prot · GQ09113 · 2003-05-28 00:00:00 — Jag glömde tydligen attgöra det i mitt anförande.Statsrådet säger att jag tog upp alla poli-tikområden. Ja, det beror på att det inte händer nå-gonting på något politikområde. Man kan förlåtaåtminstone några försummelser på ett område om dethänder mycket på något annat. Men det händer ing-enting på ohälsans område. Det händer ingenting påsmåföretagarpolitikens område. Det händer ingentingpå skattepolitikens område. Och det händer ingentingpå arbetsmarknadspolitikens område förutom att man,som sagt, stramar åt a-kassereglerna för människor iaktivitetsgarantin och några försöksverksamheter.Jag tycker att ska ha högre ambitioner änvad jag tycker att den socialdemokratiska regeringenvisar upp.Statsrådet säger att vi ska förena trygghet med ra-tionalitet. Jag köper gärna det sättet att resonera. Jagtycker också att vi ska ha ett stort mått av trygghet iarbetslivet, och vi ska ha mycket rationalitet. Jag kanju fråga statsrådet om han tycker att anställningsstö-det utformas rationellt, med nio olika varianter somjag inte ens tror att statsrådet själv på rak arm kanrapa upp. Han behöver nog läsa innantill. Hur ska dåen arbetsförmedlare och en arbetssökande kunna vetavilken typ av anställningsstöd som finns? Där finnsdet ingen rationalitet.Jag tror att vi behöver mer rationalitet i arbets-marknadspolitiken och i näringspolitiken. Dessamåste hänga ihop med varandra. Problemet är att deinte hänger ihop med varandra. Möjligtvis hänger deihop med varandra därför att det inte händer någon-ting - där finns ett samband.Jag hade förväntat mig att ett statsråd från en so-cialdemokratisk regering med bak-grund skulle lägga fram förslag med lite mer lidelseoch göra det mer offensivt. I och för sig skulle jagkanske inte dela hans uppfattningar, men jag förvän-tar mig mer aktivitet. Vi har sett passivitet hos stats-råden tidigare och ser det fortfarande. Det är beklag-ligt. Jag frågar mig: Varför?Anf. 37 Statsrådet ()replik:Fru talman! Man kan också tittapå resultat. Man kan se på utvecklingen på arbets-marknaden. Ta , ,!Jag var ansvarig för att följaEricssonnedläggningarna på en del orter och nedskär-ningarna på andra.Under ett par har varsel och uppsägningarkunnat summeras till flera tiotusental. ser vi attden totala arbetslösheten har ökat med ungefär 14 000personer. Det är så många arbetslösa fler än vaddet var . Det är också ett resultat. Så ärdet på grund av en politik som är en aktivitet, StefanAttefall. Resultaten talar också för sig.Anf. 38 () replik:Fru talman! Jag är tydligen lite förvirrad när detgäller reservationerna som jag yrkade bifall till. Detska vara reservationerna 3 och 20.Så till statsrådet . Han säger att re-sultaten talar för sig. Problemet är att ska hahöga ambitioner på arbetsmarknadspolitikens områdeoch på sysselsättningens område, men jämför manmed andra länder i samma konjunktursituation ochtittar i tiden ser man att Sverigeinte klarar sig särskilt bra jämfört med andra EU-länder. Vi är inte speciellt duktiga jämfört med andraEU-länder i samma konjunkturläge på att skapa nyajobb. Det är ju förmågan att skapa nya jobb som ärdet viktiga.Arbetsmarknadspolitiken kan aldrig lösa proble-men, men man kan hjälpa till, stötta, underlätta ochockså ta hand om de problem som uppstår. Det är denproblematiken som saknas i den socialdemokratiskatankevärlden. Det handlar om att gifta ihop närings-politiken med arbetsmarknadspolitiken och se till attdynamiken är så pass stor att vi klarar av att skapanya jobb och att göra det bättre än omvärlden när vihar samma konjunkturläge.Sedan kommer vi att gynnas av konjunkturen närden går uppåt, och vi kommer att missgynnas närkonjunkturen går nedåt. Men vi kan inte bara tillskri-va Socialdemokraterna förtjänsten när konjunkturengår uppåt och skylla på , EU eller någon annannär konjunkturen går nedåt. Regeringen regerar oav-sett vilket konjunkturläge det är, och då gäller det attklara sig bättre än omvärlden när vi är i samma kon-junkturläge. Det klarar