prot · GQ09117 · 2003-06-05 00:00:00 — Något av det allra vikti-gaste när det handlar om barn är att det är ett gedigetoch väl gjort arbete som har utförts i samband med deutredningar som man gör. Alldeles för ofta är nyutex-aminerade socionomer eller personal som saknar rättutbildning och kanske inte har den erfarenhet sombehövs för att göra detta det svåraste arbete av demalla. Utredningen kanske kommer att landa i att ettbarn omhändertas från sina föräldrar.Vi moderater menar att det är både skäligt ochrimligt att dessa människor som sysslar med sådantarbete ska ha en viss given status. Det räcker inte medatt man har genomgått en utbildning, man ska ocksåha erfarenhet. Vi föreslår att det ska införas en legiti-mation för socionomer, gärna i stil med den som maninom SSR själv redan har infört. För oss handlar detom en kvalitetssäkring. Och det gör det för sociono-mernas förbund också. Varför är inte regeringen in-tresserad av en sådan kvalitetssäkring? Det kan manfråga sig.I dag har både och länsstyrelsendubbla roller, och det finns otydliga och oskarpagränser mellan verksamheterna hos de två. När detgäller den tillsynsverksamhet som ska utföras är detModeraternas uppfattning att den ska flyttas över särskild oberoende statlig myndighet, en myndig-het som ska ha hand om tillsynen inom hela vård- ochsocialtjänstområdet som är specialiserad på detta ochsom utövar en tillsyn på lika villkor för alla, oavsettom det gäller offentlig eller privat regi. För oss är deten självklarhet både att ha en oberoende tillsyn ochatt tillsynsmyndigheten ska kunna ägna sig åt helavårdområdet och . Det ska inte finnasnågra som helst tvivel om vem det är som har detegentliga ansvaret.En annan punkt som jag gärna vill ta upp är pro-blemet med husrannsakan. Det händer ibland att ungamänniskor dras till olämpligt sällskap, det vet vi. Ensådan person kan beläggas med besöksförbud. Lag-stiftningen är sådan att om man misstänker att en ungmänniska vistas hos någon som är belagd med be-söksförbud kan man inte göra husrannsakan där,eftersom husrannsakan bara kan göras om det harbegåtts ett brott med fängelse som påföljd.Det här har vi kritiserat i vår motion till proposi-tionen. Utskottet har lyssnat på oss, och det tycker viär bra. Man har hittat en lösning, och den går ut på attpolisen ändå ska kunna göra husrannsakan, men dåtillämpar man en annan lag, nämligen alkohollagen.Om man tror att det är langning och sådant på gångkan man ju tillämpa den. Det är jättebra.Men det löser bara ett av problemen, inte helaproblembilden. Alla dessa olämpliga män som harbesöksförbud ägnar sig ju inte åt alkoholmissbruk.Det är inte alltid som man kan använda den sortenslag. Det här löser inte problemet med mannen som ärbussig och bjuder på godis och videofilmer, men somegentligen är en helt annan sorts person, kan det visasig längre fram.För att lösa detta problem, för att ge polisen möj-lighet att gå in med husrannsakan menar vi att lagenom besöksförbud faktiskt måste ändras så att det blirfängelsepåföljd. Då skulle man kunna göra husrann-sakan hos personer som är belagda med besöksförbudäven om de inte är misstänkta för brott enligt alko-hollagen. Man kan fundera på: Varför ville inte re-geringen införa de medel som behövs? Ska vi låta flerbarn utsättas alldeles i onödan?En väldigt viktig fråga som kanske är ny i detsvenska samhället gäller unga flickor som kommerfrån helt andra miljöer, sådana miljöer som vi kallarför hedersrelaterade. De söker hjälp hos myndigheterdärför att de utsätts för hot, våld eller trakasserier frånnågon i familjen eller någon närstående bara för att dehar valt att leva ett liv som de anhöriga inte kan ac-ceptera. Att bo kvar hemma kan vara alldeles för-ödande för dem. Men att be samhället som hjälp kanockså vara förödande. Lagstiftningen är inte på derassida.I socialtjänstlagen står det uttryckligen att om nå-gon kommer till och ber om hjälp skamyndigheten göra en utredning. När man gör en ut-redning om en underårig ska myndigheten