prot · GQ0995 · 2003-04-29 00:00:00 — Då visade det sigatt barnen använde cykelhjälm i allt mindre utsträck-ning medan vuxna var på samma procentnivå. Detgör också att det finns all anledning att ha både eninformationskampanj och en lagstiftning.Lagstiftning får så ofta en dålig klang, men närjag talar om lagstiftning så gör jag det för att jag ärrädd om människor. Jag gör det för att alla ska kännaatt det här är viktigt. Man sitter helt oskyddad, ochdärför tar staten sitt ansvar och vill göra en lagstift-ning.Samtidigt är åldersgränsen svår att sätta. Men ef-tersom klassar barn och ung-domar upp till som barn så blev det så i det härfallet. Jag hoppas också att om barnen lär sig att an-vända cykelhjälmar så tar de inte av sig dem för att defyller 15 eller 16, utan då finns de med.Jag håller naturligtvis med om att vi vuxna ska gåföre med gott exempel. Det är väl det första jag fårgöra nu - jag får köpa mig en cykelhjälm! Annarsundrar väl folk vad det är som det handlar om.Vi satsar mycket på trafiksäkerhet. Jag kan intesiffrorna, men vi gör ju det. Vi sätter upp mitträckenoch vi försöker hitta allt för att nå vår nollvision. Dåär vi ju också tvungna att gå in på det här området,när det nu är så pass många som drabbas.Det är ett relativt billigt sätt att rädda människorfrån invaliditet och dödsfall. Därför ser jag mycketfram emot att få delta i sådana här kampanjer ochuppmaningar, och det hoppas jag att hela samhälletkan göra. Det är en bra och billiglivförsäkring. Jag hoppas att vi kan hjälpas åt i detarbetet.Anf. 62 ():Fru talman! Jag ska inte bli speciellt långrandig.Jag tycker att det här med försäkringsbolagen är vik-tigt. Jag pratade med en skolklass . Desade: Nej, inte lagstifta! Då kommer det att bli så inte cyklar så mycket.Vad som behövs är fräcka hjälmar och att man fö-regår med gott exempel och lär ungdomarna. Jag kaninte se varför vi ska lagstifta upp till när vi vethur skadorna för de äldre ser ut. Eller värnar vi intede gamla? Bryr vi oss inte om ifall de får skallskador?Jag tycker att det är viktigt att alla ska använda hjälm,och då är informationen viktig.Jag kan inte underlåta att läsa i domarreglerna,punkt nr 11. Där står: Att en företeelse inte är önsk-värd betyder inte att man måste lagstifta om den.Lagen gillar icke allt det hon inte straffar.Det är ganska tänkvärt.Anf. 63 Statsrådet ():Fru talman! Jag tror att vi alla är överens om attvåra ambitioner för att öka trafiksäkerheten måsteligga fast.När vi tittar på var de stora olyckorna sker i dagser vi att det allt oftare är i centralorter, där männi-skor rör sig på ett annat sätt och är mer utsatta ochmer oskyddade än vid de stora vägarna. Alla vajer-räcken, alla nya påfarter och avfarter och så vidarehar gett resultat.Nu ska vi ta nästa steg och verkligen hålla i denpositiva utveckling som vi har sett . är det färre som dödas i trafiken ändet var , och det är klart att det är fler itrafiken än vad det var då. Vi vill attännu fler ska vara beredda att resa och pendla mycketoch öka rörligheten. Då får man fundera på om detinte är en kombination av att påverka attityder, att setill att de bötesbelopp som finns stämmer med detsom man vill visa med lagstiftningen och att ocksåibland vara beredd att pröva lagstiftningsarbetet. Dåtycker jag att det är naturligt att se till att ett sådantarbete börjar med just barnens och de ungas perspek-tiv i synnerhet.Anf. 64 ():Fru talman! Avslutningsvis vill jag säga att detvar också min ambition. Trots allt har ju vi vuxnabåde mer livserfarenhet, mer kunskap om verklighe-ten och en större förmåga att ta ansvar.Samtidigt har utvecklingen med vajerräcken oftagjort så att man inte har hunnit bygga i fatt med cy-kelbanor. Vi har många sådana vägar i län,där vi funderar mycket på hur vi ska kunna se till attcyklister får en säker väg att cykla på. Det finns allanledning att också på grund av den utvecklingen seatt cyklister åtminstone är mer utsatta än vad dehar varit tidigare.I det samtal som jag hade med en av neurokirur-gerna under Karlstadsmötet tog vi upp just det här.Men skadar man sig då inte också allvarligt på övrigadelar av kroppen när man cyklar? Kirur-gen sade att man kan göra det, men aldrig så allvarligtsom i huvudet. Det är där vi har de största skadornaoch de allra allvarligaste, som också kan bli livslånga.Jag ser fram emot detta. Vi kan arbeta på mångaolika plan och hjälpas åt med en bättre trafiksäkerhet.Barnen har rätt att få skydd av oss vuxna i den härdelen.