prot · GQ0973 · 2003-03-18 00:00:00 — Att intebehärska engelska är stigmatiserande och naturligtvisett stort handikapp. Många ungdomar med utländskbakgrund och i har aldrig konfronte-rats med engelska under sina tidigare skolår i hem-landet. De talar och skriver i många fall flera andraspråk, inklusive modersmålet. Många kommer ocksåfrån icke-europeiska språkområden och är inte hellervana vid vårt västerländska alfabet eller vårt sätt attskriva. Kulturellt och politiskt sett har kanske engels-kan varit förhatlig i deras hemländer - någonting somfamiljen och släkten tar avstånd från.Att tillägna sig engelska kan vara ett stort hinder, isynnerhet som man måste lära sig svenska och kanskenågot ytterligare språk. Risken är att språkkunskaper-na stannar vid det som kallas för "ytflyt". Man be-härskar vanliga fraser och idiom, men man kan aldrigutveckla sitt språk att bli ett verksamt redskap fördjupare kommunikation och kunskapsinhämtning.Herr talman! Det är många svårigheter och pro-blem att komma till rätta med innan positiv inlärningoch kunskapsförstärkning kan ge frukt.Anf. 46 Utbildningsminister ():Herr talman! Får jag passa på att välkomna LenaÖdeen till första interpellationsdebatten. Jag hoppasatt du får möjlighet att delta i fler. Det är kanske enkortare sejour , men det är inte omöjligt att vi åter-kommer . Det är också roligt att få diskuteramed en aktiv lärare. I de fall när det gäller hur mankonkret möter eleverna och stimulerar dem till att läsaengelska och lära sig engelska är jag ödmjuk inför attLena Ödeen har goda kunskaper i detta, till skillnadfrån mig som naturligtvis inte är aktiv lärare.Det här är ännu ett tecken på bland annat skolansbehov av resurser. Vi får många ungdomar somkommer ganska sent till i . Dehar jättestora utmaningar framför sig att dels lära sigdet svenska språket, dels anpassa sig till en skola ochen skoltradition som inte alltid är densamma som idet land de kommer från. Dessutom ska de ta till sigytterligare ett främmande språk.Vi behöver bli ännu mycket duktigare på att mötade barnen och ungdomarna och ge dem den hjälp ochdet stöd de behöver. Det blir tydligt i de fall under-visningen måste bli individbaserad för att det skafungera. Det handlar om möjligheterna att jobba imindre grupper, möjligheter att med hjälp av special-pedagogers, inte bara administratörers utan i mening-en goda pedagogers arbetsinsatser, hjälpa och stöttadessa ungdomar att faktiskt ta till sig engelska. Dekommer att behöva engelskan i det land de nu lever i,, där vi alla har behov av att kunna engelskaoch helst också ytterligare ett språk. Men det hardessa ungdomar fördelen av att kunna - modersmålet.Jag lyssnar gärna vidare på vad harför synpunkter på hur man kan förbättra och förstärkaarbetssättet och om det finns andra typer av över-väganden som måste göras för att stötta barnen ochungdomarna konkret när de kommer till ochska lära sig både svenska och engelska.Anf. 47 ():Herr talman! I sitt svar sade utbildningsministernatt den svenska skolan lyckas väl i undervisningen iengelska. Det är sant. Det är kanske inte bara skolansförtjänst. Samhället i övrigt är så engelskorienterat.Det gör det ännu mer angeläget att hitta lösningar såatt ungdomar med utländsk bakgrund och otillräckli-ga kunskaper i engelska får kvalificerad och väl ge-nomtänkt hjälp. Jag kan tänka mig flera lösningarsom utbildningsministern efterfrågade.För att kompensera invandrarelever med ett annatmodersmål och annan kulturell bakgrund i bagagethar vi ämnet svenska som andra språk - svenska 2.Ämnet är i allt likvärdigt ämnet svenska, och detfinns för både A-kurs och B-kurs i gymnasieskolan.Det är humant och vidsynt att den svenska utbild-ningspolitiken har en sådan kunskapssyn att vi inservikten av de kunskaper och erfarenheter eleven bärmed sig.I dag i kan man läsa att i Rapport 2002 konstaterar attsvenska borde behandlas som en resurs i undervis-ningen. hävdar i samma artikel attinvandrarungdomarnas svårigheter måste brytas. Detär en ond cirkel när framtidens arbetskraft har sammaproblem som sina föräldrar.Vi kanske skulle kunna införa någon form av eng-elska 2 i likhet med svenska 2, med särskild inrikt-ning och hänsyn tagen till de invandrade elevernasspeciella kunskapsprofil.Ett annat förslag är att ge skola och kommun rät-tighet att låta de elever jag här talar om få möjlighetatt studera engelska under en längre tidsrymd än