prot · GR0913 · 2003-10-15 00:00:00 — gör skillnad i människors vardag. diskuterar vi hur Europeiska unionen ska styras framöver. Det är en debatt som ofta blir teknisk och komplicerad, som är full av politisk och juridisk jargong. Det talas om passereller hit och klausuler dit. Jag vet att min mormor sitter framför TV:n i och följer den här debatten. Jag tänker försöka förklara för dig, mormor, hur jag vill att framtid ska formas. Jag vill att vi ska ha ett europeiskt samarbete som koncentrerar sig på de uppgifter som enskilda människor, kommuner och länder inte klarar av att lösa på egen hand. Miljöproblemen, den internationella brottsligheten, hur vi skapar fred och trygghet i vår världsdel är exempel på sådana uppgifter. EU ska däremot inte ägna sig åt frågor som vi bättre kan lösa i . Det kan handla om hur vi ser till att våra barn och ungdomar får bra skolgång. Det kan handla om hur vi ser till att sjuka får en bra vård och äldre en värdig ålderdom. Det är därför som jag och har sagt att vi vill ha tydliga regler för var olika beslut ska fattas, om de ska fattas på europeisk nivå eller om de ska fattas på nationell nivå. Jag vill att vi ska ha ett europeiskt samarbete som präglas av demokrati och öppenhet. fattas de viktigaste besluten av stats- och regeringschefer, inklusive , som stänger in sig i slutna rum utan insyn. Sedan kommer de ut från de slutna rummen och meddelar vad de har kommit fram till. Tänk om vi hade haft samma ordning i . Ett antal landstingspolitiker och landshövdingar låser in sig i regeringshögkvarteret , sedan kommer de ut och talar om vilka beslut som har fattats. De flesta papper är hemliga, det blir ingen riksdagsdebatt, det blir inga riksdagsbeslut. Visst hade vi tyckt att det hade varit helt orimligt och väldigt odemokratiskt att agera på det sättet. Det är därför som jag och vill att makt i de frågor som vi ska besluta gemensamt i ska flyttas från stats- och regeringscheferna till där det sitter ledamöter som vi kan granska och som vi kan avsätta om vi inte tycker att de gör ett bra jobb, på samma sätt som det går till i den svenska . Just nu ligger på bordet ett nytt förslag till författning för . Det är ett fördrag som ska diskuteras och behandlas av samtliga länder inom unionen. Det är ett förslag som i många stycken är bra och som ligger nära min och uppfattning, en liberal vision om framtid. Det blir en tydlig delning av makt och ansvar mellan den europeiska nivån och den nationella nivån. EU får bland annat större möjligheter att agera med kraft och tyngd i frågor som rör internationell brottslighet och fred och säkerhet. Både och den svenska får mer att säga till om på stats- och regeringschefernas bekostnad. Men det finns också punkter där jag anser att regeringen i de kommande förhandlingarna måste agera kraftfullt för att en förändring ska kunna komma till stånd. Låt mig ge några exempel. Det handlar för det första om tanken att det som kallas , det vill säga den sammanslutning där stats- och regeringscheferna träffas, ska få en vald president. Det skulle i praktiken stärka ställningen för det organ som mer än något annat symboliserar det som många människor ogillar med Europeiska unionen, det vill säga slutna uppgörelser i mörka rum och nästan obefintlig insyn. För det andra handlar det om förslaget att EU:s stats- och regeringschefer utan att ändra i den nya författningen och utan att låta de nationella parlamenten få säga sitt ska kunna besluta, även om det ska ske enhälligt, att EU ska kunna fatta beslut i nya frågor som man tidigare inte har haft rätt att besluta i. Själva poängen med att EU nu får en riktig författning är ju att det klart och tydligt ska framgå vilka beslut som ska fattas på europeisk respektive nationell nivå. Att införa en bestämmelse av det slag som föreslås strider mot själva grundtanken med att över huvud taget skaffa sig en grundlag. Om vi nu ska få ordning och reda inom unionen, ska vi då ha regler som säger att man