prot · GQ0983 · 2003-04-02 00:00:00 — Men eftersom nu tyckte attjag hade rätt har jag kanske inte så stor förståelse föratt han inte ställde upp på den reservation som vi harlämnat i den här frågan.Anf. 86 () replik:Fru talman! var ett tag i sin re-plik till mig inne på det som är den springande punk-ten, nämligen tiden. Om vi efter det attde stora budgetramarna har antagits kunde frigöra tidfrån det arbete som då görs i kammaren till exempel-vis utskottsarbete eller uppföljning och granskningtror jag att det skulle vara bra. Det är en fråga om hurvi prioriterar vår tid i kammaren och i utskotten.Jag håller med om att det är svårt att ha enmer genomlodande granskning och uppföljning i deolika fackutskotten för att följa upp regeringens be-slut och vad som händer ute i verksamheterna rentkonkret. Om vi förändrade budgetprocessen på detsättet att vi inte lade ned lika mycket tid på det andrasteget skulle vi ha möjlighet att göra den ökadegranskning och uppföljning som jag tycker skullevara önskvärd och som vi gör alldeles för lite av i denhär . Det är det som är min poäng.Det är därför jag inte tycker att det är rimligt föross från att ställa upp på Kristdemokrater-nas förslag. Det skulle gå i motsatt riktning. Detskulle belasta kammaren med ännu fler detaljbeslutoch ännu mer saker och ting som leder oss bort fråndet vi borde göra mer av, nämligen uppföljning ochgranskning. Det är därför jag tycker att det skulle varaintressant om också började för-söka tänka i den riktningen: att försöka möjliggöra attdet skapas mer tid för uppföljning och granskning iutskott och kammare.Anf. 87 () replik:Fru talman! Då fattar jag sambandet mellan bud-getprocessen och utvärdering och uppföljning. Dethandlar om att frigöra tid. Jag kan då säga att väldigtmånga utskott har gott om tid. Konstitutionsutskottetär det mest arbetsbelastade utskottet, så det är kanskeinte något bra exempel, men väldigt många utskotthar faktiskt tid utan att detta skulle behöva påverkabudgetprocessens andra steg när det gäller arbetsbe-lastningen.Sedan vet jag inte om jag håller med TobiasKrantz. Vi är ju här i för att fatta beslut,åtminstone en del av tiden. Däremot kan man kanskefundera på om vi skulle ägna så väldigt mycket tid åtvoteringar som vi gör. Det kanske skulle räcka medatt man lämnar sina reservationer utom i frågor där envotering kan ha betydelse för utgången, så att säga.Där finns helt klart en hel del att fundera på.Jag tycker dock att det vore rimligt att vi nu för-sökte titta på möjligheterna för att fattareella beslut i budgetprocessens andra steg.Anf. 88 ():Fru talman! Med tanke på vilken debatt vi precishade i kammaren känns det lite konstigt att kommatill de här frågorna, men så blir det ibland.Precis som vill jag ocksåunderstryka att många av de motioner som behandlasi det här betänkandet kanske blir tillgodosedda medtanke på den försöksverksamhet som pågår ochsom jag ser mycket positivt på.Fru talman! Ett omdiskuterat problem i densvenska demokratin är det förakt mot politiker ochfolkvalda som brett ut sig under de senaste decenni-erna. ansågs det fint att vara folkets repre-sentanter. ses politiker av många som en mak-tens egocentrerade förlängda arm. Vi riksdagsleda-möter möts av misstro, av irritationoch ibland rentav av förakt.Jag kan inte påstå att jag inte alls förstår dem somhar den synen på politiker. Det politiska systemet harbeskurit sina beslutsbefogenheter och gjort sig oför-möget att lösa många av de problem som människormöter i sin vardag. De politiska församlingarna sökerinte längre efterlikna den verklighet som finns utanförbeslutsrummen. har politiker varitinblandade i ett antal skandaler och affärer. Stundomhar de inblandade politikernas egna reaktioner härpåmest varit att likna vid förvåning. Man tycks ha haftsvårt att förstå varför väljarkåren reagerat på ekono-miska förmåner och oförmåga att skilja på det ge-mensamma och det egna. Man har byggt upp en egenverklighetsuppfattning och en egen uppfattning omvad som är