sinasvenska kamrater. Låt oss säga att A-kursen i engels-ka kunde inhämtas under dubbelt så somnormalt men med samma poängvärde.En tredje lösning skulle kunna vara att återinföraallmän och särskild kurs i engelska, för att därigenomlättare kunna ordna undervisning som utgår från varjeelevs behov och förutsättningar. Det här har Folkpar-tiet föreslagit för vidkommande. Detkanske skulle kunna gälla också för gymnasieskolan.Herr talman! Jag förstår att utbildningsministern isitt svar inte kan binda sig för någon enskild lösning.Jag är glad om jag kan framföra några förslag tilllösningar. Svaret var rätt svävande, och det förstår jagatt det måste vara, men jag är tacksam för den välvil-liga attityden som riktas mot mig och de välkomnan-de orden.Till sist skulle jag vilja erinra om ett uttalande iDagens Nyheter , apropå satsningenpå de så kallade eliteleverna. Det uttalandet kommerfrån utbildningsministern: "Alla ska ha rätt till fram-gång, det ser jag inte som något kontroversiellt. "Det är min förhoppning att denna framgång ocksåska få gälla våra invandrade elever.Anf. 48 Utbildningsminister ():Herr talman! Allas rätt till framsteg måste vara engrundläggande utgångspunkt i all skolpolitik. Dåhandlar det inte minst om att se till att de elever sominte har de kunskaper med sig som de behöver i sittframtida liv får de kunskaperna. För mig handlar detom att jobba ända från start i skolan med de småbarnen. Förskolan kommer att spela en stor roll i denframtida utvecklingen. Många av de barn som växerupp i segregerade miljöer med dålig kontakt inte baramed det engelska språket men också framför allt meddet svenska språket kommer till skolan utan attkunna tala eller förstå svenska. De får naturligtvis enjättejobbig start på sin skolgång. Språkförskolor ochallmän förskola fångar upp de barnen tidigt och germöjlighet till språkstimulans tidigt i livet. Det är enviktig och grundläggande synpunkt.I dag kan vi i förberedelseklasser, klasser som taremot nyanlända invandrarelever, träffa på elever somär födda i , men de har levt i så segregerademiljöer att de inte har fått svenska språket med sigoch därför måste börja i en förberedelseklass. Detvisar att vi har stora uppgifter framför oss.Det ska från start till grundskola vara en tydliguppföljning av varje elev, tydliga mål för vad som skauppnås i skolan, tydlig kommunikation med hemmetoch rätt till hjälp och stöd tidigt i grundskolan.Dessutom ska vi ha ett tydligare kvalitetsarbetedär det också finns en nyfikenhet utifrån med ettskolverk som regelbundet utvärderar och följer upp.Det gör att också kommuner och enskilda skolor helatiden måste vara medvetna om frågeställningar kringhur man kan arbeta för att göra bättre insatser, föränd-ra sitt arbetssätt och fånga upp barnen tidigt.Naturligtvis behövs också mer resurser: fler lära-re, möjlighet att jobba i mindre grupper och att göraundervisningen mer individbaserad. Men man måsteockså vara öppen för att jobba flexibelt med de ung-domar som kommer sent till . Jag möter ele-ver som kommer kanske till Sveri-ge som gör ett fantastiskt arbete i att lära sig svenska,som kanske är jätteduktiga i matematik och andraämnen, men som just brottas med engelskan därför attkraften och tiden inte har räckt till för att på ett par årklara allt. De hamnar i det individuella pro-grammet i gymnasieskolan, ibland utan den stimulanstill vidareutbildning som de skulle behöva. De ärteoretiskt väldigt begåvade och skulle kunna gå vida-re snabbt i matematiken, men de leds in till att baraarbeta med det de inte kan, och därmed förlorar delusten till det de kan. Vi borde kunna vara mer flex-ibla mot de här ungdomarna och säga: Du får lite mertid på dig med engelskan. Vi släpper dig inte - du skalära dig engelskan - men vi öppnar för att du samti-digt går vidare i gymnasiet och lär dig matematikeneller naturvetenskapen för att du ska behålla din driv-kraft. Då tror jag att vi också fångar upp fler av de häreleverna som känner att de stöter emot förmycket av fyrkantighet i skolväsendet.Det är mycket som måste göras. Jag är väldigt en-gagerad i att bidra till detta. Men till syvende och sistär det ju lärarna och eleverna som kommer att realise-ra de möjligheter som krävs för att alla ska få grund-läggande kunskaper.Anf. 49 ():Herr talman! Jag håller helt med: Det måste var enrättighet för varje elev att få lyckas i sina studierenligt sina speciella