prot · GQ09106 · 2003-05-19 00:00:00 — Rätten att bära huvudduk och att fattaegna beslut om sitt liv men inte rätten att aga någotbarn är den debatt som jag har tagit del av apropå vadTobias tog upp. Jag vill bara kommenteraen sak som jag tror är viktig. Det handlar om det somLuciano Astudillo var inne på, att det här bara är ettav många exempel på vad , den strukturelladiskrimineringen med andra ord, betyder och vilketansvar alla vi som på olika sätt är offentliga har attvisa att normer är till för att förändras. Normer är tillför att brytas. För att komma dit måste man syn-liggöra dem. Därför har den här debatten varit såviktig.Vi är många som använder uttrycket vi svenskaroch vårt ansvar. Låt mig då lägga till på slutet att visvenskar består av kristna, muslimer, hindueroch ateister. Vi har alla rätt att fatta våra egna beslutoch göra våra egna val. Det är den rätten vi diskuterari dag.Anf. 28 ():Herr talman! Det är riktigt att vi ska hålla oss tillämnet för interpellationen, vilket är utgångspunkt fördebatten. Men jag tycker att det är en självklarhet attkvinnors rättigheter är lika mycket värda oavsettvilken bakgrund de har och oavsett inom vilken miljöde verkar. Det måste vara utgångspunkten för debat-ten. Detta är oavsett om de är elever eller lärare iskolan. Statsrådet var mycket inne på arbetslivet.Därför tycker jag också att det är intressant med endiskussion om de konfessionella skolorna.Jag noterar dualismen hos de socialdemokratersom talar här i kammaren och hos dem som har varitmed i de senaste dagarnas och veckornas debatter. Åena sidan tycker man att kvinnors rättigheter ska haett skydd, att det är viktigt att kvinnor får lov att ut-trycka sig och förverkliga sig. Å andra sidan tar mannästintill avstånd från det, som man till exempel hargjort i ett nummer av i helgen.Där säger en majoritet av den socialdemokratiskariksdagsgruppen att man inte tycker att konfessionellaskolor är bra. Dualismen att man slår vakt om det enaoch avstånd från det andra är värd att notera. Dethandlade inte om ett avståndstagande från de skolorsom hade gjort fel, det vill säga där man hade agatmänniskor, utan det handlade om ett generellt av-ståndstagande. Det tycker jag är viktigt att kommaihåg för den fortsatta diskussionen i den här kamma-ren, att det uppenbarligen finns två åsiktsinriktningarinom socialdemokratin.7 § Svar på interpellation 2002/03:314 om ung-domars deltagande och sänkt rösträttsålderAnf. 29 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig omjag avser att på något sätt gå vidare med frågan omsänkt rösträttsålder, om jag avser att på annat sättagera för att öka unga människors möjlighet till del-tagande i demokratin samt hur jag avser att agera föratt minska klasskillnaderna och dess inverkan pådeltagandet i demokratin, såväl bland unga som äldre.Jag vill börja med att säga att jag helt delar Gus-tav oro över det låga valdeltagandet blandförstagångsväljare. Särskilt alarmerande är statistikennär det gäller personer med utländsk bakgrund. I2002 års kommunalval deltog av första-gångsväljarna med utländskt medborgarskap. Val-deltagandet i den gruppen har därmed nästan halve-rats . Detta är en varnings-signal som vi alla måste ta på djupaste allvar.Regeringen har genomfört en rad åtgärder för attförsöka vända den här utvecklingen och jag hoppasatt även våra folkvalda församlingar och alla politiskapartier känner ett ansvar för denna fråga. Av de initi-ativ regeringen har tagit vill jag sär-skilt nämna ungdomssatsningen Arm i arm. Inomramen för denna satsning har urAllmänna arvsfonden fördelats till ett stort antal ung-domsprojekt som arbetar med lokal verksamhet motbland annat främlingsfientlighet och diskriminering.Apropå tredje fråga om samban-det mellan klasskillnader och politiskt deltagande villjag verkligen understryka att grunden för ett samhällemed jämlikt deltagande enligt min uppfattning är enmålmedveten politik för social, etnisk och ekonomiskrättvisa. Det innebär åtgärder inom en rad politikom-råden, alltifrån