prot · GQ0996 · 2003-05-05 00:00:00 — Sålångt tror jag att vi är överens.Försvarsindustrin utvecklar och producerar mate-rial som Försvarsmakten efterfrågar, och när det gäll-er de svenska företag som är verksamma i vapenindu-strin - för att tala i klartext - så är naturligtvis Saaboutstanding i de här insatserna, som är viktiga förlandets säkerhet. Vår gemensamma ambition är säkertatt de ska stödjas.Jag frågade ministern i min interpellation vilka åt-gärder man skulle kunna vidta för att stärka densvenska försvarsindustrins internationella konkur-renskraft och förmåga att möta Försvarsmaktensbehov. Jag får till svar en mängd information som viockså är medvetna om. Det finns vissa samarbets-projekt som genomförs . Det är bra. Detfinns saker som kan genomföras och som kan blibättre, om jag tolkar ministerns svar rätt, men somman kanske inte kan påstå att man har gjort såmycket åt.Det som bekymrar mig rätt rejält är det strategiar-bete som ministern hänvisar till, som ska presenterasför . Det är klart att det behövergenomföras, men vi kan inte vänta så . Vad är det vi har ? Jo, vi bygger uppett gemensamt försvar i . Vi har dessutom enny plattform för vårt agerande när det gäller att salu-föra svensk försvarsindustri. Vi har hela den europe-iska marknaden, där vi mycket väl skulle kunna tänkaoss att finnas med i de avtal som skrivs på olika nivå-er inom EU om gemensamt försvar. Jag tycker att detborde vara en självklarhet att man avtalar om attsvensk försvarsindustri fick spela en viktig roll närdet gäller det materiel som behövs.Man har mycket väl och tydligt talat om att vi be-höver det här materielet. Jag förstår av talartiden häratt jag får återkomma till det. FMV har fått ett tydligtdirektiv om att man ska utveckla strategier för dentekniska utvecklingen. Frågan är: Varför görs dåinget? Varför har vi det vakuum som finns ?Anf. 24 Försvarsminister ():Fru talman! Hela det svenska försvaret står, precissom säger, under en stor föränd-ring och omställning. Då är det klart att det iblanduppstår diskussioner om hur mycket vi ska satsa i deolika materielsystemen i förhållande till den föränd-ringsprocess som pågår. På den punkten har försvars-besluten varit tydliga. Man har sagt att vi nu visserli-gen inte ska ha lika stort omfång i vårt försvar, menatt vi ska se till att det har den bästa utbildningen ochtillgången till god materiel. För den delen avsätterSverige betydande resurser i försvarsmateriel. Detfinns också krav på nyutveckling och förändring, ochprojekten kommer fram stegvis.Men i likhet med det som händer hemma hos oss iSverige pågår också den här typen av förändringsdis-kussioner ute i , i andra länder. Det gör att allaföretag som finns på marknaden hamnar i en starkkonkurrenssituation gentemot varandra. Det är blandannat för att stärka den svenska industrins konkur-rensförmåga som vi har gett oss in i sexnationssamar-betet. Så kan vi också se till att vi kan lyfta frammöjligheter att gemensamt utveckla framtida för-svarsmateriel, där vi kanske inte tar fram hela pro-dukter men där nischer av kompetens är det som blirvåra bidrag till utvecklingsarbetena.Det är inte så att hela Försvarsmakten och FMVnu sitter och väntar på att det ska komma något ytter-ligare försvarspolitiskt ställningstagande med enstrategi. Vi tar i stället in underlag för att se igenomerfarenheterna och tittar efter vilkentyp av strategiska beslut som kan behövas framåt. Detfinns fullt upp med projekt och aktiviteter som bådeFörsvarsmakten och FMV tillsammans med industrinhar möjlighet att utveckla i dag.Anf. 25 ():Fru talman! Där kom en del av de funderingarsom jag har. De har möjligheter att utveckla ,säger försvarsministern. I FMV:s rapport den 20november 2002 säger myndigheten så här: Försvars-materielföretagen har i liten utsträckning fått utveck-lingsuppdrag som är inriktade på det nya försvaretoch ett ökat internationellt samarbete. Riksdagensangivna inriktning har inte omsatts i beställningar tillföretagen.Jag menar att