prot · GR0914 · 2003-10-16 00:00:00 — Vad man däremot glömt i upphandlingen av dessa tjänster är att tillgodose kraven från rörelsehindrade, som även de behöver gå till posten . fungerar många ställen ändå, men många är de lokaler som behöver förändras för att möjliggöra åtkomsten för rörelsehindrade. Det är angeläget att ta tag i frågan. Det blir ingen riktig post förrän alla har fått möjligheten att få sin service. 100 (): när jag tittade på ett morgonprogram i TV, dök ett inslag upp som tog tag i mig. Det var den palestinska kvinnan, , som har skrivit en bok som heter bränd. Hon är en av dessa otaliga kvinnor runtom i världen som har blivit utsatta för ett så kallat hedersmord. Hennes svåger hällde fotogen över henne och tände på hennes hår. Hon överlevde dock, men först , efter 27 operationer och , orkar hon träda fram och skriva om sina upplevelser. Hon är fortfarande rädd för sitt liv och uppträdde i TV-intervjun med en mask för ansiktet. är inte hennes riktiga namn. är inte detta en företeelse bara i arabiska länder, i eller på andra platser runtom i vår värld, utan detta är i allra högsta grad en skrämmande verklighet för många kvinnor och unga tjejer i dagens . Att vi i dagens , 2003, har kvinnor som lever i ständig skräck för hedersrelaterat våld är inte mindre än ett oerhört underbetyg för den sittande socialistiska regeringen. för avskaffande av diskriminering av kvinnor riktar skarp kritik mot det faktum att mäns våld mot kvinnor är ett stort problem i . Hedersrelaterat våld är inget hedersamt. Det är ett fruktansvärt brott. Det behövs större resurser för skyddat boende så att flickor och unga kvinnor som är i behov av skyddat boende kan få tillgång till det omgående. Men långt viktigare är att vi lär oss att ta itu med detta och tacklar det tänkande som ligger bakom den så kallade hederskulturen och att vi med en större effektivitet än beivrar dessa brott. Orsakerna till brotten är inte enbart att finna i olika invandrargruppers kulturer. Regeringens misslyckade integrationspolitik bär ett stort ansvar för många unga kvinnors lidande. ges många invandrare aldrig en riktig chans att komma in i det svenska samhället och får på så sätt inte heller möjligheter att ta del av svenska värderingar. Regeringen har låst fast generationer av invandrare i bidragsberoende som de med pekpinnepolitik försöker förmå familjer och enskilda att bli försvenskade och ge upp sina rötter. Invandrare måste ges möjlighet att snabbt komma in på arbetsmarknaden genom en högre grad av individualisering av svenskundervisning där en större del av utbildningen sker i arbetslivet. På detta sätt knyts också kontakter mellan svenskar och invandrare som kan fungera som norm och värdeförmedlare och vara berikande för alla parter. Samhället måste på ett tydligare sätt stödja invandrarfamiljerna. Det blir lätt spänningar i en familj där föräldrarna har rötterna i det gamla hemlandet som barnen blir alltmer en del av familjens nya hemland. Dessa konflikter måste uppmärksammas av de sociala myndigheterna, i familjerådgivningen och i skolans samlevnads- och sexualundervisning. Att uppmärksamma familjen och stötta den är minst lika viktigt som att bereda plats på arbetsmarknaden för att få en fungerande integration där normer och värderingar överförs. På detta sätt kan man bekämpa problematiken med hedersrelaterat våld. inledning om vad jämställdheten egentligen borde handla om att män och kvinnor behandlas lika och har lika inflytande och värde som just människor och är unika skapare så vill jag nämna några ord om regeringens skrivelse Jämt och ständigt som lämnades till . I skrivelsen har man klart uttalat att jämställdheten ska integreras i alla politikområden, och man redogör för det jämställdhetsarbete som skett inom de olika politikområdena . Det är därför med förvåning och förundran som vi läser att visionerna med bostadspolitikens jämställdhetsarbete ryms på futtiga sju rader. Det hänvisas då enbart till att en