prot · GQ0998 · 2003-05-07 00:00:00 — Vi tror att man kommer att komma fram tillden slutsatsen att det kommer att krävas en fortsattstatlig finansiering, därför att det här är en vård somkanske inte kan bäras av de enskilda landstingen.Samtidigt är det angeläget för oss att landstingen inteser dessa multihandikappade flickor som enbart stat-liga medborgare, utan att vi har en dialog om vilketansvar de enskilda landstingen ska ta. Vi tror ocksåatt långsiktigt kommer Rett Center att vara ett kom-petenscentrum för hela , därför att det dess-bättre inte finns så väldigt många flickor med det härsyndromet.Vi tror alltså att det är mycket viktigt att vidhålladen inställning som majoritetspartierna s, v och mphar, att vi avvaktar och ser vad översynen kommerfram till med vetskapen att majoritetspartierna anseratt det är en viktig verksamhet och att det med storsannolikhet kommer att krävas en fortsatt statlig fi-nansiering. Hur hög den ska vara får vi återkommatill.Den andra frågan som har varit under livlig debatti kammaren är vårdgaranti. stårbakom skrivningarna i Dagmaröverenskommelsen.Vi står också bakom skrivningar i tidigare budget-överenskommelse. Det innebär att det pågår samtalmed om hur vi ska öka tillgäng-ligheten i vården. Men det står också i betänkandetoch Dagmaröverenskommelsen att man ska diskuteraresursbehoven.För finns det tre p som är viktiganär vi går vidare och ska öka tillgängligheten. Omman sedan kallar det vårdgaranti är ganska ointres-sant. De tre p:na heter pengar, personal och priorite-ringsordning.Det vi gör nu är alldeles rätt, det vill säga man fören dialog med de enskilda landstingen om hur det kanfinansieras, hur det ser ut med personaltillgång ochköstatistik. Sedan är ambitionen att det kan verkstäl-las . Men då krävs det att vi kan säkrapersonaltillgång, prioriteringsordning och att det finnsresurser. Annars blir det ungefär som , att vi kostar på lite trycksvärta här i riksdagenoch sedan kanske inte verkligheten blir det som stårtryckt. Den hanteringsordningen har vi i Vänsterpar-tiet stor respekt för och står bakom.Anf. 63 ():Herr talman! Kamrater och åhörare! Jag blev gladefter anförande, för det förde debat-ten till vad den skulle handla om. Det är första gång-en jag debatterar om Dagmaröverenskommelsen. Jaghade lite svårt att förbereda mig. Jag förstod interiktigt vad som var så svårt. Jag borde kanske ha anat.Vad var det som hände? Jo, man debatterar hälso- ochsjukvård i stort, vårdgaranti, finansiell samordningoch rehabilitering. Det kändes på något sätt som omdet hörde till det förra ärendet.Det här ärendet handlar om en överenskommelsemellan landsting och stat som gäller 195 miljonerkronor som ska delas ut på olika sätt. Vad ska jag dågöra av det? Jo, jag ska ägna mig åt RettCenter, bara åt den frågan, för den ryms inom Dag-maröverenskommelsen.Ingrid har antytt vad det handlar om. Nikanske vet alla vad Rett Center är, ett centrum därman diagnostiserar och behandlar en mycket svårneurologisk sjukdom som drabbar framför allt flickor.Det är en väldigt svår prognos för sjukdomen. Cent-rumet ligger i , och säger att vi ärbäst i . Jag vill utöka det: Vi är nästan världs-unika, för i finns en oerhörd, samlad kun-skap. Där lever man med andan i halsen. Man vet inteom centrumet ska överleva från till ett annat.Jag kunde inte reservera mig i den här frågan, förmitt parti har varit med och förhandlat om att få till 7miljoner kronor . Det kunde jag bara tack-samt ta emot, eftersom det rör sig om just Dagmar-överenskommelsen. Men det är alldeles riktigt somIngrid säger, vi måste hitta en annan lösning för RettCenter. Jag är glad att vi kan jobba ihop med fråganoch verkligen försöka få de andra att också göra det.Den här verksamheten ska höra till högspecialiseradvård. Det måste höra till staten. Vi måste få en lång-siktig lösning.Sedan får vi se hur jag kan förbereda mig en an-nan gång inför en debatt om . Detkanske är flera frågor som egentligen inte hör dit,utan