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 2002/03:276 om Ci-tytunneln i MalmöAnf. 65 Statsrådet ():Fru talman! har ställt två frågor tillmig. Den första är om jag avser att stå fast vid detavtal som regeringen har ingått med Region kommun. Den andra frågan är om jag ärberedd att verka för att , i enlighetmed ingånget avtal, genomförs så fort som det kan.Frågorna är föranledda av att regeringen i vårpro-positionen föreslagit en besparing i anslagen till på sammanlagt för åren2003 och 2004 - en summa som är lika stor som detmedelsutrymme i sin verksamhetsplanreserverat för byggstarten av i 2004.Först vill jag svara att varken jag ellerregeringen har någon avsikt att frångå det avtal omCitytunneln i som ingicks i augusti 2001.Enligt tidsplanen i avtalet beräknades Citytunnelnkunna byggstartas och kunna tas i drift under2008. Tidsplanen uttrycker en ambitionsnivå. Den ärdock beroende av i vilken takt olika förutsättningarkan uppfyllas. En förutsättning är att olika prövningarska vara avklarade till vissa datum. Bland annatskulle beslut om tillåtlighet enligt 17 kap.finnas senast . I själva verket lämnadeBanverket de sista kompletteringarna i tillåtlighetsä-rendet till regeringen, och vibeslutade om tillåtlighet för den 6 mars.Enbart det faktumet att tillåtlighet för Citytunnelnbeslutats än vad tidsplanen förutsatteinnebär en förskjutning i tiden och att den kan tas idrift tidigast , nämligen 2009.På fråga om jag är beredd att verka föratt genomförs så fort som möjligt är mittsvar ja. Jag har största förtroende för att Banverketdriver planeringen och förberedelsearbetet för Ci-tytunneln på bästa sätt. måste den bespa-ring på under 2003 och 2004som görs mot bakgrund av det ekonomiska läget tas ibeaktande av , och det är därför högst san-nolikt att några statliga medel inte kan användas un-der 2004.Banverket har tagit fram ett förslag till investe-ringsplan för järnvägar för perioden 2004-2015.Planförslaget innehåller investeringar i nya järnvägarom enligt beslut idecember 2001. Förslaget har varit ute på remiss. Detbearbetas nu av för att lämnas till rege-ringen . Regeringen kommer däref-ter att granska och fastställa investerings-plan. Medfinansieringen från kommunen och regio-nen innebär att medel redan finns för att starta ge-nomförandet av . När regeringen faststäl-ler investeringsplan omkring kommandeårsskifte kommer takten för statens finansiering attkunna klarläggas närmare.Anf. 66 ():Fru talman! Låt mig inledningsvis uttrycka en be-undran över statsrådets uthållighet i talarstolen desenaste timmarna och tacka för det avgivnasvaret. (Statsrådet (): Tack! )Vi upplever just nu en statsfinansiell kris i Sveri-ge. Mot den bakgrunden är det inte särskilt märkligteller uppseendeväckande att regeringen på en radområden agerar för att också på kort sikt begränsautgifter. Detta sker även om det förefaller en smulaoväntat att man i det nuvarande konjunkturläget justföreslår ett uppskjutande av viktiga infrastrukturpro-jekt i en av våra mest betydelsefulla tillväxtregioner.Mina frågor om senareläggningen av statens andeli ställs mot bakgrund av att inom utgifts-område 21 har regeringen inte bara sett sig föranleddatt ange omfattningen på utgiftsbegränsningen, enhalv miljard och 1 miljard , därtillhar man som enda post uttryckligen nämnt att startenav i ska skjutas upp. Det i sär-skild ordning gjorda utpekandet av för-anleder misstankar om att åtgärden inte enbart varitstatsfinansiellt motiverad utan att den även är resul-tatet av