prot · GQ0983 · 2003-04-02 00:00:00 — Helt plötsligtär det ju barnets bästa som tycks gälla.Tasso Stafilidis anmärkte på några saker i mitt an-förande, och det bekymrade mig när det gällde syn-sätt. Sanningen finns ju, som sagt var, i betraktarensögon.Hur kan man påstå att alla barnexperter utom en idenna utredning inte var kompetenta nog att ta ställ-ning till en så svår och viktig fråga som utredningenmynnade ut i? Den funderingen har jag. Jag är oerhörtförvånad över att i så fall inte verkadeför att byta ut dem alla och hitta kompetenta männi-skor.Min egen uppfattning är naturligtvis att de männi-skor som av en parlamentariskt sammansatt utredningfår förtroendet att sitta i en utredning och som har deposterna i vårt land ska kunna mer än vad de nödvän-digtvis har mött och har personlig erfarenhet av i sinomvärld. Vad är synpunkt på detta?Anf. 195 () replik:Fru talman! Jag sade inte att de inte hade kompe-tens. Det jag sade var att de inte hade någon kompe-tens just vad gällde barn med samkönade föräldrar. Iövrigt hade de en väldigt stor och bred barnkompe-tens. Det var faktiskt ingen av de barnpsykologer somsatt i utredningen - i alla fall när de svarade på defrågor som vi ställde till dem - som i sitt arbete hadekommit i kontakt med barn som har homosexuellaföräldrar. Alltså hade de inte kommit i kontakt meddet som slutsatserna skulle gälla.När vi i den parlamentariska utredningen sedanhade att väga samman alla de olika ställningstagan-dena och synpunkterna drog vi politiska slutsatserutifrån det. Det var också det som gjorde att vi ikommittén kom fram till att det inte fanns några sak-liga argument för att behålla den lagstiftning som vihar i dag.Yvonne ! Det är precis detta: Vad ärbarnets bästa? Barnets bästa för mig är att man utgårfrån barnet, från att barnet ska komma till de bästamöjliga förhållandena, ha de bästa möjliga uppväxt-förhållandena och de bästa möjliga föräldrarna, utanatt man tittar på vem föräldern delar säng med, utanatt man, som ni i gör, väljer, pekarut och exkluderar enbart på grund av föräldrarnassexuella läggning och inte på grund av deras kompe-tens eller duktighet som föräldrar. Är det verkligenbarnets perspektiv?Jag har frågat förut, och jag frågarigen: Alla de barn som lever med samkönadeföräldrar, vad tycker om dem?Alla de adopterade barn som lever med samkönadeföräldrar - de finns också - vad tänker Kristdemo-kraterna göra med dem? Ska ni omhänderta dem ochfosterhemsplacera dem?Anf. 196 () re-plik:Fru talman! Jag återgår till frågan om kompeten-sen, som jag inte fick svar på. Är det så att TassoStafilidis själv vill bli bedömd utifrån den kompetenshan har enbart om det är sådant som han har mött ochhar egen erfarenhet av? Jag tycker nämligen att det ärett mycket allvarligt trick att underkänna den kom-petens som krävdes av dem som skulle sitta i utred-ningen därför att vederbörande inte hade varit medoch erfarit det själv. Ingen av oss vill väl bli bedömdefter det - då skulle vi inte kunna använda den härtalarstolen i särskilt många frågor.Därför är det väldigt viktigt att man börjar upp-märksamma vad det är som gäller. Hela den här de-batten handlar om att ha barnets bästa för ögonen. Detär det som vi efterlyser. Men vi fick inte Vänsternsstöd i den motionen.Vi efterlyser en utredning hos regeringen, enopartisk utredning, där man utifrån forskning, utifrånden samlade erfarenheten och utifrån alla möjligaolika perspektiv kan belysa vad som är barnets bästaoch komma fram till det. Då kanske vi här skullekunna enas om vad som är barnets bästa. Då kanskevår gemensamma erfarenhet skulle föra längre och blimer värd, än att vi står på varsin sida om drickaflas-korna och tror att det räcker för att se på barnets bäs-ta.Ibland behöver man gå ett steg längre. Men jagtycker att det är väldigt viktigt att man inte underkän-ner alla möjliga andra krafter därför att de har enlägre kompetens och sätter sig själv på en piedestaloch anser att det man själv vet, förstår och har