prot · GR0913 · 2003-10-15 00:00:00 — Även regeringen ser tydligen gränser för när det är rimligt att överlämna beslutsmakten till institutioner på ett sätt som gör att vi inte kan utkräva ansvar av dem som fattar besluten. Så där tycks skiljelinjen vara att vi tycker att det finns alltför många områden som redan omfattas av ett beslutsfattande som försvårar genomskinligheten, som försvårar den offentliga debatten och som försvårar för väljarna att utkräva ansvar. Med den flexibilitetsparagraf som föreslås är det visserligen sant att den finns, fast i något mindre vid bemärkelse, . Men den ska gälla för hela fördraget. Och den innebär att EU kan fatta beslut även om EU inte har fått befogenhet att göra det om det visar sig nödvändigt för att nå de mål som konstitutionen har uppställt. Det är ju en tolkningsfråga. Tillsammans med möjligheten för ett enhälligt ministerråd att upphäva enhälligheten i andra frågor och övergå till majoritetsbeslutsfattande innebär det att unionen, på medlemsstaternas bekostnad, på parlamentens bekostnad, kan skaffa sig egen, ny kompetens. Det här är allvarligt. Då är frågan: Hur ska vi hantera det här? Det är långtgående förslag som diskuteras i regeringskonferensen. En del säger: Det här ska hanteras av . är vald för att fatta beslut. Men i valrörelsen var det omöjligt att få någon som helst diskussion inte bara om EMU-frågan, som hänvisades till en folkomröstning, utan om nästan alla EU-frågor. Ni passade, ni som var för EMU. Ni som i grunden är positiva till mer av överstatlighet vägrade att ta debatten då. Ni har inte mandat för att ta ställning för en regeringskonferens resultat som innebär mer union, mindre demokrati och svårare för väljarna att utkräva ansvar. Det menar jag tyder på att man i stället borde diskutera en folkomröstning som ger en bred upplysningskampanj och möjligheter för människor att ta ställning till EU:s framtid. Det vore det mest demokratiska. 91 (): Låt mig beröra några av de övriga frågor som måste ut under de kommande förhandlingarna om en ny . Det krävs som sagt förtydliganden i kompetensfördelningen och en förnyelse, inte minst av del 3, hur EU:s mål verkligen ska uppnås, till exempel när det gäller att säkra en hållbar utveckling. Inte minst i den här delen förväntar vi oss ett aktivt agerande från regeringens sida. Bara om vi lyckas uppnå en skarpare och tydligare maktdelad konstitution öppnas verkligen möjligheter att forma ett fördrag som inte snabbt blir otidsenligt eller överlämnas till domstolen att forma innehållet. Bara på den grunden kan vi få ett fördrag som på vår konstitutionella grund blir hållbar över . Låt oss inte bara tala om utan verkligen lära av misstagen från . Självklart måste EU ges möjligheter att klara de uppdrag som vi överlämnar. Det krävs förändringar för att det nya utvidgade EU ska kunna möta nya tuffa utmaningar och klara sammanhållningen. En viktig förutsättning för det är att vi inte bygger in konflikter i institutionerna. För oss är det uppenbart att de förslag som strävar till en effektivare kommission missar själva poängen med EU, att alla är med och är lika mycket värda. Vi är övertygade om att man måste hitta en lösning där alla länder får en kommissionär med jämbördig ställning med rösträtt som alla andra. Vi är lika övertygade om att Europeiska rådets ledarskap måste ta fasta på nyttan och effektiviteten som följer av att alla länder faktiskt ser sig som ledare, får bära ledartröjan för det mellanstatliga samarbetet. Det är viktigt att stora likväl som små stater ser sig som ansvariga på lika villkor. Av det skälet ser vi alltjämt att en ny form för rådets ledning måste sökas utifrån ett roterande ordförandeskap. Vi avvisar en permanent ordförande. Det är inte minst viktigt för att nå sammanhållning i ut- och uppbyggnadsskedet av EU. I det här sammanhanget kan jag inte blunda för hur regeringen förvaltar det beslut som fattade om den valda ordföranden för rådet, den möjliga presidenten. Jag måste också säga