rätt och fel som inte stämmer överens medden som finns i övriga samhället.Detta är en av orsakerna till politikerföraktet.Andra står enligt min mening att finna i det faktum attstora delar av våra folkvalda kommit att bli yrkespo-litiker samt, till exempel, att ledamötersarvoden kraftigt höjts under den sista delen av 90-talet. Det sista sticker extra mycket i ögonen i ochmed att ledamöter beviljade sigsjälva en mycket stor höjning. Dessutom kan , som ska fastställaarvodesnivåerna, knappast ses som fristående frånriksdagen i övrigt. Politiken har förflyttats från väl-jarkåren till en egen sfär. Väljarna kan inte relateratill vare sig politiken, politikerna eller politikernasvillkor, särskilt inte deras ekonomiska villkor.Vi riksdagsledamöter måste behålla kontaktenmed övriga samhället. Framför allt bör vi ha en aktu-ell egen erfarenhet av livet utanför den beslutandeförsamlingen.Enligt 1 kap. 1 § första stycket regeringsformenutgår all makt från folket. Folkstyret förverkligaspraktiskt genom ett representativt och parlamentarisktstyrelseskick. Vår uppgift som folkvalda är enligtregeringsformen att vara folkets representanter, ing-enting annat. Saknar man eller har man dålig kontaktmed samhället kan insikter och moraluppfattningkomma att luckras upp. Detta kan resultera i brister ibeslutsfattandet samt en risk för att de som vistaslänge i maktens korridorer kan komma att gå andraärenden än folkets. Därtill skapas en grogrund föruppkomsten av affärer och skandaler. Vidare medförframväxten av en yrkesmannapolitikerkår att under-laget för våra folkvalda begränsas, eftersom det inteefter rimlig tid lämnas plats åt dem som skulle kunnagöra mer representativ.Fru talman! Central i kritiken eller i föraktet motpolitiker har diskussionen om riksdagsledamöternasarvoden varit. Detta med all rätt i och med att detnaturligtvis framstår som provocerande att en folk-vald församling uppbär höga arvoden, särskilt i rela-tion till folkflertalets lönenivåer samt då de inte kanbortse från att arvodena som sådana i enskilda fallkan komma att bli en grund för det politiska engage-manget. Få väljer frivilligt att ge avkall på en högekonomisk standard.Självklart är risken stor att man med höga arvodeni lockas att sitta allt längre och att manjämför sig alltmer med den mindre gruppen högavlö-nade i samhället i stället för med låg- och medelin-komsttagare. Detta ser man inte minst i det faktum attriksdagens ledamöter ofta berättigar sina höga arvo-den genom att peka på andra högavlönade grupper isamhället. När 1998 beslöt höja arvodetmotiverades detta med domarkårens lönehöjningar.Den logiska jämförelsen ska givetvis inte vara hög-avlönade grupper emellan utan en jämförelse mellanvalda och den genomsnittlige väljaren.En jämförelse med en genomsnittlig medborgareger för handen att riksdagsarvodet är på tok för högtoch en fullständigt självklar grund för politikerförakt.Tilläggas bör att jämförelsen mellan arvoden ochlöner för politikens toppar och näringslivets ditoendast ger en besk eftersmak, enär de senares snarareborde sänkas. Att som sker använda chefslöner inäringslivet såsom riktmärke och för att legitimeraegna arvodeshöjningar ter sig osnyggt.Det finns de som hävdar att det behövs ett högtarvode i för att man ska locka kompetentapersoner till politiken. Förutom att sådana uttalandenandas ett hån mot oss som gett oss in i politiken pågrund av genuint engagemang vill jag kraftigt ifråga-sätta sanningshalten i det. hade riksdagsle-damöter ett årsarvode på lite . Efterden senaste höjningen får vi ett årsarvode på rättmycket . Arvodet har alltså nästanfördubblats . Argumentet att ett högt arvodeger bättre kompetens borde med logisk konsekvensmedföra att dagens riksdagsledamöter är dubbelt såbra som de vi hade . Jag be-tvivlar starkt att så är fallet.Fru talman! är det så fiffigt ordnat attriksdagens ledamöter formellt inte beslutar om sinaegna arvoden. Denna grannlaga uppgift har överläm-nats till . Det synes princi-piellt riktigt att