informeraden som det berör. Så står det i lagtexten. Det betyderatt är skyldig att informera den ungakvinnans föräldrar om att hon har kommit till social-tjänsten för att be om hjälp mot sina föräldrar.Morgan sade alldeles att barn harrättigheter även om de kommer i konflikt med sinaföräldrar. Ja, men det har de ju inte när vi har en så-dan lagstiftning. Kvittot på en sådan upplysning kanibland vara förfärande!Tänk, om den mördande flickan hade kunnatha det samtal som hon faktiskt hade med socialtjäns-ten i lugn och ro utan att informeradePelas föräldrar. Då hade hon kanske varit i livet ,det vet vi inte. Men kan socialtjänstministern tänka pådetta utan att vilja ändra lagen, utan att vilja göra denförändring som krävs för att ska kunnagöra ett undantag och begära hos att intebehöva meddela flickans föräldrar?Herr talman! Det finns mycket att säga om dennaproposition. Vi får väl återkomma i replikskiftena såsmåningom, men detta är några av de absolut vikti-gaste punkterna som jag ville jag upp.Jag och ställer oss självfallet bakomsamtliga reservationer som vi har vårt namn under,men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservationnr 1.Anf. 5 Statsrådet () replik:Herr talman! Jag tvivlar inte på att MagdalenaAnderssons engagemang i dessa frågor. Däremottvivlar jag kanske på hennes sätt att lösa dem ochhennes sätt att få det att gå ihop med övrig moderatpolitik.Jag träffar väldigt många socialarbetare, sociono-mer, och stöter ibland på kravet på legitimering avsocionomer. Det finns en utredning på gång inomHögskoleverket och för att se vilkakvalitetskrav som behöver ställas på den nya utbild-ningen.Men när jag träffar socialsekreterarna säger de attdet inte det är det som de vill se i första hand, utan devill i första hand se en omprioritering av samhälletsresurser, så att vi blir bättre på att satsa på deras verk-samhet, så att de får färre ärenden på sina bord och såatt de kan klara av att sitta ned de extratimmarna med de flickor som du talar om i stället föratt bara jaga från ärende till ärende.Nu talar om andra saker,för hon vill inte prata om resursfrågan. Och det för-står jag, därför att hon får det inte att gå ihop med denövriga moderata politiken. År ser vi förslagom nedskärningar från sida i just dekommuner som sedan ska stå för resurserna till blandannat . Om skavara trovärdig i debatten om att lyfta socialtjänstenoch socialarbetarnas villkor, måste hon nog först ta enkamp inom sitt parti. Lägg åt sidan alla de där skatte-sänkningarna som ni driver och prioritera istället och kommunernas verksamhet!Då tror jag att det blir mycket lättare att flytta frampositionerna också för de mest utsatta barnen.Anf. 6 ()replik:Herr talman! Det är tråkigt att jag i stället för svarpå de frågor jag ställer får gammal vanlig socialde-mokratisk retorik i halsen. Har man inga svar så pra-tar man om någonting annat. Så är det ju naturligtvis.Jag förstår att statsrådet inte har svar på de frågor jagställde.Vill inte statsrådet att det ska vara en kvalitetssäk-ring för socionomerna? Vill inte statsrådet att manska kunna göra husrannsakan hos barn som vistas iolämpliga miljöer? Vill inte statsrådet att flickor frånhedersrelaterade miljöer ska kunna gå till social-tjänsten och få hjälp utan att mamma och pappa blirinformerade om det? Berätta om detta för oss!Anf. 7 Statsrådet () replik:Herr talman! Jag vet inte vad det var för frågorsom jag inte svarade på. Jag berörde auktorisationen,legitimeringen av socionomer. Jag berättade ocksåom den översyn som pågår inom Utbildningsdepar-tementet och som och Socialstyrelsengenomför.När det gäller frågan om att träffa socialsekretera-re har vi haft en interpellationsdebatt för inte så längesedan där jag bland annat pekade på Socialstyrelsensriktlinjer för hur ska hantera de härfallen. Där finns mycket klara linjer, där det handlarom att man kan träffa sin socialsekreterare för ettförberedande samtal. Frågan är då när man ska in-formera föräldrarna och inte. Detta har varit oklarttidigare. har vi en klarhet i det i och med att vi harnya riktlinjer på plats.Jag vill ändå fråga om honinte finner det lite besvärande att hon gärna vill fort-sätta att driva frågan om att lyfta socialarbetarnas ochsocialtjänstens villkor men inte har några pengar,därför att alla de pengar som hon skulle vilja satsa pådetta har i stället gått till moderata skattesänkningar.