utredning är tillsatt som ska se över . När man sedan redogör för vad som gjorts av jämställdhetsarbete inom bostadspolitiken så hänvisar man till två rapporter som har tagit fram. Det är allt som regeringen kan visa upp! Vi vet ju att samhällsplaneringen och bostadspolitiken är två mycket viktiga områden för vårt dagliga liv, och vi vet att kvinnor känner sig otryggare än män i sina närområden. Den fysiska samhällsplaneringen har stor betydelse för vår levnadsmiljö och påverkar inte bara vårt boende utan också hela vårt sociala liv. En grundläggande förutsättning för att människor ska kunna känna livskvalitet är att de har en trygg boendemiljö. har traditionellt uppfattats som ett tryggt land. Men tyvärr har utvecklingen visat att denna uppfattning inte har fog för sig. Det är nu dags att vidta åtgärder för att åstadkomma ett effektivt och långsiktigt brottsförebyggande jämställt arbete inom samhällsplaneringen. Varje kommun bör upprätta en brottsförebyggande policy som ska ingå i översiktsplanen. En sådan policy kan innehålla principiella ställningstaganden om hur stadens struktur bör utvecklas även utifrån ett jämställdhetsperspektiv. 101 () replik: Jag tycker att det är bra att tar upp diskussionen om mäns våld mot kvinnor. Men jag blir rätt upprörd över att beskrivningen av detta görs till att det dels handlar om invandrarkultur, dels om regeringens agerande. Jag menar att det ligger en stor fara i att peka ut att det handlar om de där en annan kultur. Det är ytterst viktigt att vi gör tvärtom och mycket tydligt talar om att kvinnoförtrycket finns överallt. Det finns i alla kulturer. Det finns här hos oss, men det tar sig olika uttryck. Jag skulle gärna vilja höra Enochson resonera och förhålla sig till det som jag säger. Det är ytterst viktigt att vi inte definierar detta som ett de-där-problem. 102 () replik: Det finns våld inom alla kulturer. Jag började med att nämna just detta som kallas för hedersmord. Det tror jag är unikt för vissa kulturer. Saker blir inte mindre eller större för att man inte vågar nämna dem vid deras rätta namn. Det finns våld i det vet vi. Vi har fått FN:s kommission mot diskriminering som säger att detta måste tas på största allvar. måste vi inse att vi har väldigt mycket av just detta specifika våld mot kvinnor som har att göra med att man kommer från andra kulturer. Det tror jag att är väl medveten om, och därför måste vi också våga prata om det. Att stötta familjerna när de kommer till och att ge dem en chans att kunna förstå den svenska kulturen, som inte accepterar detta, är något som vi måste ta itu med. 103 () replik: Ja, men ändå avslutar Enochson med att säga att den svenska kulturen inte accepterar detta. Svenska män dödar också svenska kvinnor. är vi tillbaka till utgångspunkten i min frågeställning. Vi hinner inte ha något ytterligare replikskifte , men jag tror att det är viktigt att vi återkommer till detta. Mäns våld mot kvinnor tar sig olika uttryck och kan behöva olika insatser. Men jag vädjar till alla att inte göra det till en kulturellt betingad företeelse. Det finns här hos oss och det finns överallt var än i världen man vänder sig. Det är samma fenomen, men det tar sig olika uttryck. 104 () replik: Jag tror att det absolut viktigaste för att råda bot mot detta är att se till att man skapar trygga familjer. Mycket av det hedersrelaterade våld som vi har sett i har att göra med att familjerna inte har sett vad det är som vi accepterar i den svenska kulturen. Det måste vi ta itu med. Det förekommer naturligtvis även våld i svenska familjer. Det ska vi också ta itu med. Där tror jag att vi får jobba på ett annorlunda sätt. Det kan ha mycket att göra med att männen i de parrelationerna kanske har haft en dålig uppväxt, eller vad det vara månde. Jag ser detta som två olika saker, och de måste tas itu med på två olika sätt. 105 (): åkte jag tunnelbana med , en bekant kvinna från . Hon lyste som en sol. Anledningen var att hon var på väg till ett jobb som