mött ärdet enda riktiga. Det kan jag vara orolig för närVänsterpartiet drar fram.Anf. 197 () replik:Fru talman! Jag har inte på något sätt försöktframhärda i att det jag vet är det enda rätta eller attdet jag vet är det enda som stämmer. Jag har inteheller försökt sätta mig på en piedestal.Under utredningen var det väldigt många nya sa-ker som jag fick lära mig och väldigt många nyasaker som jag fick ta ställning till, utifrån den rollsom jag hade där. Jag tror trots allt inte att det skullevara acceptabelt att det i en utredning om barn medsärskilda behov satt en massa barnexperter som varexperter just bara på barn med dyslexi, läs- ochskrivsvårigheter, och de skulle ta ställning till hur viska förändra vår syn på behoven för barn som ärrullstolsburna. Det skulle aldrigacceptera.Det existerar inte någon kompetens på det här om-rådet i , och det var alltså viktigt att få in bar-nexperter som hade den kompetensen. Dessvärrehade de inte erfarenheter av de slutsatser som vi poli-tiker sedan skulle ta ställning till.Det är bara den delen som jag tycker är anmärk-ningsvärd, inte den kompetens som barnexperternaannars drog fram.När det sedan gäller bedömningen av vad som ärbarnens bästa tror jag att det vore en fara om vi engång för alla skulle fastslå att det här är barnens bästaoch ingenting annat. Det har ju suttit utredningar somhar tagit ställning till och presenterat olika synpunkterpå och utgångspunkter för barnens bästa.Anf. 198 ():Fru talman! För ordningens skull vill jag först yr-ka bifall till förslagen till riksdagsbeslut i lagutskot-tets betänkande nr 10 och avslag på samtliga reserva-tioner.I huvudsak behandlar betänkandet motioner omrättsförhållanden mellan barn och föräldrar. Frågorom barn och frågor om våra barn är oerhört viktigaför oss alla. Att alltid försöka se till barnens bästa ärnågot som förenar oss alla här i kammaren. Mensamtidigt vet vi att den intentionen inte alltid bliruppfylld i de fall av vårdnadstvister som förekommer.Fru talman! ändrades föräld-rabalkens regler om vårdnad. Ändringarna syftar tillatt betona vikten av samförståndslösningar och un-derlättar för föräldrar att i så stor utsträckning sommöjligt komma överens.Ett annat syfte med reformen var att bereda vägenför en ökad användning av gemensam vårdnad samtatt göra barnens rätt att komma till tals tillämpligäven på mål om barns boende och vid socialnämn-dens prövning av föräldrars avtal.År 1999 beslutade , precis i enlighetmed utskottets förslag, att man skulle göra en storutvärdering av den nämnda reformen. I juni 2002tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté för attpåbörja arbetet.Kommittén, som fick namnet vårdnads-kommitté, ska särskilt undersöka hur socialnämnder-na klarar sina nya arbetsuppgifter. Vad har reformenegentligen inneburit för strävandena att föra bortvårdnadsfrågor från domstolar och underlätta förföräldrar att i så stor utsträckning som möjligt kommaöverens? Hur har de nya reglerna om gemensamvårdnad och gemensamt boende tillämpats, och vilkaföljder har reformen fått i denna del? skakommittén utvärdera reform om barns rättatt komma till tals.Fru talman! Vi kan konstatera att nära nog allamotioner och reservationer som berör föräldrabalkeninryms i utvärdering. I det redan en övergripande bestämmelse i 6 kap.föräldrabalken om att barnens bästa alltid ska kommai främsta rummet vid avgörande av alla frågor omvårdnad, boende och umgänge. Just att utvärderadetta är ju kommitténs kärnuppgift. Det är mångafrågor som ställs, bland annat: Kommer barnen tilltals? Blir barns vilja beaktad i tillräcklig utsträckningav socialnämnderna? Hur tillgodoses barnens bästa ide fall där en förälder gjort sig skyldig till allvarligbrottslighet mot den andre föräldern? Hur gör man dehär riskbedömningarna? Hur är det med metodut-vecklingen? Hur värderas den, och vilka följder harde nya reglerna fått? Hur tillämpas reglerna när detförekommer övergrepp eller misstanke om detta? Fåregentligen domstolar och