prot · GQ0987 · 2003-04-09 00:00:00 — Jag har inget som helstintresse av att EU ska lägga sig i hur vi organiserarSverige. Därför tolkade jag reso-nemang som att det faktiskt handlade om medlems-staten förhållande till EU-systemet.Det här med parlamentet är ju intressant. Fråganär bara, om makten är hyggligt fördelad mellan olikainstitutioner: Om parlamentet ska stärkas, vilkenannan institution är det som då ska försvagas? Ellerska alla stärkas? Då blir det väl kanske ingen föränd-ring. Kan man verkligen utföra konststycket att fåallting att vara lika men ändå se till att allting blirförstärkt? Måste man inte, om man förstärker parla-mentet, tänka sig att det är någon annan av EU:sinstitutioner som försvagas?Anf. 170 ()replik:Herr talman! Det är ju så, som jag nämnde i mittanförande, att vi också vill renodla och förtydligakommissionens roll. Vår huvudlinje är alltså att stärkade folkvalda institutionerna, där parlamentet ju är dendirekt folkvalda institutionen. Det är utifrån den ut-gångspunkten som vi söker lösningarna. Det är medandra ord också en signal om att kommissionen medvår modell får en annan roll.Anf. 171 ()replik:Herr talman! Det är just den sista delen i det somKerstin tog upp i sin replik till som jag funderar lite över. Det framgår ju avreservationen att man vill tilldela kommissionen enannan roll.EU är ju en maktpolitisk hybrid, som jag sade imitt anförande. Det är ingen stat, och det är heller intenågon internationell organisation. Det är en hybridmellan dessa saker. Det har gjort att man har skapatspeciella institutioner för att etablera en maktbalansinom unionen med kommissionen, rådet, och parla-mentet i första hand. Sedan har man också de kon-trollerande organen.Jag blir lite konfunderad när isin reservation vill säga att kommissionen inte längreska ha någon initiativrätt. har den ju initiativrättnär det gäller rättsliga akter och budgeten och när detgäller internationella avtal. I stället ska detta övergåtill rådet och parlamentet, så att de ska ha initiativrätt.Jag blev bara lite konfunderad och nyfiken: Hur skadetta fungera i praktiken?Anf. 172 ()replik:Herr talman! Det är naturligtvis en fråga sommåste utvecklas. Men kommissionens ställning ochden starka ställning som kommissionen har i dagensEU ser vi som ett av de bekymmer som ligger i vägenför att skapa ett folkligt förankrat EU. Där behöverdet ske en förändring för att stärka de folkvalda in-stitutionerna på kommissionens bekostnad. Det är ettutvecklingsarbete som ligger framför oss, enligt vårmening.Anf. 173 ()replik:Herr talman! Jag förstår av den diskussion somhar förts i tidigare replikskiften att detta ser ut att varaen utveckling mot en regering på Europanivå och ettparlament, precis som en statsbildning.Kommissionen har en alldeles speciell roll genomatt den ska vara en stabiliserande och balanserandefaktor som ska se till hela unionen. Rådet tenderar juatt ibland fastna i dagspolitiken och glömma borthelheten och den mera långsiktiga strategin. Det-samma gäller kanske parlamentet i många avseenden.Vad jag förstår innebär det här tänkandet en heltny struktur för den europeiska unionen.Anf. 174 ()replik:Herr talman! Ja, så är det rätt. Det är en ny struk-tur för den europeiska unionen som vi eftersträvareftersom vi har dragit slutsatsen att den gamla struk-turen inte kan bäras upp av en stark folklig förank-ring, vilket vi tycker är viktigt att försöka åstadkom-ma i den europeiska union i vilken vi har blivit med-lemmar.Anf. 175 ():Herr talman, kammarkamrater!Demokrati är, vill jag hävda, den absoluta upple-velsen av delaktighet, av att man har inflytande översamtiden, kan styra sin vardag och påverka samhället,av att man är del av någonting större, av ett rättvistbeslutsfattande där varje röst hörs och räknas.Maktlöshet är demokratins motsats. Känslan avmaktlöshet är känslan av att man inte kan styra sinvardag och än mindre påverka samhället omkring en.Känslan av maktlöshet är den totalt uppgivna upple-velsen av omvärlden som någonting