hon hade drömt om sedan hon var liten. fick anställning som undersköterska på . Vägen dit var lång eftersom hon endast hade grundskoleutbildning hemifrån. När hennes barn blev tillräckligt stora vågade hon sätta sig på skolbänken. berömde som ett land där det är möjligt att förverkliga sina drömmar. Men var helt omedveten om att hon sprängde myten om invandrarkvinnan som passiv och instängd i hemmet. Kvinnor med invandrarbakgrund betraktas tyvärr ofta som en homogen grupp med dåliga språkkunskaper, låg utbildning och små möjligheter att påverka sin egen situation. I själva verket är utbildningsnivån för personer med invandrarbakgrund i genomsnitt lika hög som för svenskar, men polarisering mellan låg- och högutbildade är större. Situationen för högutbildade invandrarkvinnor diskuteras allt oftare och har förbättrats . Däremot är gruppen invandrarkvinnor med låg utbildning osynlig och underskattad på arbetsmarknaden. placeras de allra längst ned på skalan. Det är just den gruppen som jag vill uppmärksamma. Jag har träffat många kvinnor från , och före detta som har arbetat för att skapa en bättre framtid för sina barn. De flesta av dessa kvinnor har drabbats av förslitnings- och belastningsskador eftersom de har varit överrepresenterade i yrken med höga arbetsmiljörisker. De är förtidspensionerade eller långtidssjukskrivna . Många av dem skulle kunna komma tillbaka till arbetslivet, men de behöver stöd. Många kvinnor upplever att de dubbeldiskrimineras på grund av etniskt ursprung och kön. Den stereotypa bilden av invandrarkvinnan bidrar tyvärr till diskrimineringen och utgör ett hinder på arbetsmarknaden. Arbetsgivare har svårt att se den potential och den styrka som invandrarkvinnor har. Kunskaperna om invandrade kvinnors villkor på arbetsmarknaden är bristfälliga, och deras insatser i det svenska samhället värderas lågt. Frågan är om vårt land har råd att inte ta vara på det arbetskraftsutbud som finns bland invandrarkvinnor. ska användas till arbetsförmedlingarnas verksamhet för att stärkas invandrarnas ställning på arbetsmarknaden. Jag förväntar mig att det kommer att gynna invandrarkvinnorna. var sysselsättningsgraden bland utrikes födda personer , för kvinnor och för män. Motsvarande siffra för infödda svenskar var , för kvinnor och för män. Men statistiken säger inget om vilka faktorer som ligger bakom invandrarkvinnornas lägre arbetskraftsdeltagande jämfört med invandrade män. Den säger inte heller något om de invandrarkvinnor som arbetar och sköter sina äldre hemma. Faktum är att alltfler äldre invandrare bor på äldrevårdshem och tyvärr glömmer det svenska språket och återvänder till sitt modersmål. vill många invandrarkvinnor arbeta inom äldrevården men saknar utbildning. Jag hävdar inte att alla invandrarkvinnor vill jobba inom äldrevården. Det är bara ett exempel av många. Däremot vill jag uppmärksamma att invandrarkvinnor behöver ett aktivt stöd för att förverkliga sina drömmar för deras egen och samhällets nytta. 106 (): Det här är en något spretig debatt. Det visar väl hur svårt det är att hantera ett sådant ämne som jämställdhet eller feminism. Det ryms liksom inte inom de politiska strukturernas ramar. ligger en del på arbetsmarknaden och en del annat hör till andra utskott. Det är svårt att få en samlad debatt. Vi har ingen minister här, och det är inte så stor representation över huvud taget. Jag tycker att det är ganska talande för hur de här frågorna fortfarande ses. Det är väl också svaret på den fråga som många har ställt här tidigare i debatten, nämligen: Varför blir det ingen förändring? Jag tycker att vi har fått väldigt bra beskrivningar av hur de manliga strukturerna är rådande på arbetsmarknaden. Vi har fått bra beskrivningar av hur det ser ut när man som ensamstående mamma ska hinna med allting. Det visar att det finns rätt mycket kvar att göra. Det kan vi säga utan att förringa allt det som har gjorts. Men varför blir det då ingen förändring? Merparten av det obetalda