då och då kan strunta i det? Varken du eller jag, mormor, var med när kampen för att införa demokrati i och i många andra länder i inleddes. Men vi vet att det var en kamp som handlade om att ge vanliga människor makt och möjlighet att påverka hur skulle se ut . Det var ett hårt arbete som kröntes med framgång. Vi lever nu i en ny tid med nya villkor och nya förutsättningar. och den svenska demokratin kommer att fortsätta att vara viktiga för både dig och mig och för alla andra i vårt land också framöver. Tillsammans har vi byggt den svenska demokratin. ska vi ta vårt ansvar för att bygga också den europeiska demokratin. 82 (): Först vill jag börja med att hälsa utrikesminister välkommen i den nya uppgiften och naturligtvis till debatten i . Det så kallade framtidskonventet för EU har gjort ett imponerande arbete. Man har tolkat, debatterat och formulerat det europeiska folkets syn på hur EU-samarbetet ska byggas . Konventet har präglats av stor öppenhet, av demokrati och delaktighet och också av effektivitet. anser att resultatet, det vill säga förslaget till ett konstitutionellt fördrag, i huvudsak är positivt och att det utgör en bra grund för den regeringskonferens som startade . Konstitutionen kommer att kunna lugna många oroliga svenskar. Den slår fast vilka värderingar som politiken grundas på, det vill säga värderingar som vi delar med alla medlemsländer inom EU, såsom mänskliga rättigheter, demokrati, yttrandefrihet, öppenhet och principen om ett rättssamhälles grunder. Vidare beskriver konstitutionen mycket tydligt var gränserna går för EU:s makt och hur besluten ska fattas. Den intresserade medborgaren får goda förutsättningar att förstå EU:s roll och den nytta som medlemsländerna har av EU. Vad har vi då för nytta av EU? Låt mig peka på några tydliga exempel. Det är av fred och stabilitet i , kampen mot ekonomisk och annan internationell brottslighet och de miljöfrågor som skrider över nationsgränser. Det här var några exempel på den nytta vi har av EU. Trots dessa framsteg med förslaget från konventet har vi kristdemokrater mycket bestämda åsikter om utveckling och förbättringar i förslaget till konstitution. Vår politik formas inte på åskådarplats. Det politiska mandat som vi har fått av svenska folket vill vi använda nu då framtid ska formas. överraskades då regeringens reaktion på konventets förslag kom. Med anledning av regeringens skrivelse nr 13 annonserades det i medierna att regeringen har inga synpunkter alls. Varför i all världen denna handfallenhet? Ska nu lägga sig platt då EU:s framtid ska skapas? Vad är anledningen till det? Har , som var regeringens särskilda representant, fått igenom regeringens alla ambitioner i konventet? Anser regeringen att svenska folket skulle vara både stolt och nöjt över förslaget så att man inte behöver några ytterligare synpunkter på det framlagda förslaget? Har regeringen kanske målat in sig i det röd-gröna hörnet så att man inte kan få fram någon konstruktiv Europapolitik? Det är kanske det som är mest uppenbart. Vill man ha handlingsfrihet för att kunna komma hem efter förhandlingen och hävda framgångar utan att bli motsagd? Är det en svensk statsminister som vill ta hela i sin famn och inte stöta sig med någon när man har enats om ett förslag från konventet? Det är absolut fel tidpunkt att just nu ligga lågt. Det är just nu som regeringen har sitt tillfälle att analysera, att vara konstruktiv, att lägga fram utvecklande förslag om hur framtid ska byggas. krävs det strategi och tajmning, och det är kanske inte den begåvning som statsministern är mest känd för. Man kan tala om elefant i en porslinsbutik då statsministern skickar sitt non-paper direkt till och därmed springer förbi i frågan om huruvida EU ska ha en vald EU-president eller inte. Med en vingklippt statsminister är det ännu viktigare att utrikesministern tar de politiska initiativ som fordras. Det hade inte varit fel om regeringen hade kallat företrädare för partier till