prot · GQ0946 · 2003-01-24 00:00:00 — Om åt-gärder behöver vidtas på herrelösa fastigheter, tillexempel för att förhindra ras eller utestänga allmän-heten från farliga miljöer, är det i regel den kommu-nala räddningstjänsten som måste vidta dessa och ståför kostnaderna.När det gäller frågan om ansvar för förorenadeområden har staten tagit på sig en betydande del avkostnaderna när ingen kan göras ansvarig enligt mil-jölagstiftningen. Staten bidrar med ca 500 miljonerkronor under 2001-2004 till finansieringen avinventeringar, undersökningar och åtgärder för attsanera och efterbehandla förorenade områden och tafram underlag för prioriteringar av framtida sane-rings- och återställningsinsatser i landet. Identifieringav områden och riskklassning görs av kommuner ochlänsstyrelser. gör en prioriteringoch beviljar medel till de mest angelägna områdena.Kommunen kan vända sig till eller för att få vägledning om i vilka situa-tioner bidrag kan lämnas. Ett exempel på ett områdesom sanerats med hjälp av dessa bidrag är iSmåland som sanerats på PCB. Målsättningen var idet fallet att befria från PCB-läckande sedi-ment i sådan omfattning att fortsatta skador på Emånsekosystem inte skulle uppkomma.Genom har en obligatorisk sanerings-försäkring införts för företag som bedriver miljöfarligverksamhet. När det gäller miljöskadade fastigheterfinns det bestämmelser i om sanering avmark och byggnader som är så förorenade att det kanmedföra skada eller olägenhet för människors hälsaeller miljön. I de fall ansvarig verksamhetsutövareinte kan ta sitt ansvar finns möjligheter för länsstyrel-se eller kommun att utföra saneringen. En sådan sane-ring kan finansieras genom saneringsförsäkringen,som träder in när den som är ansvarig inte kan betala.Saneringsförsäkringen kan förebygga attfastigheter med miljöföroreningar blir herrelösa.Staten tar således ett ansvar för för-orenade områden när det inte finns någon som kangöras ansvarig enligt gällande miljölagstiftning.Som jag nämnt pågår ett arbete för att lösa degrundläggande rättsliga problemen med herrelösafastigheter. Jag avser att avvakta Justitiedepartemen-tets förslag innan ytterligare överväganden görs ifrågan. Även om det ekonomiska ansvaret faller utan-för detta arbete är det nämligen väsentligt att få somgrund hur vi rättsligt ska hantera den här typen avproblem.Anf. 57 ():Herr talman! Jag vill börja med att tacka miljömi-nistern för svaret, även om jag hade hoppats att sva-rets innehåll skulle göra mig lite gladare.Låt mig teckna bakgrunden. Befolkningen i Sö-derfors kallar området Hästhagen, som jag har inter-pellerat om, för . Jag kan förstå varför. Sjuhusbyggnader från miljonprogrammets dagar stårfullständigt demolerade, som vrak, ute på den upp-ländska landsbygden. Överallt ligger byggnadsmate-rial, krossat glas och tapeter i drivor. Jag känner intetill om miljöministern själv har varit där, men jag vardär alldeles och förfärades över synen.Smältvatten forsade nedför trapporna. Det såg ut somdet inte ska se ut i 2003.Det är svårt att föreställa sig att de här husen framtill 1996 var människors hem. Ungefär 150 familjerbodde där. Det kan man inte föreställa sig . År1996 gick fastighetsägaren i konkurs, och fastigheter-na har därefter förklarats herrelösa.I dag fungerar området på två sätt. För det förstaär det ett tillhåll för barn och ungdomar som lekerdär. Det är ett slags verklighetens fullständigt livsfar-liga äventyrsland. För det andra har området fungeratsom ett militärt övningsområde för livgardet. Man hartränat strid i tät bebyggelse. Det är ganska anmärk-ningsvärt. Också officiellt kallar militären områdetför . Det säger en hel del om hur det ser utdär.Ungdomar röker och tänder små eldar hela tiden.Till och med små barn lär leka äventyrslekar där, trotsden omedelbara, överhängande livsfaran. Kommunenhar satt upp ett litet stängsel runtomkring, men det ärså lätt att forcera att till och med jag kan göra det.Tänk då på med vilken lätthet 15-åriga pojkar force-rar det.Jag