arbetet görs fortfarande av kvinnor. Det gäller allt det som har att göra med barn, familj, relationer, gamla farmor, sura gymnastikpåsar som ska packas, maten som ska handlas, kläderna som ska tvättas och dammråttorna som ska jagas. Så ser det fortfarande ut . Det är väldigt väl belagt i en bilaga till budgeten. Jag hoppas att den kommer att ges ut i en populärversion så att vi kan sprida den på gator och torg. Där är fördelningen mellan obetalt och betalt arbete, lönediskrimineringen som fortsätter och vilka konsekvenser det får för kvinnors ställning både hemma och på arbetsmarknaden väldigt klart belagda. Socialförsäkringssystemen rättar naturligtvis till en del av detta, men det permanentar det också. Det är särskilt tydligt i föräldraförsäkringen som permanentar den könsmaktsordning som talar om för oss att det är kvinnor som ska vara hemma med barn och sköta vård och omsorg. Om de går ut och gör samma jobb kan de få lite nålpengar för det men inte några rättvisa löner. Det är den strukturen som lägger sin hand över allt det som vi talar om. Det tar sig uttryck i allt från otrygga anställningsförhållanden, lönediskriminering och uppsägningar när man blir gravid till det mycket brutala våld som talade om. Det finns i hela vårt samhälle i samtliga länder i hela världen. Det har inte ett skvatt med kultur att göra. Det är betingat av just den här maktordningen som överordnar män och underordnar kvinnor. träffade jag en kvinna som sade att hon jobbade i en organisation för att hjälpa kvinnor som har blivit slagna. Hon skulle fylla i ett papper, och då skulle hon fylla i vad organisationen gjorde. Det fanns en ruta där det stod så här: Arbetar för att stärka kvinnor som finns i patriarkala familjer. Vem skulle inte fylla i den? Det var alltså en blankett som utgick ifrån att patriarkala familjer bara finns i andra kulturer det finns inte i . Det är fullständigt fel att tro någonting sådant. Det finns mängder av kvinnor som har blivit misshandlade och behandlade på ett sätt som man helst inte skulle vilja höra talas om som bor i alldeles vanliga svenska familjer. Det finns en patriarkal ordning som ger sig till känna överallt och på en massa olika sätt. Det kan vara alltifrån i sängkammaren, in i lönekuverten och till de internationella förhandlingsborden där man också ska lösa konflikter och destruktiva konsekvenser av en patriarkal maktordning. Var ska vi diskutera detta? I vilket utskott ska vi diskutera det här? Det är frågor som berör många utskott. Det handlar om hur det är hemma och hur det är på jobbet, hur det är i det privata och hur det är i samhället. Jag tror att vi måste inse att allt detta handlar om politik och att vi måste vidga politikens gränser just därför. Vi får inte tro att det är några fria val som styr när vi sitter hemma vid köksbordet och diskuterar hur vi ska få ihop livspusslet. Föräldraförsäkringen är en väldigt bra illustration till detta. Jag tycker vi ska ställa frågan: Varför vill så få män vara med sina barn? Det är faktiskt detta det handlar om. Det finns en total frivillighet i den här försäkringen. Som förälder har man rätt att vara ledig. Varför vill så få män vara med sina barn? Det tycker jag är en mycket viktig fråga. Jag tror att det handlar om könsroller och mångas uppfattning om vad man ska göra när man är man respektive kvinna. Den strukturen, den maktordningen, skulle jag vilja att vi får en ordentlig debatt om. Förhoppningsvis kan vi få det . Men jag tror att den skulle behöva föras på betydligt många fler nivåer i det politiska livet. Jag tror också att den politiska organisationen skulle behöva förändras. Det kan väl inte vara så som vice talmannen har sagt i en tidningsintervju att detta med feminism är en så smal fråga att det vore konstigt om man vill ägna sitt riksdagsmandat åt detta. 