överläggningar i samband med arbetet med regeringens skrivelse. kommer regeringens skrivelse vid behandling i direkt konfrontation med en majoritet av riksdagspartierna. Det är partier som i vissa frågor har en helt annan uppfattning i viktiga frågor. I stället borde regeringen ha tagit initiativ till att nå en enad svensk hållning i en så viktig fråga. har ett antal punkter där vi vill att regeringen arbetar för utveckling och förbättring av fördraget. Då en sammanslutning av länder har ett så nära samarbete som EU-länderna har, är det viktigt att i ett konstitutionellt fördrag slå fast vilka värden och traditioner som unionen byggs på. Vi anser att den kristna idétraditionens värden ska skrivas in i inledningen av konstitutionen. Det bör vara allmänt känt att den kristna traditionen är den viktigaste bäraren av mänskliga rättigheter, demokrati, öppenhet och rättssamhällets principer. Vi bör med stolthet framhålla detta i konstitutionens inledning. Vi anser att erfarenheterna av arbetet med konventsmetoden är så goda att principen bör fördragsfästas som en metod att göra just fördragsförändringar. Det är angeläget för såväl svenska som andra medborgare att de vet att deras valda representanter är de som avgör både arbetsformer för EU och hur överlåtelse av makt till EU går till. Subsidiaritetsprincipens politiska användning måste utvecklas. En subsidiär maktfördelning ska vara en ledstjärna för varje nytt förslag inom EU. Därför bör principens innebörd och konsekvenser ytterligare förtydligas. Vi vill att det ska göras med hjälp av domstolsprövningar så att vi den vägen kan utveckla en god praxis när det gäller maktfördelning. anser att EU:s makttilldelning och institutionernas utformning och roll ska ha följande mål i konstitutionens skrivning. Principen om tilldelade befogenheter för EU ska gälla också fortsättningsvis, det vill säga att medlemsländerna ska, med enhälliga beslut, markera då de önskar att EU tar över makt för ett politiskt område. Därmed anser vi att den så kallade flexibilitetsklausulen och överbryggningsmekanismen ska strykas ur fördraget. Att EU, ens i undantagsfall, tilldelar sig själv makt anser vi inte vara en god ordning för politisk maktdelning. Förslaget om så kallat medborgarinitiativ är ett steg i rätt riktning. Vi anser att det tidiga varningssystemet för parlamentet också är ett steg i rätt riktning, och vi välkomnar detta. 83 (): Även jag vill ta tillfället i akt och hälsa välkommen på den nya tjänsten som utrikesminister. Jag hoppas att våra debatter i kammaren och samarbetet i övrigt ska präglas av att vi ska kunna vara oense i sak, ibland ta hårda sakdiskussioner, men alltid med respekt och en viss ömhet för att vi har olika utgångspunkter och ibland kan komma fram till olika slutsatser. Tolkningarna av EMU-folkomröstningen är nästan lika många som antalet uttolkare. Det är klart att det inte är helt lätt att tolka ett resultat mer än att man med fog kan säga att det var en jordskredsseger för nej-sidan. mot kan knappast bortförklaras, ens av den mest ihärdige EU-entusiast. Men det som uttrycktes var ett stort gap mellan människor som upplever maktlöshet och de som känner att de ändå har inflytande. Kvinnor, ungdomar, lågavlönade och LO-medlemmar röstade nej. De enda grupper som över hela landet röstade ja var väljare med årsinkomst , folkpartister och moderater. Inte ens den halva miljard kronor som satsade på att övertyga svenska folket och köpa sig ett ja lyckades övertyga tillräckligt många om att vi skulle ge ytterligare makt åt Europeiska unionen och . Människor som känner att de har förlorat makt genom att beslut redan har flyttat till och ministerråd röstade nej därför att de visste att deras makt och inflytande knappast skulle öka med ett medlemskap i . På samma sätt röstade de ja som kände att deras inflytande inte på något sätt skulle hotas av ett medlemskap i . Det här måste man förhålla sig till när man diskuterar EU:s framtid och den pågående regeringskonferensen. Sedan gick med i EU finns inte ett enda exempel på att makt har återförts från EU:s institutioner till den svenska och därigenom blivit föremål för möjligheten att väljarna utkräver ansvar för de beslut som fattas. De här demokratiska bristerna brukar erkännas även av EU-entusiasterna. Även de brukar tala om ett demokratiskt underskott, som man säger, vilket är en förskönande omskrivning. Men i det förslag till konstitution som diskuteras av regeringarna i regeringskonferensen tycks lösningen vara att förstärka EU:s institutioner, överföra än mer makt från medlemsstaterna till EU-systemet. Samtliga EU-institutioner ska förstärkas. Men lösningen på EU:s problem är ju inte att ändra maktbalansen mellan EU:s institutioner. Det handlar ju inte om att man ger lite mer och tydligare makt till ministerrådet i vissa fall, lite tydligare direktiv till kommissionen i andra fall och lite mer medbestämmande till som för övrigt inte har någon större demokratisk trovärdighet, med det låga valdeltagandet i EU-parlamentsvalet. Huvudlinjen i regeringskonferensen borde vara att återflytta makt till medlemsländerna och att motverka ökad centralstyrning och överstatlighet. Tyvärr lyser den här utgångspunkten med sin frånvaro i regeringens skrivelse. När konventet, som har lagt fram förslag som regeringskonferensen behandlar, skulle tillsättas sade regeringen att konventet skulle komma med alternativa skrivningar, att man inte skulle låsa fast regeringskonferensen vid ett enda förslag. Men låter det annorlunda. vill man i allt väsentligt inte peta eller röra i konventets förslag. ska det ha ställning som kungsord i debatten, trots att vi vet att konventet knappast arbetar på ett demokratiskt sätt. Det fanns ett presidium som sammanfattade diskussioner och en ordförande som hade rätten att fatta i princip vilka beslut som helst. Det förekom inte en enda omröstning och därmed naturligtvis inte heller en enda reservation i konventet. Dessutom bestod konventets ledamöter till av kvinnor, vilket knappast kan vara demokratiskt försvarbart. Regeringen verkar i stora drag tillfreds med detta konventsförslag. Vissa detaljändringar förespråkar man; man bör ändra vissa saker, och så vidare. Men inte i något fall tycks regeringen vara beredd att ta strid för sin uppfattning. Linjen tycks vara att bråka så lite som möjligt och acceptera slutresultatet på förhand, oavsett vilket innehåll det kommer att få. Det är en feg linje. Det är en linje som riskerar att leda till att avståndet mellan väljare och makthavare fortsätter att öka. I förslaget ska unionsrätten ha företräde före nationell lag, till och med grundlag. I förslaget säger man att fler beslut ska fattas med kvalificerad majoritet i stället för med enhällighet, vilket gör att den kan företräda en väl förankrad position i och bli nedröstad. Och ingen väljare kan utkräva ansvar av dem som har fattat beslutet. har EU kunnat utsträcka sin beslutanderätt om inre marknaden, men utsträcks den här gummiparagrafen till att gälla hela EU:s verksamhet, om det är nödvändigt för att uppnå de mål som fördraget uppställer. finns det en annan revolutionerande tanke, och det är att EU:s stats- och regeringschefer på egen hand ska kunna omvandla artiklar där det krävs enhällighet till att det ska räcka med majoritetsbeslut. Det skulle alltså ge unionen rätten att själv utöka sin kompetens utan att höra medlemsstaterna. Det är naturligtvis ett bra sätt att komma förbi trilskande nationella parlament, som kanske kan vara mer kritiska till att ge unionen än mer makt. Röstreglerna ska ändras, så att de stora länderna gynnas. Målsättningen för det utökade försvarspolitiska samarbetet sägs uttryckligen vara ett gemensamt försvar. Man öppnar för att flera länder ska kunna gå före och bilda vad som inte kan kallas annat än en militär allians inom den europeiska unionen. Medlemsstaterna ska enligt fördraget förbinda sig att gradvis förbättra sina militära resurser. Till