är rädd att det ska tändas en eld av ettgäng ungdomar, att den elden ska sprida sig och attde inte ska kunna släcka den. Jag är rädd att någonbjälke ska falla ned så att något litet barn kläms ochinte kan komma ut. Det är bara en tidsfråga, tror jag,för så eländigt är det där.Jag har interpellerat miljöministern därför att situ-ationen är akut. Jag har gjort det som företrädare förUppsala län och befolkningen i . Man harprovat allt. Kommunalrådet har tillskrivit miljömi-nistern. Landshövdingen har agerat. Någonting måstehända och det , omedelbart.Finanskommunalrådet hartillskrivit ministern och vädjat om hjälp. Han åbero-par ett muntligt samtal där miljöministern ska haavgivit ett löfte att tillskjuta medel ur Naturvårdsver-kets fond för att sanera området.I det interpellationssvar jag fått säger miljöminis-tern att riskklassning görs av kommun och länsstyrel-se varefter prioriterar områden. Härvet jag att såväl landsting som länsstyrelse har agerat.Att då hänvisa till kommunens ansvar att stå för kost-naderna, som kan beräknas till 12, 15 eller kanske tilloch med , är inte rimligt. Detta ären liten kommun, och man kan inte avsätta så storasummor utan att det allvarligt kommer att inkräkta påkommunens primära åtaganden som att tillhandahållagod vård och omsorg.Anf. 58 Miljöminister ():Herr talman! Låt mig först understryka att jag somminister inte kan ge några som helst löften om vadNaturvårdsverket ska göra. Det här är, precis som jagunderstryker i svaret och som jag har gjortklart, en möjlighet att pröva denna form, som vi inteheller med säkerhet kan säga gäller.Detta är ju problemet med de herrelösa fastighe-terna i : Denna typ av problem täcks intesjälvklart av den typ av medel som finns hosstaten för att bistå kommuner. Därför har vi ocksåtillsatt denna utredning för att se hur vi principielltska hantera herrelösa fastigheter.Det finns andra kommuner som haft liknande pro-blem men som själva tagit initiativ till att lösa dessa.Jag har själv, som vet, talat medföreträdare för kommunen, och jag vet att detta är ettmycket stort problem för denna. Dock måste jag änen gång betona kommunens grundläggande ansvar.Jag tycker att gör det mycket klartatt detta i hög grad handlar om säkerhetsfrågor, omvad som beskrivs som allvarliga risker för männi-skors hälsa, och här är det räddningstjänstlagen somgäller.Jag tror att det är viktigt att inte skjuta ifrån sigansvaret. Vi måste se att kommunen här har ettgrundläggande ansvar för att säkerheten upprätthålls.Vad vi nu har försökt göra är att tala om vilkamöjligheter som finns inom ramen för miljölagstift-ningen. Som framgår av mitt svar är det kanske intesjälvklart den typ av problem som finns i Söder-fors som avses, utan det är framför allt sanering avområden ur miljösynpunkt som kan komma i fråga.Detta hindrar dock inte att man prövar i vad mån detär möjligt, och då tillfaller det myndigheten att prövaden saken i ett enskilt ärende.Låt mig också säga att staten gör betydande insat-ser för att bistå kommuner som har problem medfastighetsbeståndet inom de kommunala bolagen. Detfinns kommuner som har mycket stora ekonomiskaproblem, och här har vi också bistått med stöd. Härrör det sig dock i första hand om kommunala fastig-hetsbolag. Jag kan inte säga att detta skulle falla un-der Statens bostadsnämnds och Finansdepartementetsansvar. Sannolikt gör det inte det, utan det här är ettspeciellt fall. När det rör sig om sådana här storasummor finns det inte heller inom staten någonpengapung att lyfta ur, i den mån det inte finns av-satta medel för just den här typen av problem.Anf. 59 ():Herr talman! Vi vet att staten ända sedan medelti-den och dagar har tagit ansvar förherrelös mark och obrukbar jord. Jag tycker faktisktatt detta ligger under statens ansvar också i dag.I svaret får jag veta att skakomma med en PM under 2003.I ett brev daterat sägermiljöministern till finanskommunalrådet i att man kommer att avgöra fråganunder året, alltså 2002. Jag tycker inte riktigt att