inte , och det beklagarjag.Anf. 39 ():Fru talman! Det har blivit en lite annorlunda de-battordning som vi inte känner igen oss i. Bland annathar vi ministern med oss - det är inte det vanligaste iarbetsmarknadssammanhang - så vi hälsar HansKarlsson välkommen hit.Det är också en annorlunda ordning på det sättetatt han deltar i början av debatten. Det brukar varaoppositionen som ställer frågorna och inte regering-ens företrädare. Men ministern har möjlighet att an-mäla sig i slutet av debat-ten. Då har vi möjlighet att begära replik och ställa defrågor som vi kanske vill ställa.Sedan vill jag, fru talman, yrka bifall till reserva-tionerna 4 och 16.Arbetsmarknadspolitik är någonting som vi somsitter i arbetsmarknadsutskottet helt naturligt arbetarmycket med. Det upplevs väldigt ofta som petigt. Detär fullt av regler och reservationer åt alla möjliga håll,och det är väldigt olika hur man uppfattar detta sommänniska. Det här berör också människorna väldigttydligt, ända in på bara skinnet. Det här är någontingsom vi ibland kanske inte kan påverka. Ändå påver-kar det oss väldigt intensivt som enskilda individer,eftersom vi drabbas av detta eller har glädje av det.Arbetsmarknadspolitiken ska, som jag uppleverdet, vara någonting som är i motsatt fas i förhållandetill konjunkturen. När vi har högkonjunktur kan manägna sig åt att göra det mycket enklare på mångaolika sätt för människor och för företagare. I en låg-konjunktur kan man se till att människor skyddas påett annat sätt.Hela tiden måste man se till att företagen, arbets-givarna, kan brygga över lågkonjunkturerna, så att viinte får en högre arbetslöshet än vad som är absolutnödvändigt. Där upplever även jag att regeringenspolitik kanske inte är den mest fullödiga som mankan önska sig i det här landet.Bland annat har Revisorer varit myck-et kritiska mot hur man styr AMS. Vi ställer oss bak-om många av de här kritikpunkterna från revisorerna,men vi vill gå ännu längre. Vi vill ha en ytterligaredecentralisering av arbetsmarknadspolitiken. Beslutoch resurser ska finnas närmare människorna. De skafinnas ute på arbetsförmedlingarna i en större ut-sträckning. Det ska finnas ett regelverk som är enkeltoch tydligt och inte, som man nu uppfattar det, en av regler som man kan gå vilse i. Det ska varenkla, tydliga och klara regler.En del av de här förslagen i propositionen går irätt riktning, men ibland låser man också in de ar-betslösa och gör dem beroende av bidrag i stället föratt se deras möjligheter och kraft i den här verksam-heten.En grupp som vi inte har talat så mycket om är deäldre. Vi kommer ju alla att den vägen vandra. Någraav oss är redan i den gyllene medelåldern, vi 40-talister som är på väg in i pensionsåldern.Jag tror att det är väldigt viktigt att vi kan fortsättaatt arbeta ganska länge, att vi inte drabbas av att bliutestängda av olika skäl. Några kanske har det litevärre med att klara av det hetsiga tempot. Man kan-ske behöver förkorta sin arbetstid men också få fort-satt utbildning. Där finns mycket som behöver görasoch som regeringen inte har gjort något än.För många av oss, de flesta av oss i 50-årsåldernoch däröver, är de individuella kompetenskontonaredan överspelade. Om regeringen kommer med ettförslag, hinner vi inte samla ihop så mycket pengar påvåra kompetenskonton som skulle behövas för att viskulle kunna få den utökade möjligheten att utbildaoss även efter 40-årsåldern.Det är ändå väldigt angeläget att någonting händerpå det här området, för det kommer ju generationerefter oss som också kommer att känna, när de harjobbat ett tag, att det här är väldigt viktigt, att maninte med en utbildning är färdig utanbehöver vidareutvecklas. Man kanske behöver bytajobb när man har kommit upp i 40-50-årsåldern.Därför behöver vi det här regelverket. Vi behöver ettförslag som ger de här möjligheterna.Det är också viktigt att det blir möjligheter för ar-betsgivarna att göra avsättningar till de individuellakompetenskontona för att det ska bli tillräckligtmycket pengar för att man ska kunna få en utbildningsom leder någonstans, som ger möjligheter till ett nyttjobb.Även ungdomarna har behov av en förbättrad yr-kesutbildning på många ställen. Lärlingsutbildning igymnasieskolan men även när man har kommit litelängre är någonting som vi från sidagärna skulle vilja se mer av. Jag vet att det genomförspå en del ställen, bland annat i , att man igymnasieskolan plockar in ett lärlingssystem med ettfjärde år på gymnasiet. Men möjligheten behövs förmånga fler människor att utbilda sig under den ordi-narie utbildningstiden och ändå få den praktik somman behöver.Bristyrkesutbildning - ja, det är väldigt viktigt attdet inte uppstår flaskhalsar och brister i det svenskasystemet. Därför tycker jag att en del av det somföreslås här är bra. Men jag ställer mig ändå väldigttveksam till om det är som skastå för något som jag tycker att den reguljära utbild-ningen ska stå för. Varför inte satsa mer på kvalifice-rade yrkesutbildningar? Varför drar man ned på KYsom har varit en viktig reform och som har gettmånga människor som har kommit en bit i yrkeskar-riären en möjlighet att vidareutvecklas. Jag tyckerinte att det är AMS uppgift att stå för den kostnaden,utan det finns andra som kan stå för den. Det böralltså underlättas för människor att gå en kvalificeradyrkesutbildning.En annan fråga som har tagits upp några gångerhär är arbetskraftsinvandringen. Där känner jagdet som att regeringen mer bygger upp murar ochproblem än ser de möjligheter som finns, möjligheterbåde för oss i den åldrande industrialiserade världenoch möjligheter för dem som kommer från andraländer om vi har bra och generösa regler på det härområdet.Vi måste erkänna behovet, men vi måste ocksåerkänna möjligheterna för människor att jobba i denrika världen och skicka hem pengar för försörjning avdem som finns på hemmaplan. Det är faktiskt så attbiståndet är mindre än de pengar som gästarbetareoch andra skickar hem i totalbelopp. Då vore det juganska synd att inte låta det här bli en möjlighet förfler, som det också skulle lösa problemenför oss som har behov av mer och yngre arbetskraftpå det här området.Det finns alltså fler möjligheter för regeringen attse till att arbetsmarknaden fungerar på ett bättre sätt.Jag hoppas att arbetslivsministern kommer med fleroch tydligare förslag till förenklingar och förbättring-ar när det gäller hur den svenska arbetsmarknaden skafungera i framtiden.Anf. 40 Statsrådet ()replik:Fru talman! började med attta upp debattordningen. Jag måste också få ägnanågra sekunder åt den. Ingen har väl undgått att förståatt jag är rätt ny i . Det är möjligt att det härinlägget gör att jag framstår som ännu mer vimsig änvad jag faktiskt är. Men inför dagens debatt tänkte jagatt jag skulle göra som förra gången, då det var rätt attvara först. Det fanns ingen annan tanke bakom, baraså att det blir sagt, så tro inte det. Jag ska försöka attlära mig också debattordningen, men det finns myck-et att säga om den i övrigt.Fru talman! tar upp en radviktiga frågor. IKS, återigen, debatterade vi härom-dagen, och jag kan säga att jag känner behov av attkomma fram med en offensiv strategi för hur vi skahantera detta. Det är viktigt. Jag gav svaret förragången och jag gör det nu igen: Låt oss få återkom-ma. Jag har största respekt för att det finns de somtycker att det tar tid.Margareta tog sedan upp bristyrkesut-bildningen. Jag uppfattade inte om var direkt kritisk till propositionens förslag.Men jag känner väldigt starkt för möjligheten förmänniskor som är i fel jobb och som behöver litegrann för att kunna använda hela sina gamla kompe-tens - jag tänker då på dem som är invandrare - att fåen chans att komplettera den. Att de dessutom skakunna göra det med betalning om det är så att de skabyta jobb, tycker jag är en väldigt fin reform ochförmån som jag hoppas att vi ska kunna bygga ut.Anf. 41 ()replik:Fru talman! Ja, det kanske finns brister i riksda-gens sätt att hantera debatter, så vi får kanske se överdem även från vår sida.Bristyrkesutbildning, individuellt kompetens-sparande och finansiering - allt detta hänger väldigtnära samman, tycker jag. Jag tycker också att statsrå-det bör göra en lite större analys av de här frågorna.Jag tycker inte att bristyrkesutbildningarna nöd-vändigtvis ska betalas av samhället, för många avdessa skulle kunna betalas av både arbetsgivaren ochden enskilde. Men då måste vi se till att få ett bättrefinansieringssystem.Jag tycker inte att det är negativt att människor fåren ny yrkesutbildning eller en tilläggsutbildning. Mendet är klart att den som kommer som invandrare börha större möjligheter att komplettera sin utbildning änden som kanske har jobbat och har varitmed i systemet mycket längre. Ett sätt att lösa pro-blemet skulle bland annat kunna vara individuelltkompetenssparande, där man alltså får med bådearbetsgivarna och arbetstagarna så att inte hela kost-naden behöver ligga på samhället. Det skulle ocksåge en betydligt större flexibilitet, en större möjlighetatt välja. Människor skulle då kunna välja utbildningefter sina egna önskemål i stället för att, som ,riktas in mot de utpekade bristyrkena. Det skulle blien större frihet för människor att välja det de passarför och det de vill.Anf. 42 Statsrådet ()replik:Fru talman! Jag tänkte också i mitt andra inläggsäga något om det som tog uppvad gäller behovet av decentralisering eller en merlokal anpassning av arbetsmarknadspolitiken. Detslog mig nämligen att regeringens kritik tar sikte påbland annat styrningen. gjordes en heldel försök med friare användning av arbetsmarknads-politiska medel - frikommuner och liknande. Dengången var kritiken också väldigt hård mot justbristande styrning och kontroll av pengarnas använd-ning. Därför behövs det naturligtvis ordning och reda.En bra förutsättning för det är en nationell politik. Detutesluter naturligtvis inte att vi anpassar regelverkentill både individen och lokala förutsättningar. Mensåvitt jag kan förstå går väl inte revisorernas kritikihop med behovet av ökad decentralisering.Anf. 43 ()replik:Fru talman! Jag tycker att det har blivit en intres-sant talarordning i den här debatten. Från Centerparti-ets sida har vi sagt att vi vill ha en ökad decentralise-ring, och det står vi fast vid. Men för att vi ska fådenna ökade decentralisering, och för att den skafungera, behövs det enklare och stramare regler så vet vad man har att rätta sig efter. Sedan kanman, utifrån det här regelverket, låta människornaanvända medlen på ett betydligt enklare sätt.Man får också ta hänsyn till de olika förhållandensom finns i det här landet och till hur det är för olikaindivider och människor. Vi har väldigt olika behov.Det blir olika bedömningar även om man bygger in såmånga regelverk att det känns som att man går vilse iskogen i stället för att se att här finns det en stig raktfram som vi ska följa. Sedan kan man göra små avvi-kelser, men man har ändå den klara riktningen.Sedan behövs det förmodligen också en förbättradkontroll av de här systemen så att man ser om deleder till de mål som vi vill uppnå. Då måste manockså göra dessa mål så tydliga att man ser att just pådet här sättet kan man nå dem. Det kan behövas småavvikelser på grund av att landet ser olika ut. Det ärolika vad man har för behov i och i Norr-botten, olika om man bor i en glesbygdskommun elleri . Men det måste vara männi-skan som står i centrum, och då måste den här möj-ligheten att under ordnade former göra avvikelserförbättras. tycker jag att det fattas en del möj-ligheter för den enskilda människan att påverka dehär besluten. Man är så bunden av regelverket att detibland blir ett hinder i stället för att vara ett stöd förmänniskorna.Anf. 44 ():Fru talman! Detta är förmodligen arbetsmark-nadsutskottets tyngsta betänkande detta riksdagsår,och vi har ju äran att ha statsrådet med på behand-lingen av det. Det tackar vi väl för.Till grund för detta betänkande ligger ju regering-ens proposition, som arbetats fram tillsammans medoss i och också . För Mil-jöpartiet har det varit avgörande att vi tar krafttaginom de områden som här tas upp, det vill säga insat-ser för att öka invandrares möjligheter till arbete, enförbättrad aktivitetsgaranti, utveckling av anställ-ningsstödet och bristyrkesutbildning för de anställda.Att invandrare har svårt att etablera sig på arbets-marknaden är tyvärr en sanning. Sysselsättningsgra-den ligger betydligt lägre för utrikesfödda än förandra, och det är ingenting vi kan vara nöjda med.Ytterligare krafttag behövs därför för att öka möjlig-heterna för att invandrare ska ta sig in på arbetsmark-naden.En viktig nyckel i detta arbete är just insatser vidarbetsförmedling och för arbetsplatsintroduktion.Detta är en försöksverksamhet. Det är inget perma-nent. Det är en försöksverksamhet som jag hoppasockså ska bli permanent längre fram när vi plockar inde erfarenheter vi kan få av denna försöksverksamhet.Vissa grupper får i denna verksamhet tillgång tillspecialutbildade arbetsförmedlare som har i uppgiftatt förmedla kontakter mellan den arbetssökande ocharbetsgivaren. Men de ska inte bara ansvara för kon-taktförmedling utan också för introduktion på den nyaarbetsplatsen - allt för att på ett nytt sätt underlättaför invandrare att få större plats på arbetsmarknaden.Det är något som alla förhoppningsvis har glädje av.Arbetsmarknaden är i ständig förändring. Behovetav ny kompetens finns ständigt. Det är något som viska bejaka och som jag i grunden tycker att vi ska semycket positivt på, som en möjlighet. Men - det finnsju alltid något litet "men" - det är inte alltid så lätt attställa om till ett nytt arbete eller ett nytt yrke med enny kompetens som man inte har haft kunskap omtidigare. Därför bildas det också flaskhalsar när detblir efterfrågan på en viss kompetens som inte finnsatt tillgå på arbetsmarknaden.Med förslaget nu från regeringen, Vänsterpartietoch vill vi försöka motverka de flaskhal-sar som tyvärr uppkommer på arbetsmarknaden ge-nom att på försök ge möjlighet till bristyrkesutbild-ning för anställda inom arbetsmarknadsutbildningen.Det är en ökad möjlighet för personer att få nya kun-skaper för att klara de nya krav som ställs på arbets-marknaden. Det måste man se positivt på i det härförslaget.Dessa satsningar på bristyrkesutbildning räckerdock inte framöver eftersom rekryteringsbehovenkommer att bli ännu större . Därför ärdet viktigt att vi ser positivt på en arbets-kraftsinvandring. har ju , tack vare ettinitiativ från och de fyra borgerliga parti-erna, tagit initiativet till en parlamentarisk utredningom hur ett regelverk som öppnar för en större arbets-kraftsinvandring från länder utanför EU skulle kunnase ut. Det är utmärkt att vi har kommit så långt. Omman ska tolka representanter från regeringen på rättsätt och positivt verkar det som att Socialdemokrater-na alltmer bejakar nödvändigheten i detta och kan semöjligheterna. Det tycker jag är bra.Därför är jag faktiskt lite besviken på de fyra bor-gerliga partierna, som väljer att lägga en reservationoch gå till konfrontation i en fråga där vi redan äröverens om var behovet finns. Jag tycker att det ärbättre att vi försöker närma oss varandra än att vi ökarkonfrontationen. Ska vi få ett bra regelverk på dettaområde bör vi närma oss denna fråga och inte läggaut nya dimridåer. Det tycker jag är synd. Jag stöderdärför inte de fyra borgerliga partiernas reservationnär det gäller den viktiga frågan om arbetskraftsin-vandringen.Så ska jag säga något om aktivitetsgarantin. Det ären garanti som infördes , ett pro-gram för dem som tyvärr har det väldigt svårt att hittaett arbete och som har blivit långtidsarbetslösa. Här ärdet viktigt att slå fast att det initialt fanns väldigtmycket problem med aktivitetsgarantin. Jag tycker attdet är bra att vi kan erkänna det, att vi hade problemmed detta i början när det gällde kvaliteten på pro-grammet. Det var, rent ut sagt, några värdelösa ut-bildningar som gjorde att det blev mer oreda än reda.Men det var initialt. Det har blivit bättre. Och vi job-bar fortfarande med att det ska bli bättre och bättre.Därför måste man se det här förslaget från regeringen,Vänstern och som ytterligare ett sätt attkomma framåt när det gäller en förbättrad aktivitets-garanti. har ju mycket tydligt redogjortför innehållet i detta, så jag ska inte berika er med denkunskapen en gång till. Ni kan läsa protokollet.Sedan vill jag slutligen bara beröra frågan omstyrningen av AMS och länsarbetsnämnderna. AndersG Högmark hade ju en väldigt lång utläggning i sittinledningstal där han radade upp alla problem somhan kunde hitta på. Jag kommer inte ihåg alla . Detvar väldigt många. Det är ju trist att bara skase problemen. Jag försöker se möjligheterna i stället,möjligheterna att ha en bra arbetsmarknadspolitik påmånga olika områden för många olika grupper i sam-hället.Problemen, , kan ju inte varaså farliga i . Ditt parti vill ju med näbbar ochklor att vi meddetsamma ska gå in i . Samtligaländer som är med i har högre arbetslöshet ochlägre tillväxt. Vi i har både en lägre arbets-löshet och en högre tillväxt än genomsnittet för . Är det dit du vill kommer du att få än flerproblem. Låt oss bevara friheten att kunna välja enpolitik för framtiden. Därför ska vi säga nej till EMU.Anf. 45 () replik:Fru talman! Jag är väldigt nyfiken på hur UlfHolm ser på detta med att dela upp mellan utsatta ochutsatta. Det är en ärligen ställd fråga. Det här med attarbeta med kategorin "invandrare" - även om den ärväldigt utsatt grupp statistiskt - kan skapa både insti-tutionell segregering och konflikter som är onödiga.Jag vill se den dag då en svensk kan säga: Jag ärfödd i och lika utsatt men får inte lika myck-et, inte samma stöd. Jag tror att den personen kanuppleva det här som väldigt orättvist. Många kan göradet. Jag skulle vilja att svarar på det.Ulf , är du nöjd med vad ni föreslår? Dethandlar om ungefär 300 miljoner - någraspeciellt utbildade, odefinierat hur, arbetsförmedlare.Jag tror inte att det finns en rimlig proportion mellandetta och det som pågår, inte minst i de mest utsattaförorterna i . Vi vet att problemet i dessa för-orter inte är de arbetslösa, faktiskt, utan problemet ärde utslagna.De utslagna i , , och såvidare är många fler än de arbetslösa. Arbetslöshetendär är ofta inte så stor. I ligger den antag-ligen på , men de utslagna är . Demhar vi aldrig nått med våra vanliga arbetsmarknads-politiska insatser. Där ser jag enorma brister i det härförslaget. Vi angriper inte de allra vanligaste proble-men, och dessutom är det mycket otillräckligt.Anf. 46 () replik:Fru talman! , jag lyssnade väldigtnoggrant på ditt inlägg där du berörde den här frågan.Jag delar din åsikt på många punkter, men jag tror attdu missuppfattar lite.Detta är en försöksverksamhet. En försöksverk-samhet brukar inte innefatta hela eller åläg-gas flera miljarder i insatser och så vidare. Detta är enförsöksverksamhet och 300 miljoner är ganska myck-et för en försöksverksamhet.Det pratas om "vissa grupper". Man brukar oftasäga att invandrare inte är någon homogen grupp.Därför får man kritik om man buntar ihop dem i engrupp. Då gör man alltså fel. försöker MauricioRojas plötsligt göra tvärtom. När vi för en gångs skulltar ut vissa invandrare med vissa behov och somskulle behöva en förbättrad chans och ett ökat stöd fårvi på käften för det också! Jag blir lite konfunderad.Vi har försökt att på olika sätt anpassa försöket tilljust en specifik grupp. Blir försöket lyckat - vilket jagverkligen hoppas - gör vi det kanske permanent. Mendet kan också betyda att man kan justera det hela närförsöksverksamheten är över och se till den erfaren-het man har skaffat sig. Jag kan inte förstå vad det ärför fel på detta, !Därmed är inte sagt att detta är det enda. Det finnsmånga fler punkter som vi måste jobba med när detgäller hela den svenska integrationspolitiken. Det ärhelt klart. Jag hoppas att vi kan mötas på flera punk-ter framöver, men inte just i denna fråga.Anf. 47 () replik:Fru talman! , jag vill inte slå dig på käften -verkligen inte i den här frågan i alla fall.