att jag är förvånad över att utrikesministern här gör sig till tolk för uppfattningen att beslut bygger på någon stackars översättares tolkning av ett uttryck. Det är minst sagt anmärkningsvärt att regeringen i praktiken så uppenbart negligerar vilja, som man sjunger mellanstatlighetens och lov. Låt mig understryka vikten av att mandat hörsammas av regeringen. Vi känner väl regeringens strävan att få så kallade öppna mandat, men då måste regeringen också bättre förvalta och respektera de bundna mandat som ges. Från sida vill vi medverka till att svar på konventskrivelsen blir tydliga. Men det är vår ambition att kunna göra det med god vilja och med sikte på att det ska vara möjligt att uppnå verkliga förbättringar. För , som vill bygga ett EU som delegerar makt underifrån, är det självklart att EU ska stå starkt på de områden där EU ges tydliga befogenheter. Däremot är det grundläggande att EU inte ges så kallad kompetenskompetens, att nya uppgifter för att nå vida mål kan tillkomma utan att ändras. Det är därför nödvändigt att regeringskonferensen kan uppnå en tydlig konstitution. Vi kan inte godta att uppgifter kan komma till utan att ägarna, parlamenten, har det yttersta ordet. Det är viktigt också för att det är vår, , uppgift att hävda våra grundlagar. Den så kallade passerellen är därför inte acceptabel. Det krävs förtydliganden när det gäller unionsrätten med respekt för grundläggande konstitutioner. Likväl som kan ge makt måste, fru talman, också kunna återta makt från EU, men då enbart via fördragsändringar. 92 (): Det är ganska självklart att vi ska samarbeta. En del verkar sitta med öronproppar i den här församlingen. är ett internationalistiskt parti som vill ha ökat samarbete. Men det vi diskuterar är på vilket sätt som vi ska samarbeta på. Det är det som debatten går ut på. En del av er i tycker att samarbetet ska innebära att man för över idrott till ett EU-område. Jag vet inte om regeringen tycker att rymdpolitik ska vara ett EU-område. En av invändningarna från var att vi kanske var otydliga. Låt mig slå upp kapitel 18.30 Regeringens utgångspunkt för förslaget att införa rymdpolitik som en delad kompetens, ett nytt område. Man skriver: Syftet med konventsförslaget är att tillskapa ett nytt kompetensområde för unionen, vilket väcker en rad frågor som behöver belysas närmare. Sedan väcker man två frågor, men inget svar. Det står inte om regeringen tycker att det är ett bra eller ett dåligt förslag att rymdpolitik ska börja bedrivas på EU-nivå. Det är det som är genomgående i förslaget. Det är väldigt svårt att få reda på vad exakt regeringen tycker. Vi i är konstruktiva. Vi säger klart och tydligt att vi tycker att regeringen ska driva miljöfrågorna starkare, ta bort Euratomfördraget. Vi ska inte ha kärnkraftens främjande på EU-nivå. Vi vill ha en starkare miljögaranti. Vi vill inte att idrott ska finnas på EU-nivå. Vi tycker att det är viktigt med minimiregler på flyktingområdet för att länderna ska kunna ha generösare flyktingpolitik. Är inte det konstruktiv Europapolitik? Vad är då konstruktiv politik, ? Jag tycker att jag var väldigt tydlig med att peka ut de punkter som vi tycker är viktiga och som vi inte tycker är viktiga. Den politiken tycker vi att vi ska fortsätta med. Jag var mycket tydlig med att tala om att jag tycker att varje land ska ha rösträtt i kommissionen. Det är någonting där inte ens har kunnat uttrycka om vi ska ha det så eller inte. Jag har också varit väldigt tydlig med att säga att jag inte tycker att vi ska ha en EU-president, vilket också beslutade med sex partiers majoritet. Jag tycker att jag var väldigt konstruktiv och väldigt tydlig med hur vill ha det fortsatta samarbetet med EU. Men jag tycker inte att EU ska ha mer makt på det sätt som beskrivs i konventsförslaget. Det är det som är den stora skiljelinjen. Jag tycker att det är dags att säga: Nej, EU ska inte ha mer makt. EU måste först bevisa att man kan handskas med den makt man har fått. Där har jag också