltid de småföretagen och innebär onödigt krångel. Detta är ytter-ligare ett exempel på att man föreslår regler sompassar väldigt bra för de stora försäkringsbolagenmen som är för krångliga för de små och ställer tillbekymmer för de små lokala försäkringsbolagen.I propositionen påpekar regeringen själv att reg-lerna kan innebära problem för små ömsesidiga för-säkringsbolag. Utskottets majoritet gör bedömningenatt detta inte kommer att bli något större problem,åtminstone inte för merparten av försäkringsbolagen.Om det vet vi ingenting. Vi vet inte om det blir pro-blem för merparten eller om det bara blir problem förnågra stycken.Även om merparten klarar sig finns ändå en riskför att många lokala marknader slås sönder, och dettill synes alldeles i onödan. Om regeringens bedöm-ning är fel och beslutet verkligen innebär att flertalettvingas lägga ned eller slås samman är det väldigtsvårt att göra någonting åt det i efterhand. Ett sådantscenario skulle krympa konsumenternas möjligheter.Om det däremot är så att vi från utskottets minoritetskulle ta fel och göra en felaktig bedömning kan manfaktiskt ändra det i efterhand. För oss i hardet varit det avgörande argumentet, nämligen att gåvia försiktighetsprincipen och då begära att regering-en återkommer med ett reformerat förslag som inteleder till att små försäkringsbolag slås ut.Därför, herr talman, yrkar jag bifall till reservatio-nen.Anf. 92 ():Herr talman! Samtliga partier i finansutskottetställer sig bakom huvuddragen i den här propositio-nen. Det som vi invänder mot och det som den mo-tion som jag har skrivit, och som har fått en glädjandeuppslutning från alla de borgerliga partierna i kam-maren, tar sikte på är att regeringen här väljer attinföra reglerna i EU-direktivet på ett väldigt bok-stavstroget och fundamentalistiskt sätt. Det handlarfaktiskt om att man höjer kapitaltäckningskraven från200 till , från 300 000 eurotill och så vidare i några av de härkategorierna. Det är klart att det kommer att innebäraatt många av de lokala bolagen, som medför storkonkurrens och ger en väl fungerande marknad,kommer att fusioneras, slås samman, och därmedminska den konkurrens som flera talare har varit innepå.Det vi föreslår är att regeringens förslag i den härdelen ska avvisas och att regeringen i stället får ettuppdrag av kammaren att återkomma till riksdagenmed ett förslag som inte leder till att små bolags möj-ligheter att driva försäkringsrörelse försvinner. Jagtycker att det skulle vara ganska enkelt för oss att enaoss bakom detta.Jag yrkar alltså bifall till reservationen.Anf. 93 ():Herr talman! Regeringens proposition om ändradesolvensregler för försäkringsbolag är en konsekvensav vårt medlemskap i och innebär att Sverigekommer att införliva EG:s solvensdirektiv och sol-venslivdirektiv i den svenska lagstiftningen.Syftet med direktiven är att stärka försäkringsta-garnas skydd. Detta görs genom att skärpa solvens-kraven och ge ökade befogenheter för Finansinspek-tionen att ingripa . Lagändringarna innebär enminimiharmonisering som regeringen föreslår attSverige ska följa.Utskottet är enigt om alla förslag utom ett, somhandlar om undantag från tillämpningen för de mind-re, ömsesidiga försäkringsbolagen. På denna punkthar som framkommit de fyra borgerliga partierna engemensam reservation i betänkandet.För de bolag som inte kan eller vill införa en ut-taxeringsrätt i bolagsordningen öppnas ju en möjlig-het att få garantibeloppet nedsatt med högst en fjär-dedel, och dessutom föreslås de små bolagen få enövergångstid som sträcker sig till 2009. Utskottsma-joriteten anser att dessa undantagsmöjligheter till-sammans med en så lång övergångstid ger de småbolagen en bra möjlighet att anpassa sig