förutsättningar. I engelska kandet vara en omöjlighet, precis som utbildningsminis-tern säger, för vissa elever att få känna glädjen av attutvecklas. Delvis kan det ju också ha psykologiskaorsaker. Om ett ämne känns oöverstigligt svårt så kandet få till följd att hela skolsituationen känns alltförbetungande, vilket kan medföra depressioner ochavhopp från skolan. Delvis är det faktiskt också be-tingat av faktiska kunskapsluckor. Jag ser det här hoseleverna i min vardag eftersom jag är gymnasieläraresom jag sade tidigare. Flickor och pojkar med lustoch fallenhet för studier tappar modet, och derassjälvförtroende får en svår knäck. De börjar miss-trösta om sin framtid och sin möjlighet att klara sig idet svenska samhället. Det är mycket bekymmersamtoch i förlängningen en stor förlust för oss alla.Att överlåta detta till den enskilda skolan ochkommunen är lätt att säga, men i verkligheten är detsvårt att göra. Det är svårt att ordna den här undervis-ningen av olika skäl. direktiv från statsmakter-na skulle tillförsäkra de här ungdomarna deras själv-klara rätt att få lära sig världsspråket engelska på ettfördjupat varierat sätt. Precis som med svenska 2borde det kunna vara en rättighet och en möjlighet förinvandrarelever att på egna villkor inte bara kunnatillägna sig det engelska språket. Man bör också ståsig väl i jämförelse med Sverigefödda kamrater vadgäller antagning till eftergymnasiala utbildningar, haframgång i sådana studier och möjlighet att komma inoch lyckas på arbetsmarknaden.Vi är alla lika mycket värda, men vi har olika för-utsättningar och behov. Det är förstås en truism. Ändådröjer sig kvar den rädsla för nivågruppering sompräglade utbildningsideologi i densvenska skolpolitiken. En ökad individanpassning avundervisning, såsom utlovats i utbildningsministernsvälvilliga svar, är en lovande utveckling av skolan.Förhoppningsvis kommer den att leda till en minsk-ning, herr talman, av den ökade etniska och socialasegregation av barn och ungdomar som vi lärare såofta förfäras över i skolan i dag.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslutade på förslag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna till kl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.13 § Svar på interpellation 2002/03:229 omRikstrafikenAnf. 50 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vadjag avser att göra för att förhindra att redan väl funge-rande flygtrafiklösningar slås ut.Frågan är ställd mot bakgrund av att Rikstrafikenför närvarande genomför en upphandling av flygtrafikKiruna-Gällivare-Luleå-Umeå och att den upp-handlade trafiken befaras störa SAS:s kommersiellatrafik Stockholm-Umeå-Kiruna.Först av allt vill jag betona att jag delar AnnaGrönlunds omsorg om flygtrafiken till och frånNorrlands inland. Efter att ha arbetat med regional-politiska frågor under är jag väl medvetenom att det är avgörande att alla delar av vårt land haren väl fungerande flygtrafik i avsaknad av alternativaresmöjligheter. Extra viktigt blir flyget om det finnsfå andra alternativ. Det är också grunden för att statenengagerat sig i upphandlingen av flygtrafik till ochfrån framför allt inland.Det övergripande målet transportpoli-tiska beslut är att säkerställa en samhällsekonomiskteffektiv och hållbar transportförsörjning för medbor-garna och näringslivet. I det transportpolitiska beslu-tet definieras även ett antal delmål, bland annat om etttillgängligt transportsystem och en positiv regionalutveckling.En utgångspunkt i transportpolitiken är att inter-regional trafik ska bedrivas på kommersiella grunder.Detta gäller inte minst flygtrafiken, som i grunden äravreglerad inom hela EU. Om viss trafik inte kanbedrivas på kommersiella grunder, men ändå ärtransportpolitiskt motiverad, kan staten besluta attinföra allmän trafikplikt och att trafiken därefter skaupphandlas. Detta gäller också om viss flygtrafik inteuppfyller de krav om regularitet, kapacitet etceterasom kan ställas på en tillfredsställande transportför-sörjning.Upphandling av trafik utgår självfallet i förstahand från målsättningen att den upphandlade trafikenska bidra till att uppnå de transportpolitiska målen,och att den ska skapa förutsättningar för de trans-portlösningar som medborgarna och näringslivet harrätt att kräva. Naturligtvis gäller det vid upphandling-ar att inte bortse från den kommersiella trafikensförutsättningar.Jag vet att man inom Rikstrafiken är