prot · GQ09111 · 2003-05-26 00:00:00 — Detta måste löpa parallellt med att manutökar resurserna och utökar antalet platser men sam-tidigt inte släpper kvalitetskraven.Detta är en kulturfråga. Den handlar inte bara omkulturarvet, utan den handlar också om de kulturin-stitutioner som sysslar med helt andra konstarter. Debehöver också hantverket. Det är dessutom, som LenaAdelsohn säger, en utbildningsverksamhetsom rymmer särskilda kvaliteter, kanske också förjust ungdomar som befinner sig i riskzonen. Så är detmed kultur över huvud taget, att det är en enorm kraftför social sammanhållning och integration. Därför ärdet viktigt att vi fortsätter att driva dessa frågor. Jaggör det tillsammans med mina kolleger i reger-ingen som sysslar med folkbildningsverksamheten,med vuxenutbildningen och med det ordinarie utbild-ningssystemet. Och vi är väldigt överens om att dettaär något som förtjänar all vår kraft och all vår upp-märksamhet.Anf. 13 ():Fru talman! Kulturministern talade om god kvali-tet. Men det kan man egentligen bara uppnå om manfår praktisera dessa kunskaper, och för att kunnapraktisera kunskaperna måste man ha ett bra samar-bete med de hantverkare som finns, det vill säga of-tast enmansföretagare. Och de måste få någon formav ersättning, och här måste man också bygga vidare.Jag hoppas att kulturministern tar med sig detta ock-så. Man kan inte begära att de ska ställa upp enbartideellt för att utbilda framtida konkurrenter.Jag tror att man inom och projektetHandkraft ger en ersättning på till deföretagare eller hantverkare som tar emot lärlingar.Det motsvarar ungefär kostnader i form av slitet ma-terial av maskiner och annat. Man måste även ta medden frågan, annars lär det inte hjälpa hur många olikakurser på folkhögskolor och annat man än har.Jag läste en intervju i tidningen med enstuckatör som hade bytt bana. Han säger:"var stuckatörerna så rädda för att de-ras kunskaper skulle läcka ut att de låste dörrarna ochför att de skulle behålla yrkeshemligheterna genom-fördes vissa arbetsmoment sent på kvällarna. Det varhemlighetsmakeri kring de flesta hantverk. Fortfaran-de vet man inte hur murare och timmermän med dentidens hjälpmedel lyckades bygga alla kate-draler. "Vad jag hoppas är att det inte ska bli så i Sverigeockså, att vi kommer att stå där på museernaoch undra hur sjutton de bar sig åt för att skapa alladessa vackra föremål och textilier och hur de ocksålyckades renovera möbler och att vi inte ska få någotsvar därför att det inte finns någon kvar som kan läraut detta.Men vi får väl förlita oss på arbetskraftsinvand-ringen. Jag har förestått på statsrådet attdet är en omsvängning på gång även från regeringenssida. I de flesta östeuropeiska länder finns ett välutbyggt lärlingssystem och yrkeskunnande. Och närEU snart utvidgas kommer förhoppningsvis mångahantverkare att söka sig till också. Men jaghoppas ändå att detta inte innebär att svenska ungdo-mar inte får en chans.Anf. 14 Kulturminister ():Fru talman! Jag tror att det finns många viktigainslag förutom utbildning - självfallet lärlingssystem.Där har Stiftelsen i Leksanden viktig roll att spela eftersom det är den som har iuppdrag att utfärda mästarbreven. Jag tror att denverksamheten och liknande skulle kunna utvecklas.Sedan är det viktigt att våra kulturinstitutioner harmöjlighet att fortsätta att vara stora beställare avhantverk. När för entid sedan hade en större satsning där man visade sittarbete vid en aktivitet på framgickdet väldigt tydligt att de stora centrala i huvudsakstatliga men också andra stora kulturinstitutionerbetyder väldigt mycket för att de som ägnar sig åthantverk faktiskt ska kunna överleva själva ochockså ta emot lärlingar.Det är alltså viktigt att vi har kraftfullt statligt fi-nansierade kulturinstitutioner för att de också skakunna hålla i gång hantverkarna och hantverksyrkena.Att intresset finns bland unga människor och ocksåbland äldre att utveckla hantverket vet vi. Vi harockså använt den förkättrade kretsloppsmiljarden tillatt se till att den här delen av yrkeslivet, alltså hant-verken, har fått ökade resurser. Vi har också använtden förkättrade Östersjömiljarden till att utvecklahantverksyrken. Så både olika typer av projekt, menframför allt en stadig finansiering år när detgäller den statliga kultursektorn, tror jag är avgörandeför en del av dessa yrken, och naturligtvis det som visom privatpersoner väljer att intressera oss för och fåökad kunskap om via bygghyttor och andra typer avbyggnadsvårdande folkbildningsverksamheter.