ambitionerna möjligtvis är goda,men vi har hamnat i ett läge där försvarsindustrinbefinner sig i ett vakuum som försvaretlångsamt ställs om. I stället för det som ministernsäger är det ytterst få studie- och utvecklingsuppdragsom har lagts ut på den svenska försvarsindustrinunder den tvåårsperiod som vi nu har bakom oss.Mycket talar för att situationen kommer att bestå framtill nästa försvarsbeslut, alltså 2004. Det är i väntanpå det nya försvarsbeslutet som vi borde fatta nöd-vändiga beslut om strategier.För många delar av försvarsindustrin börjar lägetbli kritiskt. varslade personer iMotala. Ytterligare varsel är att vänta från iJärfälla och i , som jag själv kommer ifrån.Mycket talar för att fler varsel kommer att läggassenare.Det är i det läge vi har som vi behöver hittamöjligheter, till exempel att regeringen ger FMV iuppdrag att tillse att myndigheten inom ramen förmaterialbudgeten får lägga ut studieuppdrag i svenskindustri så att kompetens inte försvinner innan manhar bestämt sig för utformningen av det framtidaförsvaret. Det är ju möjligt med tanke på det underut-nyttjande som materialbudgeten faktiskt har drabbatsav i . Vi behöver alltså inte belasta stats-budgeten ytterligare.Det är viktigt att se helhetsbilden. har vi ettEU-samarbete. Vi går in i en valrörelse där viinför svenska folket ska tala för vikten av att Sverigegår med i . Men det är ju inte bara att vara med igemenskapen och finnas där, utan det gäller också attta vara på den för landets räkning. Vår industri behö-ver få en spjutspets. Vi behöver kunna sälja den. Jagtror att det är viktigt att vi samarbetar och jobbar förexport, för olika typer av internationalisering ochpartnerskap. På det viset kan vi samarbeta med USAoch med andra länder.Det är viktigt att är framme och med påarenan . Vi får absolut inte vänta ,då projektredovisning ska ske. Det är nu vi måstevara , komma ut på arenan och finnas med iförhandlingar i olika sammanhang inom EU. Vimåste kunna förvänta oss att representanter iolika beslutande organ lyfter fram svensk försvarsin-dustri.Anf. 26 Försvarsminister ():Fru talman! När man lyssnar på det här inläggetfår man ett intryck av att ingenting görs. Vår industrihar konkurrenskraft. Vi har tagit fram moderna va-pensystem, och det är resultatet av det strategiarbetesom bedrivs. Det är naturligt att den typen av arbetefortsätter. Den strategi som ska komma när det gällerforskning, utveckling och samarbete på försvarsmate-rielområdet i kommande försvarsbeslut blir en sum-mering av erfarenheterna och ett betraktande av vadsom händer i omvärlden för att se om man behöverändra den inriktning som har antagit.Det pågår beställningar. Dessutom förs det en dis-kussion om att det finns ett överskott inom mate-rielanslaget, men det finns inget sådant överskott. Tillviss del handlar det om att leveranser av beställdmateriel är senarelagda. I så fall uppkommer ju kost-naderna när de här systemen kommer. Man kan inteanvända pengar som inte har gått åt för att be-tala lite nya som verkar intressanta ochspännande, utan man måste se till att det finns pengarkvar till räkningarna när leveranserna kommer.För att man ska kunna göra ordentliga beställ-ningar krävs det också att man har ett underlag ocherfarenheter av förändringen i olika delar av försva-ret. Det är viktigt att de erfarenheterna kommer till-baka så att vi verkligen lägger ut beställningar precispå de områden där vi vet att vårt försvar framgentkommer att behöva förmåga. Det är precis det somska ske. Det ska matchas med den kompetens somsvensk försvarsindustri besitter. Jag kan lova att deteuropeiska samarbetet på det här området inte harpräglats av att regeringen är motståndare till ett för-svarsmaterielsamarbete - tvärtom. Vi har en klarinriktning också från om att försvarsmate-rielsamarbete är betydelsefullt också för vår egensäkerhet. Det är den politiken som fullföljs. Det ärsjälvklart att vi också tar till vara de möjligheternainom den framtida EU-strukturen.Anf. 27 ():Fru