prot · GR0950 · 2003-12-16 00:00:00 — Vi tycker oss ha sett denna höst hur regeringen väljer positioner som passar socialdemokrater före det som det ibland har markerats stöd för här i . Det har varit synligast när det gäller positionen om vald ordförande. Vi tycker inte att det är en tillfredsställande ordning vi som är vänner till EU och som ju indirekt är ett underlag för regeringen när det gäller att fortsätta utvecklandet av EU-samarbetet. Det borde komma fram bättre än vad det gör . Detta har inte direkt med saken att göra, men låt mig i sammanhanget också poängtera att det finns en diskussion om svensk representation i kommande som följer samma tendenser. Vi har ju haft en socialdemokratisk EU-kommissionär. Det motsvarar av väljarstödet här inne. har haft en kommissionär. Min fråga till blir: Vad tänker statsministern göra för att rätta till de förhållanden som har återspeglats i relationen mellan regering och riksdag denna höst? 11 Statsminister (): Jag är här för att svara på frågor om det just passerade toppmötet. Jag gör det gärna om det finns frågor med substans som är förberedda. Men en allmänpolitisk debatt om vår parlamentariska situation i kanske vi kan spara till ett annat tillfälle, särskilt som tiden är knapp. 12 (): Det är väl ändå så att denna höst har handlat om relationer mellan markerade ställning bland annat i synen på vald ordförande och det som regeringen har fört fram. Låt oss konstatera att det är ett som faller därför att man inte kan nå enighet. Vissa länder uppfattar att vissa frågor är så kära att de inte är beredda att gå till ett slut. har också markerat i vissa frågor, dock inte den där hade en annan majoritet. Jag hörde statsministern på den öppna EU-nämndsförhandlingen i ha en lång plädering för, som det hette: Jag tror att de tycker Och sedan fick vi höra allting som ansåg i frågan om vald ordförande. Det var väl alldeles tydligt för alla att här valde Socialdemokraterna att tycka att somt var viktigt och somt mindre viktigt. Det var alldeles tydligt att inte tänkte falla med någon sorts flagga i frågan om vald ordförande vad än hade tyckt. Har den typen av relationer mellan riksdag och regering ingen relevans för statsministern? 13 Statsminister (): De har i allra högsta grad relevans. Det fanns ingen som helst tvekan om vad tycker på den punkten. Det uttrycktes tidigt mycket klart av och några andra; om det handlade i slutänden om att anta eller förkasta det förslag som var framtaget så skulle vi anta det. Frågan om vald ordförande var inte av sådan dignitet att vi på den grunden skulle vetera. Det var alldeles klart uttryckt av flera i den här kammaren. På den punkten råder det inte någon som helst tvekan. Vi kan tycka olika i sak, och jag har faktiskt redogjort för vad andra har sagt i frågan och argumenten för detta, som jag i och för sig tycker är kloka därför att de stärker mellanstatligheten. Vi kanske får komma tillbaka till den debatten. Men låtsas inte som om den hade ett dåligt underbyggt mandat när vi gick till slutförhandlingen! Det hade vi inte. Vi har breda enigheter i riksdag om hur vi har sett på det här. På de områden där inte har fått med sig har vi naturligtvis följt råd. Det är självklart! Men det var ingen som uttryckte att det här med vald ordförande skulle hanteras på ett sådant sätt att vi skulle falla med flaggan i topp och vetera i slutförhandlingen. Om det har varit uppfattning nu uttryckt av dess partiledare så tycker jag att det är konstigt att det inte har sagts tidigare, bland annat i . 