att synliggöra direkta fall av diskrimi-nering till att verka för en solidarisk ekonomisk för-delningspolitik.Så till frågan om rösträttsåldern. Mot bakgrund avde forskningsresultat som nyligenredovisat om unga människors låga tilltro till sinaegna möjligheter att påverka är det lätt att föra framsänkt rösträttsålder som en lösning på problemet. Jagkan också till viss del förstå de argument som anförs.Det är viktigt att följa och analysera erfarenheterna avtill exempel kyrkovalet i och de delstatsval iTyskland där man prövat en 16-årsgräns för rösträtt.En sänkning av rösträttsåldern till strider emel-lertid mot den viktiga princip som ligger till grund förvår nuvarande lagstiftning, nämligen att rösträtts-,valbarhets- och myndighetsåldern ska vara densam-ma. Lyfter vi ut rösträtten ur detta sammanhang får vien situation där en omyndig person ges den rättighetsom vi kanske starkast kopplar till att just vara myn-dig. Jag är därför inte beredd att ta initiativ tillnågon förändring av nuvarande lagstiftning.När det gäller andra åtgärder för att öka ungamänniskors deltagande vill jag hänvisa till de mångainsatser som görs, både inom demokratipoliti-ken och ungdomspolitiken. Ungdomar är en av desärskilt prioriterade grupperna inom demokratipoliti-ken. Inom ramen för utvecklingsarbetet Tid för de-mokrati har därför ett stort antal demokratiprojekt avoch för ungdomar fått bidrag. På det ungdomspolitis-ka området handlar insatserna bland annat om stöd tilllokala ungdomsråd, om stöd till de politiska ung-domsförbundens verksamhet i skolorna och om insat-ser för ökat elevinflytande.Jag vill avslutningsvis peka på den möjlighet somsedan den 1 juli 2002 finns för kommunerna att införaså kallad medborgerlig förslagsrätt. Medborgerligförslagsrätt innebär att en enskild medborgare, oav-sett ålder, kan skicka in förslag till kommunfullmäk-tige. Det ger ungdomar en reell möjlighet att delta idet politiska arbetet på den lokala nivån.Anf. 30 ():Herr talman! Tack statsrådet för svaret. Det vartvå undersökningar som fick mig att skriva den härinterpellationen, dels somkonstaterade att valdeltagandet bland de yngsta hademinskat med , dels sompå redovisa-des av och . Man samman-fattade: Av internationella undersökningar vet vi att14-åringar i har ett avsevärt sämre politisktsjälvförtroende än 14-åringar i andra länder.De här undersökningarna visar på klyftan mellanunga och samhället, mellan ungdomar och förtroen-devalda politiker. Den förstärks också av klassam-hället och den segregation mellan personer som haroch saknar utländsk bakgrund som vi tidigare debat-terade i interpellationsdebatten här i kammaren. Denklyftan är farlig. Klyftan mellan ungdomar och för-troendevalda riskerar att öka misstron till demokratin.Vi ser att ungdomar per automatik klassas in i sam-hällets maktlösa underklass. När vi växer upp och blirsamhället och fortfarande känner detta utanförskapoch att vi inte har lyssnats till eller fått deltaga i denpolitiska debatten då är det fara å färde med densvenska demokratin.En sak som man kan göra för att stärka det poli-tiska självförtroendet och öka unga människors in-flytande och möjlighet att deltaga i demokratin är attsänka rösträttsåldern. Jag vill peka på en mening istatsrådets svar: "Mot bakgrund av de forskningsre-sultat som redovisat omunga människors låga tilltro till sina egna möjligheteratt påverka är det lätt att föra fram sänkt rösträttsåldersom en lösning på problemet." Ja, just så är det. Motkonstaterandet att en sänkt rösträttsålder skulle kunnavara en dellösning på det problem vi talar om tyckerjag att det är ett dåligt argument att föra fram kopp-lingen mellan myndighetsålder, rösträtt och valbarhet.Om vi ska diskutera kopplingar mellan olika ålders-gränser i samhället kanske det är mer logiskt att dis-kutera straffbarhetsåldern och rösträtten. Varför finnsdet då man kan bli dömd enligt lagar man intehar juridisk möjlighet att påverka? Det låter ganskaodemokratiskt. Om vi ska diskutera kopplingar