prot · GQ09116 · 2003-06-04 00:00:00 — De fastighetsmäklare som registrerar sinverksamhet hos ges meddetta en kvalitetsstämpel som gynnar alla mäklareeftersom registreringen ger trovärdighet inför kun-derna.Det här förslaget innebär att den som yrkesmäs-sigt förmedlar hyreskontrakt utan att ha registrerat sighos ska kunna dömas tillböter eller fängelse i högst sex månader.Fru talman! Utskottet är enigt i frågan om att detär nödvändigt att på alla sätt arbeta för att stoppasvarthandeln med hyresrätter. De reservationer somlagts berör dels åtgärder som regeringen utreder justnu, det vill säga en översyn av hyressättningssystemetoch tredimensionell fastighetsindelning, dels vilkasom ska omfattas av registreringsskyldigheten ochhur hög ersättning bostadsförmedlaren får ta ut.Ur konsumentsynpunkt anser jag att det är rimligtatt ett vinstdrivande företag som förmedlar hyreskon-trakt ska stå under samhällets kontroll på något sätt.Däremot är en bostadsförmedling redanunderställd kommunens egen revision. Och de stiftel-ser som förmedlar studentbostäder har inget vinst-syfte med sin verksamhet, och allting sker i öppenhet.Därför skulle en registrering av kommunernas ochbostadsstiftelsernas förmedling hos bli meningslös.I dag får alla som förmedlar hyresrätter ta ut högst2 för en förmedlad lägenhet och när deförmedlat ett hyresrum. , ochKristdemokraterna vill att det ska vara fritt att ta utden avgift som bostadsförmedlaren själv bestämmer.På alla orter där det råder bostadsbrist, till exempel iUppsala, som jag kommer från, skulle det förmodli-gen betyda mycket högre avgifter. De som har allrasvårast att hävda sig på bostadsmarknaden är de somskulle drabbas hårdast av det här förslaget.En hyresrätt ska inte kosta pengar utöver hyran -det är själva grundidén med att hyra sin bostad i stäl-let för att köpa den. Därför ska förmedlingsavgifteninte vara så hög att det hindrar någon från att få etthyreskontrakt. Regeringen vill göra en översyn av hurhög förmedlarens ersättning får vara, och jag har fulltförtroende för att en eventuell höjning sker inomrimliga gränser för konsumenterna.Fru talman! Jag yrkar bifall till förslaget i lagut-skottets betänkande LU18 och avslag på reservatio-nerna.Anf. 251 ():Fru talman! Det kommer ett väldigt viktigt ärendeefter det här, och med anledning av det vill jag bespa-ra kammaren mitt långa anförande ochyrka bifall till utskottets förslag och avslag på reser-vationerna.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )11 § Ytterligare åtgärder för att motverka våldi nära relationerFöredrogsjustitieutskottets betänkande 2002/03:JuU17Ytterligare åtgärder för att motverka våld i nära rela-tioner (prop. 2002/03:70).Anf. 252 ():Fru talman! Det är lite ovant för oss i justitieut-skottet, för vi har inte haft den här debattordningentidigare. Men det är bra att vi börjar med ett så viktigtämne som just detta, med åtgärder för att motverkavåld i nära relationer. Det är det den proposition somvi nu ska diskutera handlar om. Det finns ett antalmotioner som berör det hela, och det finns ocksåmotioner från allmänna motionstiden . Det härär en samarbetsproposition mellan den socialdemo-kratiska regeringen, och Miljöpartiet.Regeringens förslag innehåller ett antal lagänd-ringar som syftar till att motverka våld mellan perso-ner som är eller varit närstående. Propositionens för-slag är könsneutralt formulerade och kommer därföratt kunna tillämpas såväl på den vanligaste situatio-nen att en man hotar eller slår sin hustru som på situ-ationer där en kvinna gör det mot sin man, ett barngör det mot sin förälder eller en förälder gör det motsitt barn.Besöksförbud ska kunna utfärdas i det gemen-samma hemmet. kan ett besöksförbud barabeslutas i situationer där parterna lever separerat. Ipropositionen föreslås nu att besöksförbud ska kunnagälla den gemensamma bostaden. Det är det nya.Förslagen ger polisen bättre instrument för attkunna förebygga brott mellan personer som levertillsammans. När det kan bli