prot · GR0947 · 2003-12-11 00:00:00 — Genom att renodla trygghetssystemets olika ersättningsnivåer och skapa ett enhetligt system blir det också mer förutsägbart såväl för den enskilde som för staten. Både rättvisa och effektivitet talar för införandet av en samordnad arbetslivsförsäkring, där sjukförsäkring, arbetsskadeförsäkring och arbetslöshetsförsäkring ingår och där ersättningsnivåerna harmoniseras och myndighetsstrukturerna slås samman. Detta bidrar till bättre användande av våra gemensamma resurser, snabbare rehabilitering och också minskad rundgång i systemen. Personer som av någon anledning inte har möjlighet att försörja sig själva måste snabbt få tillgång till rehabilitering, utbildning eller annan hjälp till omställning. Målet ska vara att kunna återgå till egen försörjning. I den processen har solidariskt finansierade välfärdstjänster som utbildning, vård och rehabilitering stor betydelse. I det ekonomiska stödet är det grundtryggheten som måste komma i första rummet. Livets nödtorft för de sämst bemedlade måste alltid komma före en millimetertrygghet för hög- och medelinkomsttagare. Grundtrygghet innebär inte kravlöshet. Alla ska ha skyldighet att söka arbete eller genomgå rehabilitering för att få del av grundpenningen. vill höja golvet i trygghetssystemet, vilket innebär en höjning av grundnivån till i den tillfälliga föräldrapenningen och sjukpenningen. Jag vill särskilt nämna en kategori människor som missgynnas av dagens system, nämligen egenföretagarna. För dem är det stora brister i de sociala trygghetssystemen. När denne är sjuk eller föräldraledig kan företaget tillfälligt behöva vara stängt med bortfall av inkomster som följd. riskeras ett mer långsiktigt inkomstbortfall genom att kunderna söker sig till andra företag. Detta är särskilt känsligt för de företag som verkar inom tjänstesektorn där lager inte kan byggas upp som buffert och där det kan vara svårt att ersätta företagaren med en vikarie. Detta problem går att lösa genom att beräkningen av SGI ger egenföretagare en inkomsttrygghet som är likvärdig den som gäller för löntagare. Beräkningen av SGI bör utgå från taxerad inkomst justerad för resultatreglerade poster. En annan grupp i vårt samhälle som inte kommer i åtnjutande av trygghetssystemen är våra studenter. när regeringen äntligen tillsatt en studiesocial utredning är uppdraget tyvärr begränsat till en analys av den ekonomiska och sociala situationen för studenter. Eftersom regeringen anser att grundstrukturen för de olika socialförsäkringssystemen ska ligga fast finns det inget som talar för att studenterna verkligen kommer att få ta del av trygghetssystemen. vill därför att regeringen tillsätter en ny studiesocial utredning som är parlamentariskt sammansatt och där studenterna verkligen ges ordentlig representation. Studenter har som alla andra behov av ett tryggt och säkert trygghetssystem. Sedan övergår jag till regeringens avsaknad av tydlighet för att komma till rätta med den ofantliga utgiften inom utgiftsområde 10. anser att det är viktigt med mål och delmål. Vi förelår att man ska minska utgifterna . Det är viktigt att ha delmål så att man kan stämma av hur man lyckas. I vårt budgetförslag, som redan röstats ned av majoriteten här i , visar vi hur man skulle kunna minska kostnaderna genom att övergå från passivt stöd till aktiva insatser, bland annat i form av en rehabiliteringsgaranti. En rehabiliteringsplan ska vara färdig , och den försäkrade ska få tillgång till en rehabiliteringslots. Om rehabiliteringsgarantin inte uppfylls bör den sjukskrivne ha möjlighet att få kostnadstäckning för relevanta rehabiliteringstjänster från privata aktörer. är olikheterna stora runtom i landet vad gäller ekonomiska resurser för rehabilitering och utbud av rehabiliteringsinsatser. De som står utanför eller bedöms ha små möjligheter att återvända till arbetsmarknaden ska ha samma rätt till insatser som övriga medborgare. Det är därför angeläget att rehabiliteringsbegreppet ges en definition