mel-lan åldersgränser tycker jag att det finns bättrekopplingar att göra.En sänkning av rösträttsåldern skulle öka valdel-tagandet. Det visar erfarenheterna från . Ensänkning av rösträttsåldern skulle definitivt kunnaöka det politiska självförtroendet och unga männi-skors känsla av att de kan påverka sin egen situationoch samhället omkring dem. En sänkning av röst-rättsåldern skulle också definitivt tvinga oss politikeratt gå ut och möta unga människor, att förklara vad vistår för, att se deras vardag och att lova saker och tingsom gör att de känner att vi lyssnar på dem i politikenoch sedan genomföra satsningar.Det är inte så konstigt att unga människor vänderpartipolitiken ryggen när partipolitiken på mångaområden har vänt unga människor ryggen, när parti-politiken har valt att inte satsa på sådant som är vik-tigt för unga människor, inte satsa på skolan, intesatsa på fritidsverksamhet, inte satsa på idrott ochföra all debatt ur ett von oben-perspektiv. Då är detinte konstigt att unga människor vänder politikenryggen.En sänkt rösträttsålder hade tvingat oss politikeratt möta unga människor. Det hade tvingat fram ettsamtal mellan unga och förtroendevalda. Det hadekunnat bryta ned klyftan. Jag tycker faktiskt att detbehövs ett bättre argument mot sänkt rösträttsålder änkopplingen till myndighetsåldern för att godta attstatsrådet så vidlyftigt förkastar förslaget.Anf. 31 Statsrådet ():Herr talman! Får jag börja med att verkligen un-derstryka att jag delar oro. Jag delarstora delar av den beskrivning som han gör, både iinterpellationen och här i talarstolen. Det har varit enpå många sätt mycket allvarlig utveckling över huvudtaget, framför allt de senaste ett-två decennierna, närdet gäller deltagandet i de politiska partierna, delta-gandet i de politiska ungdomsförbunden men ocksådeltagandet i valen.De stora insatser som regeringen tillsammans medalla partier har försökt göra visarockså att vi verkligen försöker göra någonting avoron och verkligen också försöker tvinga fram detsom jag tror att har helt rätt i, den härdialogen, samtalet mellan oss som har makt och deunga. Jag är bara långt ifrån säker på att en sänkningav rösträttsåldern är vägen dit. Det är lätt att förafram, det står jag för. Men jag är inte så säker på attdet är rätt bara för att det är lätt. ärför sin del mycket säker på att det här skulle ge de häreffekterna. Jag har inte kommit dit än i mitt analyse-rande.Däremot tycker jag att det ligger väldigt mycket isjälva grundtanken att tvinga fram en dialog. Och jagför min del ser fram emot att följa effekterna av denmedborgerliga förslagsrätten. Den har faktiskt an-vänts av många unga människor ute i de kommunersom har prövat den. Det har också lett till resultat påmånga ställen. Det har funnits kommuner där det harvarit tio- och elvaåringar - och dit ned vill väl inteheller föra rösträttsåldern - som denhär vägen har kunnat stå i talarstolarna på sitt kom-munfullmäktige och argumentera för, i det fallet jagläste om, en cykelväg mellan skolan och byn där debor. Även om vi inte är överens om att sänkt röst-rättsålder är metoden tycker jag att vi ska pröva attkomma mycket längre med att faktiskt använda demöjligheter till makt och inflytande som har öppnatsså sent som . I många fall, det tror jagockså håller med om, är det väldigtlokala frågeställningar i den kommun man bor i somungdomar engagerar sig i och som man på det härsättet faktiskt har en reell möjlighet att kunna förafram i dag.Här visar för få kommuner den öppenhet, lust ochförändringsvilja som krävs för att ta ungdomars lusttill engagemang på allvar. För att förändra den attity-den tror jag att vi behöver hjälpas åt.Anf. 32 ():Herr talman! Det gläder mig att demokratiminis-tern delar den oro jag för fram. Fattas egentligen baraannat när vi ser att det finns en utbredd maktlöshetbland unga människor, när vi ser att unga automatisktklassas i samhällets underklass och inte känner att dekan påverka samhället och att detta då givetvis för-stärks av det utbredda klassamhälle vi ser och densegregation som finns mellan människor som har ochmänniskor som saknar utländsk bakgrund.Statsrådet för som svar på min ar-gumentation för sänkt rösträttsålder fram satsningarmed olika ekonomiska bidrag till ungdomsgrupper.Det är ofta bra, mycket välriktat och vettigt. Härnämns förslaget om medborgarförslag i kommunerna.Understrykas bör att jag tycker väldigt mycket ommedborgarförslag i kommunerna. varmed och drev igenom det i väldigt många kommunerinnan regeringen lade fram ett mycket lamt förslagom att kommunerna skulle ha rätt att göra det de iflera fall redan hade gjort. Vi krävde då också att detinte bara skulle vara en rätt för kommunen att införautan en rätt för medborgarna att lägga fram förslag tillsina kommuner. Efter den fina argumentationen förvårt miljöpartistiska förslag om medborgarförslag blirjag glad om nu också kan ansluta sig tillatt rätten inte ska ligga hos kommunerna utan rättenska ligga hos kommunmedborgarna att föra fram sinaförslag.Men jag håller inte med om att det görs så mycketav den oro som tydligen både jag och inför utvecklingen av unga människors delta-gande. Jag tror att politiker då och då behöver enspark för att komma ut och verkligen få någontinggjort. Skulle man ge unga människor rösträtt, skulleunga människor få det som faktiskt finns för att på-verka, den makt som det faktiskt innebär att lägga enlapp i en urna , skulle vi politiker tvingasmöta dem, tvingas se deras verklighet, tvingas lovasaker som faktiskt är viktiga för unga människor ochkanske genomföra om inte allt så åtminstone en del.Det hade varit någonting som på allvar hade stärktunga människors politiska självförtroende, som påallvar hade förstärkt unga människors makt. Jag troratt politiker kan behöva en spark.Jag är glad för att ska gå vidare i sittanalysarbete om sänkt rösträttsålder. Jag rekommen-derar erfarenheterna från flera tyska delstater. Jagrekommenderar vad generaldi-rektör , som är positiv till förslaget, fleragånger har fört fram.Herr talman! Att peka på andra satsningar, eko-nomiska eller ett lamt utformat förslag till möjlighetför medborgarförslag som ligger på kommunerna ochinte på kommunmedborgarna, är inte argument nogmot sänkt rösträttsålder. Det är bra saker, ibland kun-de de varit mycket skarpare och mycket bättre, mendet är bra grundinställningar. Men de har uppenbarli-gen inte förändrat grundproblemet. Det ser vi påundersökningar från SCB och från Ungdomsstyrel-sen. Sänkt rösträttsålder skulle kunna vara en del föratt ändra grundproblemet.Jag tycker mig faktiskt ha rätt att kräva ett argu-ment mot sänkt rösträttsålder om statsrådet nu sålättvindigt ska förkasta förslaget.Anf. 33 Statsrådet ():Herr talman! Jag tycker inte, , attjag avfärdar det så fruktansvärt enkelt och utan någotsom helst innehåll. För mig, gilla det eller inte, är detinte oviktigt att hålla ihop två så viktiga saker sommyndighetsålder och rösträtts- och valbarhetsålder.Jag tycker att man behöver betydligt mer på fötterna,, för att diskutera den frågeställningenän vi har kunnat ha här i dag.Jag vill ändå göra tre kommentarer. Den första äratt det absolut är intressant att gå vidare i den analyssom vi nu ska göra av de erfarenheter som finns frånkyrkovalet och från Tyskland.Till det skulle jag vilja lägga att det också är in-tressant att följa, som också visa-de, att flickor över lag har en betydligt större tilltrotill politiken, känner sig ha mer möjlighet att påverkaän vad pojkar gör. Jag tycker allmänt sett att det ock-så är mycket intressant att följa vad detta beror på.Sedan säger att vi måste få enspark i baken. Är verkligen vi politiker "så dumma"att vi inte tycker att verkligheten i sig är en sparknog? Om någon inte har uppfattat det hoppas jag attden här debatten kan leda till det hos några till. Ut-vecklingen är allvarlig nog. Det finnsinte någon politiker i någon instans, i något parti, somi dag inte måste fråga sig vad vi ska göra, inte om viska göra något.Beskrivningen jag har gjort av