prot · GQ09105 · 2003-05-16 00:00:00 — Jag utgår ifrån att jordbruksminis-tern talar för hela regeringen och att det finns ettkollektivt stöd för det som jordbruksministern tar upphär i kammaren.Låt mig börja med det som är positivt, nämligenatt jordbruksministern inser och erkänner de storaproblem som finns nu när hästakuten har varit stängdganska . Det är ett problem för hästägarna, derasoro för att deras kära ägodelar och vänner inte får denvård de behöver om de blir sjuka. De kanske får be-tydligt sämre vård eller får spendera påen hästkärra för att ta sig till något annat ställe där dekan få hygglig vård. är hästägarna oroadeför att de kommer att ha veterinärer medsämre utbildning som ska hjälpa dem med hästarna.Jag tycker också, fru talman, att det här är ett pro-blem för trovärdighet eftersom vi i stor poli-tisk enighet har varit väldigt nöjda och glada över attbåde det svenska jordbruket och svensk jordbrukspo-litik har satt djurens välbefinnande så högt på dag-ordningen. Svenskt jordbruk har verkligen gjort storainsatser där. Trovärdigheten för politiken att se till attdjur inte lider i onödan minskar när man gör sådanahär saker som att stänga hästakuten och dessutom mereller mindre öppet också säger att man kanske måstestänga hela djursjukhuset i är naturligtvis ett problem för de blivandeveterinärerna, den osäkerhet de har, den förtvivlan dekänner över att få en utbildning som är sämre än vadden som de som gick ut året innan eller året innaneller året innan fick. Dessutom är det naturligtvisosmidigt att få delar av utbildningen på en helt annanort. Det här kan möjligen vara något som man står utmed kortsiktigt, men långsiktigt hotar det hela kvali-teten på en av våra viktigaste utbildningar, en utbild-ning som bara ges på ett enda ställe.Jag vill att jordbruksministern ska se till att manfår större anslag till . Vi behö-ver mer grundutbildningsanslag, högre fakultetsan-slag och mer fria forskningsmedel. Dessutom måsteman fråga sig om staten inte har något ansvar utöveratt ge pengar till för den djur-sjukvård som bedrivs i Sverige.Ska jag tolka svaret som att staten, bortsett från ger pengar till , inte harnågot ansvar för de djursjukhus som finns i ?Anf. 37 ():Fru talman! Jag tror att det är nödvändigt att vihar den här interpellationsdebatten . Sedan vihade interpellationsdebatt om hästakuten och SLUsenast har det dessvärre inte skett någon större för-bättring. Dessvärre har det också kommit till vårkännedom att den veterinärmedicinska föreningen larm om en kraftigt försämrad undervis-ning i hästkirurgi och -medicin. Man anser att manblivit bemött med nonchalans och okunskap, och dethar skapat en väldig oro och förtvivlan. Därför harman gjort en JO-anmälan.När man får sådana signaler och dessutom brevsända direkt till sig som riksdagsledamot tycker jagatt det är vårt ansvar att lyfta fråga upp frågan igen.Det kan inte vara så att jordbruksministern intekan säga att staten måste ta ett ansvar. I andra frågorsom har med penningtilldelning att göra - det handlarju väldigt mycket om vilka resurser SLU får för attkunna upprätthålla en god kvalitet - har staten kunnatgå in och ge direkt öronmärkta pengar när man velatta tag i problem.Veterinärmedicinska fakulteten vid SLU har densenaste tioårsperioden utsatts för kontinuerligaminskningar av det tilldelade statsanslaget. Redan1998 resulterade studenternas oro i en strejk utanförden byggnad där styrelsen då sammanträdde. Dåva-rande rektorn meddelade då, , att hantänkte låta veterinärutbildningen gå med underskott1999 för att kvaliteten skulle räddas.Så här har det fortsatt, och är vi framme vid år2003. Då blir man inte bara som oppositionspolitikerutan också som riksdagsledamot verkligen irriteradnär man ser att anslaget från staten återigen har dra-gits ned till det enda vi har iSverige. har veterinärmedicinskafakulteten drabbats av ytterligare urholkningar avstatsanslaget. Och detta är ju inte någon nyhet förjordbruksministern. Jag läser nästan innantill ur ettbrev som