det äransvarigt att skjuta problemet framför sig ännu ett årmedan detta problem ökar i dignitet och omfång. Detkänns inte rimligt. Jag tror inte att det är vad befolk-ningen i och län förväntar sig avregeringen. I brevet säger ministern: "Arbetsgruppensarbete beräknas kunna slutföras . "är det vår och ett nytt år. Jag förväntar mig attdet ska hända mycket mer. Detta är utan tvekan attunderminera allmänhetens förtroende.Naturvårdsverket hade enligt uppgiftkvar pengar i den fond som förvaltar medel till sane-ring. Jag undrar: Kan ministern tillstå att dessa medelanvänds? Kan jag tolka svaret som att Naturvårdsver-kets medel får användas? I så fall är det ytterst gynn-samt för och län.Jag tycker att vi bör göra vad vi kan gemensamt.Jag vet att i län och kommu-nen är beredda att gå in med en del av pengarna. Manmåste gemensamt med ministern och Miljödeparte-mentet ta tag i den här frågan. Den är för stor för enliten kommun.Söderfors måste få bli vad den är tänkt att vara, enliten del i uppe på den uppländskalandsbygden, en vacker miljö. Det måste få vara be-boeligt för de barnfamiljer som lever på andra sidangatan sett från det här området. Vi måste säkerställabåde trygghet och livskvalitet för befolkningen där.Det är min bestämda uppfattning.Anf. 60 Miljöminister ():Herr talman! Låt mig först säga att jag hade självhoppats att den utredning som vi håller på med skullevara klar enligt plan på . Det härär en komplex problematik, och jag har tagit uppdetta med . Jag vet att arbetetgår framåt, och det går framåt väl. Jag och justitiemi-nistern är helt eniga om att detta är en prioriteradfråga. Jag försäkrar att vi gör allt för att det ska kom-ma besked så snart möjligt om den rättsliga grundenför herrelösa fastigheter till ledning för hur vi skahantera denna fråga.När det sedan gäller vill jag änen gång understryka att jag som minister inte kan gåin och säga hur ska ställa sig, utanhär handlar det om att gå in med detta enskilda ärendeoch pröva det. Så måste vi hantera frågan.Vad gäller vad staten i övrigt kan göra måste jaginvänta utredningen. Det är många aspekter som skavägas in: konkursfrågor, miljöfrågor, principfrågornär det gäller i vilka situationer som staten ska gå inakut på det sätt som det nu är fråga om. Detta under-lag krävs helt enkelt för att vi ska kunna gå vidare.Men det hindrar självklart inte kommunen från attpröva andra möjligheter. Vi har där varit behjälpligamed de medel som finns inom ramen för den lagstift-ning som vi har.Anf. 61 ():Herr talman! Debatten går mot sitt slut, och jag ärtacksam att den har kommit till stånd. Jag tycker migha hört här en vilja till en samförståndslösning. Jagkommer att ta kontakt med såväl somLänsstyrelsen i så att problemet kommer slutpunkt inom inte alltför lång tid.Jag tycker att det är tråkigt att det ska dröja ännuett år innan man får ett ordentligt svar. Ett besked harutlovats på ett tidigare stadium.Miljöfaran är överhängande. Det finns asbest ochPCB i de här husen. Staten har inte engagerat sig iärendet, men statens närvaro har markerats av Svealivgarde om inte annat som har genomfört militäraövningar i ett område som har fått det officiella nam-net . Det ser ut som , som ju inteligger i Norduppland. Jag tycker att vi ska se till attdet blir ordning och reda i den här frågan och attstaten tar ett utökat ansvar för herrelösa fastigheter,för ingen annan kan göra det i det här fallet.Anf. 62 Miljöminister ():Herr talman! Låt mig avsluta med att säga att Ce-cilia har uppfattat mig rätt, att detta är enfråga som självklart engagerar mig. Även jag bor iUppland och plågas av att det förhåller sig på dettasätt i . Däremot vill jag inte ge förhoppningen om att vi nu står redo för ensamförståndslösning i det här stadiet. Tvärtom under-stryker jag att vi måste invänta den rapport somkommer ifrån om hur vi ska gåvidare. kan jag inte sträcka ut någon handoch tala om på vilket sätt staten ska spela en roll idetta.Jag vill slutligen än en gång understryka att dettaändock i grunden är kommunens ansvar, i synnerhetnär det gäller säkerhetsfrågorna, enligt rädd-ningstjänstlagen. Även en liten kommun måste vetaatt man har detta grundläggande ansvar. Detta vill jagsäga med all förståelse för det stora problem somTierps kommun här står inför.11 § Svar på interpellation 2002/03:92 om heli-kopterverksamhet på SäveAnf. 