vi får försöka slå ihop dem med hela hälso- ochsjukvårdsdebatten.Anf. 64 ():Herr talman! Jag är här i talarstolen i egenskap avmotionär i frågan om informationsinsatser om organ-donation. Jag har inga yrkanden på området men stårsjälvklart bakom reservationer i ut-skottsbetänkandet.I utskottets förslag sägs att man avslår motionenom informationsinsatser om organdonation med hän-visning till pågående arbete. Hade man velat varasnäll hade man kunna bifalla med samma argumente-ring, men det gör man inte. Men det är en helt annanfråga.Till frågan om organdonation: I råder detstor brist på organ. En av fem vuxna och vartannatbarn som väntar på nya organ - hjärta, lunga ellerlever - avlider innan det finns ett organ att transplan-tera. Antalet har minskat sam-tidigt som läkarna skulle kunna rädda alltfler. Detfinns också en brist i att vårdpersonalen skulle behövabättre kunskap om hur man tar till vara och med rättkontakter tar hand om de eventuella somfinns.Det här är en svår fråga. Jag försökte ta upp dis-kussionen hemma med mina barn. De blev alldelesförtvivlade och sade: Men herregud, ska du dö,mamma? Jag fick ställa frågan på ett annat sätt i stäl-let.Om någon av oss skulle vara så sjuk att det endasättet att överleva vore att ta emot ett organ för trans-plantation, vad skulle ni säga då? Då var det själv-klart. Det var inga svårigheter att säga att man skullegöra det. Har man svarat på den frågan är det lättareatt gå tillbaka till vad som händer när jag dör.Informationsinsatser pågår. Landstingsförbundethar en kampanj på gång. Det kommer att händamycket saker, och det är jättebra. Det jag kan göra häroch , som min lilla del, är att tala om hur man skagå till väga om man vill ta ställning för ett ja eller ettnej till organdonation; båda delarna är viktiga.· Informera dina anhöriga.· Registrera i donationsregistereller gå in på och hämta en broschyr ochfyll i.Apoteket ligger inte så långt bort. De flesta hartillgång till nätet. De anhöriga har vi förhoppningsvisnära omkring oss. Det viktigaste är att vi har tagitställning - ett ja eller ett nej.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 10 §. )5 § Samverkan mellan kommuner och lands-ting inom vård- och omsorgsområdetFöredrogssocialutskottets betänkande 2002/03:SoU12Samverkan mellan kommuner och landsting inomvård- och omsorgsområdet (prop. 2002/03:20).Anf. 65 ():Herr talman! Först vill jag rikta ett tack till Ken-neth för det beröm som fick. Jaghar där varit initiativtagare till ett Socsamförsök därvi verkligen har jobbat med samverkan. Det här be-tänkandet handlar också om det, men på ett lite an-norlunda sätt och med finansiell samordning. När detgäller siffror kan jag också uttala mig ochsäga att det inte alls är fel. Det handlar faktiskt om enordentlig neddragning som försvårar att den verk-samheten fortsätter. Det bekymrar också oss mode-rater. Därför funderar vi vidare på hur vi ska hanteradet när det förhoppningsvis kommer något förslag. Vihar väntat på det.Jag går tillbaka till betänkandet, som handlarom samverkan mellan kommun och landsting påvård- och omsorgsområdet, och som på många sätt ärviktigt eftersom man där tar upp behovet av att för-ändra medicinskt färdigbehandlade till utskrivnings-klara patienter. Det är ett bra förslag. Vidare görförslaget det möjligt för kommuner och landsting attbilda gemensamma nämnder för att förbättra samver-kan och mer tydligt hitta lokala lösningar med etttydligare individperspektiv. Det behövs verkligen.Jag har själv varit aktiv med attarbeta med att titta på hur samverkan fungerar runtomi landet. har haften gemensam beredning, och vi har jobbat fram rapp-orter som handlar om samsynt och framsynt. Där harvi kunnat konstatera att det finns mycket bristerruntom i landet när det gäller samverkan inte minstemellan kommuner och landsting.Vi moderater avvisar därför inte regeringens för-slag, men anser att den reform som föreslås visaratt just den kritik som vi har framfört alltjämtär