till de nyareglerna.Med hänvisning till detta vill jag yrka bifall till ut-skottets förslag och avslag på reservationen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 9 §. )8 § Höjd åldersgräns för tandläkares och tand-hygienisters rätt till offentlig ersättning m.m.Föredrogssocialutskottets betänkande 2002/03:SoU17Höjd åldersgräns för tandläkares och tandhygienistersrätt till offentlig ersättning m.m. (prop.2002/03:73).Anf. 94 (m):Herr talman! Många äldre fyller genom sin kun-skap och erfarenhet en stor funktion iarbetslivet och borde få rätt, om man så önskar ochkan, att arbeta också efter . Förutom attdetta borde vara en självklarhet finns också ett behovi samhället att tillvarata den kompetens som ocksåäldre arbetskraft besitter. Allt annat är åldersdiskri-minerande.Arbetsmarknadsutskottet tillstyrkte också i sittbetänkande 2000/01:AU10 ett förslag med anledningav en moderat motion om att avskaffa åldersgränsenhelt och hållet för rätt till etablering för läkare, tand-läkare, sjukgymnaster och tandhygienister. Socialde-mokraterna blev här överkörda av en riksdagsmajori-tet och fick bita i det sura äpplet.Reservationen som Socialdemokraterna tillfördevid det tillfället handlade inte om en protest mot attavskaffa åldersgränsen, utan man ville faktiskt bibe-hålla den, men vid . Tala om åldersdiskrimine-ring!När nu regeringen återkommer till meddenna proposition om höjd åldersgräns för tandläka-res och tandhygienisters rätt till offentlig ersättningfastställs en ny åldersgräns. Den är både diskrimine-rande och felaktig. Den innebär att äldres kunskap,kompetens och förmåga fortsatt inte beaktas. Mansätter en ny gräns på 70 år.Dessutom har regeringen på ett mycket anmärk-ningsvärt sätt underlåtit att återkomma till riksdagenmed det uppdrag som faktiskt gav reger-ingen, nämligen att också undanröja åldersgränsen förläkare och sjukgymnaster. Min och Moderaternasuppfattning är helt klar, regeringen bör tillriksdagen komma tillbaka med ett förslag i enlighetmed det beslut som faktiskt har fattats i denna kam-mare.Herr talman! När det gäller möjligheten för tand-läkare och tandhygienister att fortsatt arbeta vidareefter föreslår regeringen att det ska ske efterlämplighetsintyg av . Till stödför detta sitt ställningstagande presenterar majoritetenen text som handlar om hur många procent av befolk-ningen som har en demenssjukdom. Därefter beskri-ver man hur många äldre som har syn- och hörselpro-blem och att dessa förmågor avtar . ge dispens i taget. Men varför i så fall barapröva dem som har fyllt ? Vem säger att inteockså en 60-åring kan få Alzheimers sjukdom?Kvaliteten och kompetensen måste självklart fun-gera genom att vi har en tillsynsmyndighet som sertill inte bara vad 70-åringarna åstadkommer utanockså vad de som är 50, 60 och klarar. Det harvi inte . Därför föreslår , som vi hargjort tidigare, en oberoende långt merkraftfull tillsynsmyndighet som ska gälla alla åldrar,all vård och all omsorg.Herr talman! Vi har också i betänkandet tillfört enreservation med anledning av vårt förslag om tand-vårdsförsäkring som till skillnad mot majoritetensförslag ger större subventioner till dem som har storabehov. Vid en jämförelse i kronor räknat är vårt mo-derata förslag också mer rättvist, och vi har avsattmer pengar än regeringen för denna tandvårdsförsäk-ring.Herr talman! Det har gått troll i Socialdemokra-ternas tandvårdspolitik. Att föreslå ett högkostnads-skydd som sorterar människor efter ålder och inteefter behov är anmärkningsvärt. Visserligen tilltarbehoven av omfattande ingrepp med åldern, men detär långt ifrån alltid. Många får i livetproblem med tandhälsan, och det kostar mycket attåtgärda. Jag måste fråga majoritetens