prot · GQ0986 · 2003-04-08 00:00:00 — Jag kan välinte tolka det så att man ska sänka pensionsförsäk-ringspremien och höja pensionen?Återigen: Jag har stark sympati för den del avdetta som innebär att också småföretagare och nyfö-retagare ska ha ett starkt socialt skyddsnät för attminska risktagandet när det gäller att starta företagoch för att få fler människor att vilja komma övertröskeln. Det behöver vi alla i . Det vore braoch välkommet och en riktning som jag tycker att viska arbeta i.I övrigt tackar jag för en angenäm debatt.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 2002/03:257 ombilstödetAnf. 71 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vadjag avser att vidta för åtgärder med anledning avriksdagens tillkännagivande om att effektivisera ochförbättra tillämpningen av bilstödet och för att an-slagna medel ska täcka behoven av bilstöd.Jag delar uppfattningen att bilstödet för mångafunktionshindrade är ett viktigt stöd som bidrar till enökad livskvalitet och skapar förutsättningar för del-aktighet i samhället.Det senaste året har regeringen undersökt möjlig-heterna att effektivisera och förbättra tillämpningeninom nuvarande ramar. Detta arbete har dock visat attbilstödet är i behov av en mer grundlig genomgångsom kräver att man även ser över sambanden mellanbilstöd och färdtjänst.Frågan är föremål för diskussion iberedningen av tilläggsbudget och vårproposition.Min ambition är att finna en långsiktigt hållbar lös-ning för bilstödet. Jag avser därför att återkommamed förslag i regeringens vårpropositionAnf. 72 ():Herr talman! Bilstödet är ett utmärkt medel för attge personer med allvarliga funktionsnedsättningarmöjlighet till delaktighet i samhällslivet, möjlighet tillett yrkesliv och, inte minst, en bättre livskvalitet.Häromveckan debatterade statsrådet ochjag just frågan om funktionshindrades möjligheter tilldelaktighet utifrån ett tillgänglighetsperspektiv. Bil-stödet är i högsta grad ett medel för att öka tillgäng-ligheten och därmed delaktigheten i samhällslivet.Skrivningen i budgetpropositionen var närdet gäller anslagsnivån så luddig att den föranleddeoss i att i vår motion skriva att det äromöjligt att utifrån det underlag som finns bedömavad regeringens förslag innebär för de funktionshind-rade.Vi har också i tidigare motioner påtalat att det be-hövs genomgripande förbättringar både vad gällerbidragsnivån och vad gäller bilstödets konstruktionoch tillämpning.Att jag valde att delta i diskussionen haregentligen att göra med att jag fått be-skrivningar av hur verkligheten kan se ut för funk-tionshindrade som söker bilstöd. Utöver att pengarnainte räcker är det också så att försäkrings-kassorna informeras sent om den ekonomiska situa-tionen.Det kan betyda att den som beviljats bilstöd tarkontakt med en bilhandlare och bestämmer sig för ettbilköp. Bilhandlaren fakturerar försäkringskassan.Men då är pengarna slut. Det finns till och med sig-naler som tyder på att människor har fått lösa denuppkomna situationen med ett privat lån i väntan påatt det blir nytt år och nya pengar. Detta skapar intenågon tilltro hos människor vare sig för myndighets-beslut eller för politiska beslut.När nu statsrådet säger att det här kommer i vår-propositionen är min fråga: Kan antingen de som nuhar fått besked men som inte riktigt vet om det finnspengar när de köpt sin bil eller de som har fått beskedom att de får vänta hoppas på att vårpro-positionen innehåller pengar som täcker det här åretså att det inte blir nämnda lucka och bekymmer förenskilda människor?Anf. 73 Statsrådet ():Herr talman! Jag delar beskrivningav vikten av att ha ett bilstöd som fungerar bra justdärför att det är så centralt och viktigt för funktions-hindrade att kunna leva ett liv som alla vi andra. Därär vi helt överens.Som jag sade i mitt svar har regeringen under detgångna året försökt att se om det går att utvecklabilstödet inom givna ramar. Vi har konstaterat attdet inte är möjligt, utan vi måste ha en grundligaregenomgång och översyn av