prot · GR0938 · 2003-11-28 00:00:00 — 1 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2003/04:108 Till Interpellation 2003/04:108 av om vissa sexualbrottsfrågor Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att jag inte kunnat finna en debattdag som passar både interpellanten och mig. Interpellation 2003/04:109 Till Interpellation 2003/04:109 av om fakturabedrägeri Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att jag inte kunnat finna en debattdag som passar både interpellanten och mig. Interpellation 2003/04:146 Till Interpellation 2003/04:146 av de om räntebidragen kommer att besvaras . Anledningen till dröjsmålet är tjänsteresor. Interpellation 2003/04:147 Till Interpellation 2003/04:147 av om underhåll av bostäder kommer att besvaras . Anledningen till dröjsmålet är tjänsteresor. Interpellation 2003/04:148 Till Interpellation 2003/04:148 av om kooperativa hyresrätter kommer att besvaras . Anledningen till dröjsmålet är tjänsteresor. 2 § Svar på interpellation 2003/04:107 om avskaffande av reklamskatten 1 Finansminister (): har frågat mig när jag avser att ta första steget mot att tillgodose begäran att avskaffa reklamskatten. Regeringen uttalade i prop. 1997/98:150 att den anser att reklamskatten bör avskaffas. Regeringen konstaterade dock att det saknades förutsättningar att finansiera ett totalt avskaffande av reklamskatten. Eftersom regeringen ansåg att det förelåg särskilt allvarliga problem när det gällde beskattningen av reklamtrycksaker föreslogs ett avskaffande av reklamskatten i denna del. Reklamskatten på reklamtrycksaker avskaffades . Frågan om reklamskattens avskaffande prioriterades i budgetberedningen 2002, men regeringen fann, med beaktande av de budgetpolitiska målen, att förutsättningar för finansiering av ett avskaffande av den resterande reklamskatten inte förelåg. Även i årets budgetberedning har frågan om reklamskattens avskaffande, alternativt stegvisa avskaffande, prövats. Regeringen ansåg att det inte heller nu förelåg förutsättningar för finansiering av sådana åtgärder. Det är inte möjligt för mig att säga något om när förutsättningar för finansiering av sådana åtgärder kommer att föreligga. 2 (): Herr statsråd, ärade publikum, och jag vill särskilt nämna som sitter på läktaren och är så flitig att lyssna på debatten! Jag vill tacka statsrådet för svaret. Jag har ställt interpellationen inte för att åstadkomma något gräl utan för att få ett samtal om de för mig och jag tror många andra viktiga frågorna. Jag ska genast ta med statsrådet på en resa till hans hembygder. Det är inte exakt till utan till som inte ligger så långt bort därifrån. Där utkommer en daglig tidning som heter . Den kämpar hårt mot reklamblad. På något sätt är situationen i i ett nötskal vad det här gäller. Det gäller mycket mer än bara inkomster till staten. Det gäller hur journalistiken och samhällsbevakningen i vid mening ska se ut. Det är egentligen det budskap jag vill skicka med statsrådet. Om man bara ser det som en ren skattefråga blir perspektivet alltför snävt. handlar det om vilken samhällsbevakning vi ska ha, vilka möjligheter människor ska ha att skriva insändare, och så vidare. I det avseendet blir jag väldigt besviken när svaret är att det inte finns någon som helst tidsplan för när man kan avskaffa skatten. Det är inte så mycket därför att och dess skatteutskott uttalat att man bör göra detta. Jag betvivlar i grund och botten inte att statsrådet är av samma grundläggande mening som vi andra som diskuterar den här frågan, att detta är en mycket konkurrenssnedvridande skatt. Jag tror också att man måste komma ihåg att situationen är annorlunda på pressområdet än när presstödet infördes . Då hade vi en stor mängd andra tidningar. är det ännu angelägnare att bevaka att de bevakande tidningarna som finns i allmänhetens tjänst, det prenumereras på och betalas för i lösnummerform verkligen får goda betingelser. De ska inte råka ut för, som är fallet, att i praktiken få sämre