107 () replik: Jag måste säga att jag som kvinna inte känner igen mig varje gång jag hör . Jag gör inte det. Jag tycker att det är förenklat att enbart säga att det är patriarkala strukturer. Jag tror att man får se det från olika håll. När det gäller mäns våld mot kvinnor finns det kulturella skillnader. Vill man inte säga det tror jag att man förenklar det hela. Det viktigaste för mig är att man säger att det finns och att man tar itu med det. Att det sedan förekommer i olika kulturer på olika sätt måste vi se och arbeta med. Det är vad jag skulle önska att också såg och att hon jobbade för att vi får bort det. 108 () replik: Visst finns det skillnader. Det finns olika uttryck som våldet tar sig. Det finns syramord och många hemskt brutala sätt att tysta kvinnor eller att uttrycka sin frustration över att inte kunna kontrollera kvinnors liv. Jag blundar inte för det. Men det är inte huvudfrågan. Huvudfrågan är maktstrukturen. Huvudfrågan är det förhållningssätt som finns i huvudet på en del, nämligen att kvinnor ska kontrolleras och att jag som man har rätt att göra det och att det är den maktordningen som ska gälla. Det är huvudfrågan. Det måste vi se. Annars hamnar vi i träsket som det innebär att börja tala om detta som någon form av kulturell företeelse. 109 () replik: Jag kom med ett konkret förslag. Det största problemet för många av invandrarfamiljerna i är att de som familjer ska försvenskas och inte får behålla sina rötter. Jag menar att vi gör dem en otjänst. Man måste känna sig trygg i sina rötter och det sammanhang man kommer ifrån. Det innebär inte att jag tycker att manliga maktstrukturer är positivt. Men jag tror att det vi måste angripa är just detta att man känner sig väldigt otrygg i det svenska samhället. Jag menar att vi måste se familjerna som en helhet. Det är vad jag skulle vilja jobba för. 110 () replik: Det är där vi är väldigt oense. Jag vill inte se familjerna som någon enhet. Jag vill se individer med mänskliga rättigheter oavsett kön. Det är en väldig skillnad. Vi vet att i de allra flesta familjer är det inte så. Oavsett vilket land man kommer ifrån innebär själva familjekonstruktionen ofta att de mänskliga rättigheterna försvagas eller förtrampas. Det finns en diskriminering i en patriarkal familjestruktur som tar sig olika uttryck men som finns där. Den skyddas av, precis som du själv nu gjorde, ett familjebegrepp. Jag vill se en familj som består av enskilda individer med mänskliga rättigheter fullt ut. 111 () replik: Jag delar bild helt och fullt. Vi är alla individer med mänskliga rättigheter oavsett kön. Våld mot kvinnor är våld oavsett varifrån det kommer. Därför är den enda ljuspunkten med nya roll som jämställdhetsminister att hon även har hand om integrationsfrågorna. Nog om detta. Jag skulle vilja fråga om hon delar synsätt att det är genom debatten hon är naturligtvis en strålande debattör och inte med politikens vapen eller hjälpmedel som vi ska komma jämställdheten närmre. Det är egentligen en väldigt enkel och rak fråga. 112 () replik: Jag tror att vi ska använda alla medel som står till buds. Jag ser ingen som helst motsättning i att debattera, att arbeta med opinionsbildning, att använda lagstiftning och att använda alla de arenor som finns, inklusive den politiska arenan. Det behövs inte föras någon diskussion om var. Det behövs föras en diskussion om varför det är så tyst. 113 () replik: Det är väl upp till alla oss. Jag tycker att de få som är i denna sal gör ett förtjänstfullt arbete. Jag fick tag på en av motioner. Där står en passage som jag skulle vilja få förklarad för mig. Man vill ha en verklig och djupgående demokratisering av den gemensamma sektorn. Vi talar alltså återigen om offentliganställda, och så vidare. För mig är detta ett högpolitiskt ämne. Vad betyder detta med verklig och djupgående demokratisering? 