bilstödet - också relaterattill hur färdtjänsten fungerar.Till frågan om medel, om de ekonomiska ramarnaför bilstödet, måste jag be att få återkomma i sam-band med att regeringen presenterar vår-propositionen.Anf. 74 ():Herr talman! Först vill jag be om ursäkt för minsena ankomst.Jag får tacka för svaret men jag tycker förstås attdet är lite kort och rumphugget. Det är ju bara knappten vecka till vårpropositionen kommer. Men beskedborde kanske kunna komma även om vårpropositio-nen ännu inte är framlagd. Vi är ju vana vid att det nuför tiden ett gott stycke i förväg kommer en hel del urvårpropositionen, så varför kan inte lite grann även idet här ämnet komma i förväg?Betydelsen för den enskilde funktionshindrade attfå en bil avpassad till de unikt egna behoven kanknappast överdrivas. Att trots avsevärda fysiska han-dikapp med bilens hjälp kunna ta sig var som helst,från att ta sig till jobbet eller att göra enkla ärendenpå stan till att skjutsa ungarna, något som tidigarevarit omöjligt, blir plötsligt en naturlig del av detdagliga livet - kort uttryckt: en så kallad normalise-ring, alltså att samhället inte "handikappar" utananpassas och görs tillgängligt för att även den funk-tionshindrade ska kunna leva som vi övriga så kalladenormala.Det är många som kan berätta om bilstödet somen stor och positiv förändring. Men, som säkert ärbekant för ministern, finns det också en tilltagandefrustration och ilska hos handikapporganisationernaoch bland många enskilda som drabbats av den ord-ning som gällt , då vi fick begränsningenatt de medel som anslås för ändamålet, i det här falletför bilstöd, ska rymmas inom ramen 1997 har i regel mer pengar anslagits un-der budgetåret för att pengarna ska räcka till underåret. beviljades 164 miljoner i anslag. Sedankom ytterligare 50 miljoner . Pengarna harändå inte räckt. tog pengarna, inklusivepengarna i vårbudgeten, slut . År 2001tog pengarna slut . Dessutom kan jagnämna ryckigheten. Detta med att redan från börjananslå för lite pengar och den därmed följande osäker-heten har naturligtvis försvårat handläggningen förförsäkringskassan och för de sökande.Kristdemokraterna har anslagit 20 miljoner merän regeringen för - förutom att vi bejakat pengar har skjutits till i vårpropositio-nen. menar vi dock att man faktiskt måste kommafram till att den faktiska funktionsnedsättningen skautgöra en grund för rätt till bilstöd.Frågan är om minister kan lyfta pålocket lite grann när det gäller vårpropositionensinnehåll och säga vad regeringen egentligen avser attgöra i vårpropositionen. Min förhoppning här och nuär att statsrådet ska berätta mer än det som sägs i detkorthuggna svaret.Den andra delen av min interpellation gäller riks-dagens uppdrag till regeringen. När kommer någon-ting om detta? Det fanns ett uppdrag att återkommatill med en redovisning , och detblev inte så, som vi vet. Vi har inte nu en kvart in pådetta år sett någonting heller i ärendet.Socialutskottet avstyrkte motioner om bil-stödet med hänvisning till att frågan bereds i Reger-ingskansliet och att regeringen avser att åter-komma i frågan. Så hette det då. Vi vet att ingetegentligen har förändrats och inte hellerunder 2002. Frågan är vad som menas med "".Orden tappar lite grann av sin betydelse.Jag emotser förstås lite mer besked än vad somhittills har visats.Anf. 75 ():Herr talman! Det är gott och väl att vi är överens.Så var det också sist vi diskuterade tillgänglighet; viär väldigt överens om att det är viktigt. Men det ärregeringen och statsrådet som har ansvaret för attdenna enighet om syfte och mål, i det här fallet medbilstödet, ska leda till att människor får möjlighet tilldenna tillgänglighet och delaktighet. Då är det välrimligt att vi också får ett svar, dels vad gäller detuppdrag som faktiskt finns, dels på de frågor som nuställs från många människor.Anf. 76 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig säga att regeringen nu harundersökt möjligheten att inom de nuvarande ramarnaför bilstödet utveckla det och också