14 (): Det är ingen hemlighet att jag och mina partikamrater som inte önskar ett EU med ökad överstatlighet inte är speciellt ledsna för att vi inte blev färdiga med den konstitution som leder just till mer överstatlighet. Det var det som det förhandlades om . Ändå förstår jag och andras oro och ledsamhet över att förhandlingarna inte nådde ända fram. Jag läste på vägen hit en liten bok om klokheter. Där stod det att inte ens i det djupaste mörker saknas något ljus. Det finns alltid ett ljus i mörkret. Jag vill lämna en liten uppmaning till om att det alltid finns något positivt i allting dåligt som händer. Det positiva i det som kan se som dåligt i de avbrutna toppförhandlingarna skulle då vara att vi nu har just den tid som han bad om vid det första mötet i . har vi möjlighet att föra en bred folklig debatt om konstitutionen och om EU:s framtidsfrågor. har vi möjlighet att diskutera vart vi egentligen vill gå. har vi möjlighet att låta svenskarna sätta sig in i konstitutionen så att är det land där befolkningen vet minst om vad som håller på att hända. Därför vill jag fråga hur han avser att agera för att få i gång den folkliga debatten och diskussionen om de så viktiga frågorna om EU:s och EU:s medborgares framtid och om huruvida vi ska ha en och hur den i så fall ska se ut. 15 Statsminister (): Jag skriver inte under uttalandet om att den svenska befolkningen vet minst om vad som händer i EU. Det är ett illa underbyggt påstående, vill jag påstå. I vilken grad, i vilken utsträckning och på vilket sätt vi ska föra en folklig debatt är bland annat upp till partier att hantera. Det är inget som hindrar och att med all den kraft förmår gå ut på gator och torg, starta studiecirklar, hålla kurser och konferenser, argumentera och debattera. Det gör vi hos oss. Det är ett normalt inslag i ett partipolitiskt arbete. Vi känner trygghet i den processen. Vi tror att den också bäst leder fram till att vi sammanfattar en ståndpunkt i denna kammare och tar ställning till det fördrag som kommer att förhandlas fram. Jag tycker att det är alldeles utmärkt om har ambitionen att föra en bred folklig debatt. Vi väntar på initiativen. 16 (): Jag noterar att statsministern överprövar EU:s och dess mätningar som tyvärr visar att svenskarna har minst kunskap om den konstitution som förhandlas fram. Just därför behövs den folkliga debatt som jag pratar om. Jag kan berätta för statsministern att jag på tunnelbanan hit samlade in namn för en folkomröstning om konstitutionen och diskuterade konstitutionen med alla dem jag mötte. Jag förstår att statsministern inte kan göra samma sak eftersom han inte önskar en folkomröstning, möjligen av rädsla för vad resultatet av en sådan skulle kunna bli. Men det finns ju andra saker som statsministern kan göra för att få i gång debatten. Vi har kommit med initiativ, vi har lanserat en kampanj för en folkomröstning om konstitutionen, vi är ute på gator och torg, vi finns i tunnelbanevagnarna och samlar namn för en folkomröstning och vi diskuterar de här frågorna. Vad gör statsministern för att få i gång en bred folklig debatt om EU:s framtidsfrågor? 17 Statsminister (): Jag har alldeles redogjort för hur vi arbetar inom socialdemokratin med detta. Om nu har den här breda folkliga kampanjen på gator och torg på initiativ av så ska han väl vara tillfreds med situationen och inte önska sig att den ska starta en gång till. Vi har vårt sätt att arbeta, och andra partier har sitt sätt att arbeta. Det finns en bred majoritet i denna kammare för att frågan om fördraget ska avgöras i en riksdagsdebatt och i en riksdagsvotering med det mandat som dessa valda ombud har från folk. Där avgör vi svåra frågor där målkonflikter kan finnas. Jag tycker att det är en bra ordning. Jag känner mig trygg med den diskussion som förs i vårt land. 18 (): Jag har en fråga till statsministern som kanske är lite mer avgränsad, men som ändå är så pass viktig för mig och för många kvinnor att jag vill lyfta fram den här. Den gäller artikel 51 § 3. Inför helgen och under konventsarbetet diskuterades om EU skulle vila på grund eller inte. Man kan säga att det är samma krafter som drivit den frågan som också har drivit fram att kyrkor ska ha en specialställning i förhållande till EU. Jag vet att det är regeringens uppfattning att kyrkor, och inte minst katolska kyrkan, inte ska ha en särställning och vara en del av beslutsprocessen. Men vet jag väldigt väl att de som har drivit fram den här skrivningen i artikel 51 § 3 har en annan uppfattning. De vill att stora kyrkor, till exempel katolska kyrkan, ska ha ett inflytande över beslutsprocessen. finns det en mellanperiod att arbeta med och analysera den här frågan mer än vad vi har hunnit göra inför den här helgen. Jag känner mig inte riktigt trygg med att irländarna kanske ska få ansvar för att utforma den här frågan. Min fråga till statsministern är: Finns det anledning och möjlighet att fundera ytterligare över vad som finns bakom och vad syftet är med § 3 i artikel 51? 