riksdagsledamöterna inte ska sättasina egna arvoden, men det är inte riktigt så enkelt.Arvodesnämnden är en myndighet under riksdagen.Ledamöterna i nämnden utses av förvalt-ningsstyrelse. I praktiken bestämmer sålunda riks-dagsledamöterna fortfarande nivån på sina egna arvo-den, även om man delegerat själva beslutsfattandettill ett annat, dock internt, organ.Det man vinner på det här systemet är att mansjälv som enskild riksdagsledamot slipper försvaraarvodeshöjningen. Den enskilde ledamoten kan be-kvämt två sina händer inför den självständiga arvo-desnämndens beslut, som dessutom endast gjort vadsom är nödvändigt för att tillse att inte all kompetensflyr politiken för näringslivet eller för den delendomarbanan.Jag anser att det vore bättre om ledamöterna själ-va öppet och formellt tar ansvar för arvodesnivåerna.Vid arvodeshöjningar får man ta och bemöta denkritik en sådan höjning kan tänkas medföra. Ska etthundhuvud bäras är det vi som ska bära det. Om detnu är riktigt att riksdagsledamöterna ska ha högaarvoden bör ledamöterna rimligtvis kunna försvaradem. Annars kan man misstänka att ledamöternaegentligen inte anser arvodesnivån skälig eller princi-piellt riktig eller ens försvarbar gentemot väljaren,även om den råkar vara personligt fördelaktig.Enligt min mening kan emellertid behållas. Dess uppgift ska dock vara attförbereda och ge förslag i arvoderingsfrågor. motiverade förslag lämnas sedan tillriksdagen som har att besluta i frågan.Arvodesnivåerna kan beräknas utifrån en radfaktorer. Man kan tänka sig att arvodet ska beräknasutifrån en uppskattning av väljarkårens genomsnitt-sinkomst. Man kan till och med tänka sig att arvodetska utgå från ett genomsnitt av vad individer medlikvärdiga arbeten uppbär i inkomst. Konstateras skaatt den senare uträkningen resulterar i höga arvodes-nivåer. Detta visar att det inte alls är helt enkelt attfastställa en skälig arvodesnivå. En rad olika faktorermåste beaktas vad avser till exempel arbetsuppgifteroch ansvar. bör därför tillsätta en utred-ning som har till uppgift att föreslå principer enligtvilka ledamöternas arvodesersättning ska ske.Med denna brasklapp inlämnad vill jag konstateraatt den oundvikliga konsekvensen av mitt resone-mang är att ledamöternas arvoden omgående börsänkas. Som en start kan tänkas att arvodet minskasmed . Då ger man en fingervis-ning om åt vilket håll man anser att arvodet i dagslä-get bör justeras. En sådan sänkning är också ekono-miskt intressant. På en månad skulle det ge minskadeutgifter för staten med ungefär 3 ½ miljoner. Somjämförelse kan nämnas att satsningen på lokala dis-krimineringsombudsmän uppgår till 4 miljonerper år. innebär arvodessänkningen minskadeutgifter med . Då har jag förenkelhetens skull inte räknat med olika skatter ochavgifter då dessa utgifter återkommer till det allmän-na på olika sätt.Fru talman! Jag vill också kort orda om någraandra delar av betänkandet. I reservation 5 pratar jagoch om problemetmed att jämställdhetsfrågorna helt hänvisas till ar-betsmarknadsutskottet. Det gör att övriga utskott kanfå problem med att föra in jämställdhetsfrågorna ochjämställdhetsdimensionen i sitt arbete. Vi anser att detbör tillsättas någon form av utredning som kan kom-ma till rätta med dessa problem och se till att jäm-ställdhetsperspektivet inte glöms bort i något besluts-fattande i riksdagen.Fru talman! I reservation 10 kräver jag och nämn-da att ska anta ett miljöled-ningssystem och att detta ska tas upp till riksdagssty-relsen. Många företag i det privata har infört miljö-ledningssystem och har det som ett sätt att se till attderas arbete inte tär mer på miljön än som över huvudtaget är nödvändigt. Det känns konstigt att riksdageninte har tagit till sig samma funktioner. Även har funnits motioner som vi då valt att intereservera oss för har vi sett att det nu är så många iverkligheten utanför huset som tagit till sig miljöled-ningssystem att nu faktiskt måste följaefter.Fru talman! I betänkandet tas också upp en mo-tion om . Jag