som händer, somstyrs av andra och som är omöjligt att påverka.Maktlöshet kan mycket väl kvala in som en avmänsklighetens mest destruktiva känslor, men denbreder ut sig med en fart som vi nog har svårt attförstå.Politikerföraktet breder ut sig. Demokratin har för många blivit något andrasysslar med - något som är långt borta och något somär för sådana som oss i den här kammaren. Något försådana som ogenerat kan vända hela detta problemryggen, ignorera revan i den demokratiska väven,klyftan mellan folk och valda, och i stället hamravidare på byggandet av superstaten - den som skalösa alla våra problem. Den som ska sköta de bestyrvi inte själva klarar av, som kommer att flytta maktenännu längre från människor och som kännetecknas avett gigantiskt demokratiskt underskott.Herr talman! För att kunna bryta maktlöshetenbehövs såväl decentralisering av makt som ett globaltbeslutsfattande i frågor som är i sanning gränsöver-skridande. Det arbetet kräver ökat internationelltsamarbete, men det kräver inte ett förentastater. EU:s väg till det framtidskonvent som ärföremål för diskussion i den här kammaren går ge-nom fördrag som alla har lett till att mer makt centra-liseras till EU:s institutioner, och vi ser en federalstatsbildning ta form. de gröna godkän-ner inte denna statsbildning, som saknar folklig för-ankring, legitimitet och skäl. Vi godkänner inte hellerden utveckling som framtidskonventet skissar på.Det betyder inte att vi inte hade stora förväntning-ar på konventet. Vi hoppades på och vill väl fortfa-rande hoppas på att resultatet skulle bli en klar av-gränsning av unionens kompetenser till några fåverkligt gränsöverskridande områden. Vi attraheradesav öppenheten, de fria formerna, idén om en kreativdiskussionsklubb snarare än en förhandlingsarena ochutfästelserna om att konventet skulle präglas av del-tagandedemokrati, folkligt inflytande och en känslaav insikt om att EU för att få legitimitet måste flyttamakt närmare människor. Miljöpartister tjusas lätt avsådant.Vi har tyvärr fått anledning att bli besvikna. Kon-ventet blev något helt annat. Vi upplever det som attfederalisterna har tagit kommandot, och den vänd-ningen och en del av den inriktningen i reda ord ärdet som betänkandet KUU1 slutligen handlar om. Detär det som vi nu debatterar, även om inget i konventetär helt färdigt och de slutliga besluten - vilket vi iSverige måste hålla hårt på - inte ska tas förrän vidnästa regeringskonferens.Herr talman! EU har kommit att bli en ständigtsvällande union. Varje fördragsändring har inneburitmer makt till . Därför delar inte Miljöpartietutskottsmajoritetens entusiasm för fördragsändringarsom uttryck i orden "en förenkling av den grund-läggande fördragsstrukturen inom EU" innebär"enbart fördelar". Vi kedjar inte fast oss i EU:s pelar-bygge för att rädda just pelarstrukturen men räds attett frångående av den strukturen mycket väl kan ledatill ökad kompetens för unionen inom områden somutrikespolitik och straffrättssamarbete. Vi tycker attdet skelett till konstitutionellt fördrag som presente-rats tyvärr ger oss rätt på denna punkt.Själva begreppet "konstitutionellt fördrag" är, liktandra använda begrepp som "konstitution" eller detmer harmlösa "grundfördrag", led i en federalise-ringsprocess som syftar till att omvandla EU till enrenodlad statsbildning.För att motverka detta motsätter sig Miljöpartietbland annat att EU tilldelas rättskapaciteter. Ett un-dertecknande den i debatten ofta anförda Europakon-ventionen får inte göras till priset av att EU blir ennormal fördagsslutande part.Det är med tillfredsställelse jag och Miljöpartietkonstaterar att utskottet förkastar att EU byter namntill . Men jag kan inte avstå frånrandanmärkningen att det faktum att själva diskussio-nen kommer upp ger oss rätt i de farhågor som vi såofta redovisat i denna kammare. EU byter kanske intenamn , men sanna mina ord, det kommer - omingen vågar säga nej, stopp och belägg!Herr talman! kan inte acceptera självatanken att EU ska vara den som slår fast