som innefattar såväl social och medicinsk som arbetslivsinriktad rehabilitering. Rehabilitering måste också ses i ett livslångt perspektiv och inte bara som en insats för yrkesverksamma eller för den som kan rehabiliteras tillbaka till yrkeslivet. Av det följer att rehabiliteringen efter fyllda inte automatiskt kan hänskjutas till normalt åldrande och bli en geriatrisk fråga. Det finns stora samhällsekonomiska vinster att göra genom till exempel minskat behov av läkarkontakt, mediciner och hjälpmedel om man satsar på en kontinuerlig rehabilitering i livets alla skeden. De vinster som har att göra med den enskildes livskvalitet är då inte inräknade. Den kraftfullaste åtgärd som regeringen vidtagit inom socialförsäkringsområdet är att införa en tredje sjuklönevecka, alltså skjuta över kostnaden på någon annan. Detta anser vi i inte är tillfredsställande. Det är ett dråpslag för många mindre företag, särskilt inom tjänstesektorn. Därför föreslår vi i en annan sjuklönemodell, där storleksrelaterat arbetsgivaransvar bör införas. Det är antalet anställda som ska avgöra omfattningen av detta ansvar efter principen att fem anställda motsvarar per anställd upp till maximalt . Genom en likformig nedsättning av arbetsgivaravgiften kommer de mindre företagen att gynnas något. Detta känns särskilt angeläget eftersom det enligt statistik är lägre sjuktal i de mindre företagen. har ju både och kritiserat den tredje sjuklöneveckan. Då kan jag fråga : Kommer Socialdemokraterna att vidhålla att vi ska ha kvar den tredje sjuklöneveckan eller när kommer det ett förslag om en förändring inom det området? , herr talman, vill jag beröra en utredning som är avslutad som gäller socialförsäkringens administration. Vi i menar att det är viktigt att socialförsäkringsadministrationen även ska bygga på en organisation med en starkt decentraliserad grundstruktur. Vi kommer inte att medverka till ett förstatligande av försäkringskassorna. 38 () replik: Jag har ett par frågor till . De rör hennes välkomnande av statsministerns inbjudan till samtal om en ny socialförsäkringsmodell. Man kan ju tänka sig att det i en sådan modell ingår sänkta ersättningsnivåer, till exempel sänkta tak, alltså försämringar i systemet. Men jag utgår från, och jag vill gärna ha svar på den frågan, att har för avsikt att se till att det är lika god trygghet i ett framtida system som det är i dagens system. Har jag rätt på den punkten? Så kommer den andra frågan. Om man väljer att göra en förändring kan man fortfarande förhålla sig till två olika sätt att finansiera och använda socialförsäkringssystemet. Det ena är ett gemensamt finansierat system. Det är omfördelande. Man betalar in via skatten och får ut efter behov. Det andra är ett privat försäkringssystem där man åtminstone till en liten del, det är ju det statsministern har aviserat, ska öka andelen privata försäkringar, eller individuella försäkringar som den som inte vill att det ska låta så negativt gärna säger. Min fråga är: Vilken av dessa två modeller är förstahandsmodell? 39 () replik: Först vill jag säga något om detta att vi välkomnar den utredning som har aviserat. Det är en fråga som vi har drivit . Som det är har du olika ersättningssystem. Är man arbetslös har man en ersättningsnivå. Är man sjukskriven har man en annan. Får man en skada bedömd som arbetsskada har man en tredje ersättningsnivå. Vi menar att det är viktigt att vi har ett trygghetssystem där vi vet vad som gäller och där ersättningen ligger på samma nivå. Vi har inte pratat om att vi skulle sänka ersättningsnivåerna, men däremot harmonisera dem så att det bli mer enhetligt. Dessutom skulle man kunna göra stora samordningsvinster, tror vi, om människor inte behöver saxa sig mellan olika system. Det finns någonting som vi kallar för arbetslivsförsäkring, som man får ersättning från om man är i behov av stöd från samhället. Sedan kommer jag till finansieringen. Det är ju så att den inkomst vi har är relaterad till den nivå vi får ersättning från. är