63 Försvarsminister ():Herr talman! Per har frågat mig vad jagär beredd att göra för att trygga behov avhelikopterverksamheten på Säve.Jag vill börja med att redovisa två grundläggandeförhållanden. Det första gäller Försvarsmaktens stödtill samhället. Försvarsmakten har fyra uppgifter,nämligen att kunna försvara mot väpnat an-grepp, att hävda territoriella integritet, attbidra till fred och säkerhet i omvärlden samt, somfjärde uppgift, att bidra till att stärka det svenskasamhället vid svåra påfrestningar i fred.Försvarsmakten kan stödja samhället på olika sätt.Den första typen av stöd är stöd vid svåra påfrest-ningar. Detta är, som jag nämnde, en av Försvar-smaktens uppgifter. Uppgiften ska dock inte varadimensionerande för Försvarsmakten. Den andratypen är stöd vid räddningstjänst. Enligt rädd-ningstjänstlagen (1986:1102) är statliga och kommu-nala myndigheter - till exempel Försvarsmakten -skyldiga att på anmodan av räddningsledaren deltamed personal och resurser vid en räddningstjänstin-sats. Den tredje typen är stöd enligt förordningen(2002:375) om Försvarsmaktens stöd till civil verk-samhet. Enligt förordningen får Försvarsmakten läm-na stöd till angelägna ändamål i samhället. Försvar-smakten ska pröva sådant stöd i varje särskilt fallsamt ta ut avgifter om stöd lämnas.I budgetpropositionen sade regeringenatt Försvarsmaktens stöd till samhället, grundat pånämnda förordning, inte får bli så omfattande att detnegativt påverkar myndighetens fyra uppgifter. Rege-ringen konstaterade att stödet med helikopter hadeblivit så omfattande att det begränsade Försvarsmak-tens möjligheter att genomföra till exempel grundläg-gande förbandsverksamhet. delade isitt betänkande regeringens uppfattning och anfördeföljande: "Stödet till samhället med är angeläget men måste dessvärre iden nu rådande situationen komma i andra hand."(bet. 2001/02:FöU1, s. 48).Det andra grundläggande förhållandet gäller an-svar för räddningstjänst och sjuktransporter. Enligträddningstjänstlagen ansvarar kommunerna för rädd-ningstjänsten inom kommunen, förflygräddningstjänsten och för sjörädd-ningstjänsten. Enligt hälso- och sjukvårdslagen(1982:763) ansvarar sjukvårdshuvudmannen försjuktransporter. I särskilt angelägna situationer kan ensjukvårdshuvudman med stöd av det så kallade nöd-helikoptersystemet begära Försvarsmaktens stöd medsjuktransport med helikoptrar. Det regleras i förord-ningen om Försvarsmaktens stöd till civil verksam-het.Herr talman! Efter dessa klargöranden går jagöver till varför Försvarsmaktens helikopterverksam-het ses över. Försvarsmakten byter utsina helikoptrar. Det innebär att antalet helikopterty-per minskas från sex till tre och att Försvarsmakten2010 kommer att ha totalt ungefär 50 helikoptrar, attjämföras med ungefär 100 . De första nya helikopt-rarna kommer att levereras . Leveransernakommer att pågå till 2009. Försvarsmaktens helikopt-rar är baserade i /, /,, /, och . Om-sättningen av helikoptrarna och den pågående om-struktureringen av helikopterverksamheten innebär attbaseringen av helikoptrarna måste ses över.I början av 2002 lämnade chefen för helikopter-flottiljen ett baseringsförslag till Högkvarteret. InomHögkvarteret beredde en arbetsgrupp helikopterflot-tiljens förslag tillsammans med andra förslag tillbasering av helikoptrarna. Arbetsgruppen redovisadei sin rapport för överbefälhavaren.Försvarsmakten har inte tagit ställning till försla-get ännu och har därför inte redovisat myndighetensuppfattning till regeringen. Av denna anledning var-ken kan eller vill jag i kammaren redovisa nå-gon uppfattning i fråga om helikopter på ellernågon annan ort.Jag har för avsikt