representantvarför behovet av ett högkostnadsskydd är större fören rik 65-åring än för en 45-årig mamma med egetförsörjningsansvar.Dessutom känner sig många pensionärer lu-rade då slutsumman oftast stannar en bra bit över de7 som man trodde gällde. Till detta kommerockså en lång väntan på att få sitt besked om man fårmöjlighet till detta högkostnadsskydd. används378 tandläkartimmar på iSkåne för att bedöma kollegernas ansökningar i stäl-let för att vara ute och behandla patienter i dettatandläkarbristens tidevarv.Socialdemokraterna åldersdiskriminerar ocksåhär, fast nu tvärtom. Genom 65-plusreformen skjutermånga yngre upp sitt behov av tandvård, och dettakan få följder i form av inflammationer och mångaandra besvär.Att inte inkludera människor i yrkesverksam ålderkan vara förödande. För att i någon mån komma tillrätta med det här har fackliga organisationer ochett tusental privata arbetsgivare, men också kommu-ner, däribland socialdemokratiskt styrda kom-mun, vidtagit egna åtgärder. Man ser sambandetmellan ohälsa och tandhälsa. Genom att bruttolöne-avdrag nu får göras för tandvårdskostnader som be-talas via arbetsgivaren kan tandvårdskostnadernaminska på samma sätt som till exempel vid köp avpersondatorer.En annan lösning som fackliga organisationer ge-nomdrivit är privata tandvårdsförsäkringar, ett bevisså gott som något på att Socialdemokraternas tand-vårdspolitik har havererat.Eller är det så att Socialdemokraterna ger sin tystaacceptans till de här lösningarna därför att detta medprivata tandvårdsförsäkringar faktiskt kan rädda demur en besvärlig knipa?Snart börjar det lukta vårdgarantidebatt. Manpratar om en tandvårdsreform för alla, men denkommer inte, herr talman.Slutligen står vi självfallet bakom samtliga vårareservationer, men av tidsskäl yrkar jag bifall bara tillden första moderata reservationen.Anf. 95 ():Herr talman! Det betänkande som vi nu diskuterarrör egentligen två olika frågor. Den ena är åldersgränsför dem som utövar tandvård, och den andra är fråganom en tandvårdsförsäkring.När det gäller åldersgränsen stöder vi i Folkpartietregeringens förslag om en höjning av åldersgränsentill för tandläkare och tandhygienister med möj-lighet att fortsätta längre efter en individuell pröv-ning. Det är bra för den enskilde tandläkaren och förhans eller hennes patienter. Det är också bra eftersomdet minskar risken för personalbrist.Bristen på tandhygienister är uppenbar. Bristen påtandläkare beror nog mest på att bristen på tandhygi-enister gör att många tandläkare gör tandhygienist-jobb som skulle kunna utföras av tandhygienistersamt på en ojämn fördelning av tandläkarna överriket.Vi tror att det är bra att man har en kontrollstationvid . En del av oss som börjar bli lite äldremister ju en del av vår skärpa, och det kan vara bra attha en garanti för att de som fortsätter kan ge vård avbra kvalitet.Vi är frågande inför att regeringen nu vill ha enytterligare beredning när det gäller utredningens för-slag att göra samma förändringar i fråga om läkareoch sjukgymnaster. Här finns ju ett bra utformat lag-förslag i utredningen, och vi föreslår att nufattar beslut om det utan ytterligare beredning. Jagyrkar bifall till reservation 2 där detta föreslås.När det gäller frågan om tandvårdsförsäkring kanman sammanfattningsvis säga att läget är att viinte har någon tandvårdsförsäkring värd namnet.Självrisken för att laga en tand kan vara så hög som10 000 eller kanske till och med om manfår en varbildning, måste ta bort tanden och ersättaden med en brygga eller ett implantat. För störreingrepp kan den vara ännu högre, flera tiotusentalskronor.Det är tragiskt, herr talman, när vi har ny teknikför att göra implantat, teknik som dessutom har ut-formats