det i och för sig så att alltihop går via samhället. Jag tycker att den utredning som ska tillsättas, för nu utgår jag från att det blir en utredning som tillsätts, förutsättningslöst ska undersöka vad som är det bästa för den enskilda individen. Det som är viktigt är att inte människor kommer i kläm. Huruvida det går via försäkringar, som vi i så fall kommer överens om med arbetsmarknadens parter, eller via staten tycker jag att utredningen får ha fria händer att lägga fram förslag om. 40 () replik: Det är ju sällsynt att det i politikens värld finns något som är förutsättningslöst. Det finns alltid förutsättningar och utgångspunkter för en politisk diskussion, så också för en utredning. Den förutsättning som statsministern än så länge har beskrivit är, och jag citerar från protokollet , det handlar om socialförsäkringarna: Det är möjligt att vi där måste göra en reform av samma slag som vi har gjort i pensionssystemet, det vill säga att vi har en basal finansiering från samhället och därutöver avtalsfinansierade tillägg och att det på toppen kan finnas en individuell försäkring. Jag ställer inte frågan för att ska säga att det är väl bra att utreda. Det kan man alltid säga. Det är väl bra att utreda så att vi får veta mer, och kanske blir det precis vår modell som går hem. Nej, jag ställde frågan mycket specifikt. Är och beredda att medverka till att man privatiserar delar av sjukförsäkringen? Eller är beredd att gå den andra riktningen, vilket vi har lagt fram förslag om, att i stället se till att det är det generella, det gemensamt finansierade som är huvudregel och att vi steg för steg motar bort de privata inslagen i försäkringen? Det är egentligen en konkret fråga. Är beredd att ha ett system där inkomstskillnader förstärks genom socialförsäkringssystemet? Eller är beredd att medverka till det system som är det som arbetarrörelsen, emellanåt tillsammans med parti, har byggt upp med en generell välfärd som finansieras gemensamt genom skatten och som kommer människorna lika mycket till del enligt inkomstbortfallsprincipen? 41 () replik: När det gäller trygghetssystemen har ju vi från ganska diskuterat det här med att ha en rejält tilltagen grundtrygghet. I vårt förslag höjer vi ju golvet . Det är för att vi är väldigt angelägna om att de som är i störst behov av samhällets stöd också ska få det. Precis som jag sade i mitt anförande anser vi att det är viktigare att förbättra, att höja golvet, än att se till att den som har högre inkomster garanteras att få ersättning enligt inkomstbortfallsprincipen när man är i behov av stöd från samhället för att man inte kan arbeta av någon anledning. Vi tycker att grundtryggheten är viktig, och vi måste se till att ersättningen ligger på en skälig nivå. Det kommer naturligtvis också att finnas privata lösningar som tar hand om toppen av nivån. finns många som av olika anledningar försäkrar sig, och jag tror att den lösningen kommer att finnas även . Men grundtryggheten ska samhället stå för. 42 (): Ohälsan är det stora samtalsämnet på olika håll i landet. Många människor har drabbats av långtidssjukskrivningar och sedan hamnat i sjuk- och aktivitetsersättningar. Just nu får 502 300 personer sjuk- och aktivitetsersättning, vilket är 19 400 fler än . Det är ett ofattbart stort antal människor. hade vid utgången av ungefär 475 000 invånare. Tänk er att alla i andra stad, plus några till, gått sjukskrivna på en och samma gång. Skulle vi inte ha reagerat starkare då? Man kan undra varför så många säger att de inte vet vad som ska göras åt detta fenomen. Läkare säger att många med diffusa symtom är sjukskrivna och att de inte vet hur de ska handskas med dem. I stället fortsätter de att sjukskriva om och om igen. Många behöver vara sjukskrivna länge, visst, men jag tror att det finns många som skulle behöva mer hjälp att reda ut varför det gått snett, varför de är sjukskrivna. Många vet redan vad om gick fel men inte hur de kan få den hjälp de behöver. Ingen är egentligen intresserad av