19 Statsminister (): Det är två saker vi diskuterar. Den ena är den stora portalparagrafen om vad den europeiska unionen vilar på för typ av fundament. I konstitutionen skulle man skriva in den kristna läran eller åtminstone referenser till den. Det var många som motsatte sig detta. Vi vill skilja på konstitution och tro. I det här sammanhanget är det viktigt att vi hävdar den principen, särskilt som inte bara är mångkulturellt i allra högsta grad utan också präglat av flera olika religioner. Den saken tror jag är avklarad. Det italienska ordförandeskapet avsåg inte att resa den skrivningen. Den andra diskussionen om vilket inflytande olika typer av representanter för det civila samhället ska ha på olika typer av processer handlar om samråd. Det kan finnas motiv för att lyssna på kyrkorna i det sammanhanget. I stora delar av är de mycket stora aktörer, inte minst inom sjukvård och utbildning. Vi har det inte så i . Exakt hur det ska uttryckas i fördraget får man naturligtvis se upp med så att man inte knäsätter någon princip som för det för långt. Å andra sidan får man inte heller blunda för det faktum att i stora delar av är kyrkorna mycket tunga aktörer inom dessa sektorer. 20 (): För mig är det också väldigt naturligt att ha en öppen, bra och kontinuerlig dialog med olika kyrkor och samfund i . Men att gå därifrån till att lyfta in dem i beslutsprocessen är att ta ytterligare steg. Jag tror att det är viktigt att man skiljer de här två delarna av samhället åt. Jag vet att de som driver detta har ett annat syfte och det har också medarbetare uttryckt nämligen att kyrkor och samfund måste bli en del av EU:s beslutsprocess. Det kommer från så tunga instanser men utan, vad jag förstår, stöd från kyrkor och samfund i . Det kommer alltså från det som statsministern nämnde, nämligen andra kyrkor och församlingar i bland annat södra . vet jag att det är samma krafter som skiljer på kvinnliga rättigheter och mänskliga rättigheter. Det är krafter som gör helt andra tolkningar av det kristna evangeliet än vad jag personligen gör. Det gör mig orolig för kvinnors situation , inte minst när det gäller deras reproduktiva rättigheter. 21 Statsminister (): Jag kan förstå oro. Det finns mycket runtomkring det här som reser frågor och som också signalerar varningar. Om man med inflytande i beslutsprocessen menar att man efterhör synpunkter innan man går till beslut, tycker jag att man kan leva med det. Vi har ju också remissförfaranden och olika typer av rundfrågor innan vi sätter ned foten. Men om man menar att de ska in direkt i beslutsfattande är det oegentligt. Det är någonting som vi inte tycker om. Vi får som sagt var lite tid att fundera extra på detta. Det viktigaste är att vi i portalparagrafen har fått bort referenser till religioner. Det är klokt. Det är uppenbart att kyrkorna är stora aktörer. De borde ha någon möjlighet att ge sin röst till känna, men som jag ser det kan det inte bli frågan om att påverka det formella beslutsfattandet. 