välgrundad. Inom ramen för det kommunala själv-styret anser vi det riktigt att huvudmännen ges möj-lighet att fatta beslut om gemensamma nämnder. Detviktigaste är att individ- och brukarperspektivetstärks, vilket kräver ökad finansiell samordning ochökad verksamhetssamordning men också tydligarättigheter för den enskilde.Vi är också oroade över att gemensamma nämn-der kan innebära en ökad överbyggnad med fler poli-tiker, vilket i sig inte kommer att lösa de stora bristersom finns inom vården och omsorgen. Det finns ex-empel på det, när man har skapat nya nämnder meninte tagit bort tidigare. Det är därför vi påpekar detta.Vi menar att det inte är mer politisk styrning sombehövs i svensk sjukvård och omsorg, utan i ställetjust möjligheter och rättigheter, som vi har talat omhär tidigare. Det saknas möjligheter förpersonalen att utveckla vården och det saknas rättig-heter för patienten - medborgarna - att ställa krav.Svensk sjukvård har problem - det har vi diskute-rat här . Även om sjukvården fort-farande är väldigt god på många sätt, inte minst tek-niskt, så finns det problem. Kötider har nämnts. Detgäller också tillgänglighet, arbetsmiljö, administrationoch kanske också bemötande.Vi noterar också att det erfarenhetsmässigt har vi-sat sig att politiker har svårt att styra sjukvården bådevad gäller ekonomi och tillgänglighet. Vi anser i stället för att lappa och laga i ett redan dåligtfungerande system också bör överväga hurden organisatoriska utformning som finns förmedborgarnas välfärdsbehov ska överges för merpatientnära lösningar.Den proposition som föreligger kommer inteensam att lösa dagens missförhållanden. Barn, äldreoch sjuka riskerar fortsatt att hamna mellan stolarnaom inte regeringen inser att något mycket mer över-gripande måste göras för att garantera god och tryggvård.För att stärka patienternas ställning måste mangöra flera olika saker. Pengarna bör följa patienten -medborgarna. Det vi ser av kundval på olika ställenhar visat goda resultat. Det gäller kanske också finan-siell samordning, som vi har diskuterat här tidigare.Det är viktigt att titta vidare på det.Vi ställer oss bakom förslaget om att försöksverk-samhet med primärvård ska förlängas ochgälla till utgången av 2004. Vi anser vidare att möj-ligheten till gemensamma nämnder för kommuneroch landsting bör vara lokala överenskommelserbeträffande huvudmannaskapet för primärvården. Närman får möjligheten med gemensamma nämnder skaman alltså också kunna träffa lokala överenskommel-ser om att primärvården kan vara kommunal.Primärvården är i stor utsträckning vårdens an-sikte utåt mot medborgarna. Därför är det nödvändigtatt primärvården fungerar bra. finns det problemmed tillgängligheten, med att rekrytera personal ochmed att patienter överförs mellan sjuk-hus, specialistmottagningar och primärvård på ett sättsom i inte alltid är planerat. Det krävs planering.Detta blir särskilt uppenbar för människor med mång-fasetterade vårdbehov - ofta äldre.För att kompensera bristerna föreslår vi att pri-märvården breddas. Vi tycker att specialistkompeten-sen inom framför allt psykiatri, geriatrik, pediatrikoch gynekologi måste tillföras primärvården. Ompatientens valfrihet stärks och pengarna följer pati-enten så kommer mycket bra att hända och tillgäng-ligheten för patienten att förbättras.Herr talman! Vi anser att det är positivt att reger-ingen ändå slutligen har tagit till sig kritiken motädelreformen och förutskickat att en översyn skagöras. Dagens äldreomsorg är, trots stora påfrestning-ar, bättre än . Men det finns mycketkvar att göra. Det bottnar både i att äldres behov ochönskemål ännu bestäms av ett förlegat kollektivtsynsätt på äldre och åldrande och att de medicinskakunskaperna om åldrandets sjukdomar fortfarande ärdåliga. Många äldre får inte den vård och omsorg somde har rätt att kräva och far därför illa i dagens hälso-och sjukvårdssystem. Vi vill förändra detta genom attgenomföra en grundläggande förnyelse av vården