socialnämnder tillräckligabeslutsunderlag i alla de här frågorna? Finns det till-räcklig barnkompetens i domstolarna? Ja, frågorna ärmånga.Barnombudsmannen anser i sin rapport ,2003, med ? att formuleringarnaom en nära och god kontakt med båda föräldrarna blirhögre värderade av domstolarna än barnets behov avskydd mot våld och övergrepp. Barnombudsmannenföreslår tydliggöranden i lagtexten, så att det är justbarnets skydd mot en olämplig förälder som måste fåkomma i första hand och barnets behov av god kon-takt med båda föräldrarna i andra hand. Det här är,som jag ser det, en central fråga för Vårdnadskom-mittén att gå ut och söka och bygga kunskaper kring.Även samarbetssamtal om medling ingår i utvär-deringen. Men det kanske viktigaste som står i direk-tiven är att kommittén är oförhindrad att ta upp ävenandra närliggande områden om det bedöms motiverat.Arbetet ska ha ett barnperspektiv. Frågorna ska sesmed barnets ögon. Och barnet ska sättas i fokus.Frågorna är som sagt väldigt många och svåra,men oerhört intressanta och viktiga. Jag vetatt alla ni, och även jag, väntar med stort intresse påatt kommittén ska lämna ifrån sig sitt slutbetänkande inovember 2004. Men fram till dess finns det egentli-gen ingen anledning att föregå arbetet i kommittén,där ju samtliga partier finns representerade.Fru talman! Låt mig få kommentera reservationenfrån med krav på att barnens bästaska definieras. Det som slår mig när jag hör debattenhär mellan och ärjust hur detta ska kunna bli möjligt. Enligt YvonneAndersson är det inte barnens bästa att låta samköna-de kunna bli prövade som adoptivföräldrar. Jag tyckeratt den rätten ska man ha. Hur ska vi då definierabarnens bästa? Tron på att man ska kunna vara såkonkret när varje fall är så unikt förstår jag egentligeninte. Barnets bästa och portalparagrafen från barn-konventionen finns i lagstiftningen . Sedan är detvåra värderingar, hur vi ser barnet, som blir styrandeför vad som är barnets bästa.Låt mig slutligen konstatera, fru talman, kanskelite torrt så här på slutet, att vi i utskottsmajoritetenegentligen inte finner några nya skäl att utvidga tale-rätten för mannens änka och arvingar.Som sagt: Vi har jättestora frågor framför oss somvi tillsammans ska försöka lösa för barnens bästa.Anf. 199 ():Fru talman! Jag tänkte börja med den övergripan-de delen. Det gäller själva namnet barnbalken. Närjag funderar lite närmare på som be-grepp, känner jag att det är ganska riktigt utifrån justdet som och så många andra har pratat om, attdet ska handla om barnens rätt till föräldrarna. Blandde olika balkarna finns , som hand-lar om rätten för vuxna i deras relation, ,om rätten för människor att ärva, och så har vi dåföräldrabalken, alltså rätten för barnen till sina föräld-rar. Jag tycker att det är ganska logiskt. Däremottycker jag nog att vi gott skulle kunna diskutera självainnehållet i . Det tycker jag är viktigareän att diskutera vad vi kallar det för.Jag måste också nämna något som kuriosa. Underromartiden var barnen faderns ägodel. Sålde pappansonen så blev pappan fri. i såg man inte barn somnågon tillgång över huvud taget. Kreaturen var givet-vis värd mer i ett feodalt samhälle. Med den tidenssätt att se det kunde barnets upplevelse av skadehän-delse inte vara så djupgående som hos vuxna pågrund av barnets brist på mognad, även känslomäs-sigt. Därför gav man lägre ersättning till barn.Det var givetvis väldigt trevligt att lyssna på före-gående debatt mellan och , även om detkändes lite som: Ska vi inte gå vidare nu?Men jag måste ändå understryka här att jag tror attvad som är bäst för barnen varierar från människa tillmänniska. Jag har full respekt för att vi kan landa påolika ståndpunkter i den frågan. Jag tror precis somföregående talare att det vore väldigt synd att slå fastvad som verkligen är barnens rätt, för det varierar jufrån till en annan. Titta bara på den historiskabakgrund jag gav.Dessutom tror jag att det finns någonting som för-enar oss alla härinne. Det är