i , att kostnaderna är så stora attmånga människor inte har råd att utnyttja den för attfå fasta tänder i stället för den gamla modellen medlöständer. Enligt undersökningar som refereras i ut-redningen om tandvården har närmareen miljon människor av ekonomiska skäl avstått fråntandvård som de skulle behöva.Den svenska tandhälsan förbättrades när tand-vårdsförsäkringen infördes -genom försäkringen, genom fluorbehandlingen ochgenom en bra tandvård. Sedan har dock försäkringenurholkats. har vi ingen försäkring. Man kan medfog säga att den fina tandhälsa som har byggs upp iSverige riskerar att raseras.Då säger man: Vi har i alla fall infört ett skydd förde äldre. Jag talade med en god vän som är över70 år, herr talman. Han hade fått laga en tand, ochtrots det så kallade högkostnadsskyddet blev denverkliga kostnaden inklusive material - förlagning av en tand! De som har råd med det kan varaglada, men inte kan vi säga att vi har ett högkostnads-skydd för äldre.Vad ska man då göra? Enligt min och Folkpartietsuppfattning bör man införa en försäkring, och denbästa och mest tydliga formen av försäkring är detsom nu kallas för abonnemangstandvård: Man betalaren fast avgift , och så får man den vård manbehöver. Detta har införts inom folktandvården i ettpar län, i och . Man hållerockså på och arbetar med det i södra har den fördelen att det ger rätt incitament.Vi talar ju ofta om att socialförsäkringarna bör ge rättincitament. En abonnemangstandvård ger incitamenttill både tandläkaren och patienten att verka för engod tandhälsa, medan en åtgärdstaxa tyvärr mer gerincitament till att göra mycket reparationer. Den somföredrar en åtgärdstaxa bör enligt vår mening kunnafå det, men då bör man ha ett verkligt högkostnads-skydd och inte den parodi på högkostnadsskydd somvi nu har.Det har sagts, bland annat av landets statsminister,att hela tänder inte återigen får bli en klassfråga. Frå-gan är om det inte börjar bli det. Tandhälsan kanraseras mycket snabbt om det är så att en miljonmänniskor avstår från att skaffa sig den tand-vård de egentligen behöver. Vi måste så snabbt sommöjligt, utan några ytterligare utredningar, bygga uppen verklig tandvårdsförsäkring. Den bör också byggasupp så att inte bara folktandvården, den offentligatandvården, kan erbjuda abonnemangstandvård, alltsåen verklig försäkring. Den möjligheten bör även fin-nas för privata tandläkare.Detta utvecklar vi i vår motion. Jag ber att medhänvisning till den motionen få yrka bifall till reser-vation 5.Det är klart att en del praktiska frågor måste lösasi samband med att man gör en sådan här stor reform.Men med tanke på hur länge detta har dragit ut påtiden och hur många fina möjligheter som har försut-tits tycker inte vi att man nu ska tillsätta en ny storoch bred utredning. bör man sätta i gång och lösaproblemen och göra det så snabbt som möjligt. Tidenär nämligen väldigt långt gången.Anf. 96 ():Herr talman! Det här är ett viktigt betänkande. Jaghade någonstans i min fantasi hoppats att socialmi-nistern skulle glädja oss med att vara här, men tyvärrär hans bänk tom - någonting som vi blivit vana vidde senare åren.Det kanske är ett konstigt påstående jag ska börjamitt lilla anförande med. Jag påstår nämligen attmunnen, munhålan och tänderna tillhör kroppen. Dåkanske vän av ordning frågar: Är det någon som harpåstått något annat? Nja, både ja och nej, men när detbestäms att vi ska ha en egen försäkring för självamunhålan och tänderna blir man ju lite konfunderad.Jag påstår med bestämdhet, vilket jag gjort undermånga år i den här talarstolen, att vi måste ändra ettsystem som är felaktigt uppbyggt. Med det menar jagatt vi måste få förutsättningar för att räkna in äventandvården i den