talman! Jag är ute efter långsiktigheten. Vistår inför en omställning, men har mycket fåutvecklingsprojekt startats. Vi står inför att kunnaanvända EU-marknaden, och vi ska ha ett gemensamtförsvar. Men mina erfarenheter tyder inte på att manhar använt och försökt lyfta fram svensk försvarsin-dustri i de förhandlingar som har förts.Jag efterlyser ett större ansvarstagande. Med denedskärningar som finns inom försvaret i vårt landräcker inte den marknaden för svensk försvarsindu-stri. Vi måste bli stora internationellt. Vi har inte såmånga stora livskraftiga företag i det här landet att vihar råd att förlora något enda av dem som finns i dag.Vi måste tvärtom lägga alla resurser på att försökavärna om de stora företag som finns kvar i vårt land,och det gäller naturligtvis de små också. Då menarjag att långsiktigheten måste bli tydlig. Vi måstestarta projekt som är hållbara . Det är ditjag vill komma.Jag känner inte att det som ministern gav somsvar, nämligen att man har vidtagit relevanta åtgärderför att stärka svensk försvarsindustris internationellakonkurrenskraft, stämmer med verkligheten, och jaghar försökt att djuploda i den här frågan. Tvärtomefterlyses många konkretioner inom det här området.Jag önskar att ministern tar till sig detta och värnarom det i det framtida arbetet, och det får gärna skeomgående.Anf. 28 Försvarsminister ():Fru talman! Vi är fullständigt överens om att desvenska företagen inom försvarsmaterielområdetbehöver en breddad marknad för att kunna stärka sinegen förmåga och få egna medel för en fortsatt ut-veckling och tillväxt. Det är därför som det interna-tionella samarbetet blir en viktig motor. Det är ocksådärför som vi utvecklar nischförmågor inom olikadelar av försvaret för att kunna tillhandahålla dettainternationellt. Jag delar den synen.Men om vi ska kunna få fram bra produkter måsteutvecklingsbeställningarna utgå ifrån Försvarsmak-tens behov av insatsförmåga och den långsiktigautveckling av försvaret som man bedömer. Riksdagenoch regeringen kan inte hitta på projekt som industrinska arbeta med. Den processen kan inte ske friståendefrån hur Försvarsmakten bedömer insatsförmåga ochlångsiktig utveckling. Det finns ett försvarsbeslut somman nu arbetar för att genomföra. Det resulterar ikrav på utveckling av demonstratorer och av någotfler projekt på den kanten.Våra myndigheter och samar-betar kontinuerligt med den inhemska försvarsindu-strin för att ta till vara alla möjligheter för stärka ochvidmakthålla den förmåga som vi bedömer strategiskoch betydelsefull. Det här är en viktig fråga. Denbehöver därför ses över i samband med varje för-svarsbeslut. Fram till dess menar jag att både För-svarsmakten och FMV har tillräckligt underlag förkunna arbeta vidare.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 2002/03:289 om ar-betslöshetsförsäkringens inträdesvillkorAnf. 29 Statsrådet ():Fru talman! har frågat omjag avser att ta initiativ till att anpassa inträdesvillko-ret i arbetslöshetsförsäkringen till dagens arbetsmark-nad och ta bort det diskriminerande inslaget i försäk-ringen.Camilla hänvisar till ett öppet brevfrån LO, och till regeringen i vilket dekräver att inträdesvillkoret i lagen om arbetslöshets-kassor ska avskaffas. Hon frågar om jagavser att ge ett positivt svar på brevet.De fackliga organisationerna menar att ett avskaf-fande av inträdesvillkoret skulle ge en rättvisare ochtydligare arbetslöshetsförsäkring. De menar också atten förenkling av inträdesvillkoret skulle öka förut-sättningarna för fler att ta del av försäkringsskyddetoch stärka arbetslöshetsförsäkringens legitimitet.Camilla anser att dagens inträdes-villkor skapar en strukturell diskriminering av utsattagrupper, i första hand korttidsanställda kvinnor ochinvandrare. Inträdesvillkoret medför också en dyradministrativ hantering för arbetslöshetskassorna.Jag avser att bjuda in de fackliga organisationernatill ett möte i dessa frågor. Jag hoppas att ett sådantmöte kan komma till stånd nu under maj månad.Det