de inblandade partiernas inställning till pro-jektet som sådant.Jag tror inte, fru talman, att det är en händelse attCitytunneln är det enda projekt som nämns vid namni propositionstexten, och jag tror inte heller att det ärdet enda projekt där en spårbunden satsning skjuts påframtiden. Frågan om regeringen är beredd att stå viddet avtal som ingåtts mellan staten, regionen ochMalmö kommun bejakas reservationslöst av statsrå-det. innebär förslaget att skjuta upp startenav de facto att staten inte lever upp tillsitt åtagande enligt nämnda avtal. Kommunen ochregionen kommer att till fullo inbetala sinaandelar av finansieringen, men redan nu ger regering-en besked om att man inte vill bidra med sin andelunder 2004.Den osäkerhet som de övriga parterna känner in-för regeringens attityd blir knappast mindre av sistameningen i statsrådets svar, nämligen att "omkringkommande årsskifte kommer takten för statens finan-siering att kunna klarläggas närmare".Fru talman! Som en försäkran om att ingångetavtal ska hedras lämnar denna formulering en delövrigt att önska.Anf. 67 Statsrådet ():Fru talman! Jag tycker att jag var tydlig i mitt svarnär jag underströk regeringens ambitioner och inten-tioner att leva upp till det avtal som vi har ingått.Regeringens budget påverkas alltid av det ekonomis-ka läget. Vi har direktinvesteringar i infrastrukturen.Det betyder också att i sämre tider får vi sänka ut-byggnadstakten, och i bättre tider kan vi skynda påden lite grann. Vi har inte frångått den infrastruktur-proposition som fattat beslut om. Det vi nugör med förslagen till neddragna ambitioner under2003 och 2004 är att infrastruktursatsningen för dekommande tolv åren blir mer baktung. Mer av peng-arna växlas upp i ett senare skede.Jag är medveten om att det i sig kan skapa oro hosinte bara entusiaster runt utan självklartockså hos många andra. När regeringen antar de slut-liga planerna kommer mycket av fokus attvara . Det finns en förväntan ochlängtan efter nya och stora infrastrukturprojekt. Dåkommer de flesta kommunpolitiker och landstings-politiker att ha en förhoppning om att just deras pro-jekt ska vara i början av planeringsperioden. Underde tolv åren kommer vi att kunna göra en historisksatsning på infrastrukturen med de ramar vi har lagtfast.Att vi nu har gjort en neddragning av ambitions-nivån resten av det här året och ärutifrån den allmänna osäkerheten i ekonomin somfinns i vårt land och i andra länder. Eftersom vi ocksåhar bestämt oss att inte göra mer eller lova mer änvad vi kan betala är konsekvensen av det att vi får draned på takten i utbyggnaden. Vi har gjort bedömning-en att det är lättast att peka på det senast beslutadeobjektet. Det är lättare att skjuta på utbyggnadstakteni sådana projekt som inte har kommit i gång ochkommit lika långt som en del andra.Vi har fortfarande samma höga ambitioner. Vi ärmedvetna om alla de fördelar som kom-mer att ge, både för pendlingen över menockså för pendlingen inom regionen. Det går att av-lasta trafik på andra nät och komplettera annan in-frastruktur. Det är en viktig investering. Vi står fastvid den. Vi har ett sämre ekonomiskt läge , och detgör att vi får starta utbyggnaden av en del av in-frastrukturen i ett lite långsammare tempo än vad vihade önskat och vad vi trodde . Men vi harsamma mål.Anf. 68 ():Fru talman! Jag vill gärna understryka den viktsom har sett ur ett kommunikationspers-pektiv för den region bland annat jag representerar.Inte ett enda tågsätt till kan de facto trängas in påMalmö . Redan i samband med pröv-ningen av tillåtligheten av fastslogregeringen för sin del ett tak för hur stor tågtrafikenkunde bli på den nuvarande . ärdetta tak nått. Det innebär att successivt överförs nutransporter från tåg, oavsett om det gäller passagerareeller gods, till mindre miljömässigt gångbara alterna-tiv.Jag blev dock lite orolig när statsrådet apropå Ci-tytunneln började tala om infrastrukturinvesteringar iallmänhet. Det finns ett mycket tydligt drag somskiljer från