övriga sjukförsäkringen. För mig ärdet en självklarhet att vare sig jag blir sjuk i munhå-lan eller i tänderna eller får ont i huvudet eller i ettknä ska kostnaderna inkluderas i den vanliga sjukför-säkringen. Jag ska i vanlig ordning betala min pati-entavgift men få den behandling som är nödvändig påmin sjukvårdsförsäkring. Jag är helt övertygad om,herr talman, att detta skulle lösa nästan alla de pro-blem som väldigt många människor har i dag.Nya rapporter visar att av tandsjukdomarnaär ärftligt betingade - en ganska hög procent. Varförska de människor som råkat födas med anlag för dåligtandhälsa straffas med att antingen behöva ta upp denena tusenlappen efter den andra ur sin plånbok, omdet nu finns några pengar där, eller annars avstå nöd-vändig tandvård?Detta tycker jag är helt oetiskt och helt felaktigt.Jag är helt övertygad om att den nya forskning somhar tagits fram som visar att dålig tandhälsa ocksåkan förvärra eller vara orsak till annan svår sjukdom ikroppen stärker argumentet att vi bör så snabbt sommöjligt inkludera även tandvården i den vanliga sjuk-försäkringen.Jag yrkar bifall till reservation nr 8. från och jag har i en gemensamreservation sagt att denna fråga bör ses över i en ut-redning. Detta är en ganska stor fråga, och det fårGabriel ursäkta.Det andra, herr talman, som det här betänkandetbehandlar är den proposition som regeringen har lagtfram, nämligen att tandläkare ska få arbeta med stödav samhället fram till . Det är ett steg pårätt väg. Jag vill gärna säga det. Men för oss kristde-mokrater är det mycket egendomligt att man justsätter gränsen där. Vem ska kolla detta? Det finnsfaktiskt tandläkare som har dålig syn.Det handlar för oss mer om kvalitet, det vill säga attdet finns tillsynsmyndigheter som ser till att de somutför sin verksamhet är lämpade för den. Därför anservi att det inte behövs någon åldersgräns, det vill sägadet som beskrivs i reservation 1.Samtidigt, herr talman, tycker vi att det är egen-domligt att man inte också har inkluderat läkare,sjukgymnaster och så vidare vid borttagande av 67-årsgränsen. Förslaget ligger säkert och väntar på enfördjupning på något bord i . Närvi vet att behoven är så oändligt stora i verksamhetenska vi bejaka, inte förbjuda, att det finns kvinnor ochmän med hög kompetens och en vilja och önskan attfortsätta att arbeta. Med de stora behov som finns ärdet en självklarhet.Herr talman! Jag ska också bidra till att kammarenså småningom kan avsluta sitt arbete, men jag vill änen gång påpeka vikten av att vi inför varje beslut servarje enskild människa i det fokus vi bör se dem. Vikan se hur människor som de facto inte har ekonomiatt reparera sina tänder lider psykiskt, känner sig ickevärdiga, känner att de inte kan gå ut eller prata medfolk, inte kan le åt folk. Detta är ett faktum som ty-värr alltfler drabbas av i dag.Jag vill vara med och hitta en lösning på dessamänniskors problem. För mig är tandvård ingen lyx-sjukvård. För mig är tandvård precis lika viktig vårdsom att vi får vård efter behov för övriga delar avkroppen.Anf. 97 () replik:Herr talman! Vi är alla ense om att tänderna ochmunnen är en del av kroppen. Däremot är det interiktigt så enkelt som säger att detskulle lösa alla problem om man ersätter reglerna itandvården med samma regler som gäller försjukvården och låter dem gå in under samma hög-kostnadsskydd. Det kan finnas skäl till att ha särskil-da regler för olika åtgärder även om de bör finnasinom samma regelverk. Skillnaden mellan tandvårdoch annan vård är att det inom tandvården ofta finnsolika vårdalternativ med stora skillnader i fråga omkostnad. Så är det inte riktigt så ofta när det gäller detandra. Det är också en ganska stor del av vårdkostna-derna