konkurrensförhållanden än reklamblad. Jag skulle vilja fråga statsrådet en sak. Skulle man ändå inte kunna försöka att låta utreda eller åtminstone beräkna vad det skulle kosta att ta bort reklamskatten för just de dagstidningar som är prenumererade eller lösnummerköpta? Vi vet att statsintäkterna från hela reklamskatten nu är . För dessa tidningar kan man överslagsvis beräkna skatten om jag har förstått den annonskampanj som har till i runda tal . Det är en summa som är betydande men dock hanterlig, som jag uppfattar det, inom ramen för hela statsbudgeten. har beslutat ta ut skatter för finansministerns räkning för 738 000 miljoner. I det sammanhanget är 250 miljoner ändå en hanterlig siffra. Mitt viktigaste argument för att vilja ha en tydligare markering är konkurrensaspekten. Det är inte bra att vi har straffbeskattning på journalistiken. 3 Finansminister (): Det är klart att det finns både en statsfinansiell aspekt på reklamskatten och en medie- och rättspolitisk aspekt. Det får alltid vägas samman. Jag tror att vi är överens om att i den mån vi kan göra skattesänkningar måste de också finansieras. Regeringen har föreslagit några skattesänkningar i höstens budgetproposition, och de har finansierats fullt ut. Vi fann det inte vara möjligt att hitta en finansiering också för reklamskatten eller del av reklamskatten. Ser man dessutom på reklamskattens utformning är den utformad på ett sådan sätt att dagspressen är den del som är mest favoriserad. Dagspressen har en skattesats på medan fackpressen och annat har en skattesats på . Det finns i de ställningstaganden tidigare gjort en favorisering av dagspressen. Vi har inga delade meningar i sak om detta. Det är fråga om finansiering och hur man värderar detta i förhållande till andra områden. Regeringen har valt att göra vissa lindringar när det gäller förmögenhetsskatten kopplat till fastighetsbeskattningen och lindringar när det gäller avskaffande av arvsskatten mellan makar exempelvis. Vi har bedömt dem vara mer prioriterade helt enkelt. Den finansiering vi har funnit har täckt de områdena men inte fler områden. Därför måste reklamskatten finnas med i den fortsatta diskussionen bland alla de andra önskemål som finns om skattesänkningar. Jag får som finansminister propåer om att sänka den ena och den andra skatten. Om jag skulle villfara de beställningarna hade vi nog hamnat i samma ekonomiska krissituation som en del länder gjort ute i . Det kommer vi definitivt inte att medverka till. Därför är det bara om det finns realistiska finansieringsförslag som den här diskussionen kan återupptas. I annat fall handlar det om prioriteringar av olika skatteändamål och finansieringsmöjligheter även i fortsättningen. 4 (): Det blir lätt så att man hamnar i en diskussion med statsrådet där utgångspunkten blir just statsfinanserna. Jag har förståelse för att det är en övergripande ståndpunkt. Men jag har en annan övergripande ståndpunkt, nämligen att rädda så många tidningar som möjligt. Det gäller också samhällsbevakningen. Jag utgår från att man väger in frågan om samhällsbevakningen i den pressutredning som statsrådet avser att tillsätta. Jag tycker att det som statsrådet sade om att dagspressen är gynnad i förhållande till fackpressen är alldeles korrekt. Men ett problem har uppstått sedan skatten infördes, nämligen att vi har fått andra reklamformer som radio- och TV-reklam och där utgår ingen skatt alls. Det finns alltså tre skattesatser. Man måste konstatera att en betydande del av den reklam som tidigare hade gått direkt till dagstidningar och hjälpt den goda journalistiken nu går i TV. Den är helt och hållet annonsskattebefriad eller reklamskattebefriad, som det heter . Det är alldeles sant som statsrådet sade att detta inte är den kompletta sanningen, utan om man ska ha hela bilden så måste man komplettera med detta. Jag tror också att man måste se till hur utvecklingen har varit inte bara just för reklamskatten utan också beakta hur konkurrenssituationen inom