aktuellt med ett beslutom besöksförbud är den som beslutet ska gälla skyl-dig att följa med polisman till förhör. Det är åklaga-ren som fattar beslut om besöksförbud. Besöksförbudska gälla även sambor.Reglerna om besöksförbud med mera föreslås blisynkroniserade med de familjerättsliga reglerna så attde tillsammans kan ge den som bestämt sig för attbryta upp ur ett destruktivt förhållande ett så braskydd som möjligt.Bland annat föreslås möjligheter för domstolen attmeddela förbud för tidigare makar att besöka var-andra även efter det att målet om äktenskapsskillnadär avslutat men innan bodelningen är färdig. På sam-ma sätt får domstolen besluta interimistiskt om kvar-sittanderätt till bostaden före det att bodelning skett. har domstolen endast möjlighet att göra detta sålänge målet om äktenskapsskillnad pågår. I sambola-gen införs samma regler som för makar om kvarsit-tanderätt och besöksförbud.Fru talman! Med denna korta inledning överläm-nar jag betänkandet till debattörerna.Anf. 253 ():Fru talman! Det är ett väldigt viktigt betänkandesom vi har att behandla i denna sena timme, och detär ett mycket efterlängtat betänkande.För att tala klartext rör det sig om detfaktum att män utövar våld, trakasserier och hot motkvinnor i vårt samhälle. Det är en mycket lång histo-ria, som ytterst är ett uttryck för den ojämlikhet somhar rått och som fortfarande råder mellan män ochkvinnor.Vi har haft en positiv utveckling i lagstiftningen,men verkligheten har inte velat följa med på sammasätt. Våra regler har inte efterföljts, våra straffskärp-ningar har inte lett till minskat våld eller färre hot.Det vi ser är inte helt tillräckligt heller, skullejag vilja påstå.Propositionen innebär i många delar ett kraftfulltbifall till flera gamla, kända liberala förslag. Det ärbra, men det är inte överallt tillräckligt tydligt ellertillräckligt kraftfullt.Fokus ligger väldigt mycket på hur det ser ut, hurskyddet, stödet och solidariteten ser ut i det skarpaläget, när den totala katastrofen är där och krisen blirakut. Här har liberalerna som framgår avbetänkandet en något annorlunda syn än regeringenpå tydligheten och på kraftfullheten.När det gäller möjligheten till interimistiska be-slut, som inte minst kan gälla den gemensamma bo-staden, understryker vi till exempel att sådant somägarförhållandet inte kan vara avgörande för vemsom ska få stanna kvar i denna akuta krissituation.Det är ändå inte ett evigt beslut. Vi tycker, och viunderstryker det i vår reservation, att man skulle havarit tydligare. Detta får inte blandas bort när vi skavisa vem vi stöder, vem vi vill skydda och var vi harsolidariteten.Samma sak gäller att det är ett något bristandebarnperspektiv. Det ska vara tydligt att också barnska inbegripas i detta. Det här är ju inte en tragedi, ettövergrepp och en misshandel som bara drabbar kvin-nan. Det är ofta också barn inblandade.När det gäller det särskilt utvidgade besöksförbu-det tycker vi från liberalt håll att regeringen har back-at tillbaka väl långt. Man pratar om proportionalitets-principen. Man är väldigt noga med att tala om att detabsolut inte får vara mer än nödvändigt. Vi är räddaför att svenska domstolar, som har en stramhet på enrad områden, ska komma att tillämpa detta på ettsådant sätt att man inte gör det klart. Utgångspunktenär brottsoffrets perspektiv. I en situation som varnågorlunda normal, kanske innan hoten,trakasserierna och våldet började och den utsattapersonens, inte sällan kvinnans, rörelsefrihet börjadebli begränsad, ändrade man beteende. Det gäller attha perspektivet med den normala rörelsefriheten. Dåhävdar vi att området måste bli väldigt stort. Dethandlar om att välja sida för skyddet, stödet och soli-dariteten.Vi tycker att regeringen är väldigt defensiv ocksånär det gäller elektronisk övervakning. Man verkarorolig och negativt inställd till teknik. Det ges en radbortförklaringar varför man inte skulle kunna prövamer av elektronisk övervakning. är maninte ett dugg rädd för ett annat gigantiskt övervak-ningsprojekt som Socialdemokraterna just nu hållerpå att driva igenom här i . Där är det ingenhejd på övervakningen, systematiken och elektroni-ken för att se till att vi ska åka på rätt gator. Och detgäller alla medborgare.Vi efterlyser en tydlighet, att man använder elekt-ronik för att begränsa och kontrollera rörelsefrihetenoch rörelserna hos de människor som på olika sätt harhotat, slagit eller trakasserat någon annan. Den härfrågan tycker jag ska följa med när man nu ska upp-handla ett nytt radiokommunikationssystem, så ser till att det kommunikationssystemet är funk-tionellt och kan anpassas också till en sådan här sak iframtiden. Jag tror att vi kan nå dithän att vi i framti-den till viss del använder oss av detta som ett för-stärkt skydd. Det är inte på något sätt ett hundrapro-centigt ingivande av absolut trygghet, men det är enmöjlighet att öka förmågan att bli förvarnad om enperson som hotar att närma sig inom en viss radie ochså vidare. Det har liberalerna utvecklat iflera motioner.Överträdelserna är också ett stort problem. Tyvärrbryr sig alldeles för många människor absolut inte ombesöksförbuden. Det vet vi inte minst genom BRÅ:sforskning. Jag tror att man måste ha en tuffare attitydhär. Jag tror att regeringen snart, som majoritetenunderstryker i betänkandet, faktiskt kommer atttvingas att återkomma med förslag. Man utesluter intedetta från majoritetens sida, men man är nöjd nu ochvill inte se några skärpningar, men det kommer visnart att se. Jag tror att det tyvärr är absolut nödvän-digt.I dessa avseenden hade vi i liberalernavelat se mer tydlighet och mer kraftfullhet. Detta skaändå tillämpas av domstolar och övriga rättsvårdandemyndigheter, och risken är att det inte blir tillräckligtskarpt.Sedan till det praktiska. I en sådan här debatt omatt skydda människor kommer man inte undan vilkadet är som ska tillämpa det hela och se till att detfungerar. Då kommer man osökt in på den svenskapolisen.Den svenska polisens effektivitet och förmåga attskydda utsatta kvinnor är en funktion av resurser,prioriteringar och ledarskap. Här är inte resultatetöverallt tillfredsställande. Om man läser polisensårsredovisning förstår man att detta är ett område därman kan se att många myndigheter har nått ganskalångt. Det vore väl skam annars, efter att justitieut-skottet i snart årtionden har krävt att detta ska varaprioriterat. Det har nått en bit på vägen, men intetillräckligt långt.Vi ser att det fortfarande bara är av resursernaför förebyggande och brottsbekämpande arbete somanvänds till att skydda utsatta kvinnor och barn. Vivet också om att redovisningen här talar om för ossatt polismyndigheterna har bristfälliga återrapporte-ringar i sin redovisning av hur man använder resur-serna. Det har klara kvalitetsbrister på sitt håll, sägerårsredovisningen. Detta måste ju regeringen ochmajoriteten verkligen göra någonting åt. Vi kan inteha det så - att ett område som ska vara prioriterat inteblir prioriterat av våra myndigheter. Med den situa-tion som råder i svensk polis , där en del polis-mästare ägnar sin tid åt att skriva hyllningsbrev tillrikspolischefen, är det klart att det inte riktigt blirfokus på verksamheten.Jag vill understryka att en hel del myndigheter ärriktigt bra, men redovisningen talar om att det ärabsolut otillräckligt.Sedan gäller det inte bara polisen. Vi vet att detövergripande brottsofferarbetet också är avgörandeför att det ska finnas ett bra skydd för kvinnor. Det ärförfärande att veta att det är mängder avkommuner som inte ger stöd till kvinnojourer. Detbehöver inte nödvändigtvis finnas en kvinnojour ivarje kommun, men varje kommun borde ha intresseav att stödja en kvinnojour, så att det finns resurserför kvinnor när kaoset är totalt och läget är akut.Hur ser det ut inom psykiatrin? Är det tillräckligtmed fokus på våldsproblematiken? Det är en mängdolika saker att se närmare på.I det här betänkandet har vi fokuserat på en delsom gäller besöksförbud och att skydda kvinnor, mendet operativa kommer att avgöra om det hela blireffektivt.Anf. 254 ():Fru talman! Vice ordförande utan överord för vad den här propositio-nen innehåller. Tyvärr visar sig regeringens proposi-tion inte innehålla det vi måste kunna kräva. De allraflesta som har arbetat med förslaget kallar det inte"ytterligare åtgärder för att motverka våld i nära rela-tioner" utan enbart "besöksförbudet". Det är ju justvad regeringen har mäktat med.Vi har sannerligen väntat på detta förslag i mångaår - att man ska göra det möjligt för kvinnor och barnatt vara kvar i det egna hemmet och låta den som harutsatt dem för brott tas därifrån. Men det är också detenda. Och förslaget är dåligt genomtänkt. Vi skullekunna kräva mer av regeringen när det gäller att mot-verka våld i hemmet.Med denna proposition känner jag att ThomasBodström personifierar en modern potemkinkuliss.Med hjälp av justitieministerns yttre attribut har re-geringen försökt skapa en kraftfull kuliss för att döljaden illa trimmade, trötta och slappa propositionen. Nuser inte justitieministern så pigg ut just , men annorlunda ut i normalfallet.Om alla farhågor besannas kommer detta i prakti-ken inte att betyda någon verklig förändring för deutsatta kvinnorna och barnen.Socialdemokratiska, miljöpartistiska och vänster-partistiska riksdagsledamöter har seden beredvilligtställt upp som staffagefigurer och agerat statister idenna bedrägliga hantering, som jag anser att det är.Vilka är då mina grunder för denna skarpa kritik?Jo, för det första finns det en uppenbar risk att det härförsöksförbudet används i stället för häktning efter-som grunderna för häktning och besöksförbud avse-ende det egna hemmet är identiskt lika.För handen finns också det faktum att misshand-lande män som i andra misshandelsfall skulle sitta ihäkte, bakom lås och bom, nu kommer att släppas lös.Det värsta scenariot är faktiskt en man som efterhögst på polisstationen släpps ut därifrånmed ett besöksförbud i stället för att sitta häktad. Ja, inte gör han annat än går hem till sinhustru, eller sambo, och barnen och fortsätter trakas-serierna. I stället skulle han sitta häktad. Han är juinte gladare och nöjdare än när han togs in på polis-stationen.I detta värsta scenario riskerar alltså kvinnor ochbarn att bli utsatta för ytterligare trakasserier genomdetta förslag. Från utskottsmajoritetens sida har maninte ens velat ta upp den här riskproblematiken. Detminsta vi kunde begära tycker jag är att man faktisktsade ifrån och redogjorde för att man inte vill se ensådan här utveckling.För det andra kommer mannen ut från polisstatio-nen med sina hemnycklar i handen. Detta är anmärk-ningsvärt. När vi i utskottet påtalade denna reva ipotemkinkulissen ställde sig statisterna framför denoch ville inte se att den fanns. Utskottsmajoritetensäger i sin skrivning att man inte nu är beredd att tainitiativ i denna fråga. Vi ska i stället se om det hän-der någonting, heter det. Vilken ökad trygghet är detför utsatta kvinnor och barn när mannen hur lätt somhelst kan ta sig in i bostaden?För det tredje har vi faktiskt genom FN:s konven-tion om barnets rättigheter förbundit oss att i nationelllagstiftning skriva in stärkt skydd för barn.I propositionen finns det några övergripande fra-ser om att man ska tänka på om det finns barn i hem-met när man ska utfärda besöksförbud avseende detgemensamma hemmet. Men detta är inte uttryckt ilagtexten. För oss är det självklart att om det finnshemmavarande barn är det ett mycket tungt vägandeskäl i bedömningen av om moder och barn ska bokvar i bostaden. Regeringen, och Mil-jöpartiet tycker inte det.Det är ynkligt att regeringen inte har kunnatkomma längre än till vackra ord när det gäller attstärka skyddet och tryggheten för barn.För övrigt kommer vi att diskutera ut-satta barns situation bland annat när det gäller rättsvä-sendet. Det faktum att regeringen inte ens orkat medatt lägga fram en samlad proposition i ärendet omfamiljevåld visar hur kraftlös regeringen är och inte har ett helhetsperspektiv på den här proble-matiken.Johan var inne på frågan om elektroniskövervakning. Självklart ställer vi från moderat sida ialla delar upp i det avseendet. Jag tycker att det äranmärkningsvärt att regeringen gång på gång bettbland annat BRÅ att göra utredningar om detta. Vihar fått goda underlag, och det finns försök att dranytta av. Men regeringen orkar inte lägga fram ettförslag som innebär att utsatta kvinnors trygghet ökaroch som innebär ett verktyg för rättsväsendet när detgäller att förebygga och bevisa brott mot besöksför-budet. Det är ju det som är det stora problemet.Bara ungefär hälften av anmälningarna om besöks-förbud leder till åtal. Uppklarningsprocentenoch antalet lagföringar skulle öka betydligt genomföreslagen åtgärd.Sedan har vi detta med att man inte kan skärpastraffen för ringa överträdelse av besöksförbudet.BRÅ skriver att insatser mot lindriga brott kan verkaförebyggande för såväl lindriga som grövre brott.Regeringen säger själv i propositionen - docklägger man inte fram något förslag - att man instäm-mer i uppfattningen att det kan vara bra att straffbe-lägga även ringa överträdelse med böter och att förnormalbrottet införa en straffskala där fängelse ingår.Men man vill avvakta i tre . Detta är undermå-ligt.Det finns, fru talman, mycket att säga om detta.Men jag tänker nöja mig med detta. Vi moderater stårbakom alla våra fem reservationer och det särskildayttrande som vi har i betänkandet. Men jag yrkarbifall bara till reservation 2 under punkt 3.Anf. 255 ():Fru talman, kolleger och herr justitieminister! Förnågra veckor sedan träffade jag kvinnorna på Brotts-offerjouren i - ett gäng tuffa kvinnor somfrivilligt och ideellt arbetar för att hjälpa kvinnor somutsatts för hot och våld. De bad mig hälsa följande tilljustitieministern: ", varför kommerdu inte med några egna konkreta förslag som gör detbättre för misshandlade och utsatta kvinnor och ingaförslag om hur kvinnojourernas verksamhet ska stär-kas?" Vidare sade de: "Hälsa honom från tjejerna ibrottsofferjouren att vi vill att han ska vara mer of-fensiv! "Därför, fru talman, skulle jag vilja inleda mitt in-lägg här med att fråga justitieministern: över huvud taget någon egen politik på dethär området? Vad skulle regeringen göra utan enopposition i bakhasorna som fungerar som blåslampapå regeringen?Ibland när man hör regeringen och när man läsermediernas återrapportering av regeringens förslag kanman få uppfattningen att det är just regeringen som är"alla goda gåvors givare", som ständigt kommer mednya förslag och som förbättrar i samhället. Men san-ningen är den att det ofta - ja, till och med mycketofta - är oppositionen som gång på gång i motioner,interpellationer, reservationer och debatter driverpolitiken framåt. måste regeringen lägga framförslag i frågan och gör då andras förslag till sinaegna. Sedan framhålls regeringen som mycket aktiv,exempelvis på området utsatta kvinnors situation.Sent i går kväll tog jag mig lite tid att läsa proto-koll från justitieutskottet och även motioner på justi-tieutskottets område, för att se hur de har behandlatsunder . Det är ganska intressant att sehur enig oppositionen har varit i frågor där det gälltatt driva fram förslag om bättre förhållanden förmisshandlade kvinnor. Det gäller då exempelvis be-söksförbudet.För fyra år sedan, då vi äntligen hade fått reger-ingen att utlova en översyn, skrev oppositionen såhär: "Vi välkomnar den översyn av lagstiftningen ombesöksförbud som regeringen nu låtit inleda. Vi anseremellertid att det redan nu står klart att vissa åtgärderär särskilt angelägna. Det gäller skärpning av straffetför överträdelse av besöksförbud - - -. Beträffandedessa frågor är det väsentligt att regeringen så snartsom möjligt lägger fram förslag till . "Fru talman! Det är därför mycket bra att vi i dagäntligen kan behandla detta betänkande som genomen skärpning av lagstiftningen innebär ytterligareåtgärder för att skapa trygghet för kvinnor som blivitutsatta för brott.Vi vet att i kriminalstatistiken nämns den miss-handel som polisanmäls. Vi vet dock att mörkertaletär stort och att våldet emot kvinnor har blivit alltgrövre. Nästan allt fysiskt våld innehåller även någontyp av sexuellt tvång, en företeelse som tilltagit underden senaste femårsperioden enligt Kriscentrum iStockholm. Det som ofta blir avgörande för om kvin-nor ska söka hjälp är att de misshandlas så allvarligtatt de hamnar på sjukhus. Den fråga som kvinnor oftaställer till kvinnojourernas personal är: Ska jag verk-ligen anmäla? Blir inte allting bara värre - både förmig och för barnen? Vem tar ansvaret för mig ochbarnen om jag anmäler? Vilket skydd kan jag för-vänta mig att få om det inte bedöms vara direkt livs-hotande? Det är denna verklighet som tusentals kvin-nor lever i i dag.Misshandel mot kvinnor har en annan karaktär änmot män. De flesta misshandelsbrotten mot kvinnorbegås inomhus av en bekant gärningsman. Ungefär60 % av kvinnomisshandel sker i den gemensammabostaden. Våld mellan obekanta anmäls oftare, det-samma gäller våld utomhus eller på offentlig plats.Även grövre misshandelsbrott anmäls oftare än lind-rigare brott. Av detta drar BRÅ slutsatsen att mör-kertalet för våld mot kvinnor i nära relationer ärmycket stort. Enligt BRÅ:s arbetsplatsundersökningkan man beräkna att mellan en fjärdedel och en fem-tedel av fallen blir anmälda. Detta är allvarligt då visamtidigt vet att misshandlas 25-30 kvinnortill döds, och drygt 21 000 fall av kvinnomisshandelanmäls. Men endast var femte anmälan till polisenleder till åtal. Många av de kvinnor som dödas hardessutom ofta bett om polishjälp innan dödsmisshan-deln.Genom det förslag som vi debatterar och ska be-sluta om görs det möjligt för utsatta kvinnor att stan-na i bostaden och inte behöva fly för att kunna skyddasig. Det blir den kränkande personens rörelsefrihetoch inte den kränktas som får tåla en inskränkning.När det gäller att försöka skapa trygghet för demsom har utsatts för våld kan aldrig uppfinningsrike-domen bli för stor. Ett förslag som vi kristdemokraterlagt är att vi anser att man borde utnyttjatekniken och införa elektronisk övervakning av be-söksförbudet. Enligt BRÅ är det teknik som använtsframgångsrikt i , men majoriteten skriver i be-tänkandet att detta inte är aktuellt därför att teknikeninte är tillräckligt utvecklad i . Det är ett in-tressant påstående som skulle kunna skapa en heldebatt i sig. menar dock att det ärmöjligt, och vi vill för att skydda kvinnan och av-skräcka män från att överträda besöksförbudet införadet. Därför yrkar vi bifall till reservation 6 underpunkt 8.Avslutningsvis skulle jag vilja säga att orsaken tillatt vi debatterar dessa frågor i denna kammare så härsent en vacker försommarkväll är viljan hos oss allaatt komma till rätta med den svåra situation sommånga kvinnor utsätts för. Gång på gång har jag be-sökt olika kvinnojourer i landet, vilka dessutom måstekämpa för sin överlevnad därför att deras verksamhetinte prioriteras i den kommunala budgeten. Där be-rättar man för mig om flyende kvinnor, sönderslagna,rädda, utelämnade som söker hjälp för att komma förhållanden. De står på kvinnojourernas trappautan personliga prylar, pengar eller över huvud tagetnågot självförtroende. Det är för att dessa kvinnor skafå ett bättre liv som vi nu beslutar om en skärpning avlagstiftningen för att motverka våld i nära relationer.Kristdemokraterna hade varit beredda att gå ännulängre, vilket kan avläsas i våra reservationer.Anf. 256 ():Fru talman! Jag har inga personliga erfarenheterav våld i nära relationer. Jag har aldrig varit utsatt förvåld, och jag har aldrig själv varit våldsam mot någonnärstående. För mig är det oerhört svårt att förstå denman, för det är nästan uteslutande män, som kan hotaoch slå sin fru eller sambo. Jag kan ändå inte påstå attjag kan förstå hur det känns att ständigt ha ett hot omvåld hängande över sig, men jag vet att det är för-skräckligt många kvinnor som befinner sig underdessa vidriga levnadsförhållanden.