många andra sådana projekt,nämligen att grundar sig på ett avtalingånget mellan regionen, kommun och rege-ringen. Det avtalet har upprättats i skriftlig form, ochparterna har förbundit sig att leva efter dess villkoroch fullgöra det så långt som möjligt. Då skapar dis-kussionen om att vi får se vad framtiden innebär ifråga om infrastruktursatsningar i allmänhet, statsfi-nansiellt utrymme och så vidare ytterligare osäkerhet.Jag återkommer gärna till den mening som avslu-tade svar, nämligen att man , det vill säga om sju , närmarekommer att kunna klarlägga takten för statens finan-siering. Det är icke ett tydligt besked om att regering-en tänker hedra det ingångna avtalet med de andraparterna.Ulrica sade också i sitt svar - och det äralldeles riktigt - att den uppskjutning som sker för2004 inte kommer att påverka igångsättningen efter-som det finns medel från regionen och kommunen.Min fråga till är då: Kan kommu-nen och regionen lita på att staten kommer att bidramed sin andel så att de i slutändan hålls skadeslösaom de nu går in och förskotterar medel?Anf. 69 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill en gång till understryka detjag sade i mitt svar. har regeringen tagit beslut omtillåtligheten. Sedan väntas fortfarande en del beslutsom också måste tas innan man kan börja bygget avCitytunneln, både tillstånd av Miljödomstolen och ettfastställande av järnvägsplanen. räknarmed att man ska kunna fastställa järnvägsplanen ibörjan av 2004.Om vi nu kan hålla alla de tidsplaner som vi harsatt upp och om det inte inträffar något oförutsett -med "oförutsett" menar jag inte några nya beskedfrån regeringen i form av ekonomiska åtstramningar,utan överprövningar eller överklaganden av de ären-den som ligger - tror att man kan fast-ställa planen . Kan man göra det är detockså bedömning att de pengar somkommunen och regionen har betalat in räcker till attstarta projektet enligt den tidsplan som är lagd.Återigen: Vi har fått skjuta tidsplanen , ochdet har med tillåtlighetsprövningen att göra. I övrigthar vi inga ambitioner att försena byggnationen ytter-ligare, utan vi vill fortsätta de prövningar som skaske. Vi har ett avtal. Det är väldigt tydligt vem somska ansvara för vad. Jag uppskattar den medfinansie-ring som kommunen och regionen står för. Att vi nuhar fått sänka ambitionsnivån och förstatens del när det gäller byggnationen av järnvägenhandlar om det ekonomiska läget, men det avtal somfinns i övrigt är till för att följas.Anf. 70 ():Fru talman! Att regeringen och statsrådet inte rå-der över de domstolsprövningar som ska ske när detgäller tillåtligheten enligt med mera harjag full förståelse för. Men den osäkerhet som signa-leras i det skriftliga svaret är också kopplad till finan-sieringen, och det är den som jag är allra mest oroadför.Jag kan bara notera att jag ställde en mycket tyd-lig fråga till statsrådet, nämligen om kommunen ochregionen, vars pengar nu kommer att användas för enigångsättning av detta projekt , kan få ettklart besked om att det som de nu förskotterar kom-mer regeringen att se till att staten bidrar med, det villsäga att de ersätts för de förskotteringar som de görunder 2004.Anf. 71 Statsrådet ():Fru talman! Jag har svarat väldigt tydligt på AllanWidmans fråga om jag är beredd att verka för attCitytunneln genomförs så fort som möjligt. Mitt svarpå den frågan är ja. Jag är beredd att verka för att viföljer det avtal som vi har ingått. Om vi nu dessutomkan följa tidsplanen för de prövningar som återstårinnebär det att blir senarelagd bara ett årjämfört med vad vi har planerat från början.Jag tycker att det skulle vara oerhört positivt. Detfinns ett stort behov av , inte bara förpendlingen över , som jag sade, utan för helaSkånes region och för möjligheten att kombineraCitytunneln med en förstärkning av kollektivtrafikenoch mycket annat.Min utgångspunkt är att det avtal som finns, delöften som har getts och de ambitioner som vi hargjort uttalanden om står vi fortfarande bakom.