prot · GQ09109 · 2003-05-22 00:00:00 — Det är juinte dumt att ett land hjälper till att befria ett annatland från förtryckare, men det är dumt om man sätterett system i sjön som gör att det är fritt fram för densom anser att grannlandet inte respekterar de mänsk-liga rättigheterna att kasta regeringen ur sadeln, så attsäga.Det var två frågor till - åtminstone en fråga till.Vad jag förstår finns det väl all anledning att arbetaför ett system där man diskuterar de här frå-gorna.Anf. 157 () replik:Fru talman! Då, , närmar vi oss än-då något slags gemensam hållning i den här fråganom när det var rätt eller fel. Det var ju uppenbarligenrätt i Kosovo, det var rätt med flygförbudszonerna iKurdistan, och det var rätt att hjälpa Makedonien.Jag har inte förordat en modell som innebär ska gå ifrån säkerhetsrådet. Jag tror att vi är heltöverens om att det allra bästa är om de viktiga diplo-matiska besluten och överläggningarna tas i FN:ssäkerhetsråd. Det är vi nog totalt eniga om. Men detär ju väldigt bra om vi kan få en samsyn på att detfinns tillfällen, med ett förlamat säkerhetsråd - precissom sade - då man från fall till fall börkunna bedöma om man faktiskt då kan agera.Anf. 158 () replik:Fru talman! Det är bara att instämma. Jag tyckerockså att det är bra om vi kan närma oss en samsyn ide här frågorna. Jag ser inte den stora poängen medpartiskillnader ur den synvinkeln. Det viktigaste är attvi kommer fram till någonting som fungerar och sominte ger legitimitet åt den här sortens humanitärainvasioner som är förevändningar för någonting an-nat.Anf. 159 () re-plik:Fru talman! Vi kan nog konstatera att vi i de olikapartierna är ganska överens om behovet av FN och attvärlden behöver FN och FN:s funktioner.Jag begärde repliken därför att jag tycker att rege-ringen skulle kunna vara lite mera systematisk när detgäller förändringen av FN. En organisation som är såviktig behöver moderniseras, förenklas och förbättrasom den ska vara modern och up-to-date och fungera , och det sker inte. Vi har en ineffektivitet i styrel-searbetet där det är viktigare att vara reformerad änatt man kan uppfylla sina åtaganden.Jag ser inte att regeringen har någon systematik isin vilja att förändra det här jobbet. Man deltar iCarlssonrapporten exempelvis, men sedan bedömerman sig själv vara för liten och för perifer för attåstadkomma något mer.Sverige gör ju enorma insatser på fältet. Använddem som bräckjärn för att få ha synpunkter och varalite tuff i FN! I Libyenfallet som har nämnts här förutoch som Socialdemokraterna inte ens gillar lade rege-ringen ned sin röst. Det är väl att vara lite onödigt tami en sådan självklar fråga. Hur ser på detta? Finnsdet möjlighet att ta ett steg framåt för FN:s skull, ochför att ge generalsekreteraren det stöd utifrån som hanbehöver för förändringar?Anf. 160 () replik:Fru talman! Det tror jag alldeles säkert. Det vi harmarkerat tydligt är att vi gärna vill göra det i samar-bete med generalsekreteraren. Det är väl ungefär sålångt som jag kan sträcka mig som representant förregeringspartiet.Anf. 161 () re-plik:Fru talman! Jag ska inte förlänga det här i onödan,men jag skulle ändå vilja vara lite mer konkret än så.Jag tror vi är många som skulle vilja se en strategifrån regeringens sida för hur vi ska bedriva ett för-ändringsarbete. Kanske ska vi placera någon i NewYork som följer arbetet? Vi har många experter där.Kanske skulle vi ha en förändringsresurs också, sombidrar till förändringsprocessen. Hur bedömer Kajdetta? Skulle man kunna få se en strategiplan, enstrategi, för hur förändringsarbetet kan komma tillstånd?Anf. 162 () replik:Fru talman! Vad jag själv förstår utifrån de textersom vi har arbetat med kan jag inte se något hinderför det, så länge som det så att säga sker på general-sekreterarens villkor.Jag tappade bort en fråga förra gången, och detslog mig nu vad den gällde. Den handlade om Libyenoch varför vi lade ned vår röst. Det handlar om att detfinns en struktur där de olika kontinenterna, världs-delarna, utser