Är inte det ett bekymmer för henne inom sitt parti?Anf. 8 ()replik:Herr talman! Jag har inga problem, men jag troratt har problem. I vårt budgetför-slag finns det pengar inom det sociala området, avse-värt mycket mer än vad Morgon har i sinbudget. Vi avsätter pengar för handikappade, förvalfrihet i äldreomsorgen och för mer forskning ochutveckling. Jag har inte de bekymmer som MorganJohansson har.Men jag ser ett bekymmer när vi pratar om de härbarnen. Jag ser ett bekymmer med att man inte lyss-nar på , som självasäger att de tycker att det är viktigt att ha en kvalitets-säkring. Ett visst antal års erfarenhet av arbete medbarn, en viss grundutbildning och så vidare ska ge enlegitimation och en kvalitetssäkring av det arbete somutförs.Jag kan tänka mig att i den lilla kommunen Anebyi med 7 000 invånare sker inte så förfärligtmånga omhändertaganden. Hur ofta och med vilkenkvalitet kan då en socialsekreterare där göra jobbet?Kanhända skulle man ha ett samarbete med någonannan kommun om man visste att för detta tunga,svåra arbete ställs det så höga krav på dessa personer.Jag tycker att det är ganska rimligt att man ska kunnaställa väldigt höga krav på dem som ska göra ett un-derlag som kanske förändrar livet för en hel familj.Anf. 9 ():Herr talman! Det är ett mycket vik-tigt betänkande som vi diskuterar om en gruppbarn som ofta inte har möjlighet att göra sina rösterhörda och som är mycket beroende av de vuxna somfinns kring dem. kallar vi dem de glömdabarnen.Trots att vi antagit en barnkonvention som ska tatill vara barns behov och trots att vi har en social-tjänstlag som också fokuserar på barn, återstår detmycket för att vissa barn i dagens ska få sinagrundläggande behov tillfredsställda och rätt till enmiljö som ger trygghet och tillit.Ett exempel: Jag lärde känna när hon var fyraår. Hon bodde då med en missbrukande mamma menhade redan då varit omhändertagen i två olika famil-jehem. hade mamman fåtthem igen, men vid en ny missbruksperiod place-rades i ett tredje familjehem. Återigen kom flick-an hem , då det fungerade lite bättrehemma. Men kom mamman in i enmissbruksperiod. Då gick flickan själv till slut tillsocialförvaltningen och sade: Jag måste ha stöd. Jagklarar inte av att bo hemma. Hon kom då till sitt fjär-de familjehem. hade två hundar omhän-dertagits för att flickans mamma inte skötte dem,medan flickan fick bo kvar i misären.Med detta som bakgrund vill jag säga att vi iFolkpartiet är mycket positiva till mycket som finns idetta betänkande och i propositionen, och som för-hoppningsvis gör att en liknande sönderhackad ochotrygg tillväxt som fick uppleva inte ska behövadrabba någon framöver - om nu ord blir handling. Viser inte alltid prov på det från den socialdemokratiskaregeringen, utan det är mycket ord men lite handlingibland. Men vi hoppas på det.Det behövs en lagstadgad skyldighet för social-tjänsten, hälso- och sjukvården, skolan och så vidareatt samverka med samhällsorgan, organisationer ochandra som berörs i frågor som rör barn som far illaeller riskerar att fara illa. Det är bra.Det är också bra att anmälningsskyldigheten harlyfts fram i betänkandet. Det är viktigt att erinra olikapersonalkategorier som kommer i kontakt med barnoch föräldrar om att de verkligen ska göra anmäl-ningar. görs det väldigt få anmälningar.Vi har också i en motion sagt att man behöver seöver frågan om straffansvar för enskilda som under-låter att göra en anmälan till socialnämnden. Detbehövs också mer kunskap om barns behov behovbland personalen. Det känns bra att det har fokuseratspå detta i betänkandet.Barn som far illa i hemmet far ofta också illa iskolan. Vi