dagstidningsvärlden har blivit. Jag har fram till tillhört en koncern efter . Där gör en del tidningar, till exempel och , ganska betydande uppoffringar genom olika konstruktioner för att säkra att socialdemokratiska tidningar inte helt och hållet tystas. Det låter ju konstigt att det är på det sättet, men inom min koncern finns det numera tre stycken socialdemokratiska tidningar. Jag finner det angeläget att vi har många pressröster kvar. Då måste man från statsmaktens sida se till att skapa förutsättningar för det, och det gör man genom bevarande av presstöd. Men det finns också en annan aspekt, nämligen att konkurrensförhållandena har ändrats på annonsmarknaden. Jag menar att det kommer ännu större hot på annonsmarknaden om vi fortsätter att missgynna om jag får använda det ordet vanlig dagspressannonsering i förhållande till radio- och TV-intäkter och direktreklam. Med detta tackar jag statsrådet för svaret och hoppas på en framgångsrik prövning av frågan senast till nästa års statsbudget. 5 Finansminister (): På en punkt är och jag helt överens. Det gäller oron för att vi har många tidningsområden i vårt land med monopolsituationer. Tyvärr finns det i en stor del av våra tidningsområden bara en tidning, eller i varje fall en dominerande tidning. Jag tycker att det som påminner om är en intressant utveckling, det vill säga att man på många områden har försökt att trygga även andra tidningars överlevnad. Det gäller inte bara de insatser som vi gör via presstödet, som har varit omfattande och riktigt, utan också via en lokal annonssamverkan och även ägarsamverkan, som har skett på olika håll. Jag tycker att det är en förtjänstfull utveckling som är värd att stimuleras på olika sätt och vis. Detta får väl ingå i den utredning som ska göras . Man får se hur man kan hantera detta på ett bra sätt. Det är ju ingen positiv utveckling det som har skett i . Från att på många tidningsområden ha haft en ganska knivskarp konkurrens har det mer och mer blivit en tratt där bara en enda produkt har fallit ut. Det är inte heller bra för den kvarvarande monopoltidningen att inte få konkurrens. På den punkten är vi alltså helt överens. Om vi kan bidra till att förändra mångfalden när det gäller tidningsutgivningen både via presstödspolitiken och på annat sätt så är det bra. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på interpellation 2003/04:61 om arvsskatt för makar och samboende 6 Finansminister (): Per har frågat mig vad jag avser att göra för att komma till rätta med effekterna på arvsskatten som de höjda taxeringsvärdena på fastigheter fått för efterlevande makar och samboende till dem som avlider . Han har vidare frågat mig vilken bedömning jag gör av uttalandet i proposition 2003/04:15 om att retroaktiva skattesänkningar ska ske när särskilda skäl talar för det. Slutligen frågar vilka åtgärder jag avser att vidta för att vårt lands skatter ska kunna tas ut på ett etiskt hållbart sätt. Regeringen har överlämnat en proposition (prop. 2003/04:15) till med förslag om att beskattningen av arv till make och sambo ska slopas . Förslaget grundar sig på förslag i betänkandet Egendomsskatter Dämpningsregel för fastighetsskatten och sänkt arvsskatt, SOU 2003:3. Kommittén föreslog dock att arvsbeskattningen av makar och sambor skulle slopas . De nya taxeringsvärdena för småhus som har åsatts vid allmänna fastighetstaxering gäller . Ett av syftena med förslaget om slopad arvsbeskattning av makar och sambor är att mildra effekten av den höjning av taxeringsvärdena som har skett . Förslaget kommer också att få denna effekt. Det är regeringens uppfattning att retroaktiv lagstiftning endast bör komma i fråga när särskilda skäl talar för det. Möjligheten till retroaktiv lagstiftning bör användas endast i undantagsfall. 