att fråga de sjukskrivna vilken hjälp de själva tror skulle behövas för att de ska kunna komma tillbaka i arbete. har drivit frågan om fler beteendevetare till vårdcentralerna för att avlasta läkarna. De sjukskrivna skulle på så sätt få bättre hjälp att snabbare komma till rätt rehabilitering eller komma underfund med hur de kan förändra sin tillvaro. Det är nämligen inte bara arbetslivet som ligger bakom de höga sjukskrivningstalen. Tempot i hela samhället är uppskruvat. Man hinner inte med familj, hem och arbete och dessutom få lugn och ro för att kunna ladda batterierna igen. Som vi sett är kvinnor överrepresenterade i sjukskrivningstalen. kom en redovisning av en lång studie av landets alla 115 000 kommunalt anställda vårdbiträden och undersköterskor inom äldre- och handikappområdet. Studien är gjord av vid på i . Den visar att kvinnor får sjukersättning fyra gånger så ofta som män och är långtidssjukskrivna dubbelt så ofta som män inom samma yrke. Mycket handlar om både den psykiska och fysiska belastning som arbetet innebär. Dels är vårdtagarna äldre och sjukare än förr, dels behövs bättre utbildning i arbetsmiljöfrågor. Man gjorde också en delstudie som visade att av 400 personer som hade förtidspension skulle många ha velat och kunnat arbeta om arbetsuppgifterna hade anpassats till individen. Vad vill jag då säga med att referera till denna studie? Jo, jag tror att den kan vara en vägvisare till vad som hade kunnat undvikas, bland annat om vi inom den offentliga sektorn haft fler chefer och arbetsledare som var intresserade av sina medarbetare inte bara av att budgeten följdes, om det funnits ett fungerande arbetsmiljöarbete, en bra företagshälsovård, fler beteendevetare inom vården samt rehabilitering med inriktning på kvinnors och mäns olika behov. Dessutom skulle vi behöva en bättre samverkan mellan myndigheter. Exempelvis behövs samverkan i större omfattning mellan och arbetsmarknadsmyndigheterna. En utredning bör tillsättas för att ur ett individperspektiv underlätta rehabilitering och se vilka möjligheter det finns för effektivisering, sammanslagning och samverkan mellan myndigheterna. Alltfler människor upplever en elöverkänslighet av varierande grad. Orsaken till dessa besvär har diskuterats flitigt, och inte sällan har den enskilda människan hamnat i kläm och behandlats på ett icke-värdigt sätt. Vissa försäkringskassor godkänner heller inte elöverkänslighet som sjukdom, och drabbade kan därmed inte få elöverkänslighet klassad som arbetsskada så att arbetsgivaren kunde vidta nödvändiga åtgärder och den sjuka komma i arbete igen. Slutligen anser jag att vi på alla nivåer i samhället måste hjälpas åt så att inte fler människor hamnar i långtidssjukskrivningar. Jag yrkar bifall till reservationer 41 och 48. 43 (): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet i denna del och avslag på reservationerna. Vem önskar sig egentligen sjuk? Alla, när vi själva får välja, väljer naturligtvis att vara friska, kunna arbeta och aktivt bidra till vår försörjning. Detta är djupt rotat i det svenska samhället. Ändå finns ohälsan där både som ett stort samhällsproblem socialt och ekonomiskt och som en tragedi för den enskilde som drabbas av den. Välfärd skapas varken av sig själv eller är något av sig själv alltid bestående. När de höga sjukförsäkringskostnaderna hotar såväl sjukförsäkringssystemet som andra delar av välfärden måste vi naturligtvis reagera. Därför har vi varit tvungna att sätta in åtgärder som innebär att alla ska vara med och ta ansvar offentliga och privata arbetsgivare, myndigheter, organisationer och individer. Alla har vi ett ansvar, och alla berörs vi av detta på ett eller annat sätt. Vi socialdemokrater vill skapa ett mänskligare arbetsliv som värnar om både trygghet och utveckling. För mig är tryggheten en del av välfärden. Jag vill ha ett samhälle där människor känner sig trygga i livets olika skeden. Grunden för tryggheten och rättvisan är att vi har tillräckligt med resurser att fördela. Det