vissa grund-läggande värderingar som sedan är desamma för helaEuropa. Hela grunden är feltänkt: Värderingar växerfram underifrån - de trycks inte ned uppifrån. I denprocess som dock finns och tydligt märks i förslagettill skrivning av den nya konstitutionens 16 förstainledande artiklar för att fastslå vissa grundläggandevärderingar vill jag understryka vikten av att fred,social rättvisa jämställdhet och inte minst öppenhetbetonas.Så görs knappast i det förslag som ligger . Istället betonas federalismen. I portalparagrafen slåsfast att EU:s befogenheter "på ett federalt sätt". Motdetta hjälper inga förskönande omskrivningar. unio-nens centralmakt kan inte försvaras. Att utskottsmajo-riteten över huvud taget menar sig ha möjlighet attskissa upp scenarier där man förutser hur begreppet"på ett federalt sätt" ska tolkas av andra är enbartverklighetsfrämmande. Jag och tolkaruppenbarligen begreppet olika. I den här kammarenkan vi tänka oss om inte 349 så åtminstone sju olikatolkningar, men det kanske utskottsmajoriteten full-ständigt kan förutse och redogöra för.Herr talman! Utskottsmajoriteten markerar mot attkodifiera principer som kan härledas till domstols-praxis, som EG-rättens företräde. Det är bra, men denutryckta tveksamheten borde vara ett rent avståndsta-gande. Sådana kodifieringar kommer att innebära attfördraget ger mer makt till EU på medlemsländernasbekostnad - på bekostnad. Det borde interiksdagen acceptera.Inom stycket Principer och befogenheter behand-las också två andra frågor som jag kort vill beröra:subsidiaritetsprincipen och införandet av en utträdes-paragraf inom EU. Konventets tankar på nya meka-nismer för att hävda subsidiaritetsprincipen är väl-komna, och vi följer noga den utvecklingen. De na-tionella parlamenten är en logiska arena för att hävdaprincipen, men den mekanism som föreslås ärfortfarande för luddig i kanterna och för svag. Vi trorpå klara regler som ger rätt till åternationalisering aven rad kompetenser och på att subsidiaritetsprincipeni någon mån ska kunna domstolskontrolleras.Vad gäller utträdesparagraf är vi givetvis glada förriksdagens uppvaknande om behovet av en sådan.Den argumentatoriska kullerbytta som utskottsmajo-riteten sysslar med är dock rent löjeväckande då manförsöker förklara att man förkastat exaktsamma förslag som man nu tillstyrker när det inte varFramtidskonventet som lade fram det utan Miljöparti-et de gröna. Antingen är man väl för att reglernaklarläggs för hur ett utträde ur unionen ska gå till ellerockså är man väl emot? Skälen är rimligtvis tidsobe-roende.Herr talman! En progressiv utskottsmajoritet däräven vi ingår tvingade Socialdemokraterna att bekän-na sitt svärmeri för tankarna om en EU-president i enreservation. Det är glädjande. olyckliga ochnågot ologiska vurmande för att minska de små sta-ternas möjlighet att påverka unionens framtid genominförandet av en president för harkastat ut oss från sammanhang där vi naturligt hörhemma. De sju små länder, eller sju dvärgar som dekallas, som tagit strid mot EU:s stormakter för attbibehålla maktdelningen mellan stor och liten i unio-nen borde varit åtta. Jag förutsätter att när detta be-tänkande är taget av så företräder regering-en majoritetens och inte minoritetens åsikt, och kan-ske kan vi bekänna oss som en åttonde stolt dvärgsom står på de små ländernas sida mot de stora.Den skepsis som vi känner inför en president iministerrådet känner vi också inför en president elleren premiärminister för kommissionen. Genom attvälja kommissionsordförande direkt ur Europaparla-mentet eller genom ett elektorskollegium och annatsom diskuteras bygger man upp en statsliknandestruktur med parlament och regering. Medborgarna iEU har inte godkänt att EU utvecklas till en stat ochderas länder till län, och därför accepterar inte hellervi en sådan ordning. Några dörrar behöver inte hållasöppna, som utskottsmajoriteten önskar.Miljöpartiet motsätter sig, likt utskottsmajoriteten,däremot förslag om en fiskal EU-beskattning. Vi ärdock inte