att det finns ettantal mycket bra arbeten både av ungdomar och förungdomar, som jag hoppas kan ändra detta något,räcker inte på långa vägar. Det stora arbetet måsteockså göras av alla våra politiska organisationer, allapolitiska partier på alla nivåer i , kommun-,landstings- och riksnivå, om denna utveckling skakunna brytas.Avslutningsvis tycker inte attmina argument är goda nog. Jag tycker att jag harargument, och jag lyssnar på . Låt ossse om vi kan återkomma till diskussionen när vi vetlite mer om de analyser som ska göras och även omden uppföljning av utfallet av medborgerlig förslags-rätt som ska göra ,alltså efter det att den möjligheten har införts.Då får vi se om vi kan komma längre också på detområdet.Anf. 34 ():Herr talman! Jag är glad för att det sägs att det härkanske ska beredas vidare. Det är självklart någotsom jag uppskattar. Men jag vet också att det här ären fråga som har varit beredd. Åldersgränsutredning-en 1996 konstaterade att det vore väldigt bra att sänkarösträttsåldern åtminstone i kommun- och lands-tingsvalen till . har fleragånger skrivit rapporter och fört fram förslaget påolika sätt i debattartiklar, genom sin generaldirektöroch så vidare. I har man prövat det.Det var två personer som ville prova sänkt röst-rättsålder till i den omröstning vi nu står inför -deltagande i - . Där fick vityvärr inte med oss regeringen, vilket jag beklagar.Det sägs att verkligheten är en spark nog för poli-tiker att ta tag i problemen. Varför satsar man dåfortfarande inte på sådant som är viktigt för ungamänniskor? Varför är skolan, fritidsverksamheten ochidrottsverksamheten fortfarande slagpåsar i mångakommunala budgetar? Varför förs debatten fortfaran-de från ett von oben-perspektiv där unga människorkänner att de inte deltar, har någon plats eller att dehar dåligt politiskt självförtroende? Jag förstår intehur man då kan tycka att verkligheten är spark nog.Kanske är det för att jag är ung som jag har justlite sämre tilltro till politiker än vad statsrådet ha. Jag tror att politiker behöver en helt annanspark. Jag tror att politiker måste inse att unga männi-skor har rösträtt och att de tänker utnyttja den. Därförmåste de tvingas möta unga människors vardag, sedem i ögonen och lova saker som är viktiga för ungamänniskor och hålla en del löften. Jag tror inte attverkligheten är spark nog.Herr talman! När man ser på förslaget om sänktrösträttsålder är det inte alltid argumenten för ochvikten av att göra något på området som analyserasutan alltför ofta är det hur det ska gå för de egna val-resultaten.Anf. 35 Statsrådet ():Herr talman! är mycket bestämdom vad han tror att politiker tycker och inte tycker.Jag vill ändå lägga till den lilla iakttagelsen att Gus-tav är en politiker själv. Det är inte oviktigtnär han analyserar om verkligheten i sig borde varaen spark som är tillräcklig för att inse att vi måsteförändra oerhört många saker om ungdomar ska kän-na tilltro. Argumentera inte som om en riksdagsleda-mot som heter inte själv är politiker -och en duktig sådan.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 2002/03:321 om nyttbosparsystem och ökat byggandeAnf. 36 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig om jagavser att ta initiativ till åtgärder som kan underlättahushållens förvärv av egen bostad, till exempel ge-nom att införa ett integrerat sparsystem som utanextra kostnad för staten kombinerar bostads- ochpensionssparande.Hushållens sparande är en viktig del i kapitalför-sörjningen, inte minst när det gäller finansieringen avbostadsbyggandet. En grundläggande princip förstatens politik är dock att allt sparande ska behandlaslika. Regeringen behandlade frågan om bosparande iden bostadspolitiska propositionen Bostadspolitik förhållbar utveckling (prop. 1997/98:119). Regeringenkonstaterade då att betydelsen av eget kapital i sam-band med större investeringar, som till exempel bo-stadsinvesteringar, har ökat avsevärt och därmed ävenbetydelsen av ett långsiktigt sparande. Skatterefor-men, den låga