förutsätter att vi har en tillväxt som kan generera de resurser vi behöver. Tillväxt i sin tur förutsätter att vi tar till vara alla människors förmåga och vilja till arbete. Under en rad år har vi socialdemokrater i samarbete med våra samarbetspartier Vänstern och i denna kammare presenterat och beslutat om olika åtgärder i syfte att öka hälsan i arbetslivet och halvera sjuktalen fram . Vi har lagt fram ett elvapunktsprogram som till stora delar är genomfört. Vi har lagt fram förslag som ser till helheten när det gäller människors livssituation, både privat och i arbetslivet. Grunden i arbetet är det som anges i arbetsmiljölagen, nämligen att se till den enskilda människans fysiska och psykiska förutsättningar. Kunde vi enas om detta synsätt vore mycket vunnet i riksdag, på arbetsmarknaden och för de enskilda individerna. Våra personliga förutsättningar skiftar i livets olika skeden, och egentligen tror jag att det mycket handlar om vilken människosyn var och en av oss är bärare av. Från att mest ha sett till människors arbetsoförmåga har vi nu successivt flyttat fokus till att mer koncentrera oss på den arbetsförmåga som faktiskt finns. Fokus på arbetsförmågan är också en viktig del i de åtgärder som började gälla från . Det är en följd av den proposition om förändringar i sjukskrivningsprocessen som vi behandlade i kammaren och innebär i korthet följande jag repeterar det för att påminna alla: Andelen deltidssjukskrivna har ökat i förhållande till hur det var tidigare. Arbetsgivarna ska göra en obligatorisk rehabiliteringsutredning. Det är nämligen på arbetsplatsen man vet hur arbetsförhållandena ser ut och vad som behöver göras. Här har de lokala arbetsmarknadsparterna ett stort ansvar. Att parterna är med och tar sitt ansvar för att följa upp de sjukskrivnas situation och se till att rehabiliteringsinsatser blir gjorda är helt avgörande om vi ska lyckas stävja ohälsan. Avstämningsmöten är en annan viktig del som införts. Här ska vara motorn i rehabiliteringsarbetet. kallar till och deltar i avstämningsmötena tillsammans med arbetsgivaren, den sjukskrivne, arbetsförmedlingen, den intygsskrivande läkaren med flera aktörer. Förlängd tid för vilande sjukersättning för att pröva förvärvsarbete infördes också från . Läkarnas utbildning förstärks genom en förbättrad utbildning i försäkringsmedicin. För att förbättra situationen har ett resurstillskott på avsatts respektive 2004. Fler försäkringsläkare är en annan del. För läkare som sjukskriver är det också viktigt att dra nytta av sjukgymnasternas kompetens på området, vilket vi också påpekar i utskottsbetänkandet. De besitter en viktig kompetens som kan vara värdefull vid bedömningarna av den enskildes arbetsförmåga samt behov av rehabiliteringsinsatser. är det upp till regeringen att pröva frågan om en försöksverksamhet. Arbete pågår med förebyggande åtgärder när det gäller företagshälsovård, de regionala skyddsombudens verksamhet samt tillsynen på arbetsmiljöområdet. Förslaget om Finsam är en annan del. Det ska jag inte gå närmare in på eftersom vi just har debatterat det i kammaren. Väl känt vid det här laget är också att vi socialdemokrater vill införa ekonomiska drivkrafter för arbetsgivarna. Det säger jag lite grann som svar på fråga till mig angående den tredje sjuklöneveckan. Jag kommer tillbaka till den . Ekonomiska drivkrafter bör utformas på ett sådant sätt att de ska stimulera arbetsgivarna att ta ett aktivt ansvar för sina anställdas hälsa. Vi har alltså gjort en rad förändringar som berör sjukförsäkringssystemet. Men det räcker inte till. Oavsett hur många kloka beslut som vi fattar här i kommer detta sannolikt inte att vara tillräckligt. Oavsett ohälsans orsaker är det från arbetet som man sjukskrivs, och det är till arbetet som man ska återvända. Undersökningar som har gjorts visar att många sjukskrivna skulle kunna komma tillbaka till arbetet, i någon form i alla fall, om de själva fick ett bättre inflytande över sin arbetssituation. En bra arbetsorganisation