att återkomma till närFörsvarsmaktens förslag föreligger.Anf. 64 PER ():Herr talman och fru försvarsminister! Min be-dömning är att Försvarsmakten under en överskådligframtid - då menar jag - kommer attha verksamhet i och kring . Därmed kom-mer det att finnas behov av helikoptrar både för ut-bildningsverksamhet och för övningsverksamhet, ochdärför behöver Försvarsmakten basen på . Detvar, herr talman, ett tydligt besked av vår förre för-svarsminister i en GP-intervju den14 augusti, strax före valet.Orsaken till den här interpellationen är just vadsom nämnts, att en arbetsgrupp inom Försvarsmakten,, presenterade ettförslag som innebär att helikopterverksamheten vidSäve avvecklas.Jag har, herr talman, full respekt för att vår nyaförsvarsminister behöver greppa etthelt politiskt arbetsområde och sina arbetsuppgifteroch självfallet behöver läsa på. Jag utgår från att denprocessen innebär en systematisk genomgång och dånaturligtvis inte bara av läget i detta avseende i Väst-ra , i och på ,utan det handlar om en totalöversyn - en översyn avhela Försvarsmakten och av dess relation till politiskagrenar i Sverige.Även vad gäller helikopterverksamheten handlardet givetvis om en systematisk genomgång av denstrategiska placeringens betydelse. När det gällervästkusten handlar det om skärgården, om sjöfarten,om gods- och färjetrafiken, om , omfiskeflottan, om hamnarna och så vidare. Jag behöverinte här, herr talman, orda om storleken och vikten avbåde logistiken och tidsfrågan när det gäller helikopt-rar i olika roller och att komma fram.Det handlar även om , om försvars-samarbete och om räddningssamarbete i ochSkagerack. Försvarsmaktens rationella resursutnytt-jande kommer också med men det finns naturligtvisäven en regionalpolitisk infallsvinkel sett till det storasvenska försvaret och var nedläggningarnahar skett - någon form av ett sådant pussel.Vidare handlar det om personalen inom helikop-terverksamheten på och om den ovisshet som delänge har levt med och som de också nu lever med.På sätt och vis kan jag förstå per-sonliga situation men det finns en principiell dimen-sion också här. Att vara minister är inte bara att per-sonligen ikläda sig en roll, utan det är också fråga omen roll som har kontinuitet - man ikläder sig en rollsom föregångarna haft. Denna kontinuitet är oerhörtviktig.Jag nämnde GP, och det är en bedömningsom den tidigare försvarsministern naturligtvis hargjort utifrån sin verksamhet. Jag vill ändå fråga hurförsvarsministern ser på det förhållandet att en för-svarsminister säger en sak före valet och det sedan,när man får nya besked - eller i varje fall utrednings-förslag - är svårt att få en bekräftelse av vår nya för-svarsminister när det gäller vad den tidigare för-svarsministern har sagt. Det är ett principiellt problemsom jag gärna vill ha några reflexioner kring.Anf. 65 ():Herr talman! Det är bra att vi får diskutera heli-kopterdivisionen i innan beslut fattas. Det ärockså bra att försvarsministern tänker komma tillriksdagen innan beslut fattas - det är nämligen så jaguppfattar interpellationssvaret.En av Försvarsmaktens fyra viktigaste huvudupp-gifter är att stödja förband i fred. Ett förband somförutom sedvanliga militära uppgifter verkligen stött,och stöder, samhället är helikopterbataljonen på Säve.Helikoptrarna har inte bara stor betydelse militärt påvästkusten utan också i hög grad en väsentlig, viktig,uppgift till stöd för samhället, med många olika verk-samheter på vår västra kust.I en storstadsregion som med över700 000 invånare boende på bland annat öarna runt-om i och med 80 000-90 000 fartyg somvarje år passerar utanför kusten utgör helikoptrarnapå en trygghet och en säkerhet som kan gälla liveller död när olyckan är framme.Alla måste spara. Det vet vi, och det accepterar vialla. Men frågan är alltid hur. Om militären sparar påhelikopterdivisionen får det konsekvenser på mångasätt, både för försvaret och för det civila samhället.Om helikopterdivisionen har som bas klararman bara