kan finnas skäl att överväga ändringar vadgäller inträdet i en arbetslöshetskassa. Men det ärviktigt att i detta sammanhang betona de grund-läggande principerna för inträde i en kassa och där-med tillgång till den inkomstrelaterade ersättningen.En sådan princip är att anställda och företagare gårmed i kassan och försäkrar sig mot arbetslöshet undertiden medan man arbetar och har en viss etablering påarbetsmarknaden oavsett om man senare eventuelltskulle bli arbetslös eller ej.Anf. 30 ():Fru talman! Jag får väl börja med att tacka försvaret. Det är ju positivt att statsrådet har hörsammatde fackliga organisationernas krav genom att åtmin-stone bjuda in till samtal. Däremot får vi genom in-terpallationssvaret inte veta så mycket mer än attregeringen menar att det kan finnas skäl att övervägaändringar men att sådana eventuellt kan kollideramed principen att den som får del av försäkringenockså ska ha en viss etablering på arbetsmarknaden.Jag tror att att det finns mer utvecklade analyseroch tankegångar än så hos regeringen, och förhopp-ningsvis får vi höra mera om dem under debatten. Dethär är ju inte någon ny fråga. De fackliga organisatio-nerna har tidigare tagit upp den, och det har även vi iVänsterpartiet gjort. Senast diskuterade kammarendetta i anslutning till ett utskottsbetänkande, varvid enmajoritet återigen avslog vårt yrkande att detta åtmin-stone skulle ses över.Som det ser ut finns det dels ett villkor sinreglerar möjligheterna att träda in som medlem i a-kassan, dels ett villkor att man ska ha arbetat in enrätt till inkomstrelaterad ersättning. Båda dessa vill-kor handlar om hur mycket man arbetar . Som statsrådet påpekar i sitt svar är syftet attarbetstagaren ska arbeta sig fram till en rätt att varaförsäkrad. Denna uppläggning svarar mycket väl motden arbetslinje som vi har i svensk arbetsmarknads-politik och som innebär att skyldigheter och rättighe-ter ska bygga på aktivitet och inte på passivitet.Men problemet med dagens inträdesvillkor är attdet inte är något mått på vare sig aktivitet eller an-svarstagande från arbetstagens sida. Det bygger inteheller på vilket arbetsutbud som man som individ stårför. Den enskildes möjligheter att få tillträde till a-kassa är olika beroende på om den som det gäller ärkvinna eller man, född i eller invandrad,lågutbildad eller högutbildad.Jag menar att de här inträdesvillkoren är förlega-de. Jag instämmer till fullo i LO:s, TCO:s ochSACO:s uppfattning att de krav som ställs när manväl fått rätt att uppbära ersättning - det vill säga ska vara anmäld till arbetsförmedling, att manska vara aktiv, stå till arbetsmarknadens förfogandeoch så vidare - är tillräckliga. Dessa regler är lika,och man har samma förutsättningar att uppfylla demoavsett om man är kvinna eller man, invandrare ellerinfödd.Eftersom svaret är så kort vill jag följa upp medytterligare en fråga: Håller arbetslivsministern medom att olika grupper på arbetsmarknaden har olikaförutsättningar att upparbeta en rätt till a-kassa enligtde inträdesvillkor som gäller?Anf. 31 Statsrådet ():Fru talman! Jag känner mycket väl till Vänster-partiets ståndpunkter i den här frågan. För ganskaprecis tillskrev två fackliga organisationerregeringen i det här ärendet. De fick då ett svar frånregeringen där beskedet var att regeringen inte avsågatt ändra inträdesvillkoren.Nu kommer en ny framställning, frånalla de tre huvudorganisationerna, och då tycker jagatt det är rimligt att sammanträffa med de fackligaorganisationerna för att få deras syn mera utvecklad.Därför är jag inte beredd att här göra något nytt ställ-ningstagande utan jag tycker att det är rimligt att detär de fackliga organisationerna som ska få regering-ens svar efter det att vi har samtalat. Jag är därmedinte beredd att problematisera denna fråga ytterligare,utan vill avvakta mitt sammanträffande med de fack-liga organisationerna. Det är ju de tre huvudorganisa-tioneras medlemsförbund som är bärare av arbetslös-hetskassorna, och de är därvidlag