ta hänsyn till desynpunkter som har framkommit. Jag kan konstateraatt det krävs en mer grundlig översyn av bilstödet, därvi väger in och tar hänsyn till situationen ochhur färdtjänsten fungerar. Vi väger av det i ett sam-manhang.Frågan om medel till bilstödet kan jag bara uppre-pa det jag sade tidigare, nämligen att jag har för av-sikt att återkomma i samband med att vårpropositio-nen presenteras . Det där brukar vara enväldigt god regel som i alla fall jag brukar hålla migtill. Jag vet inte vad är van vid. Föregen del brukar jag inte ge mig in i att avslöja någotförrän vårpropositionen är framlagd.Anf. 77 ():Herr talman! Avslöja - jagtänker naturligtvis på den presskonferens som harvarit med regeringen och stödpartierna och där ni harlyft på locket ganska mycket och ymnigt om vad somkomma ska. Så jag tänkte att även ministern kanskehar något att komma med , i synnerhet som detbara är kvar tills propositionen framläggs.Jag tycker att det också är viktigt med den prin-cipfråga som denna fråga inrymmer. Vi är mångasom i namn av normalisering har bejakat en rättig-hetssyn inom handikappolitiken. Ofta gäller det förkommunerna att om de inte lever upp till eller rentavobstruerar mot rättighetslagarna inom handikappoliti-ken kan de få vitesförelägganden. Kommunerna kaninte hänvisa till ekonomiska svårigheter som motivtill avslag, utan har den enskilde den lagliga rätten åtgärd ska kommunen verkställa detta. Alla poli-tiska partier står bakom den här ordningen. Men nugäller det ett statligt åtagande, bilstödet, och då kan vilägga märke till att rättighetssynen tydligen inte gäll-er. Bilstöd beviljas om det finns pengar, som det står iförordningen: Inom ramen för de medel som anslagitsför bilstöd till handikappade lämnas bidrag till attanskaffa motorfordon. Annars blir det inga pengar.Frågan är om ministern har någon kommentar tillde skilda principer som gäller för kommunerna re-spektive staten.Det finns en lång historia av förspel till detta. Mi-nister säger nu - man har kommit tillklarhet om det - att det fordras en grundlig översyn.Men det är ingen ny insikt egentligen, utan behovetav en grundlig genomgång har upprepats alltsedanförordningen förändrades 1997. har re-geringen faktiskt haft på sig i denna fråga att göra engrundlig översyn. Det är lite sent att säga att engrundlig översyn är någon form av ny upptäckt.Anf. 78 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill upprepa det jag sade inled-ningsvis: Bilstödet är ett mycket viktigt och centraltstöd för väldigt många. För funktionshindrade bidrardet till en ökad livskvalitet och till att de så att sägakan närma sig det liv som vi alla andra lever. Det äralltså centralt och viktigt. Jag kan konstatera, precissom sade tidigare, att det finns behovav att titta över det här lite mera grundligt. Jag har föravsikt att se till att det blir genomfört och kommatillbaka till riksdagen.I medelsfrågan får jag återkomma i samband medatt vi presenterar vårpropositionen i nästa vecka.Anf. 79 ():Herr talman! Jag tycker att detvärt att rekapitulera historien för att understryka attdet inte kan röra sig om en plötslig ny insikt om behöver göra någonting.Som ett svar på en fråga av riks-dagsledamoten svarade ministerAndnor att regeringens ambition är att pengarna skaräcka och att regeringen ska återkomma till riksda-gen. Ungefär på det viset har det låtit år - ijanuari 2001 i ett svar från socialminister på en fråga av riksdagsledamoten , iapril 2000 i ett svar från socialminister en fråga av riksdagsledamoten . År1999, alltså för fyra sedan, i en interpellation av riks-dagsledamoten svarade attdet är väl ingen som är nöjd med ett system sominnebär att pengarna tar slut innevarandebudgetår. Det är ingen som tycker att det är bra attden som får besked inte får pengarna, eller ännu vär-re, att den som väntar på besked inte får något be-sked. , minister !Möjligheten finns nu att du som minister, tillskillnad från dina företrädare, tar chansen att antingenlåta den faktiska funktionsnedsättningen