22 i (m): Det blev en bättre värld i och med att tyrannen störtades och greps. Men fick vi en dålig utveckling i . Jag delar statsministerns besvikelse över att man inte kunde bli kvar i . Å andra sidan har EU kunnat hantera sådant här förut. fortsätter ju precis enligt de tidsplaner som statsministern har aviserat. Jag skulle vilja ta upp ett område där det synes råda mycket stor grund för enighet, och det är frågan om utrikes- och säkerhetspolitiken. Vi moderater har bejakat en utveckling på detta område där EU:s breda förmåga till kris- och konfliktlösning bättre tas till vara. Det som har präntats ned i fördragstexter är som jag ser det bara en bekräftelse av det samarbete som redan är djupt involverat i, i alla dess delar. Jag tycker att det är bra att detta blir mer tydligt: Delaktigheten i unionen, att det är en solidaritet som råder och också hur EU ska kunna bli en bättre fredskraft. Däremot är debatten i dålig. Jag är rädd att regeringen själv har bidragit till en viss förvirring genom att inte visa en större öppenhet och vilja till debatt. fick vi en rätt förvirrad diskussion om militära alliansfrihet i stället för en diskussion om det bra som sker. Jag tror att en av anledningarna till detta var att statsministern så tydligt sade att den här frågan är helt avförd från dagordningen. Därmed kände sig kanske många tagna på sängen. Därför undrar jag hur statsministern kunde göra denna missbedömning vid toppmötet och säga att det inte skulle bli någonting på utrikes- och säkerhetspolitikens område. 23 Statsminister (): Det är säkert precis den typen av fråga som resulterar i att det finns en förvirrad situation. Och därmed avslöjar att hon inte riktigt har förstått vad det handlar om. I början av det italienska ordförandeskapet fördes frågan om säkerhetsgarantierna bort. Det är den stora förändringen från konventet jämfört med dagens situation. Det handlade om att vi skulle ge varandra militära säkerhetsgarantier. vi gör det är vi inte längre alliansfria. Då är vi inne i en ny försvarsallians med varandra, ömsesidigt. Det var det som avfördes i början av det italienska ordförandeskapet. Därmed återstod två frågor. Den ena var det så kallade strukturerade samarbetet, att vi tillsammans i ska kunna göra insatser för att hävda fred, till exempel på , utan att nödvändigtvis för den sakens skull koppla in . Det var detta det handlade om. För det behövs en civilmilitär planeringsenhet inom unionen som kompletterar de faciliteter, den typ av organisation, som finns inom Nato. Det är detta vi diskuterat . Det upplever jag som helt okontroversiellt och i linje med tidigare praxis. Den tredje frågan som diskuterades och där tycker jag att vi har anledning att vara lite bekymrade är själva formuleringen i portalparagrafen om vart unionen syftar. Vi ställer oss inte bakom den formuleringen. Men eftersom unionen talar om att man ska utvecklas till en försvarsallians och gör klart att detta sker enbart efter enhälliga beslut, har vi ju fortsatt vår möjlighet att icke delta i detta. Försvarsgarantierna var det stora som konventet föreslog. Därmed var vi tillbaka i det traditionella samarbetet som vi har kunnat utveckla och förbättra under regeringskonferensen. 24 i (m): Det är statsministerns tolkning. Det får stå för honom om han tycker att jag är förvirrad, men jag tror att det var väldigt många som ansåg att statsministern här gjorde en viss undanmanöver som visade att man inte ville ha en diskussion. För hur det än är så är de här frågorna relativt kontroversiella i . Det handlar om ganska känsliga frågeställningar. Det finns ett regeringsunderlag som inte är helt klockrent i den här frågan. Därför tycker jag att vi har haft en tråkig diskussion som kom att handla om fel fråga, det vill säga den militära alliansfriheten, som inte var aktuell. I stället borde man börja diskutera vad de här besluten får för konsekvenser för . Vad betyder de för vår beredskap och vår förmåga att delta? Hur ska vi kunna leva upp till de ambitioner som vi också ger uttryck för. 25 Statsminister (): Det var faktiskt så, , att den militära alliansfriheten kunde anses vara ifrågasatt fram tills vi hade mötet i eller i , , då man förde det här åt sidan. Därmed fick vi en öppning att gå vidare med regeringskonferensen som bygger på ett försvars- och säkerhetspolitiskt samarbete som är av traditionellt snitt. Om det känns förvirrat någonstans här i kammaren