jag vet att jordbruksministern har fått ochsom vi också har fått ta del av.Det handlar om många institutioner på SLU, intebara om veterinärutbildningen. Det handlar om insti-tutionen för patologi, om och om och medicin försmådjur. Där är man direkt orolig: Blir man år 2004tvungen att också stänga smådjursjouren?Det handlar också om , och detta är någonting som drabbar osssom människor i hela . Det handlar om dentilltro vi i fortfarande har till den livsmedels-hygien och övriga hygien på området som finns.Detta är allvarliga saker. Man kan inte bara sägaatt man skjuter detta åt sidan och låter SLU:s ledninggodtyckligt, höll jag på att säga, sköta utbildningen.Här måste staten gripa in. Här måste staten åtminsto-ne se till att upprätthålla de resurser man har rätt attkräva.Anf. 38 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag uttryckte i mitt svar att jag delarPer Bills uppfattning att det är väldigt olyckligt atthästakuten inte kunde öppna som planerat i aprilberoende på ekonomiska och lokalmässiga förhållan-den. Jag vill dock understryka att trovärdigheten inteär rubbad när det gäller kvaliteten i veterinärutbild-ningen. I ett internationellt perspektiv har enveterinärutbildning av mycket, mycket hög klass. Dethar vi mot bakgrund av att vi har högt ställda krav närdet gäller djurskydd och djurhälsa. Där är jag ocksåhelt överens med Per : Detta ska gå hand i hand.Vi ska ha en veterinärutbildning på hög nivå, och viska också ha höga ambitioner när det gäller djur-skydd, djurhälsa och djuromsorg. Detta är någontingsom vi med olika medel arbetar med för att vara säkrapå att vi har den här kvaliteten i veterinärutbildning-en.Jag kan berätta att , inom ramenför sitt ansvar att utvärdera kvaliteten i den högreutbildningen, med viss periodicitet gör granskningarav olika områden, och 2006 är det veterinärutbild-ningens tur att utvärderas. har dess-utom enligt sin instruktion kontinuerlig tillsyn öververksamheter inom sitt ansvarsområde, och ett ärendeunder beredning rör veterinärutbildningen vid häst-akuten.Dessutom har man på initierat ett projektför att få en översyn av organisationen och hur manska se på den framtida veterinärutbildningen. Det ärett projekt som är förankrat hos personal och studen-ter och där det finns en tillförsikt om att här kommervi att hitta långsiktiga lösningar för framtiden. Jaghåller nämligen med om att vi måste hitta långsiktigalösningar, och jag tycker inte att man kan säga att viinte kommer att få långsiktiga lösningar om progno-sen nu är att hästakuten ska kunna öppna i november.Det är ju inte så att det inte finnsen hästakut som fungerar.När det sedan gäller frågan om anslag blir jag liteförvånad över inlägg. Det är klartatt vi måste föra en ansvarsfull budgetpolitik. Jagantar att det är uppenbart för alla i kammaren vilkabudgetproblem vi har och att vi måste ha en strambudgetpolitik. I ett sådant läge kan vi inte bara plussapå och säga: Här är öronmärkta pengar till den ochden verksamheten. Här handlar det om att ta ett hel-hetsgrepp och också, givetvis, att lägga ett stort an-svar på ledningen, i det här fallet för Lantbruksuni-versitetet.Det handlar inte om att ledningen skulle göra sinaprioriteringar på något godtyckligt sätt. Det är led-ningens uppgift att göra de här prioriteringarna inomen given ram. Och har enbudgetram på 1 miljard. Det är inte småpengar manhar att fördela.Anf. 39 PER ():Fru talman! Politik handlar väldigt mycket om attmed en given mängd pengar prioritera vad som skagöras och vad som inte ska göras. Jag är personligenganska övertygad om att när det gäller att upprätthållavår höga ambitionsnivå i fråga om att djuren i Sverigeska ha det så drägligt som möjligt och att våra tam-djur ska ha ett gott hem så är ökade satsningar påSveriges bland det mest högprio-riterade.Fru talman! Det bidde inte . får jag enkänsla av att det kanske inte bidde någonting i no-vember heller. För att travestera den gamla historien:Vad bidde det då? Bidde det ingenting?När jag pratar om trovärdighet för utbildningenhandlar det om den tilltro studenterna själva kännertill den utbildning de genomgår. Om studenternasjälva är oroade över att de , 2003, får en sämreutbildning än vad motsvarande studenter fick 2002,2001 och 2000 är det för mig en larmsignal.Visst är det bra att har börjat medordentliga kvalitetsgranskningar av våra utbildningar.Men 2006 som start för kvalitetsgranskningen avveterinärutbildningen känns för mig väldigt långt borti tiden.Jag tror att om ingenting görs kom-mer det att höjas krav, kanske från oppositionen, omatt ska försöka ta tag i detta snabbare.Kanske kan den JO-anmälan som om få till effekt att man faktiskt tidigareläg-ger den utvärdering som ska göras.Fru talman! Jag tror att problem, Lant-bruksuniversitetets problem, väl sammanfattar vadmånga andra universitet och högskolor känner runtomi . De har fått större och större ansvar för fleroch fler studenter, har anslagen ökat medbetydligt lägre siffror. universitets- ochhögskoleförbund har räknat ut att grundutbildnings-anslagen - vad som satsas per student - har minskatmed . Om man dessutom lägger till attstudenter bör få en god grund i aktuell forskning, denforskning som bedrivs i förhållande till antal studen-ter, är det även där en urgröpning på i storleksord-ningen 30 %.Sammantaget pratar dessa rektorer om att vi kan-ske borde tillföra universitets- och högskolesystemetsom helhet någonstans kring . Inteens i generösa budget när det gälleruniversitet och högskolor har vi pengar så att vi klararallt detta på en gång, men vi har betydligt mer pengarför att omgående se till att vi satsar mer pengar påhögre utbildning och forskning. Det är ett av desämsta områdena att spara på. Det är betydligt bättreatt försöka göra omprioriteringar.Anf. 40 ():Fru talman! ".delar en oro", säger ministern.Dessvärre hjälper det inte att dela en oro, man måsteockså vidta några åtgärder. Det låter sympatiskt attdela en oro. Jag skulle också kunna säga till ministernatt jag delar den vånda jag kan märka att ministernhar när hon slänger ur sig att 1 miljard är mycketpengar. Visst, men 800 miljoner är också mycketpengar. Sådana slängar kan vi ge, men de hjälperdessvärre inte.I en demokrati har vi en regering som har ansvaretatt verkställa saker och ting. Är man minister i enregering har man makt. Det är den makten som jagtycker att ministern ska använda sig av. Vi vet att detär budgetproblem i . Vi sitter också och vån-das över hur våra skuggbudgetar som vi lägger framska gå ihop. Det handlar alltid om att prioritera. Nå-gonting som absolut ska prioriteras i är ut-bildning, av vilket slag det vara må. Det handlar omframtiden för vårt land. I en demokrati synar opposi-tionen vad regeringen gör. När regeringen gör sådantsom vi inte gillar hojtar vi till. Vi inte bara delar oron,utan vi nästan skriker högt: Snälla ministern, se till attSLU får pengar så att det går att hålla en hög standardpå veterinärutbildningen värd det här landet.Anf. 41 Jordbruksminister ():Fru talman! Det är viktigt att vi kommer ihåg vadvi har för ansvarsfördelning mellan regering ochförvaltning. Det vore fel av mig att gå in och ge pek-pinnar åt ledningen vid SLU när det gäller priorite-ringar och hur utbildningen utformas inom det givnaregelverket. Vi pratar här om veterinärutbildningen,men det är ett generellt uppdrag för SLU:s ledning.Den tråd som Per tar upp om satsning påforskning och utbildning är en viktigingång i en sådan här diskussion. Det är centralt att vihar en forskning och utbildning på hög nivå för att viska utveckla vårt samhälle. Det finns många aspekterpå detta när det gäller vad SLU kan bidra till. Dethandlar inte bara om veterinärutbildningen. Det finnsockså andra många viktiga verksamhetsområden.Inför de forskningsfrågor vi har på agendan för dennärmaste tiden tror jag att vi på den punkten skullekunna ha en konstruktiv diskussion.Samtidigt måste jag framhålla att vi måste hus-hålla med våra resurser. Vi måste vara beredda attompröva arbetsformer, att effektivisera. Det är intelätta uppdrag för exempelvis en ledning för ett uni-versitet, men det är en del i uppdraget.Per var orolig för att vi skulle få vänta till2006. är den tidpunkt när idet återkommande utvärderingsarbetet räknade medatt komma fram till den veterinärmedicinska utbild-ningen i . Med anledning av JO-anmälan somhar överlämnats till , kommer man attinom ramen för sin kontinuerliga tillsyn att nu över-väga ett tillsynsinitiativ som berör den veterinärmedi-cinska utbildningen och hästakuten.Per undrar vad det bidde. Görs det ingenting?Jag vill hävda att det görs ett antal olika saker. Det ärklart att man jobbar intensivt på på hur manska lösa problemen. Vi har fått ett mögelproblem, ettlokalproblem, där Akademiska Hus måste saneralokalerna för att det ska bli en tillfredsställande ar-betsmiljö.Jag nämnde att man i ett styrelsebeslut från led-ningens sida har bestämt att pröva veterinärutbild-ningens innehåll, organisation, utbildningsmål ochdärvid anpassa utbildningen till omvärlden och sam-hällets behov. Vad jag har förstått finns det ett ökatförtroende från studenternas sida i den delen. I detkortsiktiga perspektivet erbjuds studenterna den kli-niska utbildningen vid andra utbildningsanstalter.Studenterna ska inte drabbas. Det blir lite obekväma-re för studenterna, men de ska kunna fullfölja sinutbildning.Sedan var det frågan om djursjukvården. Det är enannan fråga. Jag hävdar att det inte är den frågan vidiskuterar . Vi diskuterar veterinärutbildningenoch villkoren för veterinärutbildningen vid SLU.Anf. 42 PER ():Fru talman! Låt mig i mitt sista inlägg säga att jagtycker precis som jordbruksministern att lantbruks-universitetet självt ska prioritera sina medel. Univer-sitetet ska också självt se över utformningen av ut-bildningen. Jag skulle inte drömma om att vi ska sittahär i eller någon annanstans och bestämmahur många timmar som ska ägnas åt olika ämnen, tillexempel zoonoser. Det gör man bättre på lantbruks-universitetet.Däremot har vi att avgöra huruvida vi ska lägga in1 miljard, 900 miljoner eller 1,1 miljarder på lant-bruksuniversitetet, om vi ska göra ordentliga sats-ningar på högre utbildning och forskning. För någontimme sedan stod jag här med utbildnings- och forsk-ningsminister och pratade om viktenav att få fram en forskningsproposition 2004. Därskulle jag gärna se, i och med att forskningsministernhar ett övergripande ansvar för all forskning, att manäven tar upp det som rör lantbruksuniversitetetsforskning. Det är viktigt att få en så bred exposé sommöjligt av vad som sker.Fru talman! Det är väl alldeles utmärkt om vi nukan få lite snabbare genomlysning av kvaliteten påutbildningen på och att stu-denternas JO-anmälning då faktiskt har visat att mankan få hjälpa till att förbättra sin utbildning även närman är student. Det tycker jag visar en del av dendemokrati som vi faktiskt är väldigt stolta över.Låt mig avsluta och säga att den ökade öppenhetsom jag tycker är så oerhört viktig i i framti-den också ställer större krav. Vi måste lära oss merom sjukdomar som kanske har varit utrotade länge ivårt land. Vi kommer också att ha mycket större rör-lighet när det gäller djur runtom i . Då är detviktigt att dagens studenter snarare blir bättre än tidi-gare studenter.Anf. 43 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag kan försäkra Per att tankear-betet i har kommit i gång närdet gäller vad vi ska ha för olika ingångar inför denforskningsproposition som planeras . Jagmenar att har ett antalspännande forskningsinriktningar på gång där vi kankomma långt och där vi också kan spela en mycketviktig roll i när det gäller att utveckla forsk-ningsområden. Givetvis ska vi titta på hela paketetoch alla de olika verksamheter som pågår. Det härtror jag säkert är en fråga som vi kan ha anledning attåterkomma till.Rörligheten i har ju flera aspekter just närdet gäller veterinärutbildningen. Bland annat handlardet om kompetensnivån och kvaliteten. Vi har enmycket hög kvalitet. Vi uppfyller ju med råge detregelverk som vi har gemensamt inom EU.Den andra aspekten handlar om djurskydd, djur-omsorg, och hur vi ska kunna upprätthålla detta när vifår en ökad rörlighet. Så det finns två väldigt viktigaingångar. Och jag delar synen att det här också på-verkar hur vi ser på veterinärutbildningen i framtiden.Vi har från regeringens sida gett Jordbruksverketett uppdrag att titta närmare på den framtida veteri-närutbildningen i ett 20-årigt perspektiv, i ett långsik-tigt perspektiv, för att se hur strukturer förändras närdet gäller vad veterinärerna vill arbeta med, vilka detär som arbetar som veterinärer, hur efterfrågan ser utoch hur vi kommer att samarbeta nationellt och inter-nationellt med de här frågorna. Det är ett arbete somvi ska få avrapporterat i början av nästa år.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 2002/03:333 omdjurplågeriAnf. 44 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att komma till rättamed det utbredda djurplågeriet samt om jag avser attlåta göra en översyn av djurskyddslagen från 1988och eventuellt andra lagar och regler.Det är tragiskt och upprörande att det förekommerdjurplågeri. Även om vi nog aldrig kan räkna med atthelt komma ifrån att människor bryter mot lagen idetta avseende måste vi ändå sträva efter att förbättraregelverk och tillsyn så att djuren får det allt bättre.Djurskyddslagen (1988:534), djurskyddsförord-ningen (1988:539) och andra bestämmelser som rördjurskydd är ständigt föremål för utvärdering. För-ändringar och förbättringar görs fortlöpande på för-slag till exempel från olika utredningar, statliga verkoch remissinstanser. beslutade påregeringens förslag om ändringar i djurskyddslagen,och är det aktuellt med ytterligare förändringar.Regeringen planerar att lämna en proposition tillriksdagen . Ändringarna gjordes medanledning av en tidigare översyn av djurskyddslagenoch innebar bland annat att strängare straff vid brottmot djurskyddslagen infördes. Vidare innebar de attstraffansvar infördes för vissa överträdelser som hit-tills inte varit straffbelagda, att skärpningar gjordesnär det gäller omhändertagande av djur och förbud atthålla djur och att gavs vidgadebemyndiganden beträffande djurskydd. Ändringarnainnebar också att lagens bestämmelser om att djur skahållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådantsätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighetatt bete sig naturligt ska gälla inte enbart lantbruketsdjur, försöksdjur och tävlingsdjur utan alla djur somomfattas av lagen.Ytterligare en förbättring av lagstiftningen när detgäller djurskydd gjordes då förordningenmed veterinärinstruktion ändrades så att alla veterinä-rer numera är skyldiga att anmäla om de finner an-ledning att anta att djur inte hålls eller sköts i enlighetmed djurskyddslagen.När det gäller djurskyddstillsynen kan vi glädjan-de nog konstatera att antalet årsarbetskrafter verk-samma med djurskyddstillsyn på nivåunder ökat. Alltfler tillsynsobjektfår besök som antalet åtgärder som vidtasfrån tillsynsmyndigheternas sida vid uppdagade bris-ter i stort sett ligger på en nivå. Även omutvecklingen är positiv finns det ytterligare angelägnaförbättringar att göra när det gäller djurskyddstillsy-nen, och därför arbetar vi inom Jordbruksdeparte-mentet med en departementspromemoria om föränd-ringar i regelverket beträffande tillsyn.Dessa, med flera ändringar i djurskyddslagstift-ningen är viktiga verktyg som innebär att tillsyns-myndigheter och veterinärer på ett ännu mer kraftfulltsätt kan förhindra djurplågeri och vanvård. Det pågåralltså ett ständigt arbete med förbättringar av djur-skyddslagstiftningen, och därför anser jag att det inteär aktuellt med ytterligare åtgärder eller någon sär-skild översyn utöver detta av djurskyddslagen ellerandra djurskyddsbestämmelser.Anf. 45 ():Fru talman! Jag får naturligtvis tacka jordbruks-ministern för svaret på min interpellation. Bakgrun-den till den är att det i medierna har re-dovisats flera fall av upprörande vanvård av djur påolika sätt runtom i . Vanskötsel av djur upp-täcks allt oftare. Senast har det handlat om höns i förtrånga burar och den grymma kycklinguppfödningen.Antalet upptäckta fall av vanvård och djurplågerihar fördubblats , och antalet som går till åtalhar trefaldigats. uppgick antalet djurför-bud, omhändertaganden och förelägganden till 870.Det ska jämföras med de 455 ingripanden som skedde1997. ökade antalet åtalsanmäl-ningar från 45 till 162. Rapporteringen harännu inte sammanställts, men trenden tycks hålla isig.Men siffrorna visar inte bara på en effektivare till-syn. De visar också att inspektionen har dröjt så längeatt misskötsel av djur har övergått till vanvård.Djurplågare går ofta fria därför att bevisen ätsupp. När polisen upptäcker svåra fall av vanvårdskickar uppfödaren snabbt de plågade djuren tillslakteriet. Där dokumenteras inte vanvården innandjuren styckas och hamnar i charkdisken.Anmälda djurplågare går fria eller slipper kännba-ra straff eftersom brister i lagar, regler och rutiner förbrottsplatsundersökningar hindrar polis och åklagarefrån att utreda brotten. Inte heller obduceras i allmän-het djur som i dåligt skick transporteras till slakterier-na.Fru talman! Jag har under mina år som riksdags-ledamot engagerat mig mycket när det gäller våld motkvinnor och kräver nolltolerans mot kvinnovåldet.När jag nu förstår hur fruktansvärt illa många djurbehandlas vill jag naturligtvis också ha en nolltole-rans mot djurplågeri, eller snarare djurmisshandel.För det är ju det som det handlar om.Det finns vad jag förstår en koppling mellanmisshandel av människor och djur i så måtto att män-niskor som misshandlar människor också är benägnaatt plåga djur. Jag har hört talas om en undersökningsom gjorts i amerikanska fängelser rörande seriemör-dare. Där framgår att de också ger sig på djur.Det finns, fru talman, en aspekt till på frågan omdjurplågeri som jag vill lyfta fram. Det gäller be-kämpning av skadedjur, som till exempel råttor. Dedödas med råttfällor och gift, och det är naturligtvisplågsamt för dem. Det finns andra, mer humana sättatt skrämma bort dem, med till exempel någon typ avelektronisk utrustning.Fru talman! Statsrådet nämner att regeringen pla-nerar att lämna en proposition till riksdagen.Därför undrar jag om denna proposition kommer attinnehålla en skärpning av straffet när det gäller djur-plågeri. Det skulle behövas, med tanke på alla grym-ma fall av djurmisshandel. Det skulle behöva införasett nytt lagrum som handlar just om grovt djurplågeri.Slutligen vill jag fråga statsrådet hur det går medinrättandet av den nya djurskyddsmyndigheten. Ifebruari fattade beslut om att denna skainrätts för att vara i gång . Trots attdet har gått har regeringen ännu intepresenterat några kommittédirektiv rörande myndig-hetens tillkomst. När händer det något?Anf. 46 Jordbruksminister ():Fru talman! och jag är heltöverens om synen på vanvård och djurplågeri. Det ärnågonting som vi inte ska acceptera och där vi vill haväldigt starka regler. Den svenska djurskyddslagenbrukar kallas en av de starkaste i världen, och den skavi vara stolta över och vårda.Om vi tittar tillbaka efter det att lagenkom till ser vi att det har gjorts ett antal ändringar iden. Det är elva ändringar som har gjorts, och detvisar att vi höjer ambitionen och sätterribban högt.När det gäller hur läget är just nu gav jag i mittsvar till bilden att det ser ganskaljust ut med våra satsningar. Jag bygger den här redo-visningen på en färsk rapport från Jordbruksverketom djurskyddstillsynen . Där kan man seen fortsatt satsning från kommunernas sida. Under enfemårsperiod har resurserna ökat . Det ärflera tillsynsobjekt som får besök. Åtgärderna liggerpå en nivå. Inspektörerna får också ökadkunskap, och det gör att de kan påtala brister mereffektivt och kanske också är mer benägna att åtals-anmäla överträdelser av lagen.Det här gör att det är lite svårt att läsa statistiken.Om man tittar på ökningen i antalet förekommandefall av överträdelser av lagen kan det framstå som attdet har blivit en försämring.