naturligtvis viktiga.Camilla ! Jag inser att olika grupperhar olika villkor på arbetsmarknaden och även harskiftande förmåga beroende på vilken kategori detillhör. Förutsättningarna är olika för de grupper somCamilla räknar upp i sin interpellation.Detta ska emellertid vägas av mot nödvändigheten avatt ha så enhetliga regler som möjligt i arbetslöshets-försäkringen och även av att upprätthålla det försäk-ringsmässiga inslaget i arbetslöshetsförsäkringen, detvill säga kravet på att man arbetar sig in i försäkring-en och därmed också kvalificerar sigför rätten till en inkomstrelaterad ersättning.Anf. 32 ():Fru talman! Det låter ju som om det går åt rätt hållom regeringen bara avfärdade defackliga organisationernas förslag men åtminstonesätter sig ned för samtal. Jag kan också hålla med omatt de fackliga organisationerna är viktiga i det härarbetet, men det är som fattar lagstiftnings-besluten och som har det sammanhållna ansvaret förpolitiken över huvud taget när det gäller jämställdhetoch integration, som det här faktiskt handlar om.Jag noterar att instämmer i upp-fattningen att man har olika förutsättningar och attreglerna ger olika grupper på arbetsmarknaden skif-tande förutsättningar att få rätt till a-kasseersättning.När det gäller försäkringsmässigheten vill jag säga inte kan ha ett system som ger olika förutsätt-ningar för de enskilda oavsett om de satsar till hundraprocent för att få ett arbete, en anställning och entrygghet på arbetsmarknaden. Det är inte acceptabeltatt enbart det faktum att den som det gäller är kvinnakan ge sämre förutsättningar än de som gäller för enman.Det handlar här också om att tydliggöra problem.Gör man ingenting åt dem blir de inte synliga. Demänniskor som inte kvalificerar sig finns inte med istatistiken. De hanteras inte i a-kassorna, de möts inteav arbetsförmedlare och så vidare. Jag menar atttrycket från samhället att faktiskt göra något åt inteminst de otrygga visstidsanställningarna därmed blirmindre. Man lämnar de här individerna därhän ochfår en ökad tudelning på arbetsmarknaden.Jag välkomnar återigen diskussionerna med defackliga organisationerna, men jag menar att bara detfaktum att det här problemet ligger på bordet på detsätt som är fallet talar för att det minsta som mankan kräva av regeringen är att den via en utredningeller på annat sätt ska belysa hur reglerna slår förolika grupper. Man bör då precisera vilka som gynnasoch vilka som missgynnas liksom hur de här reglernakan förändras.Kravet på enkelhet kan ligge i linje med det somde fackliga organisationerna faktiskt föreslår. Att tabort de nuvarande villkoren för inträde är en enkeloch rättvis åtgärd som inte är diskriminerande. I nästasteg, när arbetstagaren väl har kommit in och skakunna uppbära en inkomstrelaterad ersättning, har viett bra system för uppföljning och ställande av krav.Det är inte så att skyldigheterna för den enskildeminskar. Inte heller bör arbetslöshetsersättningenskaraktär av försäkring förändras i och med detta. Dekrav som ställs för att ersättning ska kunna betalas utligger fast och ska följas upp.Anf. 33 Statsrådet ():Herr talman! Det är inte riktigt så enkelt, CamillaSköld , som att ändra bara lite grann på enkomponent när det gäller villkoren i a-kassan. Jag ärdärför lite ödmjuk inför den här frågan. Jag är oerhörtangelägen om att upprätthålla en robust arbetslöshets-försäkring som administreras av de fackliga organi-sationerna, såsom nu sker på ett bra sätt.Den regel som vi nu diskuterar kan kanske verkalite obegriplig för dem som inte är alldeles insatta,men det handlar om att de fackliga organisationernavill ta bort den regel som säger att man ska ha jobbat igenomsnitt av femveckor som man räknar. De korrespon-derar sedan med arbetsvillkoret i försäkringen, ochdet gör att om man ändrar på det ena stället så får detkonsekvenser på det andra stället. De 17 timmarnasyftar också till att vara en tröskel på så sätt att maninte ska förledas att tro att man automatiskt får eninkomstrelaterad