att vi tycker att det vikti-gaste är kärleken till barnen och att den är äkta ochrespektfull oavsett om det är en man eller en kvinnasom älskar barnet. Det spelar ingen roll hur familje-bilden ser ut kring barnet. Det viktiga är att vi skyd-dar barnet även rättsligt. Det tycker jag är oerhörtviktigt. Oavsett vilken familjeform man lever i är detbarnens rättsliga ställning vi ska titta på och se till atttrygga.I dag råder det som sagt också en bred enighet omatt barnen ska skyddas särskilt. Det ingår ju blandannat i den här vårdnadskommitténs direktiv att det ärdet man vill. Det är det syftet som ligger bakom har tillsatt den utredningen.När det gäller tycker jag att inne-hållet kan diskuteras såtillvida att det är många finaord och intentioner som ligger bakom ,men det finns egentligen inget reellt skydd för kränk-ning av barnens rätt till båda sina föräldrar. Det endastraffet mot föräldrar som missköter sig är att de kanförlora sina barn helt eller delvis. Detta straff är hår-dare mot barnet, anser jag, än mot föräldrarna.På det sättet tycker jag att ett verkligt barnpers-pektiv saknas, och jag ser fram emot Vårdnadskom-mitténs ställningstaganden och förslag. Enligt föräld-rabalken 6 kap. 2 § a ska rätten vid bedömning av vadsom är bäst för barnet fästa särskilt avseende vidbarnets behov av en nära och god kontakt med bådaföräldrarna.Vad händer om en av föräldrarna eller båda krän-ker denna rätt? Det händer ingenting, och de har tilloch med rätt till ombud vid rättslig tvist. Då ska alltsårätten, som det också stryks under i den här paragra-fen, utifrån de bägge partsframställningarna lista utvad som kan vara bäst för barnet. Där skiftar ju alltsåde olika parternas syn på det hela. Det är ingen somtalar för barnet.Därför tycker jag så här: Tack, kära tidigare lagut-skott! är det inte så många som sitter kvar, mentack kära tidigare lagutskott som förde upp detta påagendan och såg till att möjligheten tillsärskilt biträde vid särskilt konfliktfyllda vårdnads-och umgängestvister fick speciell uppmärksamhet iutredningsarbetet. Ds 2002:13 är en fröjdesam läs-ning.Jag måste dessutom säga att detta med särskiltproblemfyllda konflikter fyller mig med hopp. om barnen är inte särskilt konfliktfylld - närden kommer till rätten alltså? Hur pass lite konflikt-fylld är en situation där man tvistar om umgänge ellervårdnad? Hur lite konfliktfylld är den? Det fyller migmed hopp om att det kommer att bli ganska mångasådana rättsliga biträden om vi nu är eniga om dettasåsom den före detta riksdagsmajoriteten ändå var.Sedan måste jag vända mig särskilt till mina soci-aldemokratiska vänner i lagutskottet och fråga: Närkommer detta viktiga lagförslag? Ska vi behöva väntatill , som jag hörde någon nämna, jag tror attdet var ? När ska vi fatta dessa för många barnså viktiga beslut som öppnar för ett bättre rättsligtbiträde i svåra konflikter, det som alltså redan finns iEuropakonventionen? Den har vi redan har under-tecknat, 1996. Vi har bara inte ratificerat den. Mendäri finns detta med rättsligt biträde för barn. Varförinte bryta ut delen om rättsligt biträde ur och se till att vi sedan beslutar om den litesnabbare? Det råder ju en så bred enighet om det här.Det är ju faktiskt så att de barn som föddes ,när undertecknande den här Europarådskon-ventionen, fyller . Hur gamla ska de behövabli innan detta sker? tycker jag att det ärväldigt viktigt att får arbeta ilugn och ro och se över hela det här området. Men jagfrågar mig ändå: Kan man bryta ut det rättsliga biträ-det och agera lite snabbare i den delen?För övrigt vill jag bara fråga er: Har verkligen depersoner som sitter i egen erfa-renhet av att vara barn?Anf. 200 ():Fru talman! Det här är mitt jungfrutal. Men allaandra har ju överlevt det...Jag kommer att motivera vårt ställningstagandetill reservationerna 8 och 9 om adoptionslagstiftningoch reservation 10 om lesbiska kvinnors rätt till in-semination.Flera miljoner barn i världen lever i fattigdom ochdrömmer om en