som klarar flexibilitet och är kapabel att se till den enskilde individens förutsättningar är A och O. Just därför har arbetsmarknadens parter en mycket viktig roll i ohälsoarbetet. Just därför ställer jag mig mycket frågande till den nästan totala avsaknaden av arbetslivsperspektiv som råder i de borgerliga partiernas reservationer. Vad gör man i stället? Jo, i stället vill , och för övrigt även , lasta de sjuka med sänkt sjukersättning och införande av fler karensdagar. Tror ni på allvar att arbetslivet blir friskare genom att man försämrar för de sjuka? Finns det däremot inte ett samband mellan en dålig arbetsorganisation och ohälsan i arbetslivet? Jag tror att man behöver ett helt batteri av åtgärder för att komma till rätta med och stävja ohälsan. Jag yrkar återigen bifall till förslaget i utskottets betänkande i denna del och avslag på samtliga reservationer. 44 () replik: Jag fick delvis ett svar på min fråga till , men jag kan ställa några fler frågor. Finns det inga funderingar på att komma med ett mer rättvist förslag när det gäller ersättning till egenföretagarna? talade om alla människors vilja att arbeta. Om det ska vara gynnsamt för företagare ska de inte kunna missgynnas på det sätt som sker om de blir sjuka. Det händer ju att en och annan drabbas, även om sjuktalet är väldigt lågt bland egenföretagarna. Men då får de i ersättning, trots att de betalar in lika mycket till systemet som betalas in till anställda, därför att detta slås ut på veckans . Det är åtskilliga företagare som har varit sjuka och som har drabbats av detta som har hört av sig och påtalat hur orättvist detta är. Jag tycker att det är riktigt att arbetsgivarna har ett stort ansvar för att se till att de har en bra arbetsmiljö. Och det har vi i med de krav som ställs. Men det händer också att människor drabbas av någonting som leder till att de sjukskrivs, men ändå drabbar det företagarna. Det känns definitivt inte rättvist att arbetsgivare ska belastas med den tredje sjuklöneveckan, rehabiliteringsinsatser och annat när människor råkar ut för en olyckshändelse . Det är viktigt att man ser till helheten när man gör dessa bedömningar. 45 () replik: Det var många frågor på en gång, och jag vet inte om jag hinner besvara dem på den här korta tiden. Men jag ska försöka vara lite summarisk. Det är inte några nya motioner från när det gäller egenföretagarna. Jag kan i alla fall erinra mig att de såg ut på liknande sätt . Detta är naturligtvis oerhört viktigt för den enskilde, och jag tycker att man borde se över det. Och jag tror att det sker en översyn även i fråga om detta. Jag ska säga något om arbetsgivaransvaret och den tredje sjuklöneveckan. Beträffande den tredje sjuklöneveckan pågick som bekant samtal om ekonomiska drivkrafter. Dessvärre var inte alla överens i dessa sammanhang. Därför avbröts samtalen. Jag sade också i mitt anförande att det inte är någon hemlighet att vi förordar en sådan lösning. Men eftersom det var en akut situation tyckte vi att båda parter skulle ta sitt ansvar, individen genom sänkta ersättningar och arbetsgivaren genom den tredje sjuklöneveckan. Jag tycker att det är en rättvisefråga, , att båda aktörerna får ta ett ansvar. 46 () replik: Visst är det viktigt och rättvist att man tar ansvar. Men jag kan inte tycka att det är särskilt rättvist när mindre företag , om de har otur, kan drabbas väldigt hårt. Bevisligen betalar de in lika mycket till systemet, men de har färre sjukskrivningar. Därför tycker jag att förslag, som också företagarna förordar, att man har ett arbetsgivarinträde i förhållande till antalet anställda, är bra. Särskilt företag inom tjänstesektorn kan ju drabbas väldigt hårt om de inte får in ett öre i inkomst men ändå ska betala ut lön både för en vikarie och för sig själv. Jag ska ta upp en annan viktig fråga. nämnde att vi skulle vara mer flexibla i fråga om ersättningar i sjukförsäkringssystemet. Men sjuk- och aktivitetsersättningar är också ett område där ersättningen är , , eller .