ochomsorgen av de äldre.Vi vill vidare påtala att regeringsförslaget innebäratt kommunerna inte heller i fortsättningen ges befo-genheter att anställa läkare. Vi delar uppfattningen atttillhandahållandet av läkarkompetens ska vara ettlandstingsansvar. Det är dock föga sannolikt att enkommunal befogenhet att anställa läkare skulle med-föra en glidning i detta ansvar. Intresset från kommu-nernas sida är sannolikt svalt, särskilt med tanke pådet regeringsförslag som minskar problemen medläkarmedverkan i den kommunala hälso- och sjuk-vården. Men det är viktigt att kommunerna ges möj-lighet att anställa läkare och att man ser mer flexibeltpå den. Därför bör kommunerna få befogenhet attanställa läkare.Herr talman! yrkar jag bifall till reserva-tion 1 under punkt 1 och står bakom samtli-ga moderata reservationer.Anf. 66 vice talman ():Herr talman! Inom viktig verksamhet på vård- ochomsorgsområdet bör förbättringar kunna underlättasifall utrymmet vidgas för användandet av gemen-samma nämnder, där ett landsting och en eller flerakommuner kan samverka. Brist på samverkan ärnågot som vi ofta får höra om när brister av olika slaguppstår. anser alltså att förslaget om ge-mensamma nämnder är väl motiverat och att det börgenomföras. Det finns också enligt vår mening -vilket regeringen också föreslår - goda skäl för attlåta kommunernas och befogenhet attsamverka i gemensam nämnd omfatta även tvångs-vård enligt LVU och LVM med flera lagar.Herr talman! Gemensamma nämnder kan dockmedföra samma nackdelar som kommunförbund närdet gäller tydligheten i det politiska ansvaret samtrepresentation för partier som väljarna har valt in ifullmäktige. I kommunallagen är de proportionellavalen till styrelser och nämnder en viktig del av folk-styrets sätt att fungera, på samma sätt som reglernaför allmänna val och för utskottsvalen i geren proportionell representation för de partigruppersom enligt väljarnas val får företrädare i de olikaförsamlingarna.Vi har i vår motion med anledning av propositio-nen föreslagit att som förslagetom gemensamma nämnder godkänns även ger reger-ingen till känna att en utredning bör göras av reglernai kommunallagen som gör att principen om propor-tionella val tryggas. Det ska även gälla gemensammanämnder och kommunalförbund och bolag och stiftel-ser som har flera huvudmän. Därför, herr talman,yrkar jag bifall till reservation nr 3 under punkt 2.Inom sjukvården finns även andra områden somär eftersatta och som riskerar att förbli eftersatta ef-tersom deras status inom vårdsektorn är låg och deraspatienter inte är resursstarka. Vid sidan av delar aväldrevården samt missbrukarvården gäller det häräven psykiatrin. Här krävs det att behandlingen sättsin och på rätt sätt när det gäller långtidssjuk-skrivna med bland annat psykosociala diagnoser. Vivill också framhålla att unga människor som drabbasav psykoser behöver snabb hjälp för att bromsa för-loppet. En förutsättning för att det ska kunna ske äratt vården är lättillgänglig för såväl patienter somanhöriga. Det är också viktigt att kommuner i samar-bete med landstingen utvecklar metoder för att snabbtdiagnostisera och tillgodose de här patientgruppernasbehov. Det mellan-stolarna-problem som finns i dagmåste avskaffas genom samverkan mellan exempel-vis stadsdelsnämnderna i kommunerna och landsting-ens sjukvårdsområden. Tyvärr har vi inte fått gehörför detta i utskottet. Vi har en reservation, men jagavstår från att yrka bifall till den.Herr talman! Att kommunerna har betalningsan-svar till landstingen är av avgörande betydelse för attkommunala åtaganden inte kortsiktigt ska skjutasupp. Den ersättning som kommunerna betalar hargjort att samverkan mellan kommunerna och lands-tingen blivit bättre än förut. Men ersättningen är, attdöma av en hel del tecken, ändå något för låg , ivarje fall inom vissa landstingsområden.En orsak till att patienter får ligga för längepå sjukhusen är att kommunerna inte är snabba nogatt få fram ett lämpligt boende. Detta