känner stor sympati för detkrav på avskaffande som förs fram här.Det är inte en tillfredsställande ordning att så få avriksdagens ledamöter som känner sig delaktiga iEU-arbetet eller att fackutskotten berövas inflytande ifrågor som har bäring på de politikområden de ärsatta att bereda. Därför anser vi från antingen ska avskaffas för att frågornaska föras över till fackutskotten eller få en rent be-slutande roll och vara rent beredande inför regering-ens position i frågor inom EU-samarbetet.Slutligen, fru talman, tas det i betänkandet upp enmotion om och hur vi här i riksdagenpå ett bra sätt ska kunna föra fram det och framhållade gärningar som Heliga gjorde. Jag kännerstor sympati för motionärerna och vill mot bakgrund av det anförda yrka bifalltill reservation 5 å och naturligtvismina egna vägnar och reservationerna 7 och 8 omriksdagsledamöternas arvode.Anf. 89 () re-plik:Fru talman! Det var synd att yr-kade bifall till mer än en av sina motioner. Jag troddeannars att vi såg en ny trend här , där även andrapartier för tids vinnande yrkar bifall enbart till en avsina reservationer men naturligtvis står bakom samt-liga. Den här frågan har i högsta grad med riksdagensarbetsformer att göra. Om detta skulle sprida sig kanvi spara viktig tid.I övrigt talar om den misstro, hansäger förakt, mot politiker som finns. Det kan säkertvara så. Jag tror dock att det är alldeles för enkelt attanalysera det på det sätt som här gör. I bottenligger att politikerna och den offentliga sektorn åtarsig för mycket och levererar för lite. Man lägger sig iför mycket och missköter sina kärnuppgifter, och manlåter inte folk sköta sådant som de skulle kunna skötasjälva. Där har vi grunden till den misstro som finns.Det är en bra idé när talar om att sparapengar. Vill man spara på riksdagsledamöterna görman det enklast - det är ett förslag vi har i ett annatbetänkande - genom att minska antalet ledamöter.Det skulle också ha en del andra positiva effekter förriksdagens arbete. Då är det lätt att spara pengar.Gustav svarade inte på den fråga jagställde. Vad är det för logisk konsekvens att säga attriksdagsledamöterna, de förtroendevalda, ska få starktsänkta arvoden medan exempelvis de politiskt sak-kunniga från och somfinns i ska ha löner på 46 000 och38 000 och så vidare? Finns det någon konsekvensoch logik i detta resonemang, eller har det bara blivitså?Anf. 90 () replik:Fru talman! Låt mig besvara alla delar i replik.Vad gäller bifallsyrkandena yrkade jag personli-gen bifall till reservation 7 om arvodesfrågor och tillreservation 8, som är en villkorad reservation omreservation 7 bifalles. Anledningen till att jag yrkadebifall också till reservation 5 är att Vänsterpartiettyvärr inte kan delta i debatten i dag.Jag och har gjort olika analyser omvarifrån politikerföraktet har kommit. Jag tror inte attdet enbart har handlat om att man har tagit på sig förmycket, men däremot inser både jag och man har levererat för lite. Jag tror dock att dettaberor på att man har skapat sig en egen verklighets-uppfattning som på många sätt skiljer sig från denvanlige medborgarens. Här är faktiskt arvodesnivånintressant.Jag tror inte att en minskning av antalet ledamöterskulle minska politikerföraktet. För ett antal veckorsedan lades en undersökning från univer-sitet fram där man konstaterade att många fler männi-skor i det här landet anser att de har en personligkontakt med någon vd för ett börsnoterat företag änmed en riksdagsledamot. Det är skrämmande att intefler människor känner att de kan ta kontakt med enriksdagsledamot och på ett bra sätt kan nå oss. Skullevi bli ännu färre skulle givetvis det problemet öka.Däremot går det att spara genom att sänka våra arvo-den. Jag har redovisat hur mycket som kan sparas här.Jag kan givetvis också kritisera de löner som finnsi som helhet, vare sig det är frågaom socialdemokratiska, vänsterpartistiska eller miljö-partistiska tjänstemän. Men jag konstaterar att delönerna har tillsatts efter löneförhandlingar efter