7 PER (): Bakgrunden till min interpellation är att de nya taxeringsvärden på fastigheter som räknades fram för inte bara slår hårt mot människor genom fastighets- och förmögenhetsskatten utan också drabbar människor på ett särskilt sätt i och med arvsskatten. får makar göra ett grundavdrag på . Det skyddar den efterlevande maken dåligt, framför allt när det gäller boendet i områden där taxeringsvärdena har stigit kraftigt. När jag nu ställer frågan gör jag det också mot bakgrund av att den statliga har föreslagit ett avskaffande av arvsskatten. Detta var ett förslag från bland annat i kommittén. Socialdemokraterna gjorde ett lappkast precis före justeringssammanträdet, men det var definitivt ett lappkast i rätt riktning. Detta ska regeringen ha all heder av. Vi välkomnar förslaget, men när jag ställer frågorna i min interpellation så handlar det om de makar som får vara med om att den andra dör . Frågan gäller inte generellt arvsskatten mellan makar och sambor, utan den gäller efterlevande makar och sammanboende till dem som avlider . Jag vet att det är en känslig fråga, men det är det här som frågan handlar om och jag kan bara konstatera att jag inte får något svar. Min andra fråga handlar om regeringens motivering i propositionen. Det är ju finansministerns och hela regeringens proposition. Där kan man läsa dels om bakgrunden till det förslag som vi har talat om här, dels om överväganden. Det står om skälen till regeringens förslag. Utan att göra våld på sammanhanget vill jag lyfta fram att det står så här: Det är inte rimligt att en efterlevande måste sälja sin bostad för att kunna betala arvsskatten. Så står det under Överväganden och förslag. När vi kommer till avdelningen Ikraftträdande så anför regeringen att ett antal remissinstanser har sagt att en retroaktiv tillämpning borde äga rum. Regeringen säger att det i och för sig skulle tillgodose ett av syftena med förslaget, nämligen att mildra effekterna av de kraftigt höjda taxeringsvärdena. Men när man då inte gör detta så motiverar regeringen och finansminister det med att det måste föreligga särskilda skäl. Jag kan inte begripa annat än att det är en högst rimlig fråga från att undra vad som avses med rimliga skäl. Jag får inte något svar på detta. Vad är särskilda skäl? Särskilda skäl är citatet, och vad är särskilda skäl, ? 8 Finansminister (): En huvudregel i vår skattelagstiftning, och framför allt i den aktuella finanspolitiska situationen, är ju att varje skattesänkning måste finansieras. Jag utgår från att Per delar uppfattningen att vi inte kan ha ofinansierade skattesänkningar. Det för oss tillbaka till det tidiga 90-talets borgerliga regering som var mästare på ofinansierade skattesänkningar som ledde till en ekonomisk katastrof för . Om vi är överens om den utgångspunkten att skattesänkningar ska finansieras på något sätt, tror jag att Per lätt inser det orimliga i detta. Om man i det här fallet skulle införa en retroaktiv skattesänkning, skulle man då också retroaktivt införa en skattehöjning för att finansiera denna skattesänkning? Det strider mot alla principer i vår skattelagstiftning. Det är inte möjligt med den typ av lagstiftning som vi har att retroaktivt höja skatten för människor. Därmed finns det inte heller någon finansieringsmöjlighet för en sådan typ av retroaktiv skattesänkning. Jag vill erinra om att ett skäl till att vi valde att vänta till var att vi inte tyckte det förslag som hade för finansiering av den här reformen var bra ur generationssynpunkt. I praktiken var det de unga familjerna och de unga hushållen som skulle få betala sänkningen av arvsskatten. Vi valde då en annan typ av finansiering. Det tog tid att gå igenom den frågan och hitta en annan typ av finansiering. Det var ingen lätt uppgift att hitta en finansiering för den här reformen. Jag har svårt att tro att Per skulle vilja rekommendera en retroaktiv finansiering via en retroaktiv skattehöjning. Det strider mot alla skatterättsliga principer. 