främjar intepatientens tillfrisknande, det är dyrt och det låsersjukvårdens kapacitet. anser därför attersättningsnivån bör ses över, och de lokala och regi-onala förhållandena bör då tas med i bilden. Vi menaralltså att mycket talar för att ersättningen bör höjas såatt den ännu bättre medverkar till att servicen funge-rar som den ska och till att resurserna används påbästa sätt.Anf. 67 ():Herr talman! Det är nu ungefär riks-dagen beslutade att föra över ansvaret för äldreom-sorgen till kommunerna, den så kallade ädelreformen.Sedan dess har det varit många uppföljningar. Inteminst , som tillsynsmyndighet, harhaft årliga uppföljningar och i varje fall under senareår både dokumenterat och poängterat att bristen påmedicinsk omvårdnad för våra äldre fortfarande ärstor, trots att det har gått . Det kan vi barabeklaga.Samtidigt vet vi att av dem som ar-betar inom den kommunala äldreomsorgen fortfaran-de saknar utbildning för sina arbetsuppgifter. Meddet, herr talman, säger jag inte att de gör ett dåligtarbete, men man är faktiskt som arbetsgivare skyldigatt se till att de som arbetar i vården för våra äldreockså har en hög kompetens just för det speciellaarbetet.Med anledning av det tycker jag att det är bra,även om det är lite sent, att det nu kommer en propo-sition när det gäller de här samverkansfrågorna frånregeringen.I stort sett tycker jag att det är bra med gemen-samma nämnder. Jag tycker att det känns som enangelägen reform för att hitta de här lösningarna.Men vi kristdemokrater saknar främst två av de yr-kanden som finns med här.Det ena är att vi tycker att det vore en självklarhetatt slutenvårdsläkaren är ansvarig tills primärvårdslä-karen har tagit över. Vi anser att det är lika självklart,som att man överrapporterar mellan distriktssköters-ka, sjuksköterska eller vem det nu är, att rapporteraöver till läkaren så att man är förvissad om att det inteblir något glapp. Det är också någonting som och landstingsförbundet har före-slagit som en viktig del. Det hade jag hoppats få ma-joritet för i utskottet, men tyvärr blev det inte så.Det andra som vi tycker är viktigt att påpeka - jagkan redan inledningsvis yrka bifall till reservation 4 -gäller sekretessbestämmelserna.Det finns en utredning som arbetar med de härfrågorna just , Offentlighets- och sekretesskom-mittén. Det är bra att den har kommit till, men denhar inte uppdraget att se till sekretessbestämmelsernamellan den offentliga vården och alternativa vårdfor-mer. Vi tycker att det är nästintill självklart att man ien strukturförändring, där förhoppningsvis alltfleralternativa driftsformer kommer att växa fram ned-ifrån, är väl ute och ser till att sekretessbestämmel-serna mellan dessa fungerar.Jag är glad att vi har fått med oss de borgerligapartierna. Vi har alltså en stark reservation underpunkt 3.Jag skulle vilja fråga , som ärmajoritetens företrädare, varför man inte skulle kunnapassa på att ge det här tilläggsdirektivet när de redanhar ett ganska brett uppdrag i den här kommittén. Detär ju inte driftsformen som är det viktigaste för denenskilde, utan det är att det fungerar, både kvalitets-mässigt med vården och när det gäller tilltron, tillitenoch respekten, att känna att man är säker på att ävensekretessen fungerar mellan de olika vårdformerna.Med det, herr talman, vill jag tacka för ordet. Jagstår bakom de reservationer där Kristdemokraternafinns med, men för tids vinnande yrkar jag bifall baratill reservation 4.Anf. 68 ():Herr talman! Samverkan kan varasvårt. Att kommunicera är svårt. Olika huvudmän,olika kulturer och olika budgetar skapar gränsdrag-ningar och alltför ofta spänningar. Så får det självfal-let inte vara, men så är det. För den enskilde är detoftast fullständigt ointressant vilken budget ellerhuvudman som står för insatsen. Vi vill få åkommanåtgärdad. Vi som lagstiftare har att ge bästa tänkbaraförutsättningar för huvudmän, administrationer ochpersonal att finna optimala former för samverkan,med utgångspunkt