medveten omproblemet som upphandlingen kan komma att medfö-ra för SAS:s trafik på sträckan . Vid dediskussioner som varit mellan Näringsdepartementetoch myndigheten har departementet framfört viktenav att detta löses på ett tillfredsställande sätt. Minstatssekreterare inom departementet har även haftöverläggningar med SAS och kommun. Jagvet att alla berörda parter arbetar med att finna entillfredsställande lösning.Det ligger i första hand inom Rikstrafikens an-svarsområde att hantera den pågående upphandlingenpå bästa sätt. Jag är som sagt medveten om att entillfredsställande flygtrafik är avgörande för regionenoch för de företag som verkar där. vill jaginte riskera att störa den pågående upphandlingspro-cessen eller den dialog som pågår mellan berördaparter genom att mer ingående kommentera detaljer iden aktuella upphandlingen.Men jag vill försäkra att jagkommer att anstränga mig till det yttersta för att göravad som på mig ankommer för att det ska finnas enbra flygtrafik till och från inland också iframtiden.Anf. 51 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka statsrådetUlrica för svaret, även om jag inte riktigttycker att hon svarar på den ställda frågan.Jag håller med om att Rikstrafikenhar en stor och viktig uppgift, bland annat för attupphandla flygtrafiken på många sträckor i Norrlandsinland. Flygtrafiken är, som statsrådet vet, helt avgö-rande för den landsända som jag kommer ifrån. Med-borgarna och företagen uppe hos oss vet nödvändig-heten av en väl fungerande flygtrafik. För företags-etableringar, för att kunna bo där och sist men inteminst för att turistnäringen ska kunna fortsätta attväxa och utvecklas är flygtrafiken helt nödvändig.Jag skulle vilja påstå att det också finns ett stortintresse i , och även i andra regioner, att aktivtjobba för att behålla sitt flyg. Det handlar om pris, omavgångar och kontinuitet, och man för en ständigdialog. Man har från håll också jobbat aktivtför att få behålla den väl fungerande flygtrafik somfinns . Man är så gott som nöjd. Visst finns detönskemål om fler avgångar och billigare resor, mendet finns i alla fall en kontinuitet och en flygtra-fik som bedrivs på kommersiell grund.Statsrådet säger i sitt interpellationssvar att "omviss trafik inte kan bedrivas på kommersiella grunder,men ändå är transportpolitiskt motiverad, kan statenbesluta att införa allmän trafikplikt och att trafikendärefter ska upphandlas. Detta gäller också om vissflygtrafik inte uppfyller de krav om regularitet, kapa-citet etcetera som kan ställas på en tillfredsställandetransportförsörjning. "Regeringen beslutade , omjag fattat det hela rätt, att från den 26 oktober 2003införa allmän trafikplikt på bland annat linjen , en sträcka som alltså drivs på kom-mersiell grund och såvitt jag kan förstå inte helleruppfyller de krav som lämnar i sittsvar. Regeringens beslut har lett till att Rikstrafikennu, precis som statsrådet redogör för, håller på attupphandla sträckan , en sträcka som trafikeras av SAS.Det är som sagt bra med upphandling av linjer därkommersiell trafik inte förekommer, och där det intefinns någon grund för kommersiell trafik. Problemetmed den nuvarande upphandlingen är, som jag serdet, att den slår sönder en väl fungerande struktur. Nuvet vi inte hur den nya upphandlingen kommer attsluta. Förhoppningsvis blir den bättre än den förra.Hursomhelst skapar detta stor osäkerhet, vilket inte ärbra exempelvis vid företagsetableringar.På Rikstrafikens hemsida kan man läsa om dessuppdrag; jag har också citerat det i min interpellation. "Rikstrafiken ska för statens räkning upphandla sam-hällsekonomiskt motiverad, men företagsekonomisktolönsam, långväga kollektivtrafik som inte bedrivs avtrafikhuvudmännen eller de kommersiella trafikut-övarna men som är transportpolitiskt motiverad. "Jag är mycket tveksam till den upphandling somregeringen lade grunden för . Jag ärockså orolig för vad det kommer att innebära att envälfungerande direktlinje mellan och Stock-holm läggs ned.Jag skulle vilja fråga statsrådet om inte beslutetom trafikplikt på linjen var felaktigt.Om statsrådet inte anser det undrar jag på vilka grun-der regeringen fattade det beslutet. Såvitt jag kan seuppfyller det inte de kriterier som man vanligtvisställer upp.Anf. 52 ():Fru talman! Jag är glad över svaret som UlricaMessing har gett. Jag är en av dem som drivit kravetpå att Rikstrafiken ska upphandla flygtrafik