utgöra grun-den för bilstödet, som ju egentligen alla önskar, elleråtminstone, om det inte går för sig, fatta ett tydligtöppet prioriteringsbeslut om hur det ska vara. Detta istället för dagens svåra förvirring, som , att den som får besked inte får pengarna, ellerännu värre, att den som väntar på besked inte fårnågot besked, det vill säga en dold prioritering somman lämnar över till förvaltande apparat att hanterapå något sätt. Det är inte att uppträda öppet som poli-tiker och ta ansvar för den prioritering som faktisktbör ske.Vi vill se att den faktiska funktionsnedsättningenska utgöra grunden för rätt till bilstöd.Anf. 80 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig med anledning av det sistasäga, , att är det några som tar ansvaroch vågar prioritera är det den socialdemokratiskaregeringen som har gjort det och kommer att göra detframöver, det kan jag lova. Det är inga problem meddet. Jag har sagt det tidigare, och jag upprepar attfrågan om medel till bilstödet kommer att lyftas upp isamband med att vårpropositionen redovisas i nästavecka. Det är en god ordning, och den håller jag fastvid.När det gäller bilstödet vill jag också göra denkommentaren att det vi har sett, när vi har följt uppbilstödet , är att det har föränd-rats i användning och också utvecklats över tiden. Attge sig in i och ändra i de bestämmelser som rör bil-stödet kräver noggranna överväganden just därför attdetta är en så central och viktig fråga för mångafunktionshindrade. Jag tycker också att det finnsanledning att ha stor respekt för att det görs engrundlig översyn där man också väger in hur färd-tjänsten fungerar. Det ska enligt min uppfattningfungera bra.Jag har för avsikt att återkomma i denna fråga, detkan jag lova var härmed avslutad.12 § Svar på interpellation 2002/03:218 omsatsningar på friskvårdAnf. 81 Finansminister ():Herr talman! har frågat statsrådetHans Karlsson vad han avser att vidta för åtgärder föratt skapa goda incitament för företag att satsa påförebyggande frisk- och hälsovård. Hon har ställtfrågan mot bakgrund av hur skatte- och avgiftsregler-na är utformade.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som ska svara på frågan.Utgångspunkten är att beskattningen ska vara en-hetlig och neutral. För att undvika att lön omvandlastill exempelvis förmåner gäller därför som huvudre-gel att alla förmåner ska tas upp till beskattning hosden anställde. Personalvårdsförmåner är dock undan-tagna från beskattning och arbetsgivaren får ävengöra avdrag i näringsverksamheten för kostnader förpersonalvård.Det ligger i arbetsgivarens intresse att personalenär i god fysisk och psykisk balans. Det förhållandetatt arbetsgivaren stimulerar de anställda att motioneraeller utöva annan friskvård är därför självklara formerav personalvård.Frågan om skattefri förmån av enklare slag avmotion och annan friskvård behandlas i betänkandetFörmåner och ökade levnadskostnader (SOU1999:94). Utredningens förslag bereds för närvarandeinom . Jag är därför inte beredd attnu gå in på denna fråga ytterligare.Anf. 82 ():Herr talman! Ohälsan kostar samhället istorleksordningen 118 miljarder, vilket är en stor delav statsbudgeten. Då finns det skäl att slå till allaklutar för att så många människor som möjligt skakunna ha ett hållbart arbetsliv.Förebyggande insatser sparar resurser. Jag tyckeratt det är ett räddhågat svar som finansministern hargivit mig, kargt, knapphändigt och ingen brodyr.