anser därför att de stängda dörrarna mellanskolans elevvård och måste öppnas.Här behövs förändringar i socialtjänstlagen, som viockså har motionerat om men inte fått igenom.Barnperspektivet ska stärkas, står det i betänkan-det, och det är bra. Det talas om barns bästa. Vad nubarns bästa är vet inte jag, och jag tror inte att någonvet det riktigt. Här skulle vi behöva en rejäl diskus-sion framöver om vad som är det bästa för barn. Detär svårt att säga det ibland.Den unges vilja ska höras med beaktande av ålderoch mognad, och det tycker jag är alldeles utmärkt.Det tydliggörs också att såväl fysisk som psykiskmisshandel kan utgöra risk för barnens hälsa ochutveckling. Det är alltså barnets behov som man skase till i första hand, inte till vuxnas behov, vilket jagtyvärr har sett vid många omhändertaganden när manhar tittat på hur man ska handskas med barns livframöver.Om barnet blivit omhändertaget och placerat i fa-miljehem står det i förslaget att en speciell prövningska ske när barnet varit placerat . Jag tror attdet är bra, men inte bra för alla. Jag tror att det är litefarligt att det står så. När prövningen ska ske måstebero på barnets situation och ålder. är ju enlång tid för ett litet barn som placeras när det är ny-fött, men förstås för en 15-åring somplaceras. Det är väl bra att man gör en ordentlig koll,men man behöver säkert ha lite variationer.Vi ser också fram mot den utredning som ska ledatill en samlad nationell handlingsplan för den socialabarn- och ungdomsvården och som ska ta ett helhets-grepp. Jag hoppas verkligen att det kommer att bli etthelhetsgrepp. Det är lätt att säga det ordet men svåra-re att förverkliga detta. Det är också bra att det härarbetet, såvitt jag förstår, har satts i gång.Folkpartiet har också föreslagit att tillsynen överfamiljehemmen, i likhet med tillsynen över hem förvård och boende, ska överföras till de kommuner därfamiljehemmen är belägna. Man får då en bättre möj-lighet till tillsyn över familjehemmen. Jag vet attväldigt många barn från är placerade iNorrland. Det är inte så lätt för i Göte-borg att utöva denna tillsyn.Både och har i olika rappor-ter visat på att barnfattigdomen i är stor. Barnmed ensamstående mödrar och barn till utrikes föddautgör fortfarande en massiv andel av de ekonomisktutsatta. Att inte ha kläder till skolavslutningen ellerpengar till skolutflykten är en verklighet för väldigtmånga barn i dagens . mål är attbarnfattigdomen ska halveras ,vilket också regeringen formulerade som mål i vår-propositionen 2001, men föga har hänt. Vi vill se enplan för hur man har tänkt sig att få ned barnfattig-domen, inte att man bara lovar detta. Därför yrkar jagbifall till reservation 5 under punkt 3.Folkpartiet yrkar också på en bättre utbildning försocionomer. är utbildningen alldeles för grund,övergripande och generell. Eftersom det för närva-rande tydligen pågår en översyn av socionomutbild-ningen, som ska redovisas , avvaktar videnna och får återkomma om vi inte blir nöjda medden.Vi har i en motion också tagit upp att social-tjänstlagen bör kompletteras med en bestämmelse omatt en underrättelse ska ske utan dröjsmål till vård-nadshavaren om en utredning startar enligt lagrum-met.Folkpartiet tycker - och det vet MorganJohansson eftersom jag har interpellerat i denna fråga- att det ska finnas möjlighet att i undantagsfall utre-da ett barns eller en ungdoms situation utan att infor-mera vårdnadshavarna om detta. börom barnet kan antas vara utsatt för ett allvarligt hotfrån vårdnadshavare, såsom sker till exempel vidhedersrelaterat våld eller hot om våld, kunna utredadetta under sekretess. bör kunna an-söka om dispens för detta hos länsrätten.Jag har även, som sagt, tagit upp detta i en inter-pellation, men jag fick tyvärr inget positivt svar påden. Kanske har tänkt vidare ifrågan, så att jag kan få ett positivare svar . Detskulle glädja mig, många socialsekreterare och förståsäven de ungdomar som har de här bekymren. Enflicka som lever under sådana här hot ställs i