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 2002/03:294 ombiologisk mångfald i skogenAnf. 72 Statsrådet ():Fru talman! har ställt fem frå-gor till mig med anknytning till naturvården i detsvenska skogsbruket. tar upp an-gelägna frågor, och jag delar uppfattningen att natur-vård är viktigt och naturligt i svenskt skogsbruk.Den nu gällande svenska skogspolitiken fastställ-des av 1993 och har två jämställda skogs-politiska mål, ett produktionsmål och ett miljömål.Produktionsmålet innebär att skogen och skogsmar-ken ska utnyttjas effektivt och ansvarsfullt så att denlångsiktigt ger en god avkastning.Miljömålet innebär att skogsmarkens naturgivnaproduktionsförmåga ska bevaras. Biologisk mångfaldoch genetisk variation ska säkerställas. Den senasteutvärderingen av skogspolitiken visar att vi har gjortframsteg när det gäller att nå miljömålet, även ommycket fortfarande kan förbättras. Skogsvårdsorgani-sationen har också huvudansvaret för miljökvalitets-målet Levande skogar.Skogsvårdsorganisationens rådgivningsverksam-het gentemot skogsägarna är ett av statens viktigasteskogspolitiska medel, och jag vill att skogsvårdssty-relserna också i fortsättningen ska kunna svara motalla skogsägares behov av rådgivning, när det gällerbåde miljömålet och produktionsmålet.Skogsvårdsorganisationen ansvarar också för kun-skapen om naturvärden i skogarna och utför bådedirekta inventeringar i skogsmark och fjärranalyserför att få en överblick vid landskapsekologisk plane-ring. I dialog med skogsnäringen vill jag utvecklaskogsvårdsorganisationens arbete vidare och fortsättaarbeta för kostnadseffektiva lösningar.Det finns utifrån dagens skogs- och naturvårdspo-litik, utöver de inbyggda hänsynskraven iskogsvårdslagen, också medel för att bevara särskiltvärdefull skogsmark i form av naturreservat, biotop-skyddsområden eller naturvårdsavtal. Det finns där-med flera olika möjligheter att skydda skogsmark,både genom frivilliga åtaganden och genom ett for-mellt skydd.Statliga skogsägare som har i uppdragatt vara behjälpliga med ersättningsmark när skogs-mark ska avsättas för naturvårdsändamål. för också en dialog med omhur man på bästa sätt ska kunna arbeta med ersätt-ningsmark till skogsägare som hellre vill ha ersätt-ningsmark än ekonomisk kompensation.Skogsvårdslagen reglerar skogsägarnas skyldig-heter. Den ger våra skogsägare stor frihetatt själva planera sitt skogsbruk. Förutsättningarna förett varierat skogbruk och mångbruk av svenska sko-gar är därför goda.Anf. 73 ():Fru talman! Jag vill tacka skogsminister för interpellationssvaret.Tyvärr har ministern inte klart besvarat min förstafråga om hon kommer att verka för ett ökat samarbetekring skogsvårdsfrågorna där naturvård och skogs-bruk båda ses som nödvändiga medel för bevarandetav den biologiska mångfalden i skogen.Skogsbruket har ett miljömål och ett produk-tionsmål som skogsvårdsstyrelserna har ett ansvar för- ja. Men mycket av skogsnaturskyddet sköts avlänsstyrelserna. Det är samverkan mellan dessa partersom ofta saknas. En helhetssyn på vad som böravsättas och vad som bör skötas med extra naturhän-syn är otroligt viktig för en effektiv naturvårdspolitik.Tyvärr avverkas naturvärdefulla områden, del-vis på grund av bristande samarbete mellan dessaparter. Denna samordning kan exempelvis ske genomekologisk landskapsplanering.Ministern har inte heller svarat på fråga 2 om vadhon anser om att skogsvårdsstyrelserna alternativtlänsstyrelserna får ett uppdrag att ansvara för denekologiska landskapsplaneringen. Jag vill gärna ha ettsvar på den frågan.När det sedan gäller min tredje fråga, om minis-tern avser att verka för att utöka resurserna tillskogsvårdsstyrelserna så att dessa kan öka kännedo-men om befintliga naturvärden och därmed aktivtverka för ett ståndortsanpassat och naturvårdsriktigtskogsbruk samt avvärja avverkning av värdefullaområden, är inte heller svaret tydligt. Ministern påta-lar vikten av skogsvårdsorganisationerna och att des-sa ansvarar för kunskap om naturvärden