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 2002/03:277 om mo-ratorium mot klusterbomberAnf. 15 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat vad jagavser att göra för att verka för ett morato-rium vad avser klusterbomber inom EU, i FN och iövriga internationella forum där är represen-terat. har vidare frågat mig vilkainitiativ jag avser att ta för att arbetet med vapenkon-ventionen CCW ska påskyndas.Som nämner i frågan pågår nuinternationella förhandlingar om ett nytt protokoll till1980 års vapenkonvention om så kallade explosivalämningar av krig bland annat från klusterbomber.Sverige deltar aktivt i förhandlingarna, i form av bådekonstruktiva textförslag och konsultationer med andraländer, för att ett nytt protokoll ska antas så snart sommöjligt. är det viktigt att förhandlingarnaresulterar i ett protokoll som verkligen får betydelseför civilbefolkningen i drabbade länder. före-språkar att protokollet, vars syfte är att minimera dehumanitära konsekvenserna av oexploderad ammuni-tion, även måste omfatta förebyggande regler. Det ärju framför allt genom olika förebyggande åtgärdersom stora mängder av oexploderad ammunition kanundvikas . Ett led i dessa ansträngningar äratt öka kvaliteten på och tillförlitligheten hos de va-pen och ammunitionstyper, inklusive klusterbomber,som används så att dessa vapen inte riskerar att ex-plodera i efterhand.För svensk del är det också viktigt att protokolletbland annat omfattar tydligt ansvar för olika åtgärderefter ett krig såsom att röja oexploderad ammunitionsamt att varna och utbilda civilbefolkningen om faransom dessa lämningar utgör. Vi verkar också för attprotokollet ska innehålla uppmaningar till stater attbistå drabbade länder i att ta hand om människor somfallit offer för explosiva lämningar.Klusterbomber är i sig inte förbjudna enligt folk-rätten, men de omfattas givetvis av humanitärrättsligaregler för hur vapen får användas under en väpnadkonflikt. Endast militära mål får anfallas. Alla tänk-bara försiktighetsåtgärder måste vidtas för att skyddacivilbefolkningen, civila och civil egendom. Huma-nitärrättsliga regler bör enligt svensk uppfattningåterspeglas i protokollet om explosiva lämningar avkrig. verkar aktivt för att åstadkomma detta.Vi har presenterat förslag och arbetspapper i för-handlingarna, och vi kommer även fortsättningsvis attengagera oss i denna fråga.Sverige har traditionellt haft ett starkt engage-mang för att stärka vapenkonvention och föratt reglera de vapen som anses vara särskilt skade-bringande och ha indiskriminerande effekter. harvi möjligheten att ytterligare stärka denna konventioni syfte att minska det humanitära lidande som blandannat klusterbomber orsakar för civila.Utöver att verka för internationella regleringar omexplosiva lämningar av krig ger om-fattande stöd till humanitär minröjning vilket ocksåomfattar stöd till röjning av ammunition som inte harexploderat. Exempelvis bistår , genom , FN i arbetet med röjning av minor, ode-tonerade bomber och ammunition efter konflikten iIrak. uppgick det svenska stödet till hu-manitär min- och ammunitionsröjning till drygt 70miljoner kronor.Anf. 16 ():Fru talman! Jag vill tacka för svaretpå min interpellation. Det har gått sedan denställdes - - men jag tycker att svaret ärganska bra.Klusterbomber har använts och i mångakrig. Klusterbomber sprider död och förödelse långtefter det att ett krig är avslutat. använder regel-bundet, rutinmässigt, klusterbomber. Men kluster-bomber finns också i