detta fogas Euratomfördraget något som i en förlängning kan ses som att vi närmar oss ett stadium där vi har en union med kärnvapenkapacitet. Man beslutar också genom överstatlighet och kvalificerad majoritet att utveckla en gemensam flyktingpolitik. Regeln om minimistandard tas bort, vilket gör det svårare för länder som i likhet med vill ha en generösare och mer human flyktingpolitik än den i den europeiska unionen. En presidentpost inrättas. En utrikesminister inrättas. sägs det väldigt lite om den sociala dimensionen och om den ekologiska dimensionen, och det saknas nästan helt ett könsperspektiv i konventets förslag. Det är anmärkningsvärt att regeringen i sin skrivelse inte alls har berört vare sig den låga kvinnorepresentationen som ett allvarligt demokratiproblem eller den avsaknad av ett könsperspektiv som man kan se i hela konventets förslag. borde vara pådrivande för att lyfta fram kampen mot könsmaktsordningen. Detta ska vi ta ställning till. Och det vill vissa besluta om här i kammaren, tydligen helst utan att man har någon genomgripande debatt. menar att detta är frågor som är så avgörande för vår framtid att vi tillsammans borde diskutera att hålla en folkomröstning om hela konventets förslag och regeringskonferensens resultat. 84 (): Visst är det fantastiskt! står vi i begrepp att sudda ut den gräns mellan öst och väst som format så många av oss från det . Våra barn kommer att kunna växa upp i ett helt , där vi tillsammans söker lösningar på gemensamma problem under ordnade demokratiska former. Vi medborgare kommer att kunna vara med och inte bara tycka om andra utan också påverka och ta ansvar för att forma ett hållbarare socialt och ekologiskt. gäller det att gå från ord till handlingar för att överbrygga klyftor, stärka demokratins landvinningar, förebygga och hindra konflikter. Om detta handlar morgondagens fredsprojekt. Om detta handlar EU:s framtid. Det är självklart att vi måste hitta nya former för påverkan, deltagande och ansvarsutkrävande i vår nya union. Det är de ramarna som den nya konstitutionen ska ge, en konstitution som vi nu på olika plan ska diskutera, bereda och anta. Visst är vi alla medvetna om att inte byggdes . Visst är vi medvetna om att det krävs kompromisser. Men det krävs också mod för att våga vinna en hållbar framtid. Det är min och förhoppning att vi i ska kunna ge regeringen ett tydligt uppdrag, att regeringen ska våga agera tufft utifrån det mandatet, för ett hållbart EU, för ett tydligt och maktdelat EU, för ett EU som står upp för mänskliga rättigheter, en human och generös flyktingpolitik. Vi ska inte bygga ett slutet, räddhågset EU, utan en demokratisk, öppen och human union, som aktivt bidrar till en hållbar värld. Det unika vi nu sakta men säkert försöker utveckla är en starkare demokratisk struktur, som går bortom de gränser vi hitintills vant oss vid. Nationalstaten är inte längre den demokratiska horisonten. Människorna i alla välkomnas att vara med och bygga vår gemensamma framtid. tar vi steget från 15 till 25 medlemmar i unionen, men alla känner vi att det är bara ett steg på vägen. Låt mig vara tydlig. För oss handlar EU inte om att bygga en ny centralstyrd stat, att bygga nya gränser mellan människor. För oss handlar det i stället om att utveckla former för demokratiskt beslutsfattande också på kontinental nivå, med respekt för mångfalden, för olikheter, för alla ingående men också för världen utanför. Vi har lärt och ska inte glömma vår historia, men vi ska bygga för framtiden när vi nu får möjlighet. Det räcker därför inte att regeringarna tar steget in i unionen men lämnar medborgarna efter sig på perrongen. Många människor känner att de aldrig ens bjudits med på resan, att deras makt inte vuxit med EU utan att bara regeringens makt vuxit. Därför är det så oerhört viktigt att nu kraftfullt söka utveckla medborgarnas union, en union byggd underifrån, en union med en tydlig maktdelning för att medborgarna så enkelt som möjligt