inflationen och den relativt höga real-räntan utgör i sig stimulanser till sparande. Regering-en bedömde därför att det inte finns tillräckliga motivför att åter införa generella statliga sparpremier. Här-till kommer att generella sparpremier inte är fördel-ningspolitiskt effektiva eftersom de ekonomiskt mestsvaga hushållen inte kan tillgodogöra sig sådana.Denna bedömning kvarstår.Det förslag till integrerat pensions- och bosparsy-stem, IPBS, som skisserat i sin inter-pellation innebär egentligen inte att vare sig sparandei allmänhet eller bosparande specifikt främjas. Syftetär i stället, såvitt jag kan förstå, att privat pensions-sparande ska kunna användas som säkerhet för för-värv av bostadsrätt eller eget hus.Genom den föreslagna åtgärden skulle efterfråganpå boendeformer som kräver en insats av eget kapitalöka, däremot har förslaget ingen effekt på vare sigefterfrågan på eller finansieringen av vanliga hyres-bostäder, även om man skulle kunna tänka sig attockså insatsen till kooperativa hyresrätter kan in-rymmas i förslaget.Förslaget är intressant som ett exempel på hur be-fintligt sparande skulle kunna användas på ett effekti-vare sätt, även om regeringen anser att detfrämst är bristen på hyresbostäder som måste åtgär-das. Förslaget reser dock ett antal frågor, bland annatom vilka risker man kan utsätta pensionskapitalet för.Om pensionssparande används som säkerhet för bo-stadslån inrymmer detta möjligheten att säkerhetentas i anspråk av långivaren om låntagaren får pro-blem. Den ökade effektiviteten som det talas om iinterpellationen kan således förmodligen inte åstad-kommas utan att den enskilde pensionsspararen tar enökad risk. Till detta kommer också vad som händerom värdet av pensionssparandet minskar, något sominte är ett orealistiskt scenario. Långivaren kan dåkomma att kräva att ny säkerhet lämnas eller att lånethelt eller delvis amorteras. I samband med bostads-krisen förekom att just detta händenär värdet på panten - bostaden - blev mindre änlånet.Det går därför inte att säga att förslaget är vare sigbra och bör genomföras eller att det är dåligt och börläggas åt sidan. Förslaget och dess fördelar respektivenackdelar får analyseras i annat sammanhang till-sammans med andra uppslag om hur bostadssektornsbehov av riskkapital kan förbättras. I ett sådant sam-manhang måste då även de villkor som omger pen-sionssparandet beaktas.Jag är således inte beredd att ta några initia-tiv till att underlätta hushållens förvärv av egen bo-stad och därmed inte heller till införandet av ett integ-rerat bostads- och pensionssparsystem.Anf. 37 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret. Jaghade kanske hoppats på ett mer positivt svar. Jag harju inte bara ställt en fråga till regeringen utan ocksåförsökt att presentera ett förslag som skulle åstad-komma ökat bostadsbyggande.Vi har i landet ett rekordlågt byggande. I vårastörre städer är det närmast omöjligt för de flesta attfå tag på en ledig bostad. Priserna för bostadsrätt,radhus eller villa är rekordhöga i exempelvis Stock-holm, och i . Bakgrunden ären nedtrappning av bostadssubventionerna som hargenomförts under framför allt 90-talet. Det krävs numycket större kostnader och större insatser förtopplån för att kunna komma över en bostadsrätt. Detär ofta summor som är oåtkomliga för de flesta.Det privata pensionssparandet, det enda som ärgynnat av staten, skulle kunna användas som säkerhetoch också ge rätt att låna på det. Då skulle det varamöjligt, utan att utöka med det generella sparandet iövrigt, att ge en möjlighet till stimulans. Därigenomskulle till exempel topplån ges ett fördelaktigt lånelä-ge och kunna möjliggöra för många människor att talån och därmed lättare kunna skaffa egen bostad. Imin interpellation säger jag att förslaget inte innebärnågra ökade kostnader för staten.Statsrådet är pessimistisk när han tror attsparandet inte kan öka och att det inte går att påverkasparandet. befinner sig inte minst det frivilligapensionssparandet i en djup kris.