flyget, inte . Det tar ca 30minuter att flyga till . Dessutom tar det tidatt komma upp i luften. kan man vara på platsredan efter 15 minuter - minuter som kan få allvarli-ga konsekvenser.Besparingarna gynnar förvaret men drabbar andradelar av samhället. Ett exempel är det nuvarandeavtalet med som inte kan uppfyllas. Ärdet därför inte dags att tänka nytt och att samverkamer?Om helikopterdivisionen blir kvar i ärmycket vunnet. Militären får tillfälle till träning, tillrealistisk träning och inte bara övningar - alltså enbättre verksamhet vid behov - och det civilasamhället får den beredskap som behövs.Samarbete mellan polisen, räddningstjänsten ochmilitären kan exempelvis gälla infrastruktur, hangareroch säkerhet. Säves närhet till , Stenungsundoch talar sitt språk. I är vi vanavid att samarbeta mellan kommun, näringsliv ochsjöfart. är det att i den andan utveckla sam-verkan mellan försvaret och det civila samhället. snabbutredning av möjligheterna att samverkamellan de olika parterna så att vi även fortsatt har ensjöräddning och en beredskap värd namnet!Anf. 66 ():Herr talman! Självklart instämmer jag i mina kol-legers argument för att behålla . Jag blir lite räddnär försvarsministern svarar som hon gör i interpella-tionssvaret, framför allt med tanke på före detta för-svarsminister mycket klara utta-lande. Det skulle vara skönt att av försvarsministernfå höra att man faktiskt har satt sig in i frågan. Jagkan tänka mig att argumenten på den andra sidan ärväldigt starka.Vi på och från sida harnämligen väldigt dåliga erfarenheter när det gäller hurvi behandlats i tidigare försvarsbeslut. Vi fick kämpaväldigt hårt nu senast när vi ändå fick både riksdagoch regering att instämma i att försvaret behövs ävenpå . Därför är det enormt värdefullt omförsvarsministern kan sätta ned foten. Det har bety-delse också för vilket ställningstagande Försvar-smakten gör.Med tanke på att den som vet bäst när det gällerhelikopterbaseringar - alltså chefen för helikoptrarna- har föreslagit att ska vara kvar av operatio-nella skäl, inte på grund av några andra skäl utan justför att Sävebasen är viktig ur försvarssynpunkt. Omnu inte försvarsministern vill säga något, betänkt dådet förslag som kom 2002 om Säves betydelse!Det är inte långt från till , menunder när det är risk för isbildning går detinte att lyfta från utan då är man strandsattmedan det i finns tillgång till öppethav. Där är det alltid isfritt. Betänk den lilla detaljen!Marianne sade många bra saker omsamverkan. Jag vill också poängtera den samverkansom sker mellan de olika ländernas försvarsmakter ihavet utanför och där danska,norska och svenska helikopterförband brukar samöva.Denna kompetens riskerar att försvinna om inte Sä-vebasen får finnas kvar.Jag är väldigt nyfiken på vad försvarsministernytterligare har att säga förutom det - som jag tycker -ganska tunna svar som lämnades på Per Landgrensinterpellation.Anf. 67 ():Herr talman! Jag vill baragöra några tillägg till det som föregående talare redanhar sagt när de har slagit fast Säves oerhört storabetydelse.Det gemensamma förslaget från cheferna på F 7och innebar att helikoptrarna skulle stationeraspå , inte minst av militärtekniska och flygteknis-ka skäl. På har man ett större antal dagar då mankan flyga. Det har att göra med helikopterspecifikaväderförhållanden såsom till exempel underkylddimma som kan uppstå på , men inte på Sävedärför att där ligger havet precis utanför, så där kanman flyga ett större antal dagar. Detta är väldigt vik-tigt att komma ihåg.Om man dessutom har en merkostnad som inteuppgår till mer än tyckerjag att det är ett lågt pris för att kunna rädda fler liv.Det finns många andra skäl. Vi har pratat om dethär tidigare. Jag vet att försvarsministern inte villuttala sig innan ÖB har lagt fram sitt förslag, och jaghar viss förståelse för det. Men det skulle ändå varaintressant att höra hur försvarsministern funderar överargumenten innan hon ska fatta sitt beslut.Anf. 68 Försvarsminister ():Herr talman!