fått för mig att alla partier var överens om att jordbrukspolitiken har EU inte lyckats med. Därför borde vi också kunna vara överens om att vi ska jobba på att jordbrukspolitiken ska få försvinna från EU och åter nationaliseras. Jag trodde att vi var eniga om det. Men det kan man inte säga här i den här salen. Det förvånar mig väldigt mycket. Jag håller med om EU-presidenten. Jag tycker också att det är intressant att höra att det skulle vara ett översättarfel. Många andra har berört det, så jag ska inte ta upp det. Slutsatsen den här gången ska jag hinna säga det är att det är väldigt viktigt att vi ökar kunskapen om EU-frågorna i det svenska samhället och inte minst här i riksdag. Jag tycker att vi ska skrota och se till att EU-frågorna behandlas i varje utskott, vilket blir en direkt följd av EU:s starkare kompetens. Jag tycker också att det är bra om vi har en folkomröstning, precis som många andra EU-länder ska ha. , , , diskuterar frågan. Varför kan inte vi få en folkomröstning, eller är ja-partier rädda för att diskutera EU-frågorna bland folket? 93 Utrikesminister (): Det är riktigt att regeringen är för en vald ordförande i . Men jag måste medge att jag har svårt att förstå varför vi har en så stor motsättning i den här frågan. Och varför fortsätter ni att kalla ordförandeförslaget för en president? Varför låter ni det engelska språket krypa så djupt in i det svenska? Det handlar om en ordförande. Vi brukar kalla det så i . Vore det en president skulle det vara förenat med vissa befogenheter av något slag. Så är det inte här. De befogenheter som denna funktion får är en ordförandes funktion. Och dessa funktioner är kopplade till att öka effektiviteten i Europeiska rådets arbete. Men vi i regeringen är naturligtvis väl medvetna om hittillsvarande ståndpunkt i den här frågan, och vi är noga med att i alla sammanhang framhålla ståndpunkt. Och självfallet kommer vi att respektera beslut även i den här frågan. Om vi inte lyckas stoppa parallellen måste vi försöka komma fram till en ordning där involveras i beslutsprocessen. Men huvudinriktningen måste vara att försöka övertyga andra länder om vår argumentering. Det ska vi göra så gott vi någonsin kan. och säger att regeringen inte har någon uppfattning och att det är svårt att få veta vad regeringen tycker. Men i samma andetag får vi kritik för det vi tycker, för det vi säger och för våra ställningstaganden. Regeringen har försökt att ange sina utgångspunkter för det arbete som har påbörjats. Och vi är noga med att i det sammanhanget säga att detta är våra utgångspunkter och våra ställningstaganden men att ståndpunkt kommer att klarna när har behandlat dessa frågor. Att regeringen skulle binda sig för absoluta uppfattningar tror jag ändå inte att anser vara önskvärt. vill ha mer samarbete i men säger i nästa andetag nej till EU och nej till all överstatlighet. Men hur ska vi då kunna komma framåt med att lösa de gränsöverskridande problem som vi har? Jag tror inte att det är rätt beskrivning, , att det är det som människor kräver av oss, att vi ska backa från det samarbete såsom det har utvecklats i EU och såsom förslaget till fördrag innebär. Jag tror tvärtom att det är ett djupt känt krav från medborgare att vi som folkvalda är ansvariga för att lösa problem med gränsöverskridande grov brottslighet och trafficking och miljöproblem och att vi ser till att vi skaffar oss instrument för att kunna lösa dessa problem. Det tror jag är det breda folkliga kravet på oss. Det finns ett resonemang hos som jag har lite svårt med, men som jag tycker att man måste bemöta, nämligen att det framställs såsom att EU i sina beslutande funktioner på något vis verkar utan någon demokratisk förankring, att man inte kan utkräva ansvar och att man inte kan välja bort dem som agerar i EU:s institutioner. Men det är ju inte sant. Regeringarna är ju valda av sina folk. Där har man demokratin. Det enda som inte är valt är domstolen. Och jag tror att man ska fortsätta att inte ha en