en svårsituation när hon uppsöker och vill hahjälp.Mer forskning om barn som far illa behövs, fram-för allt om vilka konsekvenserna blir och om vilkentyp av behandling som de som utsätts för svåra situa-tioner behöver. Många barn har skavsår i själen efteratt ha bevittnat slagsmål och våld ,efter att ha utsatts för incest och så vidare. Detta sitterofta i hela livet och påverkar dem som vuxna i derasrelationer om de inte får hjälp . Det är viktigtmed tidig upptäckt i daghem och skola, och därförbör utbildning av personalen vara ett krav.Både socialutskottet och justitieutskottet har till-styrkt regeringens förslag till ny straffskärpnings-grund, vilket är bra för sådana fall där brottet varitägnat att skada tryggheten och tilliten hos ett barn idess förhållande till en närstående person. Däremothar vi tyvärr inte fått igenom vårt krav på att reger-ingen bör arbeta fram förslag till hur barnets rättsligaställning i familjevåldssituationer kan stärkas ochbelysa frågan om barnets brottsofferstatus.Så några ord om barn i asylprocessen ochmottagandet av flyktingbarn. Mer om detta kommervi att få höra senare under debatten. Här måste enförbättring ske. kan vi läsa om eller höra imassmedier om hur barn far illa i dessa situationer.Här måste vi ta ett större tag.Det finns väldigt mycket som behöver rättas till,sade , och det håller jag med om.Jag hoppas också att vi kan försöka hjälpas åt meddetta. Barn ska inte behöva fara illa i dagens Sverige.Herr talman! Det som hjärtat är fullt av talar manom. Barns utsatthet engagerar mig väldigtmycket. vill ställa sig bakom mycket i dethär betänkandet och står bakom sina reservationer.Jag yrkar, som sagt, bifall bara till en av dem, nämli-gen reservation 5 under punkt 3.Anf. 10 ():Herr talman! mening är attbarnets intresse alltid ska sättas främst i alla lägen.Socialutskottets betänkande Stärkt skydd för barn iutsatta situationer har samma avsikt. Kanske går detrent av med betänkandet att lyfta fram barnens posi-tion något. Det kan gälla möjligheterna att ingripa itid. Alla har länge talat om vikten av ett ingripande itid för barnet och om hur vi ska hitta metoder fördetta och få fram attityder som leder till ett ingripan-de i tid.Jag tror också att betänkandet innebär framsteg.Det blir en lagstadgad skyldighet att samverka i frå-gor som rör barn som far illa. Det är inte fråga omenbart den gamla vanliga samverkan som sker medskolan och socialen utan också om att sådana organsom kriminalvården involveras och får lagstadgadskyldighet att samverka. Jag tror att det kan vara ettfall framåt för barnets intresse.Också det faktum att anmälningsskyldigheten närbarn misstänks fara illa utvidgas är rimligen ett fram-steg för barnet. Vi välkomnar också att det blir ennationell handlingsplan för den sociala barna- ochungdomsvården. Jag tror att det är en välplaceradåtgärd, som på många områden kan lyfta fram barnetsposition.Detsamma gäller införandet av en ny straffskärp-ningsgrund i . Om brottet varit ägnat attskada tryggheten och tilliten hos ett barn i dess för-hållande till en närstående person, ska skäl till skärptstraffgrund föreligga.Kristdemokraterna instämmer därför i det mestasom regeringen och socialutskottet föreslår, dock intetill fullo i förslaget att socialnämnden särskilt skaöverväga om det finns skäl att ansöka om överflytt-ning av vården när ett barn har varit placerat i sammafamiljehem . Vi föreslår ett "bör" i ställetför ett "ska" när det gäller detta övervägande. Det ärinte vare sig ur barnets intresse eller i någon annansintresse rimligt att ett sådant övervägande ska ske justefter tre år.Vi menar att övervägande om överflyttning avvårdnaden ska finnas med löpande i social-nämndens uppföljning. Man ska varje halvår göra enavstämning och en rapportering till socialnämnd avhurdan situationen är. Ska det anges en tidpunkt förnär ett övervägande ska ske är det inte rimligt attanvända ordet "ska", men det kan måhända värderassom en detalj i sammanhanget.Kristdemokraterna har utöver