saker och ting i respektive ordning.Det här är ett system som vi känner oss ganskatveksamma till men som vi inte ville välta över ändavid det tillfället. Det är den enkla förklaringen till attvi inte agerade.Anf. 163 () replik:Fru talman! sade att han har sommål att halvera fattigdomen framöver, och det är ettbra mål. Han var också beredd att ansluta sig tilluppfattningen om att effektivisera FN som bistånds-givare och koordinator av det multinationella bistån-det.Mot bakgrund av att vår motion avstyrkts på denpunkten - med krav på just nämnda effektivisering -blir min första fråga: Bör också FN:s roll som koor-dinator vara ett prioriterat mål i utvecklingen av detmultinationella biståndet, som ju är vårt krav i sam-manhanget?Min andra fråga går tillbaka till den diskussionsom jag hade med om att effek-tivisera och stärka folkrätten: Varför är också vårtförslag om återkommande uppföljningskonferensersom metod för att stärka folkrätten avstyrkt - delarmajoriteten den uppfattningen eller inte?Anf. 164 () replik:Fru talman! Naturligtvis är det rimligt att man tit-tar på formerna när det gäller möjligheterna att koor-dinera biståndet. Det här är ju det stora verktyget övervärlden, så det är väl bara att säga att det är fullstän-digt rimligt.Nu har vi i denna kammare den ordningen att viinte kan säga att saker och ting är besvarade, utan viska landa i att vi slår till eller slår från så att säga.Utan vidare instämmer vi i intentionerna i detta.Detta med en strategi för hur man utvecklar folk-rätten är något som vi väl får återkomma till. Som jagser det hela finns det inget färdigt förslag, utan dethär måste utvecklas på olika sätt. Vi återkommer närdet finns ett ordentligt utvecklat förslag. Märkvärdi-gare än så är det nog inte. Vi äger inte frågan menkan ha synpunkten att någonting sådant bör drivasfram. Sedan får vi återkomma. Det är ungefär det svarjag kan ge.Anf. 165 ():Fru talman! Jag har begärt ordet i debatten här för att markera en viktig fråga som kommit bortnär det gäller och också för att peka på situatio-nen för kvinnor runtom i vår värld.Den första delen - kvinnor och - tycker jagatt det är väldigt viktigt att vi här lyfter fram. hade vi en parallell debatt därdenna kammare - flera av de ledamöterna finns justnu här - var väldigt pådrivande kring att kvinnornaskulle komma in i processen. Kvinnorna skulle kom-ma in i loja jirga, och kvinnor skulle komma med påBerlinkonferensen.Jag hade här i svenska ett möte för af-ghanska kvinnor just för att kvinnorna skulle få enmöjlighet till en plattform för att driva frågor somberör kvinnorna, barnen och utvecklingframöver. Men den debatten har inte gett något av-tryck i situationen nu i . Det är män och åter mänsom möter varandra.Kvinnorna är helt borta från arenan, och ingendriver på för att lyfta in dem - inte som haransvaret, inte alliansen som hakar på och inte ens vårtsydliga grannland som är en del av allian-sen och som annars ligger långt framme i jämställd-hetsfrågor. Ingen tycker att kvinnorna är viktiga ochatt de är en viktig resurs för att utforma det framtidaIrak. Jag tycker att detta är beklagligt.Hade FN haft en annan roll i skulle si-tuationen på den här punkten ha varit annorlunda. Därtror jag att det finns anledning för oss att tillsammansförsöka se hur man kan arbeta vidare.FN som organisation har kommit en bra bit på vä-gen när det gäller att bevaka kvinnofrågor. Jag tyckeratt FN:s generalsekreterare ofta ger intryck av att varaett föredöme när det gäller att ha insikt i de här frå-gorna. Men i och med att FN har ställts åt sidan pådet sätt som vi diskuterat har också kvinnorna ställtsåt sidan i - detta så gott som helt utan debatt ochutan att någon ens haft synpunkter på det. Såvitt jagvet är det bara jag i denna kammare som harförsökt att lyfta fram den frågan, vilket jag nu åter-igen gör - detta bara sagt som en kommentar.Jag ska också nämna om något som berör FN:sarbete. Det gäller då de svårigheter som FN möter närdet gäller att genomföra den politik som det frånmedlemsstaternas sida i andra sammanhang har variten samstämmig uppslutning bakom. Jag tänker då påden förändring som skett sedan Bush blev president iUSA. Bush för ett krig mot kvinnorna, och det krigetför han i en ohelig allians med islamistiska stater ochVatikanen.Vatikanen är ju en stat och har ställning som ensådan men man skulle mycket väl kunna ifrågasättaVatikanens representativitet. och Heligastolen befolkas ju inte av ett folk, utan det är fråga ommän som tjänstgör på ett litet geografiskt område -alltså endast män, inget folk. Inga människor bor där,så på det sättet finns där ingen befolkning som kanväxa. Huvudsakligen är det en spridning över värl-den.Denna lilla stat har i kombination med andra fåttett stort genomslag för en kvinnofientlig politik. Jaghoppas vi att , när en utvecklingspropositionblir presenterad för , kan se att vi får ytterli-gare verktyg för att driva de här frågorna.Världen är väldigt svår när det gäller kvinnornassituation. Antalet illegala aborter i världen uppskattastill 20 miljoner . 80 000 av de kvinnor somgör illegal abort dör. Varje minut dör en kvinna igraviditetsrelaterade komplikationer. En stor andel avde dödsfallen beror just på illegala aborter, i avsaknadav möjligheter till legala sådana.Varje år får 15 miljoner kvinnor så svåra kompli-kationer i samband med graviditet att de blir långtids-sjuka eller handikappade. Nästefter aids är graviditetden vanligaste orsaken till att kvinnor i fertil ålderavlider.Brist på vård leder till att 1,5 miljoner barn dörunder den första levnadsveckan och till att 1,4 miljo-ner barn dör redan vid eller före förlossningen.Knappt någon förbättring har skett vadgäller mödradödligheten trots att FN lovat att förbätt-ra säkerheten i samband med graviditeter, trots och trots alla andra konferenser ochdeklarationer. Mer än 100 miljoner kvinnor i världenönskar mellan sina graviditeter men saknarredskap för att uppnå detta. Det är inte då inte baraproblem som vi ser långt bort från , utan vi vetatt så nära som i vårt grannland är det intemöjligt att få en legal abort utförd. I fängslaskvinnor som medverkar till eller genomgår abort. IIrland är abort en omöjlighet.Det här ökade trycket mot kvinnorna och motkvinnors rättigheter spelar självklart roll när det gällerden kraft med vilken FN skulle kunna vända utveck-lingen för de siffror som jag redovisat.Fru talman! Jag sade att den vanligaste döds-orsaken är graviditet. I utvecklingsländerna är riskenfortfarande stor att dö i samband med graviditet ochförlossning. Detta bekräftades också av påinternationella . Mangjorde uppskattningen att 1 400 flickor och kvinnorvarje dag dör av nämnda orsaker och att avdessa flickor och kvinnor lever i tredje världen. Menantalet döda visar inte hur stort problemet med bris-tande tillgång till sjukhus och mediciner är. För varjekvinna som dör uppskattas ytterligare 30 kvinnor blisvårt skadade och infekterade, med ett handikapp somföljd. Fistula kan vara ett sådant exempel.Det skulle dock inte behöva vara på det sättet.Klyftan mellan kvinnor i den rika världen och kvin-nor i utvecklingsländerna är enorm. Men detta visarockså att vi vet hur man kan förhindra sådana härdödsfall. Vi har redskapen. Således måste vi ocksåanvända dem. saknas den viljan, och det ledertill problem för framför allt kvinnorna i de fattigareländerna, där kvinnans inflytande inte är så stort.Det fanns, fru talman, ett hopp tidigare i veckannär aviserade att man skulle sätta av 15 miljar-der dollar till aidsbekämpning. Det är positivt att manhar kommit så långt att man diskuterar detta och att viså småningom kan se ett beslut i frågan. Men jagdelar den kritik som säger att det finns en del att fun-dera över i det i och för sig positiva beskedet. Det äratt en tredjedel av medlen ska användas till att upp-muntra avhållsamhet och att religiösa grupper skakunna välja att avstå från projekt som handlar om attdistribuera kondomer eller att informera om kondo-manvändning. I praktiken är organisationerna för-hindrade och får svårt att informera om aidsbekämp-ning. De blir förhindrade och har svårt att se till attpengarna används till det som de är avsatta för.Man kan säga att det här är den fundamentalistis-ka ideologins seger över vetenskapen och folkhälsan,och det gör mig väldigt bekymrad. när den ameri-kanska regeringen äntligen tagit ett beslut om attfinnas med i ledarskapet mot aids är jag inte så säkerpå att det blir det positiva bidrag som vi har hoppatspå.Fru talman! Bush satsar miljoner i biståndet påavhållsamhet. var det ett möte inom FN ombefolkning- och utvecklingsfrågor med organisationersom jobbar med sexualitet, jämställdhet och förebyg-gande arbete. Det är väldigt viktigt att man får till dentypen av konferenser. Det framgick väldigt tydligt påden här konferensen att den amerikanska modellenhandlar om att man vill motverka oönskade gravidi-teter och aborter men även att man inte förstår bak-grunden till sexuellt överförda sjukdomar. Det harsedan visat sig i jämförelse med länder som Sverigeoch andra europeiska länder att modellen med avhåll-samhet tvärtom leder till fler tonårsgraviditeter. Detfinns också från sida desinformation om ab-orter och cancer, man försöker koppla ihop de härfrågorna för att skapa en osäkerhet och en rädsla.Man kan också se att de vetenskapsmän som ju har envetenskaplig hållning till de här frågorna manövrerasut från administrationen.Jag tycker att detta på punkt efter punkt visar huroroande det är att den så dominerande staten använ-der sin kraft till att underminera FN:s viktiga arbetepå det här området och försöker förhindrautvecklingsländerna att driva en konstruktiv egenpolitik på det här området. Dessa är ju beroende avbiståndsmedel genom FN-systemet, bilateralt stödeller organisationer. På punkt efter punkt och områdeefter område stryps arbetet genom att pengar till stö-det stryps. Organisationer blir oroliga. Ett land därman tydligt kan peka på det här problemet är ,där man ser konsekvenserna av Bushs politik. Manförsämrar möjligheterna för kvinnor att få rätt tillsexuell och reproduktiv hälsa.Fru talman! Jag ser att det kanske inte är så myck-et talartid kvar. Jag ska avsluta med att säga att jag ärtacksam för att jag fick möjlighet att påpeka dessabåda viktiga frågor: att kvinnorna har inte kommitmed i processerna i och att kvinnornas situation ivärlden är under press. Det är väldigt bekymmersamtmed den oheliga alliansen mellan president ,och islamistiska stater. Det hotar på siktinte bara kvinnornas självbestämmande i utanockså i länder långt borta från den här treenigheten.Anf. 166 ():Fru talman! delar uppfattning-en att kvinnorna bör komma till makten i . Jag harsjälv gett uttryck för detta i debattartiklar. Men detskulle vår regering ha tänkt på innan man ställde upppå , och sida i kon-flikten och därmed ställde EU och FN offside, deorgan som skulle kunna påverka just kvinnornassituation i Irak.Anf. 167 ():Fru talman! Jag tycker att detta är en parallell tillde frågor som har ställt till minakolleger som båda två redogjorde mycket välför den socialdemokratiska synen. Det hade varittrevligare och intressantare att höra ställa krav mot och de länder som ingår ialliansen på att de ska medverka till att kvinnornakommer med i processen och att de i alla fall inte skaförhindra att kvinnor kommer med. Genom att deplockar ut de män som de vill samarbeta med harkvinnor inte några möjligheter att komma i närhetenav makt och inflytande. Man kommer inte heller attkunna ta vara på kvinnornas erfarenhet och kunskapsom är viktiga för att bygga upp ett stabilt och tryggtIrak.FN är den organisation som har visat att man harförstått att det är viktigt att både män och kvinnorfinns med i beslutande församlingar. Därför känns detväldigt otillfredsställande att se att man även av dethär skälet har ställt FN åt sidan.Kvinnorna har förlorat dubbelt när det gäller situ-ationen i . De var förtryckta under re-gim, men de har inte heller så här långt fått