ska hitta rätt och kunna påverka och utkräva ansvar på varje nivå. Låt oss göra klart att EU också ska byggas underifrån, utifrån federalismens principer. EU är och blir resultatet av våra gemensamma strävanden. Det arbete som gjorts i EU:s framtidskonvent välkomnar vi både därför att det är och var ett spännande sätt att på unionsnivå föra en förnyelsediskussion och därför att man faktiskt tagit steg på väg mot en ökad tydlighet och en förenkling av ramverket. Jag är övertygad om att konventet nått längre med en annan sammansättning, inte minst utifrån ett genderperspektiv, men det ska ändå inte förta de faktiska framgångar som gjorts när det gäller öppenhet och brett deltagande på ett område som tidigare förbehållits diplomatin. EU har definitivt tagit steget från utrikespolitik, en fråga för regeringarna att sköta, till att bli en naturlig del av vår politiska vardag. gäller det för oss här hemma i att dra konsekvenserna av detta. Även om vi välkomnar förslaget från konventet så är det inte så skarpt i konturen som vi skulle önska. Det krävs i den kommande processen förtydliganden, en tydligare maktdelning än vad som har åstadkommits. Det är en förutsättning för att man ska kunna utveckla såväl demokratin som effektiviteten i EU. Vi vill se en ökad tydlighet inte bara om hur makten ska delas mellan regeringarna utan också om hur makten ska delas mellan medlemsstaterna och EU-nivån och inte minst om hur medborgarnas makt ska stärkas. Vi eftersträvar från sida inte balans mellan institutionerna utan en tydlig förskjutning i riktning mot för att råda bot på dagens demokratiska underskott. Den konstitution vi önskar se på bord liknar definitivt inte ett rävgryt med ett otal in- och utgångar för regeringarna att smita in i. Vi vill öppna upp slutna rum och städa ur gråzoner för beslutsfattandet för att göra EU:s uppdrag, beslutsfattande och ansvar tydligt. Bara så kan medborgarna bjudas med på resan och få möjligheter att både påverka och utkräva ansvar. Från sida, fru talman, välkomnar vi en stärkt roll för EU:s utrikes- och säkerhetspolitik. EU ska inte bli en fästning för som sluter sig mot omvärlden och bara ägnar sig åt inre marknadsfrågor. Världen förväntar sig mer än så av oss. Vi kan bättre än vad historien visat på det här området. Också vi har mognat. Vi måste aktivt verka för att lösa konflikter med politiska medel, både i vårt nya grannskap och i världen utanför. Vi ska arbeta konfliktförebyggande på FN-grund men också vara beredda att agera gemensamt, även med militära insatser för krishantering. Vi välkomnar en utrikesminister på mellanstatlig grund utan dubbla hattar. Vi utgår från att det förslag till konstitution som kommer att läggas på vårt bord vilar tryggt på säkerhetspolitiska ställningstagande. Vi utgår från att makten i dessa frågor alltjämt vilar här i men att vi på den grunden hittar fram till vägar för att ta vår del av det gemensamma ansvaret. Vi ser framför oss gemensamt ansvar, solidaritet mellan oss människor, värn för folkrätten och våra grundläggande värden och inte en ny militärallians. Avslutningsvis, fru talman, vill jag säga att det för oss är självklart att hävda en fortsatt generös och human asyl- och flyktingpolitik. Här har vi all anledning att pröva möjligheterna att på och grund forma en gemensam asylpolitik inom EU. Men låt mig göra klart att vi, om vi inte når tydlighet och säkerhet i den här delen, inte får tveka. Då måste vi tydligt hävda rätten att gå före och att ha minimiregler. Låt oss på bred front, fru talman, bygga ett öppet EU, inte en Fästning . Framtidens EU handlar om att ge alla människor möjligheter, om solidaritet, mänskliga rättigheter och hållbar utveckling. 85 (): Jag ska börja med att hälsa nya utrikesminister välkommen. Jag ser fram emot ett brett arbete i största öppenhet och samförstånd, även om vi i sak säkert kommer att ha en del olika åsikter. Det har sagts många fina ord här om konventets förslag till . Jag håller med.