lika kategoriska motståndare till varje över-gång till beslut med kvalificerad majoritet rörandemiljöskatter. Ska unionen fungera som det kraftfullaverktyg för miljön som man brukar höra i dennakammare att den ska, kan inte enskilda medlemslän-der tillåtas blockera varje beslut om miljöstyrandeskatter.Herr talman! delar utskottsmajorite-tens bedömning rörande de nationella parlamentensroll inom EU. Det finns ett spann för hur de natio-nella parlamentens roll kan ökas utan att man för densakens skull kan tala om federalism. Vi ska hålla oss iframkanten av detta spann. Det kräver goda tidsmar-ginaler inom EU-systemet och inte minst att tidtabel-len för den planerade regeringskonferensen hålls.Herr talman! Valet har att göra ,eller snarare , handlar om centralisering ellerdecentralisering, Brysselmakt eller folkmakt. Miljö-partiet de gröna vet var vi står i den konflikten. Detgår inte att fortsätta hamra på en union utan att folkethänger med. Det är inte acceptabelt att flytta maktenlängre från människor utan människors medgivande.Det håller inte att bygga upp ett förenta sta-ter där invånarna förvandlas från deltagare till beskå-dare.Jag är övertygad om att de som skriver framtidenshistorieböcker kommer att se tillbaka på vår politiskageneration som några som beter sig som i berättelsenom när den franska drottningen inför folkets krav på bröd. Hon ska då hafrågat: Saknar de bröd, varför äter de då inte bakel-ser?Maktlösheten breder ut sig, och vi väljer att flyttamakten längre från människor. Saknar de makt, var-för gläds de då inte åt vårt EU-bygge, säger vi när viställs inför folkets krav på inflytande.Mot bakgrund av detta och den gröna riksdags-gruppens beslut yrkar jag bifall till reservation 2 ibetänkandet.Anf. 176 ()replik:Herr talman! Det finns mycket att säga om bådeGustav anförande och reservationen. Jagska ta upp några punkter.Först och främst kan jag säga att man inte utan vi-dare kan döma ut konventets förslag till artiklar i detkonstitutionella fördraget eftersom man ännu inte harsett slutprodukten. Man ska vara lite försiktig i frågaom detta.Jag blir lite nyfiken. I reservationen står det attinte heller detta blir en optimal beslutsnivå för gräns-överskridande frågor. Jag skulle gärna vilja höra talasom optimala beslutsnivå i dessa frågor,var ligger den?Man talar om att man tillsammans med alla grönapartier vill driva dessa frågor inom EU. Är GustavFridolin i gott sällskap med ?Jag tror att man har missuppfattat konventets ar-bete. Det talas om att det skulle vara en förhandlings-arena snarare än en kreativ diskussionsklubb. Det ärhittills en helt fel karakteristik. Det har ju varit ettöppet diskussionsforum och inte en förhandlingsare-na, och det är för övrigt en väldigt öppen arena. Detär möjligt att det i slutskedet kan bli något slags för-handlingsarena. Det vågar jag inte uttala mig om.Men är det en felaktig beskrivning av kon-ventets arbete.Jag ska också ta upp ett par andra frågeställningar.Man säger att själva diskussionen om namnet påunionen skulle ge rätt i deras farhågor.Är det inte själva substansen i ett fördrag som äravgörande? Är det namnet som är avgörande för omdet är några farhågor som besannas eller inte?När det gäller undrar jag omdet är rätt att jag nu har uppfattat att helthar bytt uppfattning när det gäller EU:s anslutning tillEuropakonventionen? Är det ett riktigt konstaterandeatt man nu har svängt i den frågan?Anf. 177 ()replik:Herr talman! Att det finns mycket att säga har jagviss förståelse för. Jag och står intepå samma kant när det handlar om EU-debatten. Jagska försöka svara på det som sägs i någorlunda kro-nologisk ordning.Det finns en medvetenhet om att slutprodukteninte är färdig . Detta är en reservation som är skri-ven utifrån hur debatten nu förs.Den optimala beslutsnivå som ni efterlyser fördessa i sanning gränsöverskridande frågorna - miljö,grundläggande mänskliga rättigheter - måste rimligt-vis ligga på en mycket högre nivå än vad som är falleti EU . Lika lite som att en