många andra länders militäraarsenaler.Sedan förra , 1991, har minst 4 000 ira-kier dött eller skadats av kvarvarande klusterbomber.Men det är inte bara i som sådana här farligarester finns. Från kommer många rapp-orter.Lennart , som är svensk bombexpertoch som arbetar i Kosovo, säger att dörmänniskor till följd av bomber och att man varjemånad hittar nya bomber trots att det är ganska längesedan det kriget avslutades.Om bomberna inte exploderar i nedslagsögon-blicket kan de i mjuk mark sjunka ned under jordytanutan att detonera. Sedan kan de på grund av erosionkrypa upp ur jorden efter kriget. uppskattar att av klusterbomber-na blir blindgångare.Enligt de senaste siffrorna från blir avfällda klusterbomber blindgångare. , chefför Human Rights Watch, säger att en artilleripjäs kanavfyra tolv raketer med totalt 7 728 små enheter i enenda salva. Om finns kvar betyder det 1 200blindgångare i en enda salva.Enligt Internationella rödakorskommitténs kontori har 50 personer dödats eller skadats av klus-terbomber sedan britterna tog över staden - dettaenligt ett TT-telegram.Vad de här klusterbomberna ställer till med är välkänt och väl dokumenterat. finns det ingentingsom reglerar detta. Klusterbomberna är till och medfarligare än antipersonella minor eftersom de dödar istörre utsträckning.Detta är verkligheten och även bakgrunden tillmin interpellation. De här ohyggliga vapnen måsteförbjudas.Anna säger att klusterbomber inte är för-bjudna enligt folkrätten men att det finns humanitär-rättsliga regler. I , som antogs såtidigt som , står det faktiskt att projektiler ellerämnen som är ägnade att förorsaka onödigt lidande ärförbjudna. De är alltså egentligen förbjudna.Problemet med klusterbomberna är att de inte kankontrolleras. Ponera att man skulle ha fällt kluster-bomber bara mot militärt mål. Efter bombningen motdetta militära mål sprider de här små projektilerna siglångt utanför målet och efter det attsjälva kriget är över.Anna har i sitt svar inte besvarat min kon-kreta fråga angående ett moratorium så jag vill upp-repa min fråga: Vad avser att göra för attfå till stånd ett moratorium i både EU och FN?Anf. 17 Utrikesminister ():Fru talman! Vi kan se att det finns väldigt storarisker med klusterbomber. De innebär ofta, precissom säger, väldigt stora risker förcivilbefolkningen. Därför är det avgörande att vilyckas reglera dem.Vi tror, tyvärr, att det är en oframkomlig väg attsäga att vi ska ha ett moratorium. Däremot tror vi,eftersom det nu pågår förhandlingar om det tidigarevapenprotokollet, att det ska finnas möjligheter attförsöka få en mycket starkare reglering av vilken typav vapen som används och hur dessa ska utformas föratt inte orsaka sådana här stora risker för civilbefolk-ningen.Som exempel kan tas detta med vikten av attklusterbomberna förstörs så attde inte ligger kvar i marken . tillmöjligheterna vet vi att det för vissa vapentyperhandlar om att de förstörs , vilketväsentligt minskar riskerna för civilbefolkningen. Dethandlar också om hur många delar som finns i klus-terbomberna för att minska riskerna för skador påcivilbefolkningen.Genom den här typen av reglering tror vi att det ärlättare att få till stånd en internationell överenskom-melse som faktiskt kan minska lidandet för civilbe-folkningen.Sedan är det en annan sak att allra bästa sättet attminska lidandet för civilbefolkningen är att se till attdet över huvud taget inte blir krig där klusterbomberkommer till användning.Anf. 18 ():Fru talman! Naturligtvis är det viktigaste att överhuvud taget undvika krig. Där är vi väldigt överens.Den konvention om särskilt inhumana vapen som1980 antogs av trädde i kraft1983. har diskussioner mer eller mindreaktivt förts om att just inkludera klusterbomber i denhär konventionen. Det har bildats en expertgrupp, ochdenna expertgrupp har lagt fram ett förslag. Jag ärväldigt intresserad av att höra om vet vaddet är för ett förslag som den här expertgruppen harlagt fram.Jag skulle också vilja fråga hur långt man harkommit i de här