bättre framtid som mångavuxna drömmer om att förverkliga sig som föräldrar.De vill, och de kan, ge kärlek och omsorg åt dessabarn. Drygt 1 000 barn kommer till viade internationella adoptionerna. De flesta adoptivbarnfår en bra uppväxt och ett bra liv.Sedan den 1 februari 2003 har även registreradepartner fått möjlighet att prövas som adoptivföräldrar.I reservation 8 kräver att riksda-gen upphäver beslutet med motiveringen att lagenstrider mot , som säger att allabeslut som rör barn ska utgå från barnens bästa.I själva verket säger varken FN:s barnkonventioneller att adoptivföräldrarnas könhar någon betydelse för tillämpandet av principen ombarnets bästa. Konventionen syftar till att stärka rätts-skyddet vid internationella adoptioner. Alla barn harrätt till en trygg uppväxt, och det är de vuxnas skyl-dighet att skapa en miljö för barnens harmoniskautveckling.Däremot är det inte alltid de biologiska föräldrar-na som står för den tryggheten. Enligt Rädda Barnensberäkningar lever så många som 190 000 barn i Sve-rige i en familj där det förekommer våld. Oftasthandlar det om de traditionella familjerna med mam-ma, pappa, barn. Det finns inget som talar för attregistrerade partner inte skulle kunna tillgodose desärskilda behov som utländska adoptivbarn har.Även den framlidne kristdemokraten, cancerläka-ren och högt respekterade personen i sin rapport till slutsatsen att det inte finns stödför att barn med homosexuella föräldrar skulle måsämre än barn med heterosexuella föräldrar. Däremotmår adoptivbarn allmänt sett sämre än andra barn iSverige. Men det har ingenting att göra med föräld-rarnas kön. Vissa av dem har fysiska och psykiskabesvär, hamnar i missbruk och genomgår starka iden-titetskriser. De adopterade barnens svårigheter beroroftast på brist på stimulans, sjukdom eller svåra upp-levelser under deras allra första tid i livet.Biologin styr inte vem som är den bästa föräldern.För de tusentals barn som lever i misär, som dagligenutsätts för våld och som sover på gatorna eller ut-nyttjas sexuellt är det helt ovidkommande om det ärtvå mammor eller två pappor som kan ge dem ettbättre liv, värme och omtanke. Det är beklagligt omvuxnas värderingar och attityder försvårar deraschanser. verkar det tyvärr som om det är vikti-gare att bevara dessa värderingar än att värna ombarnens bästa.Fru talman! Det krävs bättre kunskaper om adop-tivbarnens speciella situation, bättre stöd och bättreutbildning till adoptivföräldrar. Därför fattade riksda-gen ett beslut om att följa upp adoptionslagstiftning-en. Regeringen har tillsatt en särskild utredare meduppdrag att se över adoptionsprocessen för att se hurman kan stärka barns rätt och ge bättre psykosocialtstöd och rådgivning åt adoptivfamiljerna. Uppdragetska redovisas till regeringen 2003. Lagen omregistrerade partners möjlighet att prövas som adop-tivföräldrar ska utvärderas . Jag anser att detär rimligt att invänta utvärderingen innan man tarställning till några eventuella åtgärder, och därföryrkar jag avslag på reservation 9.Beträffande reservation 10 om rätten till insemi-nation för lesbiska kvinnor anser jag inte att det finnsskiljaktigheter mellan utskottets ställningstagande ochJan Ertsborns och yrkande. Pre-cis som i reservationen understryks det i betänkandetatt "det är angeläget att arbete med att analysera deträttsliga föräldraskapet är prioriterat och att analysar-betet genomförs ".Vi är eniga om att lesbiska par som har registreratsitt partnerskap eller lever i samboförhållande ska fåtillgång till assisterad befruktning vid allmänt sjuk-hus. Möjligheten för lesbiska kvinnor till assisteradbefruktning kommer att beredas vidare när frågan omdet rättsliga föräldraskapet är löst. Med den motive-ringen yrkar jag avslag på reservation 10.Avslutningsvis yrkar jag bifall till förslagen i lag-utskottets betänkande 10 och avslag på samtliga mo-tioner och reservationer.Det gick bra!Anf. 201 ():Fru talman! Jag ska börja med yrka bifall till mo-tion L295 under punkt 