luftförorening stannarmellan ett land i EU och ett annat land i EU stannarden mellan EU och länderna utanför. Därför är vi förtill exempel en global miljödomstol inom FN:s ram.Vi är för globala spelregler för kapitalet och mycketannat.Detta är åsikter som jag till viss del säkerligendelar med . Men vi har rätt ofta olikaåsikter om vägen dit, och jag skulle inte säga att hanprecis är min närmaste partikamrat i Europa.Den kritik som vi riktar mot konventet kan jag gi-vetvis inte överpröva mot som harförmånen att sitta där. hade också gärnavelat ha en ledamot i konventet. Jag tror att det ärnågonting som vi delar med ett par andra partier ikammaren. Men vi ser ändå en risk med att flera storaländer har kastat in tunga ministrar som någonstanshar "pushat" på och tryckt på ett sätt som gör attrisken för att konventet utvecklas till en förhandlings-arena är överhängande.Givetvis - för att sluta vid förenta stateroch diskussionen om detta - är det substansen som ärdet intressanta. Men varenda gång som det från osseller från några andra EU-motståndare har kommitupp en diskussion om EU:s utveckling och riskernamed en statsbildning, och när vi dryftat oss till attanvända som term, har de somkramar EU skrattat åt oss och sagt att det är löjeväck-ande och inte sant och att ingen skulle kunna föreslånågot sådant och att ingen ens skulle föreslå ettnamnbyte. Och här ser vi svart på vitt i ett utskotts-betänkande att förslaget om namnbyte har kommitupp. Så nog får det ändras lite argument i EU-debatten. Det blir intressant.Anf. 178 ()replik:Herr talman! Jag förstår inte detta med den opti-mala nivån. Man skulle föra upp det till en högrenivå, säger . Är det en världsstat så attsäga av EU-modell som han tänker sig, eller hur tän-ker han sig det i detta sammanhang? Det är en ganskaintressant frågeställning.Sedan kan jag berätta att det inte finns något stöd ikonventet för att ha ett annat namn än Europeiskaunionen. Jag kan lugna på den punk-ten. Väldigt många av oss såg det som ett olycksfall iarbetet när presidiet lämnade några olika alternativtill detta.Men jag har inte fått något svar på frågan omMiljöpartiets syn på EU:s anslutning till Europakon-ventionen. Är det en svängning ? Som jagerinrar mig tidigare diskussioner har varitangeläget om att EU skulle kunna ansluta sig tillEuropakonventionen. Hur är det nu med detta, GustavFridolin, har ni bytt åsikt på den punkten?Anf. 179 ()replik:Herr talman! Vad gäller en optimal beslutsnivå ärvår grundläggande princip, den som stöder vår demo-kratiska politik, att makten ska ligga så nära männi-skor som möjligt. Varje beslut som man blir påverkadav ska man också kunna påverka själv. Det innebär ide allra flesta fall att makten decentraliseras. Men inågra fall innebär det faktiskt att denna beslutsfattan-de nivån blir högre än , högre än EU-systemetoch att vi faktiskt behöver ett globalt beslutsfattande,vilket jag också sade i mitt anförande. Därför är vi fören global miljödomstol inom FN:s ram, en globaldomstol som säkerställer mänskliga rättigheter. Vi ärför annat som faktiskt finns på utvecklingsstadi-et inom FN-systemet. Vi är för globala spelregler förkapitalet, en Tobinskatt inom FN och annat.Vad gäller detta med ochde skrivningarna är jag medveten om att EU intekommer att byta namn . Det är också någotsom gläder mig, även om det när det gäller substan-sen går åt det håll som vi har varnat för, och fortsätteratt gå åt det håll som vi har varnat för. har till ochmed namnet dykt upp i diskussionen, vilket var full-ständigt otänkbart - åtminstone sades det så - förnågra år sedan.Vad gäller inställning till EU:s an-slutande till om mänskliga rät-tigheter och grundläggande friheter har vi möjligenvarit lite otydliga om nu inte upp-fattat vad vi säger.Den politik som ligger fast är den som det står omi vår reservation. Vi tycker att konventionen är bra -jag utvecklar gärna hur den på ett bra sätt ska kunnaanvändas - men vi vill inte öppna dörren för att EUblir en fördragsslutande part. Vi vill inte