och utförinventeringar och fjärranalyser.Sanningen är den att resurserna till skogsvårdssty-relserna har sjunkit drastiskt det ,1992-2002. Myndighetsverksamheten, det vill sägarådgivning och lagtillsyn, har minskat med 43 %.Vidare har antalet tjänstgöringsdagar för inventering,uppföljning och rådgivning minskat från 40 000 år1992 till 7 2002.Sanningen är alltså den att det har skett en drastisknedrustning av skogsvårdsstyrelserna, som ju är såviktiga, för oss och tydligen också enligt ministern.Frågan kvarstår: Avser ministern att verka för attstärka de regionala skogsvårdsstyrelserna i derasviktiga arbete?Anf. 74 ():Fru talman! Skogen har en lång historia. Djur ochväxter har utvecklats under många miljoner år ochanpassats till skogens naturliga dynamik. Under fleratusen år har också människan påverkat skogen i varie-rande omfattning.Under 1900-talet har vi i fått mer påver-kan från människan, och vi ser mänskliga spår i sko-garna över hela vårt land. Men det är ändå inte spårsom förskräcker om vi jämför med många andra län-der. Vi har fortfarande många områden, stora ochsmå, med höga naturvärden. Orsaken till detta ärframför allt att vårt land har ansvarskännande skogs-brukare som vet hur viktigt det är att bevara den bio-logiska mångfalden. Alkärr, ravinskogar, myrholmar,äldre skogsbeten, örtrika sumpskogar och andra mil-jöer finns bevarade tack vare enskilda skogsbrukareoch naturligtvis också tack vare reservatbildningar.Ett hållbart skogsbruk måste ses i perspektivet attvi brukar skogens resurser utan att förbruka naturenseller människans villkor. skogsägare äroerhört viktiga för miljöarbetet och har ett ansvar föratt bevara den biologiska mångfalden, men staten harett övergripande ansvar för att den enskilde skogsäga-ren inte ska komma i kläm. Här behövs långsiktigaoch klara regler för skydd av den biologiska mångfal-den.När det gäller reservatbildning är det viktigt attden enskilde markägaren inte drabbas på ett negativtsätt. Det behövs skälig ersättning för olika miljöinsat-ser och vid bildandet av olika typer av reservat. Detkan röra sig om ekonomisk kompensation eller om attersättningsmark erbjuds. Men ekonomisk kompensa-tion kan i vissa fall vara mindre lämplig. Mångamarkägare som avstår sin mark till reservat eller böjersig för andra begränsningar i brukandet av skogen villändå fortsätta att vara aktiva skogsbrukare - en gångskogsbrukare, alltid skogsbrukare. Därför är det vik-tigt att noga pröva möjligheten till ersättningsmark.Idealet är förstås att det finns statlig skog som kanerbjudas som ersättningsmark och att i första handstatlig skog avsätts för reservatbildning. Min frågablir därför: Är statsrådet beredd att verka för att det iförsta hand ska avsättas statlig skog, framför privatskog, till reservat när skyddsvärdena är likvärdiga?Statsrådet nämner i sitt svar hur viktigt det är meddialog med skogsnäringen. Ska vi tolka det som attdet i fortsättningen ska vara obligatoriska samrådmellan myndigheter och markägare vid inventeringav markområden?Jag är naturligtvis också nyfiken på interpellan-tens fråga om hur man ska kunna tillföra skogsvårds-styrelserna mera resurser, för de är en viktig del i dethär arbetet.Anf. 75 Statsrådet ():Fru talman! Jag tror inte att det bara är för att vihar ansvarskännande skogsägare eller skogsbrukaresom vi har bra utväxling av vår skog. Jag är överty-gad om att det också beror på att vi har välutbildadeskogsägare och skogsbrukare.Vi har inte minst via ochskogsvårdsstyrelserna satsat mycket pengar ochmycket tid på uppsökande verksamhet, på kampanjeroch på studiecirklar. Och det vi ser i utvärderingen avskogspolitiken är att de riktade kampanjerna har gettett fantastiskt bra resultat. Vi har väldigt mycket avfrivilliga avsättningar mot grönare skog . Vi harfler skogsägare än någonsin som arbetar med bioto-pisk mångfald och mycket annat. Jag tror inte att detär en tillfällighet, utan det bottnar i en ökad kunskapom just de miljömål som har tagit beslutom.