9 PER (): Jag vet inte om det strider mot de skatterättsliga principerna. Här kan och bör man ha två perspektiv. Det ena är det fiskala perspektivet. Det är statsmakternas värnande av och omsorg om att statskassan ska gå ihop. Det är bra. Men sedan har vi också ett medborgarperspektiv. Jag hävdar att regeringen och inte kan driva det fiskala perspektivet på medborgarperspektivets bekostnad. Här rör det sig om enskilda människor som har fått besked om att en sådan här lagändring ska ske. bör utredningar, regering och riksdag söka andra lösningar när det är så känsliga frågor. När man anger ett datum blir det också emellan, från den tidpunkt då man har angett detta och fram till det datum då det ska träda i kraft. Detta drabbar människor på ett alldeles orimligt sätt. Effekten av sättet att genomföra den här välkomna lagstiftningen, som är ett stort steg framåt, är ju att människor som är i kris upplever en ångest då man riskerar att dö på fel sida . Jag vill höra vad finansministern menar med särskilda skäl. Om humanitära skäl inte är särskilda skäl, då finns inte medborgarperspektivet när det gäller genomförandet av detta. Vi talar i och för sig om små summor, men jag vet att man inte ska ge efter när det gäller några summor. Små summor kan vara stora summor. Det beror på vilket perspektiv man har och vad man jämför det med. Man har räknat med att årskostnaden kommer att vara runt 200 miljoner. Det vi föreslår nu i en gemensam borgerlig motion är att man ska genomföra förslaget från kommittén retroaktivt från alternativt då statsministern i nämnde att den här lagen ska införas. har vi i budgetpropositionen prejudikat på lagstiftning som gäller från som det uttalas i . Där föreslår regeringen, med stöd i regeringsformen, att en skattelagstiftning rörande statlig skatt ska gälla från för att förhindra skatteplanering. Regeringsformen innehåller inget förbud alls mot retroaktiv lagstiftning när det gäller skattebefrielse från orättfärdiga skatter som drabbar, i det här fallet, makar och sambor. Det finns inte. 10 Finansminister (): måste faktiskt Per bestämma sig. Först säger att skattesänkningar ska finansieras, och det är bra om han accepterar det. Men han kan inte å andra sidan säga att man måste göra undantag i det enskilda fallet och se det utifrån ett humanistiskt perspektiv och inte bry sig om skatteprinciperna. Per låter faktiskt som en kluven liberal, som en vanlig folkpartist som har två uppfattningar . Den typen av uppfattningar har vi nog av. Jag tycker att Per måste ge besked. Står han för de principer vi har om att skattesänkningar ska finansieras, så får han hålla sig till det och inte ha den andra uppfattningen . Dessutom finns det något som jag tycker är väldigt viktigt i det här fallet. Att det finns en viss tidpunkt i ett utredningsbetänkande innebär inte att det finns ett löfte från regeringen, eller någon annan. Att någon i utredningen föreslår en viss tidpunkt kan inte anses vara något slags bindande löfte. Det skulle vara en våldsam feltolkning av hur vårt statliga utredningsväsende fungerar i det fallet. måste jag få fråga Per en sak. Om nu Per delar uppfattningen att vi ska finansiera reformer, på vilket sätt ska de här pengarna i så fall tas fram? Hur ska detta finansieras? Vilken retroaktiv skattehöjning ska genomföras? Vilken grupp är det som retroaktivt ska drabbas av en skattehöjning för att finansiera det som Per efterfrågar? Smit inte från det svaret, Per ! 11 PER (): Det var en allvarlig anklagelse att vara en kluven liberal. Det måste jag säga. En utredning som föreslår en skattesänkning eller, som i det här fallet, ett slopande gör ju det i en viss samordning med . Det vet alla. Här sitter en besättning, som i det här fallet är positiv, på dubbla stolar under finansministern. Förslaget är inte bindande, men det finns ju en möjlighet till samordning. Sedan tycker finansministern att jag ska bestämma mig om det ska finansieras ansvarsfullt eller inte. Det är klart att det ska finansieras ansvarsfullt. Men vi kan inte spola bandet baklänges, som man säger. Det skulle ha gjorts från början. Jag har drivit detta från början. Därför känns den där skarpa frågan lite orättvis. Jag har