göra EU juridisk person. Vi ser nämligen en fara i det och ivilka konventioner som kan komma attundertecknas.Anf. 180 () replik:Herr talman! Det vore frestande att ge sig in i ettanimerat meningsutbyte med ominnebörden av begreppet federalism. Jag ska dockundvika det denna gång.Min fråga gäller egentligen synen på hur beslutenska fattas inom Europeiska unionen. Jag och GustavFridolin kan säkert vara oense om exakt vilka beslutsom ska fattas på EU-nivå. Men vi är förmodligenmer överens än vill antyda.Den intressanta frågan är hur de här besluten skafattas. , du talade i ditt anförandemycket om vikten av demokrati, insyn och öppenhetoch om att det ska vara folkligt deltagande och enfolklig förankring. Mot den bakgrunden har jag rättsvårt att förstå inställning att Europa-parlamentets ställning inte ska stärkas på ministerrå-dets bekostnad. När jag säger att Europaparlamentetska stärkas menar jag på ministerrådets bekostnad,givet de frågor som redan ligger på den europeiskanivån.Varför är ni i så rädda för att Europa-parlamentet, som är direkt folkvalt och som har öpp-na förhandlingar, ska få mer makt på ministerrådetsbekostnad - ett ministerråd som är slutet och därministrarna är indirekt valda? Som ärväl medveten om är det i fall inte ens så attvåra ministrar representerar en majoritet av befolk-ningen i Sverige.Anf. 181 ()replik:Herr talman! Jag är nog minst lika frestad somTobias att ge mig in i en diskussion om fede-ralismbegreppet. Vi har ju varit inne på den diskus-sionen tidigare, , så vi får se om vihamnar där igen.Vad gäller syn på demokratin och påhur beslutsfattandet ska se ut i EU överensstämmerden med vår grundläggande syn på demokrati, påvikten av öppenhet, insyn, inflytande, folklig förank-ring och deltagande - jag är glad att det nu blir förttill protokollet att har insett vad som ärden miljöpartistiska synen på demokrati. Det kankanske behövas i någon annan debatt.Men när vi talar om EU får vi inte göra misstagetatt använda de argumenten till att bygga upp en statsom inte är godkänd av de människor som faktisktska leva i den staten. Stärker man Europaparlamentetsmakt på ministerrådets bekostnad, då stärker man deöverstatliga organens makt på bekostnad av de organsom är mellanstatliga och som i vissa fall också harett överstatligt beslutsfattande men där det åtminstonevore enklare att föra tillbaka besluten till mellanstat-lighet. Det vill vi inte delta i.Sedan har vi ett internt problem i i ochmed att vi har en regering som inte företräder enmajoritet av folket. Detta är ett problem som TobiasKrantz är väl medveten om att har för-sökt att komma till rätta med, och detta är något somvi nu jobbar med i för att kom-ma till rätta med. vill kanske i slutändangå hårdare fram än vissa andra partier. Vi får väl sevar det slutar. Ett internt problem i är dettamed vår åsikt om hur EU som statsbildning ska bygg-as fram.Anf. 182 () replik:Herr talman! Jag förstår hur reso-nerar men jag tycker att han blandar ihop två saker.Det är en sak vem det är som ger EU kompetens. Enannan sak är om de beslut som fattas på europeisknivå fattas med majoritetsbeslut, det vill säga genomöverstatlighet, eller fattas enligt enhällighetsprinci-pen, genom mellanstatlighet. Det är två saker sommåste hållas i sär. Sedan finns det en tredje fråga:Vem ska, givet att frågorna redan ligger på europeisknivå, fatta det här beslutet?Jag tycker att det låter väldigt egendomligt attGustav och är så negativt in-ställda till att de frågor som redan ligger på europeisknivå, eller de frågor som vi tycker att det är rimligt attde ligger på europeisk nivå, ska avgöras av ett indi-rekt valt och ett slutet ministerråd i stället för i öppnaförhandlingar i ett demokratiskt valt parlament.Jag får inte det, som jag uppfattar det, väldigt ge-nuina engagemanget för demokrati och öppenhet iden europeiska unionen och det resonemanget att gåihop med mycket negativa inställningtill att stärka på det indirekt valdaministerrådets bekostnad.Anf. 183 ()replik:Herr talman!