an-ställningar som har gjorts där. Så ska det vara. Jaghoppas att de kan sänkas genom att man i Regerings-kansliet tar ett ansvar och genom att vi kanske skärnågot i den budgeten. Här handlar dock diskussionenom våra arvoden, och de ska beslutas på ett rimligtsätt. Enligt mig är det det rimliga sättet av oss.Anf. 91 () re-plik:Fru talman! Jag konstaterar att mig lite till mötes när det gäller frågan om attbegära votering. Det är lämpligt att ta upp just i sam-band med det här betänkandet. Om alla följde princi-pen att yrka bifall till den första motionen man harväckt, oavsett hur viktig den är i förhållande till andramotioner, får vi en bättre ordning och sparar myckettid. Om vi ger oss in i att värdera vilka reservationersom är viktiga så att vi måste ha en meningslös vote-ring ger vi oss ut på hal is - och slösar bort myckettid.Fru talman! Jag nämnde färre ledamöter i mitt an-förande, och det berörs inte direkt i det här betänkan-det. Bevisbördan ligger på dem som tycker att Sveri-ge ska ha ett så oproportionerligt stort parlament.Gustav säger att det ändå är svårt att få kontakt, menjag tror inte att det är antalet ledamöter som är avgö-rande för kontakten mellan politiker och väljare. Jagnämnde detta som ett exempel på att spara pengar,därtill på ett sätt som förbättrar funktionpå många sätt.Jag måste konstatera att inte allshar svarat på min fråga om det logiska sambandetmellan de principiella övervägningar som ligger bak-om att ni önskar en så stark reduktion av politikernas,de folkvaldas, arvoden men själva är med om attförhandla fram höga arvoden, eller låt oss kalla detlöner, för era egna politiskt sakkunniga i Regerings-kansliet.Anf. 92 () replik:Fru talman! Jag konstaterar återigen att den härdebatten handlar om riksdagsledamöternas arvoden,och debatten om vilken budget som ska ges till Rege-ringskansliet är redan avklarad. Vi hade den , om jag inte minns helt fel. Vi kan inte haden igen. Om jag hade fått bestämma mer över Rege-ringskansliets budget hade nog mindre gått till lönerän vad det gör i dag.Jag konstaterar också att om det är svårt att nå nå-gon av 349 ledamöter är det nog ännusvårare att nå någon av 150 ledamöter.Vi kan diskutera om voteringar är meningslösaeller inte. Vissa voteringar upplevs som meningslösa.Däremot när det gäller en fråga som många utanförhuset upplever som central, som arvodesfrågan föross ledamöter, tycker jag nog att det är bra att varjeenskild ledamot får bekänna färg. Är det rimligt att vitjänar , vilket är mycket mer änfolkflertalets lönenivå, eller är det inte rimligt?Anf. 93 () replik:Fru talman! Mycket av det som upp i sitt anförande om förtroendet för politikeroch förtroendevalda är viktigt. Däremot tror jag attGustav gör den diskussionen en otjänst ge-nom att så ensidigt fokusera den frågan till vilkaarvoden riksdagsledamöterna ska ha. Problemet ärmycket större och vidare än så. gördebatten en otjänst.Jag tror också att ska tänka på attfrågan om politikerförakt också handlar om vilkasignaler man själv som politiker sänder ut. Om mansänder ut en bild från talarstol - vilketGustav har gjort - och legitimerar en delmyter om folkvalda politiker, blir det också mer poli-tikerförakt. Man ska tänka på det när man talar frånriksdagens talarstol.Jag vill påminna om att när detkom fram kritik mot riksdagsledamöternas löner förett antal år sedan bestämde att det inte varrimligt att riksdagsledamöterna själva satte sina egnalöner. Det var rimligt att det var en mer oberoendeinstans som satte lönerna. Jag tycker fortfarande attden folkliga kritik som då fanns var rimlig. Det ärinte rimligt att vi själva här i kammaren talar omexakt vilka löner vi ska ha. Det måste någon annangöra. På samma sätt har det fungerat i Regerings-kansliet, den ordning som indirektförsvarar. Där sitter inte tjänstemännen själva ochtalar om vilka löner de ska få, utan det är någon an-nan som har talat om vilka löner de ska ha. Borde intesamma princip gälla för ledamöter?Till sist vill jag ställa en fråga