hävdat detta från början i utredningen. har vi hamnat i en situation som jag tycker är alldeles ohållbar. Då ska jag inte kunna kritisera den ur det statsfinansiella perspektivet. Vi måste ha båda perspektiven. Vi kan inte å ena sidan kritisera skattebetalare för undandragande i alla möjliga sammanhang och till och med för fiffel, bonus och allting och sedan skriva att vi behöver en god moral, som skedde i plan för den finansiella sektorn, utan att själva tillämpa den goda moralen. Statsmakterna måste gå före med gott exempel och ta hänsyn till humanitära skäl vid sidan av det statsfinansiella perspektivet. Då blir det en bra balans. 12 Finansminister (): Om Per nu tycker att det är en allvarlig beskyllning att uppfattas som en kluven liberal eller folkpartist, måste han nog leva med det påståendet så länge han inte kan bestämma sig. Frågan är: Ska vi finansiera skattesänkningar? Regeringens bestämda svar är: Ja. Jag hoppas att det också är riksdagsmajoritetens bestämda svar. Om Per delar den uppfattningen kan han bli kvitt beteckningen kluven folkpartist. Man kan inte ha uppfattningen att vi kan göra undantag av humanitära skäl på något enstaka område. Det är alltså bara att välja, Per . Det går att bli kvitt beteckningen kluven folkpartist, men i så fall måste du bestämma dig. Det är vidare viktigt som principfråga, och jag tycker att Per inte medvetet ska missuppfatta vad som sker i utredningsväsendet när en utredning lägger fram ett visst förslag. Det sker inte i samråd med regeringen och är inte bindande för denna. Regeringen har tillsatt utredningen, i det här fallet en parlamentarisk utredning, för att få förslag, som också ska vara finansierade. Här har en utredning enhälligt föreslagit en viss reform och en viss finansiering. Regeringens uppfattning var att det var en bra reform men att finansieringen var tveksam med tanke på att den lät den unga generationen, de unga familjer som flyttar in i nya bostäder, finansiera arvsskattereformen. Vi funderade och tyckte att vi hittade en bättre finansiering än den som utredningen hade föreslagit. Vi föreslog att ett beslut skulle gälla . Men någon retroaktiv finansiering har Per inte kunnat åstadkomma, och därför faller väl också Per förslag. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 2003/04:112 om den enskildes makt över arbetstiden 13 Statsrådet (): har frågat mig om regeringen avser att lämna något förslag om timbank utifrån det betänkande som ordföranden för arbetstids- och semesterregler, KNAS, lämnade över till statsrådet och om regeringen ämnar vidta andra åtgärder för att öka den enskilde arbetstagarens inflytande över arbetstiden. Jag håller med om att det är viktigt att människor får större makt över sin arbetstid. Jag är övertygad om att ett ökat inflytande för individen över arbetstidens förläggning är en av flera viktiga åtgärder för att minska de stressrelaterade problemen i arbetslivet. Inflytandet över när man arbetar har stor betydelse för människors möjlighet att planera sin tid och för möjligheten att kombinera arbetsliv och livet i övrigt. Det är också stora skillnader mellan olika grupper på arbetsmarknaden i hur stort inflytande man som enskild arbetstagare har över arbetstiden. Många tjänstemän har stor möjlighet att påverka sin arbetstid medan andra gruppers möjlighet ofta är betydligt mindre. En viktig strävan är därför att skapa ökad jämlikhet mellan olika grupper på arbetsmarknaden. kan känna sig trygg i att jag tycker att det är lika viktigt att stärka arbetstagarnas inflytande över arbetstidens förläggning som jag gjorde när jag jobbade med . I 121-punktsöverenskommelsen mellan Socialdemokraterna, om samarbetet säger de tre partierna att vi vill stärka individens inflytande över arbetstidens förläggning i linje med det utredningsförslag som finns i KNAS. I budgetpropositionen aviserar regeringen att den avser att föreslå ändringar som ger den enskilde arbetstagaren ett ökat inflytande över arbetstidens förläggning.