10. Jag har ju tyvärr inte kun-nat reservera mig eftersom vi inte har någon ordinarieledamot i utskottet. Det gäller en myndighet för bar-nens bästa. Det har vi diskuterat innan. Det var kan-ske lite fel ordval i det motionsyrkandet.Alltsomoftast är resultatet av en skilsmässa upp-slitande vårdnadstvister, som förs i domsto-lar. En juridisk vårdnadstvist är en process som ska-par enbart förlorare. Dess väsen är strid, och dessföljd är ofta hat. Och dess främsta offer är barnen.Att sätta barnen främst i samhället innebär blandannat att förbättra stödet till och möjligheterna förföräldrarna att separera utan att hamna i de för barnennästan alltid förödande vårdnadstvisterna.Det finns en framtagen modell för just konflikt-lösning som är utformad av , forskare ifamiljerätt och lektor i juridik vid universitetoch tidigare jurist vid , Barnens rätt i samhället,och , rättssociolog och familjeforskarevid . Modellen har kallats byrån förbarnens bästa och har mötts av mycket starkt stödfrån bland andra barnombudsmannen ,som har ansett den vara en i många stycken idealmodell för hantering av vårdnadstvister. Förre barn-ministern, socialdemokraten , tyckte attförslaget utgjorde en suverän arbetsmodell för detkonfliktförebyggande arbetet med familjer i kris. Honär också övertygad om att det konfliktlösande inslageti modellen inte bara skulle bespara människor lidandeoch ohälsa utan också vara samhällsekonomiskt lön-samt.Modellen går ut på att domstolen är fel arena föratt lösa tvister. Det är omöjligt för de ytligt sett för-bannade men i grunden förtvivlade föräldrarna attlösa sin konflikt i ett sådant sammanhang. Det un-derminerar deras självförtroende, och det är barnensom drabbas absolut först. Därför vill jag yrka bifalltill den motionen.Vi i har väckt en motion som handlarom förändring av så att det blir möjligtför ett barn att ha fler än två juridiska vårdnadshava-re. Lagstiftningen måste stå i samklang med dagensmer öppna och toleranta samhälle. Det gäller inteföräldrabalkens regler om vårdnad och föräldraskap.Med nuvarande regelverk är det ju inte möjligt för ettbarn att ha mer än två föräldrar - en situation somdock i dagens samhälle är högst reell. Systemet måstedärför förändras för att barn ska ha möjlighet att hafler än två juridiska vårdnadshavare.Jag kommer inte att yrka bifall till den motionenhär eftersom den ligger under samma ärende somassisterad befruktning, som är punkt 21, rätt till inse-mination för lesbiska kvinnor. Där har Miljöpartietockså motioner om att detta ska bli möjligt. Det hardiskuterats tidigare, och jag är helt nöjd med ut-skottsmajoritetens ställningstagande där, det vill sägaatt vi väntar oss ett resultat av detta inom en ganskasnar framtid, och då finns det enligt min uppfattningingen nödvändighet att yrka på den reservation somFolkpartiet har. Vi nöjer oss med detta och inväntarmed glädje förhoppningsvis snart inkom-na förslag i frågan.Anf. 202 ():Fru talman! Barn har haft homosexu-ella eller bisexuella föräldrar. Så länge som det rätts-liga institutet adoption har funnits har det funnits barnsom har haft homosexuella eller bisexuella adoptiv-föräldrar. Det är bara det att det inte alltid har varit enofficiell kunskap, men dessa barn har funnits, likavälsom det alltid har funnits homosexuella eller bisexu-ella föräldrar som har fått barn genom inseminationså länge som möjligheten till insemination har fun-nits.Frågan om föräldraskap och det rättsliga erkän-nandet där två vuxna av samma kön tillsammans harvårdnad om ett barn handlar inte om huruvida homo-sexuella eller bisexuella ska kunna få ha barn. Dethandlar om huruvida dessa barn ska erkännas ochhuruvida dessa familjer ska få samma rättsliga trygg-het som andra familjer.Det var med stor glädje som jag kunde konstateraatt med bred majo-ritet sade ja till att ta bort den särbehandling av sam-könade par som har funnits i bestämmelsen om adop-tion. Det var ett bra beslut eftersom det utgick frånprincipen om barnets bästa.