förhandlingarna och om det går att seett slut på dem - att det finns en möjlighet att inomkort se ett slut på detta så att vi kan förbjuda det.Vidare skulle jag vilja kommentera detta med ettmoratorium. Ett sådant skulle nämligen ge myckettydliga signaler om att världssamfundet inte accepte-rar den här typen av bomber, vilket också betyder ensignal om att man jobbar vidare med det som AnnaLindh tar upp - att det blir säkrare - och att man överhuvud taget tar bort sådana här saker ur sina arsena-ler. Jag tror att det är oerhört väsentligt att vi gersådana signaler.Anf. 19 Utrikesminister ():Fru talman! Vårt hopp är att vi ska kunna ha ettfärdigförhandlat avtal till november - att det ärklart för att antas då. Om vi klarar det visar sig vidnästa stora möte som äger rum iGenève. Vår målsättning är alltså att få ett avtal tillnovember. får vi inte pressa på såmycket att vi riskerar att det blir en sämre förhand-ling. Det är ju väldigt många och viktiga frågor somstår på spel.Vad vi från svensk sida har krävt är bland annatatt man ska stärka protokollet när det gäller den inter-nationella humanitära rätten, de förebyggande aspek-terna - det gäller då just de tekniska exempel som jagtidigare gett - och ansvaret för röjning av explosivalämningar. Det handlar också om skyddet av civilaoch om efterlevnadsregler beträffande konventionen.Det är alltså en rad förslag som kommer att dis-kuteras . Sedan får vi se vilket gehör vi får frånandra länder. Tyvärr kan vi se att stormakterna -, och , för att nämna några exem-pel - har varit skeptiska till att försöka reglera explo-siva lämningar av krig. Vi har alltså en uppförsbackeatt passera men vi hoppas att vi får ett tillräckligtstarkt stöd för våra förslag.Anf. 20 ():Fru talman! Har de krav som har ställt pådet förebyggande och allt annat inkluderats i expert-gruppens förslag, eller ska det här så att säga arbetasin?När det nu är ett sådant motstånd från vissa länderoch vi ser de humanitära effekterna av dessa fruk-tansvärda vapen anser jag att ett moratorium skulle geen signal även till de här länderna om att vi inte ac-cepterar detta. Därför tycker jag att ett moratorium äroerhört viktigt. Där skulle jag vilja höra en kommen-tar.Sedan är det naturligtvis också oerhört viktigt attvi arbetar mycket intensivt med våra egna minröj-ningsresurser.Den öppna statistiken för minröjningsresurser vi-sar att antalet miljoner som vi satsar faktiskt har sjun-kit . vet jag att minröjning inklude-ras i andra biståndsprojekt. Jag tror att det är oerhörtväsentligt att vi verkligen sätter in alla klutar för att fåtill stånd en bra minröjning och att fortsätt-ningsvis går i bräschen för att få till stånd detta.Anf. 21 Utrikesminister ():Fru talman! Vi har ett ganska bra stöd i expert-gruppen för våra förslag. Jag vågar inte säga exaktvilka delar expertgruppen har antagit. Som vi ser detligger problemet inte på expertgruppsnivå, utan vadman lyckas föra vidare och få acceptans för också påden politiska nivån när bland annat de länder som jagnämnde plus andra vänder sig mot den här typen avregleringar. Vi tror dock att det är på det här sättet vikan komma framåt. Hade vi krävt moratorium hade vialdrig fått någon diskussion om substansfrågorna, ochmoratoriet hade röstats ned. Det är inte en framkom-lig väg.Minröjningen är, avslutningsvis, någonting oer-hört viktigt. Jag ska gärna kontrollera saken, men jagtror inte att svenska minröjningsinsatser har minskat.Det kan vara något enskilt år då de var uppe på enhögre nivå, men den generella trenden är att våraminröjningsinsatser har ökat och att vi harett stort behov av och satsar väldigt mycket på min-röjning.Det är ett område där är internationellt er-känt för stora insatser. Vi är redan inne i ochhjälper till. Alla vi som har sett minröjningen på platsvet hur oerhört viktigt det är för civilbefolkningenoch för att ett land ska kunna återgå till ett normalt livigen.Att förhindra att den här typen av vapen användsoch en effektiv minröjning i efterhand är naturligtvisväldigt avgörande insatser.