just nu så tror jag inte att det är i den här talarstolen. Sedan, herr talman, vill jag också säga att vi har ett spänningsfält i riksdag som inte enbart gör att det i det regeringsunderlag som gäller finns olika uppfattningar om en del av de frågor som vi nu diskuterar i EU. Vi har samsyn om alliansfriheten, men i det alternativa regeringsunderlaget finns ju hela regnbågen representerad, alltifrån Natomedlemskapet till det fasta försvaret av alliansfriheten, som alltid har varit ett uttryck för. 26 ESCH (kd): sade svenska folket ett rungande nej till euro. efter havererade stabilitetspakten, samma pakt som statsministern har konstaterat är nödvändig för att EMU ska kunna fungera. Sedan kom från EU:s egen statistikbyrå en statistik som sade att över hälften av EU:s befolkning numera har lågt förtroende för unionen. Ovanpå det kom fiaskot i , och som lök på laxen överväger nu och att bryta upp EU i ett A-lag och ett B-lag och kanske ett C-lag. Statsministerns kommentar efter allt det här var: Framtiden för är fortsatt god. Min fråga gäller statsministerns optimism om EU:s framtid. Den verkar vara huggen i sten. Eller finns det någonting nu efter det senaste fiaskot i som skulle kunna rubba statsministerns EU-optimism, till exempel stabilitetspaktens kaos eller hotet om att EU splittras upp i två eller tre block? 27 Statsminister (): Jag är i grunden en positiv person. Jag är optimist. Det är mycket lättare att leva livet med den utgångspunkten. Sedan ska jag naturligtvis inte dölja, von der Esch, att jag av och till när det gäller EU har förtvivlat lite. Jag vill nämligen också att saker och ting ska gå fort. Det är ett annat av mina personlighetsdrag. Man får nog ändå inse att det tar sin tid när det handlar om så många länder som ska komma samman i något slags sammanlänkat kompromissbeslutande. Tänk bort unionen, von der Esch! Hur skulle se ut? Vilken typ av handelshinder skulle vi ha länderna emellan? Vilka konflikter skulle rasa? Jag kan inte se någonting annat än att denna tanke, om att kunna komma samman på detta sätt, i grunden är riktig och bra för oss, och då är man optimist. Sedan får vi bakslag ibland, och det har vi fått , men det innebär inte att man för den sakens skull ger upp. Man går vidare framåt. von der Esch beskrivning av min uppfattning om stabilitetspakten är korrekt. Den är en grundbult i EMU-systemet, och det är en väldig motgång det som har skett . Men, som jag sade förut, hade vi varit med så hade vår röst tippat utvecklingen åt andra hållet. Det är också värt att tänka på. sägs det att vi inte skulle ha inflytande på den europeiska utvecklingen. Det finns få saker som demonstrerar tydligare det inflytande vi skulle ha kunnat haft än just denna situation i stabilitetspakten. Vi duger vi också. 28 (): Även om en uppgörelse inte nåddes behandlades många frågor på toppmötet. Det blev klart var många EU-myndigheters placering ska vara, och har fått smittskyddsmyndigheten. Det är säkert en myndighet som passar vårt land väldigt bra, och jag vill gratulera statsministern till att vi har fått den här myndigheten. Statsministern nämnde också att några utrikespolitiska frågor togs upp, bland annat säkerhetsstrategin, koreanska halvön och . Via ett TT-meddelande blev vi informerade om att EU ser över vapenembargot mot . EU ska överväga att lyfta vapenembargot mot , enligt ett beslut på toppmötet i . undrar jag om statsministern kan nämna lite mer om det här beslutet. Jag tror att det är viktigt, och det har kanske kommit lite i skymundan. 