ersättning bara för att man uppfyllerinträdesvillkoret, om det skulle vara lägre än 17 tim-mar till exempel. Det sitter ihop. Därför behöver mantänka igenom hela komplexet, och jag avser att dis-kutera med de fackliga organisationerna hur de ser påhelheten innan jag och regeringen tar ställning till attge de fackliga organisationerna ett svar.Anf. 34 ():Herr talman! Alla vill vi ha en robust försäkringsom är enkel, tydlig och rättvis. Men återigen: Pro-blemet är att de här reglerna gör att tröskeln förinträdet blir olika hög. För vissa grupper är tröskelnså hög att det går år ut och år in utan att man kankravla sig över den därför att arbetsgivarna diskrimi-nerar vissa grupper på arbetsmarknaden och inte gerdem tillträde till fasta anställningar.Jag har full respekt för att man behöver tänka ige-nom det här noga. Jag har också full respekt för vik-ten av att inte hasta sig fram till någonting som gör skulle rubba försäkringens grundstomme så attsäga, hävdande av arbetslinje och försäkringsmässigkvalitet och så vidare.Vi får väl se de här samtalen med de fackliga or-ganisationerna som ett första steg, och sedan tyckerjag att vi i har rätt att förvänta oss någonform av respons eller vad man ska säga från regering-ens sida, till exempel funderingar om och närmarepreciseringar av hur reglerna ser ut och lite tankar omhur man skulle kunna gå vidare med detta. Det här ärett problem som måste åtgärdas. I vanliga fall är detganska komplext när det handlar om diskriminering.Här har vi ett tydligt exempel där vi ser att vi harregler som i och för sig har ett syfte men som resulte-rar så tydligt i att vissa grupper diskrimineras. Det skavi självfallet göra någonting åt, och det förstår jag attvi är överens om.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 2002/03:264 omuniversitetssjukhusens specialistkompetensAnf. 35 Socialminister ():Herr talman! har frågat migvilka åtgärder jag avser att vidta för att upprätthållaspecialistkompetensen i grundbemanningen vid vårauniversitetssjukhus.Det är självklart viktigt att människor som är sju-ka och som är i behov av hälso- och sjukvård känneratt de är trygga och att de kan lita på att de ska få godvård och behandling. Jag vill dock poängtera att det iförsta hand är sjukvårdshuvudmännen som ansvararför att personalen har den kompetens som krävs föratt kunna erbjuda vård av god kvalitet. När det gällertillgången till specialistläkare så är det landstingensom ska se till att det finns möjligheter till anställningför läkares specialiseringstjänstgöring i en omfattningsom motsvarar det planerade framtida behovet avläkare med specialistkompetens.Socialstyrelsen har regeringens uppdrag att utgöraett nationellt planeringsstöd och fortlöpande ta framunderlag för bedömningen av hälso- och sjukvårdensbehov av läkare och sjuksköterskor. Det huvudsakligasyftet med det nationella planeringsstödet är att stödjahuvudmännen i deras personalplanering och därmedverka för en god personalanvändning.Den medicinska, samhällsekonomiska och demo-grafiska utvecklingen fortsätter att ställa hälso- ochsjukvården inför nya och skärpta krav men öppnarsamtidigt också för nya möjligheter. Regeringen hardärför tidigare tagit en rad initiativ för att stärka detsvenska hälso- och sjukvårdssystemet. I samarbetemed huvudmännen har ett antal åtgärder vidtagits föratt råda bot på konkreta brister och för att hälso- ochsjukvården ska stå väl att möta framtidens kravoch ta till vara dess möjligheter. De tidigare initiati-ven har skett med utgångspunkt i en helhetssyn ochhar haft till syfte att förbättra hela hälso- och sjukvår-dens funktionssätt och resultat. De konkreta åtgärder-na har främst varit riktade mot systemets bas,det vill säga primärvården och den grundläggandesjukhusvården. Som ett komplement till dessa sats-ningar kvarstår dock ett behov av att närmare analy-sera förutsättningar, utmaningar samt framgångsfak-torer för att utveckla den högspecialiserade vårdenoch den kliniska forskningen.