Ökad hälsa ligger i enskilda människors intresse, iarbetsgivarens intresse och i de svenska skattebeta-larnas intresse. Jag förmodar att det också ligger ifinansministerns och regeringens intresse.Utredningen som finansministern hänvisar till isvaret - SOU 1999:94 - skvalpar fortfarande runt iRegeringskansliet. Beredningstiden har varit ganskalång och utredningen är fortfarande under beredning.Det låter som snigelhastighet i mina öron.Någon sade till mig att departementet ännu intehar upplevt ett tillräckligt starkt politiskt tryck för attta tag i den frågan, och då vill jag bidra till att skapadet politiska trycket. Frågan har högsta angelägen-hetsgrad, tycker jag. Det måste väl vara regeringensambition att av egen kraft driva den här typen avfrågor när ohälsotalen ser ut som de gör.Jag hoppas att finansministern och jag är överensom att det måste betraktas som positivt att arbetsgiva-ren stimulerar de anställda till att motionera, att detbetraktas som en självklar form av personalvård. Dåär den lagstiftning som vi har gammalmodig,och det behövs en ny.Enligt dagens lagstiftning ska en åtgärd eller in-sats omfatta hela personalen. är det betydligtlättare att göra avdrag för underhåll av maskiner ochinventarier än för underhåll av människor. Personalenär den viktigaste resursen för alla företag, och detkrävs ett kontinuerligt underhåll för att man ska kun-na ha ett hållbart arbetsliv.Förslaget i SOU 1999:94 ligger i stort sett färdigt.Det innebär att ett terminskort på motionsanläggningskulle kunna vara skattefritt förutsatt att erbjudandeom fri motion lämnas till hela personalen. Också iutredningen utgår man ifrån att alla individer är stöptai en och samma form och har samma behov. Detöppnas egentligen ingen möjlighet att i preventivtsyfte erbjuda en individanpassad motion.Men är det så att olika människor har olika ar-betsuppgifter, olika kroppskonstitutioner, olika rörel-sevanor och är intresserade av olika aktiviteter. Jagtror att vi måste skapa ett system som är flexibelt därindividen har möjlighet att själv välja. Jag skulle viljahöra finansministern bekräfta att detta också är re-geringens tankar med ett nytt lagförslag.Nu har beredningstiden pågått , och minfråga är naturligtvis: När kommer förslaget och vad ärdet som förbereds? Vad kommer förslaget att inne-hålla?Anf. 83 Finansminister ():Herr talman! Jag delar uppfattningen att det ärviktigt att arbetsgivaren visar omsorg om sin perso-nal, och då ingår det naturligtvis att göra förebyggan-de insatser för att skapa god hälsa hos personalen. Detsystem som vi har ger också möjlighet att viaolika insatser hjälpa personalen till enklare former avmotion.Det betänkande som jag åberopade i mitt inter-pellationssvar innehöll några förslag som under re-sans gång i praktiken redan har kunnat tillämpas.Några utslag i aktuella rättsprocesser har visat att deförslag som fanns i utredningens betänkande numeraär fullt användbara, så betänkandet har inte legat inågon bokhylla , utan en del avförslagen har redan kunnat tillämpas genom aktuelladomstolsutslag. Betänkandet innehåller också ytterli-gare några mindre saker som det finns skäl att funde-ra på.Jag tycker inte att det system som finns ut-gör något hinder för arbetsgivaren att vända sig till allpersonal och erbjuda enklare insatser för att främjamotion. Om man som interpellanten förespråkar väl-digt dyra insatser kommer saken naturligtvis i ettannat läge, och det är det som man har försökt attundvika. Man ska hålla det hela på en rimlig nivå ochundvika att den här möjligheten blir ett sätt att sub-ventionera kostsamma idrottsverksamheter.Anf. 84 ():Herr talman! Det som finansministern åberopar äratt man hos vissa skattemyndigheter kan fågodkänt för till exempel avdrag för ett motionskort påen gymanläggning. Men det finns ingetlagstöd för detta. Sedan har detta utvecklats som enkutym. Jag tycker att det vore väldigt bra om vi an-passade lagstiftningen efter dessa domstolsutslag.Om man tittar på vad lagen egentligen säger inne-bär den ett missgynnande av den lilla arbetsgivaren.En stor arbetsgivare har möjlighet att hyra en egenlokal eller att ha eget gym på arbetsplatsen. Men densom har tre anställda har inte dessa möjligheter. Jagtycker att det är viktigt att det tillskapas ett lagstöd såatt inte de små arbetsgivarna diskrimineras i dettahänseende. De bör kunna få stödja sin personal isamma utsträckning som större arbetsgivare.Sedan finns det andra delar där begränsningarnaär ett faktum i den här lagstiftningen. Det står tillexempel att man godkänner motion av enklare slag.Här inbegrips också friskvård som kan vara avdrags-gill. Bowling är av enklare slag, men inte golf. Tennisär av enklare slag, men inte segling. Bandy är avenkelt slag, men inte ridning. De sporter som kräverdyrare utrustning godkänns inte. Men man måste juinte köpa hästen för att vara på ett ridhus. Man kan haärvt golfklubborna för att tycka att det är roligt atttesta golf. Det viktiga är att få i gång människor ifriskvårdande verksamhet.Friskvård som utöver den här typen av aktiviteterär avdragsgill är sådant som kostrådgivning, stress-hantering, rökavvänjning och pausgympa. Det ärsådant som har godkänt. Det ärjättebra alltihop, men det som många känner behovav i dagens arbetsliv - inte minst kvinnor inom indu-strin och vården - är massage, någonting som i daginte är avdragsgillt och som skulle vara ett ypperligtsätt att bedriva friskvård på. Det indikerar att den härlagstiftningen måste ses över. Man borde skapa möj-ligheter som passar individen utifrån arbetets slitagepå kroppen, utifrån de förutsättningar som individenbär med sig. Därtill är dagens system alltför stelbent.Är finansministern beredd att låta pröva om mankan vidga begreppet för vad som kan ingå för att varaavdragsgillt? Massage är sådan sak som jag tyckerborde vara självklar. Det är en kostsam sak för denenskilde, om man tillhör dem som har låg lön, mendet är en väldigt hälsofrämjande faktor för blandannat vårdpersonal och industriarbetare. serockså lagstiftningen ut som följer, att det ska vara avmindre värde.Ett företag som sänkte sin sjukfrånvaro till 0,5 %lade in en friskvårdscheck till alla anställda på15 . De blev ordentligt straffbeskattade, fastderas målsättning lyckades, nämligen att få nedohälsotalen på företaget. Det här indikerar att de somvågar och vill satsa har framgång när det gäller hälsaför människor, vilket gagnar hela nationen. Är detmotiverat att sätta ett tak som ligger på 2 000 krper år? Det är ungefär vad skattemyndigheten god-känner. För de företag som vill utöka den här verk-samheten för att få ned sina ohälsotal tycker jag attden gränsen känns ganska förlegad. Det borde finnasutrymme för betydligt mer.Jag är fortsatt intresserad av att höra: När kommerlagstiftningen?Anf. 85 Finansminister ():Herr talman! De exempel som an-gav visar att det faktiskt finns goda möjligheter i dagför arbetsgivare, även mindre arbetsgivare, att stödjasina anställda när det gäller olika former av motionoch fysisk aktivitet. är säkert medve-ten om att i några av rättsutslagen har man numerakunnat jämställa arbetsgivare med mindre arbetsgiva-re som inte själva har lokaler och utrustning för mo-tion utan måste köpa den typen av tjänster. Det äralltså numera fullt möjligt. En formaliserad föränd-ring av lagstiftningen som bekräftar det här är natur-ligtvis möjligt att göra, men det är inte den avgörandefrågan för den här möjligheten finns redan för mindreföretag. Det sker ingen olik behandling i det avseen-det.Däremot kan vi alltid diskutera om det ska varanågon form av ekonomiska gränser eller rimlig nivåpå den här typen av insatser. När jag hör exempletsom nämner i sin interpellation om15 per individ och år, tycker jag kanske att detinte är riktigt den volymen som samhället i förstahand ska ta ansvar för. Med nuvarande lagstiftning,och domstols- och rättspraxis tror jag att vi klarar deallra flesta typer av rimliga insatser. Jag har lite svårtatt se segling som en oerhört stor motionsinsats ochatt det, framför allt om det handlar om tiotusentalskronor, i första hand är något som arbetsgivaren skata ansvaret för och som skattebetalarna därmed indi-rekt ska subventionerna.Anf. 86 ():Herr talman! När jag hör börjarjag alltmer tvivla på att det pågår någon beredning. Imånga frågesvar som man får står det står att reger-ingen bereder frågan i Regeringskans-liet, fast det egentligen inte händer någonting utanman är ganska nöjd med sakernas förhållanden. Så ärdet uppenbarligen också i den här frågan. Det finnsinga planer hos regeringen att göra någonting åt dethär.