114 () replik: Jag har inte motionen framför mig och kan därför inte se i vilket sammanhang det står. Jag antar att det betyder att det ska finnas ett demokratiskt inflytande för dem som arbetar där, för dem som är arbetsgivare och för oss som är medborgare. Men jag ser inte sammanhanget, och jag kan inte svara dig. Själva debatten om den offentliga sektorn är intressant. Det låter i debatten ibland som att den vore till för kvinnor. Så är det naturligtvis inte. Den offentliga sektorn, det som är välfärden, är till för oss människor och medborgare. En majoritet i riksdag har valt att den ska vara skattefinansierad och i samhällelig ägo på olika sätt. Det finns en demokratiaspekt i detta som är mycket viktig. Den är inte till för kvinnor. Den är till för medborgares och människors behov av utbildning, vård, service och omsorg. Att det är en majoritet kvinnor som arbetar där kan väl inte någon vara glad över. Att det är usla löner kan väl inte någon vara glad över heller. Men så ser det också ut i de sektorerna inom den privata sektorn. 115 () replik: Familjer ser väldigt olika ut. Jag har en erfarenhet som jag delar med många kvinnor att vara ensamstående pappa, fast kvinnor inte är ensamstående pappor utan mammor. Det ger en speciell erfarenhet som gör att jag känner mig lite frågande till en del av det säger. När man hamnar i den situationen även om det nu är när hustrun hade gått bort i cancer hamnar man i en situationen som så otroligt många kvinnor befinner sig. Man behöver hjälp med annat. Min fråga till är: Varför är det bara manliga kylskåpsinstallatörer som man ska betala fullt ut? Kanske behöver man någon annan tjänst i hemmet? finns det liksom ingen marknad. Det förutsätts på något sätt att kvinnor som kommer hem ska jobba på någon svart marknad. Jag, och jag tror många andra kvinnor, hade behövt hjälp i hemmet till rimliga priser. Vad finns det för redskap för att öka valfriheten för många ensamstående kvinnor? 116 () replik: Jag kan inte se att det inte finns. Precis som du kan reparera ditt kylskåp, dammsugaren eller vad det nu är, kan du naturligtvis få hjälp med annat i hemmet. Det finns företag som gör detta . Det finns mängder. Det finns massor. Det vi för en politisk diskussion om är: Ska vi skattesubventionera detta eller inte? Det är en diskussion vi kan föra. Varför ska vi skattesubventionera det som kvinnor gör men inte det som män gör? Vad är det för idé med det? Det förstår jag inte. 117 () replik: En tidigare talare från ditt parti sade att det vore bättre om fler män tog sitt fulla ansvar och att det var lösningen. Det kan jag också tycka. Men det är en nödlösning i den här situationen. Många kvinnor som är lågavlönade och som skulle vilja köpa tjänster har inte råd med detta. Jag tycker inte att det är den bästa lösningen. Den lösningen som ni anvisar är den bästa. Alla ska betala fullt ut för tjänster. Men det finns en svart marknad som leder till väldigt låga kvinnolöner. Det är den verkligt bistra sanningen. Där har ni såvitt jag förstår inget som helst redskap att komma ur detta och öka kvinnors valfrihet. De rika klarar sig nog alltid. 118 () replik: Det handlar inte om att öka kvinnors valfrihet. Det handlar om att en del kvinnor kan ha råd att ta andra kvinnor i tjänst för att på det sättet slippa ställa krav hemma eller lösa det med någon annan hjälp som man inte betalar vitt. Det handlar om att andra kvinnor ska gå in och göra jobbet, men man ska ändå behålla det på den kvinnliga arenan. Ska vi skattesubventionera kylskåpsreparatören? Ska vi skattesubventionera alla som gör någonting i hemmet? Varför ska vi göra det? Det kan jag inte förstå. Skattepengarna tycker jag att vi ska använda till människor som har behov av vård, omsorg och eller landstingskommunal eller annan organiserad service av olika slag för att få livet att gå ihop. Det som hör till att vi inte har tid kan vi lösa på andra sätt genom att vi för en diskussion om arbetstid och organisering av det betalda och obetalda arbetet och att dela på det. 119 () replik: tar upp de manliga maktstrukturerna. Vi är nog överens om att vi behöver bryta upp dem. Har något konkret förslag på hur vi ska göra och vilka möjligheter vi som kvinnor har att bryta ned dem på olika sätt? 120 () replik: