prot · GQ09117 · 2003-06-05 00:00:00 — Alla nytillkommande myndighetersplacering prövas utifrån ett regionalpolitiskt perspek-tiv. Jag kan inte i det här aktuella fallet bedöma var-för kommunikationen ska vara med just i och inte i den del somligger i . Det är ju trots allt en och sammamyndighet. Jag tror inte att man ska tolka in någotsärskilt i det fallet.Den här frågan bereds just nu i ,och vi kommer att återkomma till när re-geringen har fattat beslut i frågan.Anf. 126 ():Fru talman! Jag har läst den här utredningen, ochanledningen till att man föreslår att det ska ligga iStockholm är att man tror att man inte kan få kompe-tensen utanför . Det oroar mig oerhörtmycket när man börjar läsa sådant i utredningar.Då kan jag bara nämna att när förlades till var det oerhörtmånga med väldigt hög kompetens som sökte tillSollefteå. Och det är naturligtvis bara ett exempel.Det finns också andra goda exempel där man vet attkompetensen finns utanför huvudstaden. Därför villjag passa på att väcka den här frågan, för att regering-en ska ta till sig den och tänka på det som är utlovat:När vi startar nya myndigheter ska de i första handplaceras utanför . Jag vill ha ett ordentligtlöfte om att man verkligen försöker leva upp till detsom regeringen har sagt.Anf. 127 Statsrådet ():Fru talman! Jag kan garantera att regeringen görmycket noggranna prövningar vid lokaliseringar avmyndigheter. Det är klart att vid varje sådant härtillfälle finns det en risk att centralmyndigheten, medplacering i , gärna vill att verksamheternaska fortsätta att vara placerade i . Mot detska vägas det regionalpolitiska perspektivet.Jag delar frågeställarens uppfattning att det finnsexempel på utlokaliseringar som verkligen har bidra-git till regional utveckling. är ett sådantexempel, dit kompetent personal har kunnat rekryte-ras både från den näraliggande bygden och från män-niskor som har flyttat till, i det här fallet, Sollefteå.Folkomröstning om EMUAnf. 128 ():Fru talman! Vi ser ett nytt som växerfram. , , , och Slova-kien har samtliga sagt ja till ett medlemskap i unionen. Ofta har det varit med ett väldigtbrett folkligt stöd. av befolkningen har sagtja.Inom bara kommer Europeiska unionenatt bestå av 400-450 miljoner människor, en gemen-sam marknad, en gemensam valuta, ett gemensamtsamarbete på väldigt många områden. gårdå till en avgörande omröstning , den 14september, om förhållande till det europeis-ka samarbetet.Min fråga till statsrådet är: Vilkenbetydelse har Europeiska unionens utvidgning förSveriges euroval ? Ökar inte depolitiska och ekonomiska kostnaderna för ett utanför-skap väldigt kraftigt för , om vi skulle säganej ?Anf. 129 Statsrådet ():Fru talman! Ja, jag tror att de ekonomiska och po-litiska kostnaderna skulle bli mycket betydande. Ochjag tror, som frågeställaren, att det är väldigt viktigtatt vi lever oss in i vad det är för slags ställningsta-gande vi ska göra . Då är det väsentligtatt peka på att vi inte längre talar om en union med 15medlemmar. Vi talar i realiteten om en union sombestår av 25 medlemsländer.Om ett års tid kommer alla 25 att sitta med ochfatta beslut runt bordet, och av de tio nya länder somkommer in har flertalet redan röstat ja till EU ochdärmed ja till euron. Det är praktiskt taget säkert, somjag ser det, att alla tio kommer att göra det. Det bety-der just att 22 av 25 i den framtida unionen kommeratt använda sig av euron - och detta kommer att skeinom några år.Runt kommer, såvitt jag nu kan bedö-ma, alla att ha euron. Om vi skulle ställa oss utanförblir vi ensamma med ryssarna om att ha en annanvaluta.Anf. 130 ():Fru talman! Jag delar förstås statsrådets bedöm-ning på den punkten.Jag kommer själv från ett län med ett starkt små-företagande, . Det sjuder av småföre-tagande och entreprenörskap, och väldigt många småoch medelstora företag lever i knivskarp konkurrenspå en allt aktivare och hetare och allt större europeiskmarknad.Min följdfråga till statsrådet är: Vil-ka negativa konsekvenser får ett svenskt nej den 14september för de små och medelstora företagen, blandannat i mitt län?Anf. 131 Statsrådet ():Fru talman! Småföretagen är kolossalt viktiga.Inte minst är de viktiga för vår framtida tillväxt ochvår ekonomis expansionsmöjligheter under årenframöver. Då är det allvarligt, menar jag, om vi ställeross utanför euron och valutasamarbetet. Det innebärju att våra mindre och medelstora företag måste fort-sätta att ta hänsyn till den valutarisk somfinns och som kommer att fortsätta att finnas omvi fortsätter med kronan medan resten av hareuron. Därmed skapar vi en uppenbar konkurrens-nackdel för våra mindre företag. De kommer inte attkunna konkurrera på den här stora och dynamiskaeuropeiska marknaden på samma villkor. De kommeratt ha ett handikapp, en black om foten.Barnsoldater i KongoAnf. 132 ():Fru talman! Jag har en fråga till barnminister som inte berör barnen i utan i Kongo.Barn är barn tills de är . Det slår fast. Tyvärr finns det barn runtom i värl-den som måste agera som vuxna. Det gäller bådebarnarbete men också, som min fråga gäller, de hund-ratusentals barn som måste agera som barnsoldateroch bära vapen.FN skickar nu fredsbevarande styrkor till Kongo.EU kommer att skicka soldater på FN:s begäran, delsför att förhindra konflikten, dels för att hindra att barntar värvning, så att barn inte ska ta skada eller görasig illa.Det är bra att ställa upp och göra sin insats när FNfrågar. Men vad kan vi göra för att de FN-soldatersom åker till ska vara väl förberedda bådementalt och på annat sätt, så att de kan ta hand om detde möter? Det handlar om bemötandet av de barnsom är utsatta, som tvingas att ställa upp som barn-soldater för att inte svälta ihjäl.Anf. 133 Statsrådet ():Fru talman! Det här är naturligtvis oerhört grann-laga. Vi har ett land som är sönder-trasat av krig och som har ett starkt behov av ett in-ternationellt engagemang där fredsbevarande truppliksom fredsframtvingande trupp riskerar att hamna isituationer där de konfronteras med barnsoldater.Det som sker från svensk sida är att vi skickarfredsbevarande trupp till Kindu för att bevaka denflygplats som finns där. Den bedömning som För-svarsmakten gör är att de svenska soldaterna intekommer att möta barnsoldater i det området. Det ärinte där oroligheterna är som värst, utan det är i nord-västra om huruvida ska skicka freds-framtvingande trupp har regeringen ännu inte tagitställning till. Men redan det faktum att det finns barn-soldater och att svensk trupp riskerar att möta dettastora problem har uppmärksammats av Försvars-makten. Och de som vi skickar till de här områdenaär förberedda för det som de kan möta.Anf. 134 ():Fru talman! Eftersom generalsekreterare tydligt har sagt att frågan om barnsoldater är enav FN:s kärnfrågor för internationell fred och säker-het är det viktigt att man är väl förberedd. Och jag vetatt man ska vara det när man åker till de här område-na.Sverige stöder ett rehabiliteringscentrum för 8-11-åriga före detta barnsoldater i , men det be-hövs mycket mer, eftersom det värvas nya.Vi kan inte sitta stilla och titta på när barn tar värv-ning för att inte svälta ihjäl, och vi kan inte accepteraatt barn drogas för att användas av de stridande par-terna.Vad kan göra mer för att fredsprocessenska kunna fortsätta och demokratiarbetet ta fäste i deolika folkgrupperna? Kan vi skicka humanitär hjälpnär det gäller sjukvård, barnhälsovård, skolor, matoch kläder och bygga bostäder?Anf. 135 Statsrådet ():Fru talman! Det är klart att kan göra det,men inte i den situation som råder. måste detbli möjligt att bygga upp från grunden, ochdetta är ett oerhört långt och mödosamt arbete. Detsom FN nu diskuterar är huruvida man ska skickafredsframtvingande trupp, alltså det yttersta makt-medlet som världssamfundet har för att förhindra enväpnad konflikt. Därefter vidtar ett mycket långt ochmödosamt arbete med att återuppbygga , och idet sammanhanget ska naturligtvis vara med.Under vilka omständigheter och i vilken omfattningåterstår att se.Barn som sänds till SomaliaAnf. 136 ():Fru talman! Jag har en fråga till socialministern.Som regeringen känner till finns det ett hundratalbarn som är uppväxta i - de har kanske botthär - som blir dumpade i bland annatSomalia. De här barnen har ingen möjlighet att kom-ma tillbaka till , fastän det har uppmärksam-mats på ambassader i bland annat har en konkret fråga: Anser socialministern attsvensk socialtjänst ska bekosta de här resorna tillbarnens hemländer för att barnen ska återuppfostras?Det är ju länder som föräldrarna själva har flytt från.Anf. 137 Socialminister ():Fru talman! Jag förstod inte riktigt frågan. Åandra sidan är det så att när det gäller ärjag inte ansvarig för frågeställningen.Det finns klart reglerat i socialtjänstlagen vad mankan använda till och det stöd som soci-altjänsten kan ge. Jag utgår från att den är tillräckligttydlig på den här punkten, så att det inte ska rådanågon tvekan om vem man kan ge stöd och på vilketsätt ska arbeta. Men frågan ska kanske iförsta hand riktas till som är soci-altjänstminister.Anf. 138 ():Fru talman! bekostar iolika kommuner i de här resorna till barnenshemländer. Det är resor som sker när barnen är itonåren, när de börjar bli stökiga och bråkiga.Vi har haft diskussioner här i . Ingentinghänder från regeringens sida. Ambassadören i AddisAbeba har uppmärksammat UD på de här problemen.Min fråga är: Är det rimligt att be-talar resor för barn, som de inte själva vill genomföra,mot deras vilja? Vad tänker regeringen göra åt saken?Anf. 139 Socialminister ():Fru talman! Det är en väldigt bra fråga. Vad tän-ker regeringen göra? Jag ska ta med mig den frågantill den minister som är ansvarig för frågeställningen.Här finns uppenbarligen en viktig problemställ-ning att reflektera över. Jag ska ta med mig frågan tillMorgan så att han får möjlighet att ge ettsvar.Anf. 140 TREDJE VICE TALMANNEN:Därmed var veckans frågestund avslutad. Jag villtacka närvarande statsråd för deras medverkan ochäven tacka medverkande ledamöter.8 § (forts. från 6) Förändringar inom sjukför-säkringen för ökad hälsa i arbetslivet (forts.SfU10)Anf. 141 Statsrådet ():Fru talman! Jag ska säga som det är - det brukarvara lika bra att göra det i nästan alla sammanhang:Jag hade tänkt hålla ett skrivet anförande, men jag görinte det. Jag har lyssnat på debatten och fåttmassor med inspiration till en del reflexioner ochsynpunkter som jag tänkte dela med mig av.Det vi diskuterar är en proposition om ökadhälsa i arbetslivet. Vi blir ju lätt sådana allihop att närvi vill förändra i ett regelverk så fördjupar vi oss i detväldigt mycket. Det är nödvändigt. Men det kännsockså angeläget att formulera vad arbetslivet är. Vadär ett bra arbetsliv? Vad är det vi egentligen vill?Socialdemokraterna och de partier som står bak-om den här propositionen har en idé om det arbetslivvi vill ha, ett arbetsliv som är långsiktigt och viktigtför människor. Ett bra arbetsliv, det goda arbetet, ärett arbete där människor får växa utifrån sina egnaförutsättningar, får utvecklas, får lära sig nytt och fårmöjlighet att tjäna bättre när man lär sig mer. Ett braarbetsliv är att få bli sedd, att få bli bekräftad, att fåvara den man är, att få betyda något och att få infly-tande över sina arbetsuppgifter och över helheten påen arbetsplats.Ett bra arbetsliv är också att kunna stanna på ettarbete ett helt liv om man så vill - det kanske maninte vill, men det finns de som vill det: att kunna varapå ett arbete ett helt liv. Man ska inte riskera att bliutputtad eller sjuk när man är 52, 56 eller utanha ett arbete där man får bidra med sin resurs underett helt arbetsliv fram till dess att man går i pension,och därefter ska man kunna ha ett bra liv också efterpensionen.När jag lyssnade på de borgerliga inläggen i dagtänkte jag: Det var hemskt vad ni tycker att det äreländigt! från säger attdet finns en helhet inom borgerligheten. Nej, BirgittaCarlsson, det gör det inte. Det tycker inte jag. Ni kansäkert säga att vi har gjort för lite och att det har gåttför sakta. Det ligger nog något i det. Men vad har nisjälva för politik egentligen? Var är den stora hel-hetslösningen på detta jättestora problem vi har frånden borgerliga oppositionen? Var finns deskarpa förslag som i större utsträckning än vad vi harförmått skulle kunna lösa detta gigantiska samhälls-problem vi nu har att bearbeta?Jag är inte så imponerad av er. Jag kan säga att jaginte heller är särskilt imponerad av allt vi har förmåttså här långt, men inte har ni något som är särskiltmycket bättre - nej, min själ!Vi vet vad ni inte vill. Ni vill framför allt inte haen längre sjuklöneperiod. Tja, jag är inte så säker påatt vi ville det heller. Vi ville försöka hitta någonekonomisk drivkraft. Vi har sagt att vi kommer till-baka till det. Sjuklöneperioden träffar i en ände avsjukskrivningen som man kanske inte behöver leta ijust . Man skulle behöva leta efter ekonomiskadrivkrafter för att få tag i långtidssjukskrivningarna.Vi jobbar med det mellan regeringen, Miljöpartietoch . Vi får se vad vi förmår underhösten på den punkten.Det vi gör är att ta ett steg - ett viktigt steg,tror jag - när det gäller att göra någonting åt den härfrågan.Jag tror att det finns två stora områden där detfinns ordentlig potential för att faktiskt aktivt göranågonting.Det handlar om sjukskrivningsprocessen i vidmening. Vi tar beslut som kommer att betyda endel, kanske ganska mycket. Flera talare här har gåttigenom vad propositionen och förslagen innehåller,och jag ska inte upprepa det. Det är väl känt. Propo-sitionen och förslagen syftar till att förändra skeendeni sjukskrivningsprocessen. Det är inte ett antal lagför-slag som i ett nafs kommer att ändra saker och ting,utan det handlar om att påverka komplicerade ochsammansatta skeenden.Det vi föreslår och det vi beslutar här i kammareni dag ska implementeras i sjukskrivningsprocessen -hos , bland läkarna, hos arbetsgi-varna, hos patienterna och hos de sjukskrivna. Dettaär dessutom redan i gång. Vi har föreslagit utökadutbildning till läkare i företagsmedicin, och den ut-bildningen är redan i gång. Den kommer att bli lands-omfattande och heltäckande.I dag fick vi ett pressmeddelande från om att man utarbetat en ny blankett. Detkanske inte är så mycket att yvas över att gör en ny blankett, men det är en ny blan-kett för läkarintyg - hur man ska sjukskriva, vilkafrågor man ska ställa, hur man ska motivera den me-dicinska grunden för sjukskrivningen och hur manska bedöma vilken arbetsförmåga människor har.Detta ska varje läkare göra. Alla kommer att ha såda-na läkarintyg. De ska försöka bedöma vilken möjlig-het människor har att komma tillbaka på hel- ellerdeltid och om det finns hinder, kanske medicinskaskäl, för det. De ska försöka bedöma vilken typ avarbete just den här patienten har och om den åkommapatienten har hindrar just det arbetet.Detta betyder väldigt mycket. Det är precis det viönskar förändra med de beslut vi tar i dag.Vi kommer att lägga fram en proposition i riksda-gen om finansiell samordning, närmare bestämt den11 juni. Det har jag sagt i tre . De bor-gerliga partierna återkommer med frågan: När tänkerregeringen återkomma och lägga fram förslag? Dekommer att kunna säga så i till. De får klagai till, men den 11 kommer propositionen tillriksdagen. Så är det gjort. Då har vi levererat denbeställning som har gjort till regeringen omett regelverk för finansiell samordning.Det kommer att finnas mer att göra när det gällersjukskrivningsprocessen. Jag är övertygad om det.Det finns mera som vi behöver hitta på. Jag tänkerfölja hur rehabiliteringen går. Jag tror att vi behövergöra mera för att skynda på rehabiliteringen, för att fåmera fart på det så att det blir snabbare, bättre och såatt flera kan rehabiliteras. Det ska vi återkomma till.Det är ett förslag på gång från och , som på regeringens uppdrag hartittat på hur man kan effektivisera och förbättra ar-betslivsrehabiliteringen för människor som behöverbyta jobb. Vi bedömer att det finns ungefär 100 000personer som är sjuka och har en anställning eller ärsjuka och arbetslösa och som skulle behöva byta jobbför att komma tillbaka till arbetslivet. De människor-na behöver hjälp. Ska vi försöka hitta på ett bättre sättför de människorna att få hjälp att komma tillbaka?Det samhället kan göra och det vi är besjälade avär faktiskt att ge människor hjälp. Det handlar omhjälp med att komma på vad man faktiskt vill görahär i livet. Har man varit borta länge från arbetsmark-naden är det inte fullständigt självklart. Det handlarom hjälp med att hitta de alternativ som man kantänka sig. Det handlar om hjälp med att hitta denarbetsplats som skulle kunna vara aktuell, och dethandlar om hjälp på så sätt att arbetsgivaren skullekunna få ett ekonomiskt stöd för att anställa någon entid - alltså arbetsmarknadspolitiska verktyg för atthjälpa människor tillbaka till arbete.Den andra stora potentialen finns på arbetsplat-serna. Där finns det goda exempel, och där finns detnu metoder. Jag skulle önska att parterna, både ar-betsgivarna och fackföreningarna, nu tar kraftfullainitiativ för att göra vad som på dem kan tyckas an-komma när det gäller ohälsoproblematiken.Arbetsgivarna behöver ta ett ordentligt initiativoch börja med att förmå företagens ledningar att ak-tivt ta fart i den här frågan och ta ett ansvar för attnågonting händer på den egna arbetsplatsen. Det harvarit för dåligt med det. Jag väntar mig att SvensktNäringsliv, , och återkommer medsina initiativ.Jag väntar mig att de fackliga organisationerna nuanvänder sig av arbetsmiljölagen och medbestäm-mandelagen för att på varje arbetsplats ta upp enöverläggning med arbetsgivarna för att ta reda påvilken strategi arbetsgivaren har för att bekämpa ochbearbeta ohälsoproblematiken på den egna arbetsplat-sen. Det är möjligt att göra detta med stöd av dagenslagstiftning. Gör det, snälla!Vi kommer att ta ansvar för att ekonomin inte ra-sar. Vi kommer möjligen att tvingas spara ytterligare.Vi kommer inte att vara rädda för att göra det. Vikommer att minska kostnaden för ohälsan. Vi tänkerta ansvar för samhällsekonomin, men vi tänker i för-sta hand försöka minska ohälsan och därmed minskakostnaderna.Fru talman! Jag är alldeles övertygad om att måletatt halvera, som inte är ett självändamål, men som ären viktig drivkraft, går att uppnå. Men jag är likaövertygad om att vi då måste hjälpas åt. Då måste allabidra på ett mycket bättre sätt. Det gäller regeringen,det gäller oppositionen, det gäller arbetsgivarna, detgäller facken, det gäller organisationer och enskildamänniskor. Detta går att nå.Anf. 142 () replik:Fru talman! Ministern efterfrågar förslag. Jag villsäga att det i den moderata motionen med anledningav propositionen finns inte mindre än 23 olika för-slag, där ministern kan plocka olika konstruktivaidéer för att komma vidare i arbetet med att halverasjukpenningarna.Det är ett förslag som jag tycker är särskilt viktigt,och det är att utreda en friskpeng - en peng som följermed den anställde till arbetsgivaren och som gerarbetsgivaren medel och redskap för att kunna med-verka i rehabiliteringsprocessen. Vi är inte emot attarbetsgivarna ska involveras i processen, men vi äremot den tredje veckans sjuklön, som är utan pengar,utan redskap eller stöd till arbetsgivarna. Men det ären annan fråga.Sedan vill jag ställa en fråga, och den rör försäk-ringskassans arbete. kommer ett antalförändringar i reglerna att träda i kraft. Försäkrings-kassan har haft mycket svårt att visa att man överhuvud taget kan hinna med det. Och , när det bliren tredje sjuklönevecka, får inteens kännedom om sjukfallen förrän efter tre veckor.Först efter fem sex får försäkringskassanmöjligheter att ta hand om dem. Vi vet av tidigareundersökningar att redan då börjar risken för lång-tidssjukskrivning att bli ganska stor. Dessutom skaförsäkringskassan i de flesta fall utreda sjukersättninginnan har gått. Hur ska detta gå till?Redan nu har varken tid ellermöjlighet att ordna rehabilitering, och man har svårtatt titta på sjukfallen ordentligt. Hur ser ministern