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 2002/03:284 om kur-dernas situation i den irakiska delen av Kurdi-stanAnf. 22 Utrikesminister ():Fru talman! har i en interpellationfrågat hur jag avser att agera inom EU och FN för attett internationellt tryck mot , och Iranupprätthålles så att inget av dessa länder försökerförhindra ett ökat självstyre i det kurddomineradeområdet i norra . frågar också omvilka humanitära insatser som planerar, omjag avser att verka för fredsbevarande trupp i områ-det, samt , om jag avser att verka för svenskmilitär medverkan i en eventuell FN-insats i dettaområde.Sverige och EU har bevittnat desystematiska, utbredda och mycket grova kränkningaroch brott mot mänskliga rättigheter och den humani-tära rätten som den förra regimen i gjorde sigskyldig till. fördömde i resolution688 förtrycket av den irakiska civilbefolk-ningen i många delar av inklusive kurdbefolkatområde och konstaterade att detta utgjorde ett hot motinternationell fred och säkerhet. harsedan dess noga följt frågan. Skydd för mänskligarättigheter och värnande om den irakiska civilbefolk-ningen i hela är centrala målsättningar i FN:s ochEU:s agerande. De senaste veckornas händelser harlett till regimens fall. Vi hoppas nu att det sker enmarkant förbättring av MR-situationen i landet.Den känner stark solidaritetmed det kurdiska folket. Vi välkomnar den demokra-tiseringsprocess som påbörjades inorra och stöder på olika sätt den ekonomiskaoch sociala utvecklingen i området. stöderkurdernas möjligheter att utveckla sitt självstyre inorra i enlighet med deras rätt till självbestäm-mande och som överenskommits mellan den tidigareirakiska centralmakten i och företrädare förbefolkningen i norra . Det är angeläget att kur-derna ges möjlighet att utöva sina mänskliga rättig-heter. Kurderna, liksom andra minoriteter, har rätt attha ett eget kulturliv, utöva sin religion och användasitt eget språk.Samtidigt erkänner suveränitet, somäven omfattar de norra delarna av landet. I så gottsom samtliga FN-resolutioner rörande uppmanassamtliga stater att respektera suveränitet ochterritoriella integritet. Detta är ett grundläggande kravinom folkrätten vilket kvarstår även under oc-kupationen av Irak.Trots detta har jag stor förståelse för den kurdiskacivilbefolkningens oro , särskilt motbakgrund av den nuvarande osäkra situationen i Irak.Kriget förde visserligen inte med sig någon utländskinmarsch i norra , men varken detta, eller störtan-det av diktatorn , innebär några ga-rantier för framtiden. Oron för ingripande kan kvar-stå. Under kriget framförde jag denna oro till minturkiske kollega, och vid den21 mars uppmanades att avstå från handlingarsom kunde leda till instabilitet. Återigen måste re-spekten för territoriella integritet poängteras.I dag, efter att krigshandlingarna av den USA-ledda koalitionen förklarats avslutade och ärockuperat, har vi en ny situation att förhållaoss till. Koalitionens förpliktelser såsom ockupa-tionsmakt regleras i folkrätten, främst i den fjärdeGenèvekonventionen rörande skydd av civila i väp-nad konflikt. Ockupationsmakten har i enlighet meddetta ett ansvar för att upprätthålla säkerheten i lan-det. Jag förutsätter att koalitionen, med i spet-sen, tar sitt fulla folkrättsliga ansvar för säkerheten ihela Irak.Utöver detta vill jag också nämna den av FN upp-rättade vaktstyrkan UNGCI (United Nations GuardsContingent in ), som ger assistans åt internationellpersonal som arbetar med humanitära program i norraIrak. bidrar konkret till denna säkerhetsska-pande styrka och är den fjärde största bidragsgivarenmed totalt i bidrag sedan1991.När det gäller fråga om svenskahumanitära insatser vill jag nämna följande. Sverigeger sedan ett flertal år humanitärt bistånd till norraIrak. Detta bistånd kanaliseras via enskilda humanitä-ra organisationer som arbetar inom områden somvatten, sanitet, minröjning, skolor och kliniker samtförstahjälpenprogram, men även genom . efter kriget torde behoven