tillfälle attvara med och göra sina röster hörda för det framtidaIraks skull.Anf. 168 ():Fru talman! Vi delar slutsatsen att vi tyvärr ser attkvinnorna har svårt att komma in i processerna, ochSverige har svårt att påverka detta. Vi kan intekonstla hur mycket som helst för att vrida till och geskulden till enbart . Om vi hade varit lite taktiskaoch realpolitiska och förutsett att detta att ställa EUoch FN offside, som bidrog till, också bidrartill att försämra kvinnornas situation i . Det är enrealitet som vi måste förstå.Anf. 169 ():Fru talman! Jag tycker att det är oerhört viktigt attvi respekterar folkrätten. Jag har väldigt svårt att sehur logiskt ska kunna resonera ochkomma fram till att på något sätt inte skulleha varit aktivt för att på alla områden lyfta fram frå-gan om kvinnornas möjlighet till makt och inflytandeöver sitt eget liv i de länder som de befinner sig. Jagtycker att det här är en tydlig fråga för rege-ring. Lika tydligt är att Bush och alliansen inte harbedömt det här som viktigt, att de inte har velat hamed kvinnorna, att de har ställt kvinnorna åt sidan.Däremot finns det möjlighet - det hör man till exem-pel i debatten - att man framöver lyfter in kvin-norna och tar vara på deras kunskaper om det egnalandet och hur de vill prioritera sitt lands tillgångarframöver.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )15 § Vissa frågor rörande sjö- och kustöver-vakning m.m.Föredrogsförsvarsutskottets betänkande 2002/03:FöU4Vissa frågor rörande sjö- och kustövervakning m.m.Anf. 170 ():Fru talman! Dagens betänkande från försvarsut-skottet är ett motionsbetänkande angående vissa frå-gor rörande sjö- och kustövervakning.Jag vill börja med några tankar kring sjöräddning-en, som vi tar upp i betänkandet, och hur den är orga-niserad i . Det är som har an-svaret för i enligt rädd-ningstjänstlagen. har avtal med blandannat för att fullgöra dettaansvar. , eller Svenska Säll-skapet för Räddning av Skeppsbrutne, SSRS, som dethette från början, är en organisation som är helt bero-ende av ideella insatser när det gäller både pengar ochpersonal.Under 2002 genomfördes totalt 1 190 sjörädd-ningsinsatser, så kallade SAR-insatser. Så många som724 av dessa totalt 1 190 utfördes av just . De har fått lånastridsbåtar av Försvarsmakten. Det har naturligtvisvarit till nytta för verksamheten och för många isjönöd.Nu har regeringen bestämt sig för att kan undantas från kravetpå full kostnadstäckning utan förutsätter att och kommer överensom vem som ska betala hyra för dessa båtar, somalltså använder.I betänkandet behandlas två motioner som handlarom det här. Dessa yrkanden har vi moderater intekunnat bifalla. De är lite för breda. Det är dock svårtatt förstå varför inte i fortsätt-ningen ska kunna låna båtar som Försvarsmakten inteför tillfället behöver. Vi skulle vilja vädja till berördamyndigheter att komma överens så att kan fortsätta med sin framgångsrika verk-samhet.Jag går så över till våra egna motionsyrkanden,som handlar om samverkan mellan Östersjöländerna.Här är vi inte nöjda med utskottets svar utan tyckeratt det finns mycket som återstår. Det är ingen hem-lighet att utskottet efterfrågat ett bättresamarbete mellan de myndigheter som ansvarar förbland annat sjöövervakning. En viss förbättring harskett, men många problem finns kvar. Och detta gäl-ler inte bara samarbetet mellan de olika myndigheter-na utan också samarbetet mellan Östersjöländerna.Det framtida behovet av samverkan oss emellankommer inte att vara begränsat till bara att förhindraett oönskat utnyttjande av havsområden i Östersjön.Sjötransporterna inom ökar dramatiskt,och då är det inte bara transporter på köl, alltså viabåt, som ökar. Vi har också uppbyggnad och sam-mankoppling av energisystem, något som måste kun-na fortsätta kontinuerligt och på ett säkert sätt.Vi har en uppdelning av havsområden i ekono-miska zoner och tilldelning av fiskekvoter. Dettagenererar visserligen rättigheter, men det kräver ock-så att vi tillsammans har en god