påatt detta ska kunna bidra till bättre hälsa i arbetslivet?Det kommer uppenbarligen att bli svårt att rehabilite-ra över huvud taget.Anf. 143 Statsrådet ()replik:Fru talman! återkommer medfrågan om sjukpeng. Jag skulle gärna diskutera detta,men jag är inte alldeles klar över vad detta med sjuk-peng egentligen är. Jag har tagit del av en utredningsom har gjorts av en ekonom på är möjligt att jag är dåligt inläst på just Modera-ternas förslag, om det finns utvecklat när det gällerjust sjukpeng. Jag avstår därför från att gå djupare inpå det. Det har för mig inte framstått som kristallklartvad detta egentligen skulle innebära.Jag håller med om det inte är all-deles enkelt för att hinna med. Detär ett av problemen. Vi försöker beta av det. Ett sättsom jag tror betyder mycket är om arbetsförmedling-arna kommer att kunna ta över en stor del av de män-niskor som behöver hjälp med att byta arbete. Jag troratt jag sade att jag uppskattar det till 100 000 männi-skor. Om man kan flytta över en del av de personernatill arbetsförmedlingen från kanman frigöra en hel del resurser. Det räcker naturligt-vis inte helt och hållet - det måste göras mer för attförsäkringskassan ska hinna med. Det kommer vi attfölja väldigt noga.Anf. 144 () replik:Fru talman! Jag är särskilt oroad över att reger-ingen nu har föreslagit att sjukersättning ska vararegel . Det fordrar väldigt noggrannagenomgångar och utredningar innan man permanentförtidspensionerar människor bort från arbetet.Jag vill fråga ministern: Hur ser ministern på dettauppdrag till - att man ska se till attså många som möjligt blir förtidspensionerade innandet har gått ?Anf. 145 Statsrådet ()replik:Fru talman! Som åtgärd tror jag att det är väldigtbra. Jag tror att det kommer att betyda att man an-stränger sig från sida för att kunnagenomföra den prövningen, och jag tror att det kom-mer att betyda att människor snabbare kommer bådetill rehabilitering och till en bedömning när det gällerframtida sjukersättning. Det kommer att vara tufft atthinna med. Det får självklart inte betyda att försäk-ringskassan ger avkall på kvaliteten i bedömningen.Jag inser och förutser att det kommer att ta en tidinnan kommer att fasa in i dentidsperioden. Men jag tror att det är rätt att sätta entidsgräns på det sätt som vi nu gör för att människorinte ska få fel ersättning onödigt länge och för att rättåtgärder ska komma till stånd tidigare. Det är ett sättatt snabba på processen, och det är ett sätt att se tillatt människor får rätt ersättning i förhållande till densjukdom eller till den permanenta frånvaro från ar-betslivet som en del tvingas ut i.Anf. 146 () replik:Fru talman! När jag lyssnade till statsrådets inled-ning och det tonläge som han inledde med kom jagosökt att tänka på uttrycket "anfall är bästa försvar".Hans Karlsson efterlyser ett förslag från opposi-tionen, en samlad politik. Men det finns inte ett för-slag eller en lösning. Vi kritiserar regeringen för attden har ett tunnelseende i dessa frågor. Regeringentror att det finns ett sätt att lösa problemen med ohäl-san och sjukskrivningstalen på, och det är att över-vältra ansvaret på arbetsgivarna. Det är huvudförsla-get. Sedan finns det förvisso elvapunktsprogram ochannat och de frågor som vi diskuterar här . Mendet huvudspår som regeringen arbetar efter är ändå:Låt någon annan betala. Låt oss se till att vi klararutgiftstaket. Men det finns alltså inte en lösning, sådet får fråga om , menhan kommer inte att få något svar på det.Jag vill ställa en motfråga: När kommer vi att frånregeringens sida att få förslag på den tolfte, trettonde,fjortonde och femtonde punkten utöver elvapunkts-programmet där regeringen vidgar sitt synsätt, ettsynsätt som spänner över flera politikområden? Detär faktiskt på det sättet att varannan människa somgår hem från jobbet och blir sjukskriven gör det där-för att de problem som man har och det tillstånd somman befinner sig i härleder sig från någonting annatän från jobbet.Anf. 147 Statsrådet ()replik:Fru talman!