29 Statsminister (): Det är ett beslut som gäller som egentligen härstammar från händelserna på och ett beslut som är baserat på bedömning av hur de mänskliga rättigheterna hanterades i vid det tillfället. Vad nu ville var att vi skulle pröva frågan på nytt. Jag tillstyrkte önskan om att frågan ska prövas på nytt men underströk att det bara gällde proceduren. Substansen, vilket beslut vi ska ta, får vi komma tillbaka till och samråda omkring. går frågan till utrikesministrarna. De får börja en diskussion om substansfrågan. Sedan kommer den tillbaka till . Det var alltså ett förslag om vilken process som skulle gälla, inte ett förslag om vilket beslut som ska tas. 30 (): Tack, statsministern, för den redogörelsen. Jag tror inte att det riktigt har kommit fram i medierna vad som gäller. förstår jag att ni väntar med substansfrågan och att ni kanske tittar över Kinafrågan rent övergripande. Och det kan ju vara bra. Jag tror att vi alla är bekymrade över de mänskliga rättigheterna i . Det är ett land där man till exempel har ett väldigt stort antal dödsstraff, och de mänskliga rättigheterna kränks fortfarande. Så det skulle kännas konstigt om vi kanske skulle ta bort vapenembargot mot . Därför är jag tacksam för statsministerns svar. 31 (): När många av oss nu känner besvikelse över att inte toppmötet gick i lås vill jag ändå ge regeringen ett erkännande för förhandlingsframgången med att lyckas få en av EU:s permanenta nya myndigheter till . Låt mig säga att den inte nödvändigtvis behöver lokaliseras till , inte till heller för delen, så att statsministern förstår var den egentligen borde lokaliseras. Sedan har jag en fråga om toppmötet. Varför lockades egentligen alla med på den orimliga strategin att driva fram en uppgörelse på så här ? Alla frågor var ju inte förhandlade i botten. Det svaret är kanske inte fullt så intressant som hur strategin nu ska se ut för att man ska kunna gå vidare så snabbt som möjligt. Jag delar uppfattningen att det vore olyckligt om vi finge ett A-lag och ett B-lag, och jag tror därför att det är nödvändigt att förhandlingarna kommer i gång så fort som möjligt igen. Statsministerns uppräkning av , och som ordförandeländer visar att horisonten ligger rätt långt fram. Men jag tror att det för att undvika A- och B-lag är viktigt att man startar . Min fråga är: Har statsministern hunnit fundera på en strategi för hur man ska ta sig fram snabbt med starten? Är regeringen beredd att vidta åtgärder för att underlätta att man kommer i gång, och hur gör man med de nya medlemsländerna som kommer in nu? Får de kommissionärer från början, eller hur ska man lösa den problematiken? Det är viktigt. 32 Statsminister (): Jag tar den sista frågan först. Den frågan tar hand om tills vi är 27 stycken, alltså när och också kommer in som medlemmar. Då har vi ett problem, för reglerar de 26 kommissionärerna, inte de 27. Det borde gå att hitta en lösning på det också temporärt det är ingen större fråga egentligen. Jag tackar för synpunkterna på var myndigheten ska placeras. Klokt nog formulerade sig som så att det är som ska besluta i vilken stad i som myndigheten ska ligga. Flera har redan hört av sig, och vad jag förstår är fullt av lämpliga platser för att etablera en myndighet av detta slag, med hög vetenskaplig kapacitet dessutom. Det gläder mig! Hur kunde det bli på det här viset? Det kan man nog reflektera över. Jag har inget bra svar annat än att det alltid finns inbyggt i den här typen av processer en vilja att sätta ett märke. Vi vet ju själva hur vi agerade när vi var ordförande: ville nå ett resultat. Det är klart att italienarna också hade ambitioner för sitt ordförandeskap. När sedan försvarsfrågorna löstes ut ganska snabbt och relativt enkelt trots allt den stora konflikten var ju där mellan Natoländerna öppnade sig den klassiska förhandlingen igen om röstviktningen, den som vi har misslyckats med så förut. Då gjorde man ett försök. Jag klandrar inte italienarna för detta. Möjligen hade den andra strategin med facit i hand, nämligen att köra som vi tyckte också före ett EU-parlamentsval. Man vet inte. Men nästa gång det här kommer upp menar jag att frågan måste lösas ut. Orkar vi inte det då går vi in i en djupare kris. Jag tror inte på ett A- och ett B-lag. Det är fel tänkt, av det enkla skälet att de som tycker sig tillhöra A-laget ju inte riktigt agerar som om de tillhörde A-laget. Vi kan ju bara se på problemen med det A-lag som utgör.