för-måga till strikt övervakning för att förhindra rovfiskeoch utfiskning.När olyckor och katastrofer inträffar måste likasåkonsekvenserna av dessa olyckor kunna begränsas.Räddning av nödställda och omhändertagande avomkomna är av stort gemensamt intresse för ossstrandstater.Smuggling och illegal invandring över nations-gränser förekommer, och det är särskilt lämpligt attanvända när man håller på den denna typav ljusskygga aktiviteter. Här krävs ett ännu bättresamarbete.Vi måste också kunna skydda och bevara kulturarv. Genom samordnade och ge-mensamma förbyggande åtgärder såsom utbildning,inspektioner och gemensam övervakning av havet,tillsammans med en hög beredskap till insatser, trorvi moderater att vi kan få bättre effekter av våra insat-ser.Vi måste också kunna vara beredda på att lämnasocialt stöd eller bistånd med sjukvård när så behövs,till exempel vid flyktingfall.Detta ställer nya och mer omfattande krav på detmaritima samarbetet. Det ställer också krav på för-mågor som vi kanske bara har sett början till.Därför, fru talman, skulle jag vilja yrka bifall tillden moderata reservationen nr 3.Anf. 171 ():Fru talman! Vi debatterar försvarsutskottetsbetänkande FöU4 Vissa frågor rörande sjö- ochkustövervakning m.m. Men låt mig börja mitt anfö-rande med att citera åländskan . Honskriver så här i förordet till sin bok hav:"Denna bok är ett dokument över vad som hållerpå och händer med . Krattandet har varitmitt sätt att kämpa emot känslan av vanmakt. Detfinns andra sätt. Men framför allt måste vi komma tillinsikt att något måste göras, fort. "Östersjöfrågan är en viktig framtidsfråga, inte ba-ra för havet utan även för oss människor. Stora delarav problem är förknippade med sjöfarten.Olja och kemikalier släpps ofta ut direkt i havet, vil-ket får till följd att många arter dör och bottnar ochkuster förstörs. Mindre nogräknade fartygsbefälhava-re drar sig inte för att rengöra sina fartygs tankar påöppet vatten. Utsläppen orsakar stor skada på fågelli-vet, på fiskarna och på växtlivet i havet. Inte sällanblir stora skärgårdsområden dränkta av olja - skadorsom tar årtionden för naturen att reparera, om det enslåter sig göras inom överskådlig tid. Dessutom blirsaneringarna av nedsmutsade strandområden oftamycket arbetskrävande och kostsamma.Om vi ska komma till rätta med problemen medförorenade vatten måste kraftfulla åtgärder vidtas föratt minska utsläppen av olja men också för att förbätt-ra möjligheterna att beivra oljeutsläpp. Som det är är möjligheten mycket begränsad att ställa deansvariga till svars för gjorda utsläpp. Juridiskt hardet visat sig vara mycket svårt att komma åt utsläp-pen eftersom dessa oftast sker på internationellt vat-ten och av icke svenska båtar. I stort sett måste ettfartyg som gör ett utsläpp tas på bar gärning för attåtal ska kunna väckas.Fru talman! har nya åtgärder in-förts för att förhindra utsläpp, och det är bra. Måletom en nollvision vad gäller oljeutsläppenär utmärkt. Förhoppningsvis får föreslagna åtgärdereffekt. Vi kristdemokrater menar dock att Sverigemåste vara mer pådrivande i dessa frågor i EU och ide internationella organ som finns för havsmiljön.Ett viktigt steg kan vara att få klassadsom ett särskilt känsligt havsområde, PSSA. Än merkraftfullt blir det naturligtvis om alla länder kringÖstersjön kunde göra samma sak. Därför bör Sverigeinom Helkom, det vill säga samarbetsor-ganisation , arbeta för att fåmed de andra Östersjöländerna.Om klassas som PSSA ändras farleder-na för sjöfarten så att känsliga områden skyddas förutsläpp och störningar. får vi den effektenatt övervakningen av våra vatten underlättas.Vi anser att bör ansöka hos IMO,, om att få svens-ka vatten i klassade som PSSA. Tyvärr, frutalman, har regeringen konsekvent valt att vara heltpassiv. Ingen ansökan har lämnats till IMO om att fåÖstersjön trots att gjort till-kännagivande till regeringen om detta. Det här ärmycket anmärkningsvärt.Fru talman! Nationellt kräver vi kristdemokrateratt övervakningen till havs ökar.