som hänger ihop med utseendet. Det är därförsom det kan vara motiverat att ha olika regler äveninom ett sådant regelsystem. På samma sätt kan detvara med glasögon eller andra hjälpmedel.Ett stort problem som skulle uppstå om vi sopar intandvården under sjukvårdens högkostnadsskydd ärju att den kommer att vara oerhört kostnadsdrivande.Vi börjar mer och mer lära oss att det är viktigt medrätt sorts incitament i socialförsäkringen. Med ettabonnemangssystem finns ett incitament för bådetandläkare och patient att arbeta för en god tandhälsa.Om det finns ett åtgärdssystem med en låg gräns förhögkostnadsskyddet, kanske som vi har försjukvården, får patienten och tandläkaren ett gemen-samt intresse av att vidta stora åtgärder . Detkommer tyvärr att vara kostnadsdrivande. Jag trorinte att , lika lite som någon av ossandra, har råd med det i sin budget. Det problemetkommer ni inte undan med hjälp av allmänna slagordom att tänderna är en del av kroppen och att det där-för ska vara samma högkostnadsskydd.Utredning i all ära, men det vi nu behöver är åt-gärder. Det finns åtgärder som redan har börjat infö-ras och som har både rätt incitament och ger allamänniskor möjlighet till en tandvård de har råd med.Anf. 98 ()replik:Herr talman! Jag ska lite kort bemöta GabrielRomanus. Jag och förstår mycketväl att det handlar om kostnader även för samhället.Men jag har aldrig sagt att det ska vara samma hög-kostnadsskydd som . Jag påstår att man i enutredning ska se över hur man kan lösa problemet förden enskilde.Jag känner att det ligger misstro mot tandläkarna ipåståendet om att det här skulle vara kostnadsdrivan-de. Varför har man i så fall inte samma misstro motortopeder eller andra läkare som också har olika be-handlingsmöjligheter? Visst kan det behövas en visskontroll i fråga om stora saker, men det kan inte varaden stora frågan. Våra läkare inom den somatiskavården vet att de ska arbeta med utgångspunkt i ve-tenskap och beprövad erfarenhet. Det litar vi på att degör. Ingen kommer på tanken att ha en extra försäk-ring för att operera in till exempel nya knäleder. Detär ungefär samma sak. Problemet är att det alltid harvarit så här. Det räcker inte som argumentation. Vimåste öppna ögonen gentemot ett system där männi-skor ska få vård med utgångspunkt i den solidarisktfinansierade vården, även när det gäller tandvård.Abonnemangstandvården har många fördelar,men det är ändå fråga om en inbetalning igen efter har betalat sin skatt. I övrigt skulle det inte fun-gera inom den typen av vård. Precis som vissa sjuk-domar är sekundära till andra sjukdomar, och sjukför-säkringen betalar, är vi nu på rätt väg och kan utvidgasjukförsäkringen.Anf. 99 () replik:Herr talman! Det är inte uttryck för ett specielltmisstroende mot tandläkare om man konstaterar attom det finns en tandvårdsförsäkring med en låg gränsför högkostnadsskyddet får tandläkaren och patientenett gemensamt intresse av att vid samma tillfälle görastora och kostnadskrävande ingrepp. Vi vet alla attför tandvård finns det ofta olika behandlingsalternativdär de kostnadskrävande alternativen ofta hängersamman med utseende och i vilken takt som åtgär-derna vidtas. Det är som i alla andra försäkringar, detvill säga man måste införa någon form av kontroll.Finessen med abonnemangstandvård är att där finnsrätt incitament. Det finns inte den gemensamma strä-van för tandläkare och patient att driva fram omfat-tande åtgärder.Nu noterade jag - och det är viktigt för alla attnotera - att inte säger att det skavara samma gräns som för högkostnadsskyddet.Säger man att det ska vara samma högkostnadsskyddför sjukvård och tandvård är det detsamma som attsäga att även högkostnadsskyddet för sjukvården skahöjas.