i ett annat ärendetill , som handlar om vår reservationför att EU-parlamentarikerna ska få kunna yttra sig iden svenska . Både och i vissafall har ansträngt sig för att öka insynen iarbetet i Europeiska unionen. Att EU-parlamentarikerna skulle få vara med i debattenskulle vara ett bra steg i den riktningen. Varför stöderni inte det förslaget, ?Anf. 94 () replik:Fru talman! behöver inte påminnamig om sådant jag själv har tagit upp i mitt anföran-de. Jag vet exakt hur ordningen var, och jag vet exaktvarför man instiftade . Detberodde på kritik utifrån. Det blir konstigt när ständi-ga lönehöjningar behöver försvaras av oss, som ändåi praktiken har beslutat om dem - i och för sig meddelegation till arvodesnämnd.Det är också konstigt att hävda att detta är det en-da förslaget jag har tagit upp för att minska politiker-föraktet. är ledamot i konstitutionsut-skottet, och han vet att jag har väckt en motion om attinföra en generell rotationsprincip så att politiker intesitter på uppdrag för . Jag tror att att jag, precis som säkerligen han själv, vecka utoch vecka in reser runt på skolor och arbetsplatseroch pratar politik med människor och visar upp attriksdagsledamöter inte alltid är som den första bildenman kan ha. Det är att minska politikerföraktet.Jag skulle däremot göra politikerföraktet en tjänstom jag inte hade stått här och redovisat för motiventill min motion, som jag har väckt för att minskapolitikerföraktet, och i stället gett bilden av att detråder en total enighet i om att de höga ar-vodena är rimliga. Det vore att göra politikerförakteten tjänst. Att däremot visa att det finns åtminstone ettparti som tycker annorlunda, och att det finns olikaåsikter i om det är rimligt eller inte, är attvisa att det inte är politiker det är generellt fel på menmöjligtvis på det system som vissa politiker har byggtupp.Slutligen ska jag säga några ord om EU-parlamentarikerna. Eftersom jag tycker att det omnågra år inte ska finnas några EU-parlamentariker -min idé är att ska lämna EU - är det logisktatt jag inte tycker att EU-parlamentarikerna bordedelta i debatten i riksdagen.Anf. 95 () replik:Fru talman! Jag konstaterar att , precis som i svaret till ,erkänner kopplingen som finns mellan hur GustavFridolin ser på lönerna för de politiska tjänstemänneni och hur arvodena sätts i riksda-gen. Det är intressant att det ska råda olika principer,att det skulle vara så egendomligt och konstigt att förriksdagens ledamöters arvodesrätt ska det vara enarvodesnämnd som är oberoende av riksdagsledamö-terna, men däremot när löner för tjänstemännen iRegeringskansliet sätts vill ha enannan princip. Det ska alltså vara olika principer förhur lönerna sätts. Det är mycket intressant.Även om vi har en oberoende nämnd som sätterlönerna kommer vi inte ifrån att vi måste kunna dis-kutera frågan och kunna försvara det. Jag tycker attriksdagsledamöter ska ha bra betalt - jag skäms inteför det. Om sedan jag ska vara riksdagsledamot ellerom ska vara det eller inte avgör med-borgarna i allmänna och fria val.Jag tycker att det som säger äregendomligt, att eftersom och Miljö-partiet är emot ett svenskt EU-medlemskap tycker deinte att EU-parlamentarikerna ska få framträda i densvenska och delta i debatterna. Men detmåste väl innebära att och Miljöpar-tiet inte har några synpunkter över huvud taget på hurEU-frågorna ska behandlas i den svenska ?Det måste vara den logiska konsekvensen av detresonemanget.Samtidigt läser jag innantill i betänkandet attGustav exempelvis har lagt ett särskilt ytt-rande om hur arbetsformer när det gällerEU-frågorna ska förbättras. Hur är det egentligen medlogiken på den här punkten, ?Anf. 96 () replik:Fru talman! Att fatta beslut om löner i Regerings-kansliet är precis som att fatta beslut på företag, myn-digheter och skolor runtom i landet. Det är någon ichefsposition som, ibland själv och ibland styrd av enannan i chefsposition, fattar beslut om lönerna efteren förhandling med den som ska anställas. För ossblir det annorlunda.