från den enskildes behov.Alla vi som har täta kontakter med verklighetenser behoven av bättre samverkan och bättre fungeran-de vårdkedjor. Detta har också påtalats av Socialsty-relsen som ett viktigt utvecklingsområde. Centerpar-tiet vill se över ansvarsfördelningen för att blandannat få en bättre fungerande rehabilitering, hem-sjukvård och hjälpmedelsförsörjning, vilket framgårav reservation nr 5.Förslagen i propositionen är det inte så mycket attsäga om. Att begreppet medicinskt färdigbehandladutmönstras är . Från tycker viatt det är bra att man möjliggör för kommuner ochlandsting att samverka i en gemensam nämnd inomvård- och omsorgsområdet. Däremot vill vi inte stop-pa alla möjligheter för en primärkommunaliseradprimärvård om landsting och kommun lokalt så öns-kar.Nu får ju försöket i åtminstone ett årtill på sig för att kunna utvärderas. Men tänk om deskulle vilja fortsätta eller något annat område prövasig fram! Då är det stopp - riksdagsmajoriteten ochregeringen vet hur det ska vara! Uppifrånperspektivetstår emot underifrånperspektivet. , somstår för decentralisering, vill att det ska finnas möj-ligheter till lokala överenskommelser beträffandehuvudmannaskapet. Detta framgår av reservationnr 6, som jag yrkar bifall till.Socialstyrelsens generaldirektör , som enmansutredare, attkommuner skulle ges rätt att anställa läkare. Dettaföll inte i god jord hos regeringen. delaruppfattningen att tillhandahållandet av läkarkompe-tens ska vara ett landstingsansvar. Men om nu enkommun härutöver vill anställa en läkare, ja, då vetriksdagsmajoriteten och regeringen bäst igen, att detska man inte ha möjlighet att pröva.Vänsterpartiet och verkar, läser jag imedierna, när det inte handlar om att rösta i riksdagenvara för att kommuner ska få rätt att anställa läkare.Det är ju bra - man önskar bara att de också levdeupp till det när vi har möjlighet att behandla det.Centerpartiet vill se en ökad flexibilitet även här.Kommuner, med utgångspunkt i det lokala självstyretoch att man faktiskt kan den lokala verksamhetenbäst, ska myndigförklaras. Självfallet ska man fåanställa personal, i det här fallet läkare, om man nuvill det, vilket framgår av reservation 13.Men jag inser, herr talman, att det i den frågan,liksom i många andra, bara är att vänta. Man får passapå vid ett kommande tillfälle att försöka få en majo-ritet.Anf. 69 ():Herr talman! Vi vet att det förekommer att indivi-der som ska få vård och omsorg hamnar mellan sto-larna. Hur vi än väljer att fördela ansvar och organise-ra kommer det tyvärr alltid att finnas gråzoner. Där-emot kan vi på olika sätt agera för att skapa möjlig-heter att undanröja både reella hinder och de problemsom uppfattas uppstå till följd av gråzoner. Det gälleratt hitta lösningar så att individen inte drabbas allseller i så liten utsträckning som möjligt.I det betänkande som vi har uppe för debattbehandlas regeringens förslag om ny lag om gemen-sam nämnd inom vård- och omsorgsområdet. Majo-riteten i utskottet tillstyrker lagförslaget, som innebäratt ett landsting och en eller flera kommuner somingår i gemensamt får fullgöra uppgifterinom vård- och omsorgsområdet genom samverkan ien gemensam nämnd. Det blir en ny möjlighet attförbättra samordning och kvalitet för medborgarna.Det medför också att samhällets gemensamma resur-ser kan användas bättre.I det sammanhanget vill jag kommentera Mode-raternas reservation. Där menar man att det inte be-hövs mer politisk styrning i svensk vård och omsorgutan i stället möjligheter och rättigheter. Jag kan intese att det ena behöver utesluta det andra. Det lösernaturligtvis inte alla problem att inrätta en gemensamnämnd. Det räcker inte. Det krävs också tydliga mål-formuleringar, och det krävs en vilja. Man måsteverkligen vilja samverka i ökad utsträckning och lösauppgifterna gemensamt. Jag anser att möjligheternaatt forma verksamhet tillsammans lokalt ökar förut-sättningarna för att vård och omsorg ska kunna an-passas efter olika behov.