politiskt vald domstol. Jag håller med om att det finns svårigheter att utkräva ansvar på grund av att det är svårt att tränga in i det arbete som pågår i EU. Det är därför som har lagt ned så oerhört mycket arbete det gjorde jag bland annat som justitieminister på att få in en större öppenhet. Vår öppenhetsprincip är faktiskt oerhört värdefull för att öka möjligheterna för medborgarna att följa processen även i EU:s institutioner. Och vi har kommit en bra bit på väg. 94 (): En fråga som jag vill ställa till utrikesministern är: Om fattar samma beslut i frågan om en vald ordförande för som fattade , kommer regeringen då att driva den linjen i förhandlingarna, eller kommer man att göra som man har gjort ? Jag ställde den frågan . Då svarade att regeringen självfallet kommer att respektera ställningstaganden. Ja, vad skulle ni annars göra? Skulle ni ändra ställningstaganden? Det är faktiskt inte fråga om att respektera utan att följa det som en svensk linje. Kommer den svenska linjen att vara linje, eller kommer regeringen att driva en annan linje än ? Det är en konstitutionellt mycket viktig fråga. Jag ställer den av det skälet att ni har gjort tvärtemot vad ni borde ha gjort . Ni har faktiskt skapat jag ska inte hålla personligen ansvarig för detta ett demokratiskt underskott där regeringens eget agerande är det främsta argumentet mot att öka Europeiska rådets makt. Ni kanaliserar nämligen inte parlamentets uppfattning när ni agerar som regering om ni agerar rakt emot vad har sagt. Jag skulle vilja få ett tydligt svar på den frågan därför att er bakgrund inte är hedrande och kan inte accepteras i fortsättningen. Till slut: Jag tror att och förenas av att de gärna vill ha europeiskt samarbete ända tills de får det. Men då är det något annat samarbete man ska ha. Det bygger på tanken att demokratin blir bättre om man inte kan bestämma någonting. Men var fanns demokratin i när stod handfallet? Var fanns demokratin inför de stora miljöfrågor där vi har stått handfallna? Då fanns ingen beslutande makt i . resonerar vi om ska styras just på grund av att det finns ett europeiskt samarbete. Det ger makt som vi annars inte hade haft. 95 (): Den här debatten har i stor utsträckning rört sig om frågor om demokrati, insyn och inflytande. Jag tycker att det är bra att diskussionen har kommit att kretsa kring dessa frågor. Jag tror nämligen att det är viktigt att vi får en europeisk union som inte bara blir duktig och effektiv när det gäller att klara av och möta de utmaningar som kommer från människor utan att vi också ser till att människor känner delaktighet och får möjlighet att påverka det europeiska projektet. Europeiska unionen måste skapa legitimitet för sig själv, både genom att vara effektiv och genom att ha demokratiska institutioner. Därför tycker jag att det är lite egendomligt att en del av de partiers företrädare som just nu har varit uppe i talarstolen och talat väldigt mycket om demokrati och insyn och att det är svårt att utkräva ansvar är de partier som starkast motarbetar de förändringar som skulle kunna göras inom ramen för EU just för att öka insynen, demokratin och möjligheterna till ansvarsutkrävande. Sanningen är att både och har motarbetat alla tankar på att skulle få mer att säga till om på ministerrådets och stats- och regeringschefernas bekostnad. och politik hänger alltså inte ihop. och talar vackert om demokrati, men när det kommer till kritan i det europeiska samarbetet ställer de sig alltid på den motsatta sidan. Jag tror att vi måste ha ett europeiskt projekt, ett europeiskt samarbete, som bygger mindre på diplomati och mer på demokrati. Det är ett modernt europeiskt samarbete. skulle jag vilja upprepa den fråga som jag ställde till och som gäller en av de frågor som är riktigt heta och riktigt brännande i det europeiska samarbetet just , det vill säga flyktingpolitiken. Finns det enligt utrikesministerns bedömning i och med detta fördrag risk för att vi får en negativ harmonisering av den europeiska flyktingpolitiken, och vad tänker i så fall utrikesministern göra åt det i de kommande förhandlingarna om fördraget? 96 (): Det är en mycket märklig situation. när förslaget till konstitutionellt fördrag ligger på bordet efter ett avslutat konvent har regeringen flaggat för en enda fråga mer än någon annan, och det är att statsministern önskar se en vald president, eller låt oss säga ordförande, för . I denna fråga har han troligen en riksdagsmajoritet mot sig om inte byter fot för att rädda statsministerns ansikte. Vi får väl se. För övrigt markerar regeringen i sin skrivelse maximal öppenhet inför konventets förslag. I varje fall har man inte några väsentliga avvikande synpunkter på eller förslag kring det framlagda förslaget. Detta måste ju innebära att regeringen satsar allt på ett enda kort en vald president, ordförande, i . Det är vår fråga. Detta måste också innebära att en mer seriös svensk politik nu måste formuleras i sammansatta utskott, en politik som engagerar svenska folket för EU:s framtid. Vi får hoppas att regeringen företräder den politiken i den pågående regeringskonferensen. kommer att följa den svenska utrikesministerns och andra ministrars arbete i regeringskonferensen steg för steg. Vår uppfattning är att medlemskap är till för att vi ska påverka unionens framtid. Den möjligheten ska vi använda. 97 (): När det gäller detta med vald ordförande i är det väl helt enkelt så att regeringen räknar med att ja-partierna, inklusive , säger ja till ett förslag som innefattar en vald ordförande för . Man kommer inte att fälla regeringskonferensens slutresultat på den frågan. Därför sitter man ganska trygg. Man vet ju att samma sak gäller för , med flera. Därför kan man med fog fortsätta att vara tyst och inte framföra ståndpunkt. Så enkelt är det väl. När det gäller frågan om medborgare vill att vi ska ha mer av överstatlighet, mer av union, eller ifall man vill att vi ska ha mer av beslutanderätt för dem som vi faktiskt kan välja och vraka bland finns det ett enkelt sätt att kontrollera det: att i en öppen diskussion gå ut med frågorna till folket för att sedan låta folket fatta beslut. Då får vi facit på ifall svenska folket anser att den väg som unionen är på väg att beträda, nämligen en väg mot en allt starkare federation med siktet inställt på en EU-stat, också har en folklig uppslutning. Det är ju inte så att man kan välja bort regeringarna när de blir nedröstade med majoritet i . Vad hjälper det att välja bort ifall hon har framfört ståndpunkter som är identiska med dem hos en majoritet av svenska folket men blir nedröstad av andra länders regeringar? Vi kan ju knappast välja bort Berlusconi tyvärr! Sedan gäller det parlamentet. Visst kan man välja bort dem. Men vill vi inte förstärka makten för parlamentet eftersom vi inte är federalister. Vi vill inte ha en EU-stat till skillnad från och . Nej, vad som just nu händer är att konventet bygger EU-stat. På samma sätt som EU har utvecklats tar man nu två steg framåt och ett steg tillbaka. Sedan får man några federalister som säger sig vara upprörda över att man inte går tillräckligt långt. Men i allt väsentligt går man i precis den riktning som de vill. Då lägger sig regeringen nästan platt. Man borde ta ställning tydligt och klart inför och sedan i förhandlingar för att förhindra mer av överstatlighet och mer av union. 98 (): Jag vill helt kort kommentera detta med den så kallade ordföranden, eller vad det nu blir i slutändan, för om det nu blir någon. Det som är upprörande är att regeringen verkar vidhålla uppfattningen att man meddelar uppfattning till andra parter men att man själv inte kliver in i och verkligen hävdar uppfattning som sin egen. Det skapar en bild av att regeringen går sin egen väg. Detta är mycket allvarligt för dem som hävdar att det är viktigt med som jag också gör och med grunder för vårt arbete. Med respekt för svenska folkets beslut i folkomröstningarna både 1994 och ska vi nu gå vidare och forma förutsättningar för att vi 15 länder ska bli 25 och ännu fler. Det kräver nya förutsättningar för vårt beslutsfattande, och ! Det kräver mer av samarbete för att lösa uppdrag som är gemensamma. Det kräver också mer av demokratiska strukturer, även bortom nationalstatens gränser. Det kräver mer av möjligheter för väljarna att utkräva ansvar, inte bara här på hemmaplan utan också på EU-nivå. Bortom nationalstaten och med en tydlig maktdelning och ökad makt för kan vi bygga en struktur för demokratiskt beslutsfattande utifrån vår tid och utifrån de nya förutsättningarna och de nya behoven. Vi börjar här hemma men stannar inte vid nationsgränsen och bygger ett beslutsfattande där medborgarna är med från grunden och är med, utanför nationalstatsgränsen, på EU-nivå. Med den tydliga signalen till regeringen hoppas vi på ett bra resultat av den kommande regeringskonferensen. 99 (): Frågorna är fortfarande många, och svaren verkar fortfarande utebli. Vad händer med militariseringen av EU? Kommer utrikesministrarna att använda sitt veto i de förhandlingar där de stora EU-staterna nu sitter och kuckelurar och men också britterna om att skapa ett starkt EU-försvar? Kommer att sätta ned foten för att vidmakthålla den svenska alliansfriheten, eller kommer man att sitta där som en ja-sägande nickedocka och bara jamsa med? Jag trodde att meningen med det svenska EU-medlemskapet, som jag förvisso inte tycker om men som jag naturligtvis accepterar, ändå är att man ska inte bara sitta med vid förhandlingsbordet utan också framföra åsikter. blir jag lite förvånad och får en känsla av att nästan skäms för att tala om svenskars åsikter. Den svenska alliansfriheten är starkare än miljöpolitiken, som vi borde kunna enas om här. frågade vad som händer med EU i miljöfrågorna. Ja, det undrar jag också. Vad händer alltså med EU i miljöfrågorna? Vad händer med miljögarantin? Jag vill verkligen att EU ska få muskler i miljöfrågor som går över nationsgränserna. Men i det här konventsförslaget finns inga sådana förslag. Det är detta som är grundproblemet. Jag försöker därför vara konstruktiv och hjälpa utrikesministern med att berätta att vi måste jobba med en starkare miljögaranti, få bort Euratomfördraget och så vidare. Det kallar jag för konstruktiv miljöpartistisk EU-politik. Jag tycker att vi ska ha en folkomröstning om hela konventsförslaget precis som man har i med argumentet att vi måste ha en förankring för att jobba vidare på det EU som byggs. Jag tycker att man borde jobba i en annan riktning. I stort sett tycker jag därför att vi nu ska säga nej till konventsförslaget som det just nu är uppbyggt därför att det är bara de stora länderna i EU som tjänar på det, inte vi vanliga miljöpartistiska väljare och övriga svenskar. 100 Utrikesminister (): Vad menade när vi sade till väljarna att vi skulle respektera folkomröstningen? Skulle vi respektera den men inte följa den? Regeringen ansåg att vi skulle följa den. Givetvis menar vi samma sak nu som i folkomröstningen: Vi ska följa beslut. Avslutningsvis vill jag säga att regeringens utgångspunkt i regeringskonferensen är att vi vill göra det europeiska samarbetet bättre. Vi vill göra EU tydligare. Vi vill göra EU öppnare. Vi vill göra EU effektivare. Vi vill ha en bred politisk samsyn om hur det framtida konstitutionella fördraget ska utformas. Dagens debatt visar att förutsättningarna för det finns. Vi kommer att fortsätta det nära samrådet med i olika former. När svar på regeringens skrivelse föreligger kan regeringen med full kraft driva linje i de fortsatta förhandlingarna. Vi har alla nu ett ansvar att fortsätta att föra ut diskussionen och informationen brett i det svenska samhället. Vårt mål är ett så bra och effektivt EU som möjligt. Men en framgångsrik regeringskonferens kan bara skapa förutsättningarna för det. Det viktigaste är ändå politikens innehåll. Det kommer att grundläggas i nationell debatt, formas i och i andra parlament och drivas av regeringar även i fortsättningen. 101 i (m):