betänkandet ett an-tal förslag och har uttryckt stort intresse och engage-mang för dessa frågor under allmänna motionstiden.Vi uttrycker i våra reservationer en hel del som inne-bär en högre ambitionsnivå än vad som nås . Jagstår naturligtvis alla dessa reservationer, men jagbegränsar mig i den här riksdagsbehandlingen till attyrka bifall till reservationerna 10 och 18.Utskottets majoritet väljer att avspisa ett antalmotioner med motivet att en nationell handlingsplanför den sociala barna- och ungdomsvården ska tasfram och att det pågår mycket i motionernas anda.Det ligger naturligtvis ofta mycket i ett sådant reso-nemang, men då och då är det olyckligt och onödigt.Dels vet vi inte när den här handlingsplanenkommer att föreligga. säger att detsker , men vi vet faktiskt inte när den härnationella handlingsplanen kommer att vara i funk-tion ute i kommunerna. Vi tappar tid i arbetet förutsatta barn.Dels vet vi inget om vad som faktiskt kommer utav konkreta förslag i den nationella handlingsplanen.Kommer verkligen det som vi behandlar medsom konkret innehåll i handlingsplanen? Jag blir interiktigt klar över det när jag läser propositionens textom avsikten med en nationell handlingsplan. Riskenär sålunda den att helt i onödan nu missarett tillfälle att flytta fram barnens position i samhället.Kristdemokraterna anser att vi måste bli mycketbättre på att upptäcka barn i utsatta situationeroch att vid den upptäckten veta vad som ska görasoch faktiskt göra det. Vi vet alla i princip att det gäll-er att handla så. Om vi gör det kan vi bespara ett barnoch många närstående mycket lidande, och samhällethar i dess helhet stora pengar att vinna på att i tidstoppa sociala missförhållanden. Men det fattas fort-farande mycket när det gäller att ha kunskap ochkompetens på plats när det verkligen bränner tillexempelvis i skolan när ett allvarligt missförhållandeanas, så att det faktiskt blir ett välriktat ingripande.Detta anser också anser att det inte ingrips i tidför utsatta barn trots att missförhållandena redan ärkända. Ansvarig minister frågarsig om vi ingriper och tillsätter en utredning somska arbeta . Jag vill påstå att vi egentligen vetatt det inte ingrips och att vi därför behöver enomedelbar och snabb mobilisering. Det vi kangöra ska vi föregripa den nationella handlingsplanenmed och försöka göra.Visst pågår det aktiviteter. Men det som redovisashandlar ofta om steg två, som jag vill uttrycka det:Vad ska vi göra när ett ingripande har gjorts? Dennationella handlingsplanen handlar i hög grad om juststeg två. Men vad ska vi göra för att fåett tillslag när behov föreligger? Därför har vi i vårreservation nr 2 formulerat att det behövs en mersamlad genomgång och analys samt förslag på insat-ser för barn i riskzon.I reservation nr 18, som jag yrkar bifall till, talarvi för utbildning och metoder för dem som kommer ikontakt med barn och vikten av att det i varje kom-mun finns genomtänkta rutiner och handlingsplanerför när och hur en anmälan ska göras. Vi måste få enanalys av varför anmälningarna är så få som de fak-tiskt är. Allt detta för att vi ska hitta fram tillbarnet.Herr talman! I alla sammanhang anser vi att det ärnödvändigt och klokt att arbeta med ett familjeper-spektiv. Det ligger i barnets intresse att ta till vara deresurser som kan finnas även i ett mycket struligtföräldraskap. Om föräldrarna är helt hopplösa kanman ta till vara andra släktingar eller andra familjennärstående personer. De kan vara mycket värdefullaför barnet.Vi har sett en utveckling av nätverksarbete - oftakallar vi det familjerådslag - där man försöker ta tillvara hela familjen. Det har av många omvittnats sommycket värdefullt. Vi har sett en utveckling av fa-miljecentraler där flera professioner och frivilligaorganisationer kommer samman. Det har också varitframgångsrikt. Det har gett inte minst socialtjänstenen naturligt kontaktyta mot familjer med bekymmer.Det har betytt att socialtjästen av de behövandeinte upplevts som ett hot utan som ett stöd.