ånyobehöva ses över.Frågorna om fredsbevarande trupp eller militäraFN-insatser i norra är för tidiga att svara på idagsläget. Jag hoppas att sådana inte ska komma attbehövas och att den försiktiga optimism vi kan tillåtaoss , när det gäller norra säkerhet, kanfortsätta.Anf. 23 ():Fru talman! Jag vill inledningsvis tacka utrikes-ministern för svaret. Kurder i olika delar av Kurdistanhar varit utsatta för olika typerav förtryck. Det som har skett under styre i , tydligast manifesterats i ihjäl-gasningen av 5 000 kurder i Halabja, kanske saknatmotstycke i det förtryck kurder har utsatts för i regio-nen.I det sammanhanget, oavsett vad vi tycker omkrigsinsatsen, är det oerhört glädjande att SaddamHusseins regim har fallit. Det är oerhört glädjande attvi kanske kan se en utveckling där förtrycket motkurder i norra och i den delen av Kurdistanminskar.Tittar vi tillbaka i historien är frågan: Vad kom-mer härnäst, och hur stora är spänningarna? Vad görTurkiet ifall man lyckas nå en federal statsbildning iIrak med ett starkt självbestämmande för kurderna?Vad gör , och vad gör ?Det har hänt en del spännande saker i den irakiskadelen av . Den demokratiseringsprocesssom har pågått nämner utrikesministern i svaret. Jagoch delar bilden att det har varit väldigtpositivt. Men vi ska gå tillbaka och fundera på: Hurvar det möjligt med en demokratiseringsprocess i denhär delen av ? Min övertygelse är att förutsätt-ningen för att det arbetet har varit framgångsrikt är attUSA och upprätthöll flygförbudszo-nen. Min fråga till är: Delar utrikesmi-nistern bedömningen att en förutsättning var att upp-rätthålla flygförbudszonen? Om det stämmer, att detvar en förutsättning att upprätthålla flygförbudszonen,hade då fel när man gång på gång ansåg attdetta var i strid med folkrätten?Sverker , gammal kabinettssekreterare,skriver då och då debattartiklar framför allt i lokaltid-ningen här i . Han står ofta för så att sägagårdagens socialdemokratiska utrikespolitik. Hanskrev vid upptakten till att om ochStorbritannien anfaller ska strunta i konse-kvenserna efteråt och låta och Storbritanniensköta återuppbyggnaden själva. Normalt sett harutrikesministern varit en bra bit från iett antal konflikter och situationer runtom i världen,men i detta svar är det lite grann samma andas barn iresonemanget. Det är fjärde Genèveprotokollet manhänvisar till. Man hänvisar till att och Storbri-tannien har ansvar för att garantera säkerheten. Sveri-ges roll verkar i huvudsak vara en del viktiga huma-nitära insatser, men också verkar roll varaatt i internationella sammanhang påpeka vikten av attTurkiet inte går in eller påpeka vikten av olika saker.I det sammanhanget blir frågorna: Hur länge anserutrikesministern att det är och Storbritanniensom ska ha ansvaret? Vore det önskvärt om ansvaretför säkerheten i gick över till FN och fick en FN-flagg? Om det vore önskvärt, vad är i så fall Sverigesroll?I någon mening måste vi försöka agera på den ut-rikespolitiska scenen och inte bara passivt följa Johnoch säga att den frågan är för tidigt väckt. Vill att det ska vara FN som på sikttar ansvar för säkerheten i eller ska vi låta USAta det ansvaret?En del av de insatser man har gjort i norra som nämns i svaret är mycket bra. Planeras detytterligare humanitära insatser eller befinner vi oss idagsläget i en situation där man på Regeringskanslietunder ledning ser över insatserna? Finnsdet något planerat?Anf. 24 Utrikesminister ():Fru talman! Jag tror inte att det finns något landsom har stött kurdernas kamp lika mycket som Sveri-ge har gjort. Det är ju internationellt omvittnat att vihar stött att kurdernas möjligheter till mänskliga rät-tigheter och kulturella rättigheter ska fungera i prak-tiken.Den rädsla som finns i fråga för nu ska få se övergrepp mot norra från Tur-kiet, och trodde jag berodde på att fråganär ställd för sedan. Det har väl visatsig att det inte riktigt fanns fog för den typen av oro.Vi hoppas att det också kommer att bestå. finnsdet klara åtaganden från inte minst .