påsträckan det i den regionalpolitiska propositionen sa-des att Rikstrafiken skulle få i uppdrag att upphandlaflygtrafik från kommunala flygplatser var jag en avde första att protestera genom att föra fram att dettaäven måste gälla icke-kommunala flygplatser, tillexempel . Om en upphandling skulle slå sön-der den trafik vi har så har vi bitit oss själva i svan-sen. Det vore mycket olyckligt. Det var naturligtvisinte vad vi strävade efter.Precis som skulle jag vilja pekapå hur otroligt viktig flygtrafiken är för oss. Jag villinte påstå att vi är helt nöjda med den situationsom är. För tillfället har vi ett litet bolag som flygersträckan , men vi har också vissa perio-der under föregående år varit utan trafik på densträckan. Vi vill säkerställa en flygtrafik mellan och för att kunna ansluta till sträckan . Men då är vi naturligtvis beroende av attha kvar SAS, som flyger Kiruna-Umeå-Stock-holm.Anf. 53 ():Fru talman! Jag vill först och främst ge AnnaGrönlund beröm för att hon ställt denna viktiga inter-pellation om flygtrafiken.Flygtrafiken kan bedrivas på kommersiellgrund och skulle inte behöva klassas som en linjemed trafikplikt. Vad jag förstår kan trafikplikt pådenna linje få motsatt effekt, det vill säga att SAS intekan fortsätta trafikera linjen. Att anlita andra flygope-ratörer skulle innebära en sämre lösning för resandetpå sträckan har läst svar, och jag respek-terar det som där sägs. Jag förstår att linjerna just nuär föremål för upphandling, men jag vill ändå säga attdet som skriver i sin interpellation ärriktigt. Jag hoppas att det här kan betraktas som ettolycksfall i arbetet, och att det blir en lösning sominte innebär en försämring jämfört med vad vi nu har.En ambition med systemet med trafikplikt och attRikstrafiken skulle göra upphandlingarna var att justta upp sådana linjer som inte kan bedrivas på kom-mersiell basis.Kiruna kommun har initierat frågan med att säker-ställa flygtrafiken som finns. Såvitt jag har förståtthar kommunen inte fått möjlighet att yttra sig underden pågående processen. Det är också en kritik somjag har hört från många andra kommuner.Jag ställer därför frågan till statsrådet om mankommer att arbeta för att kommunerna eller det lokalaintresset också får vara med och ha synpunkter undersjälva processen. Man kan ha olika perspektiv, ochdet kan bli problem. Det är viktigt att det lokala in-tresset finns med.Jag vill också understryka att flygtrafiken till ochfrån har en positiv utveckling i motsats tillandra flygplatser. kommun har i sin vision förår 2006 beskrivit att man arbetar bland annat för attskapa bättre förutsättningar för besöksnäringen.Det som är väldigt känt i , nämligen isho-tellet, har ökat antalet resenärer. Det är då viktigt attha en linje som kommer till . Såvitt jag harförstått av de siffror som presenterats för mig kom-mer av de besökande från utlandet och har be-hov av att komma till . kommer frånSverige i sig.En annan sak är det som togupp. Det gäller linjen mellan och . Detfinns nu en lösning som både näringslivet och kom-munen har tagit fram och satsat en slant på. Det är viktigt att man fårtill stånd en upphandling så att uppehållet utan trafikinte blir för långt.Anf. 54 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill inleda med att en gång tillunderstryka det jag sade i svaret så att vi är överensom det. Jag varken kan eller får kommentera denpågående upphandlingen i detalj, men jag diskuterarden gärna principiellt.Det var ett syfte med att peka ut att Rikstrafikenskulle få i uppdrag att ta ett större ansvar för delar avflyget i vårt land. Man skulle göra det utifrån detstora behov som flyget har av att kunna vara aktivt.Det måste vara en viss regelbundenhet i flygtrafikenför att vara en garant för både enskilda personer ochföretagare som en del i utvecklingen.Det fanns också ett stort intresse när Socialdemo-kraterna tillsammans med och Miljö-partiet i den regionalpolitiska propositionen gick frammed förslag om det ökade engagemanget och Rikstra-fikens större mandat.En av de kommuner som då visade ett oerhört storintresse för att vara med bland de utpekade kommu-nerna där Rikstrafiken skulle få en möjlighet att ta ettstörre ansvar var . Att vi står här byggerpå att det lokalt finns ett engagemang för flyget.Ingen av oss har naturligtvis haft som avsikt attdet ökade engagemanget som ställer sigbakom och som Rikstrafiken skulle vara en garant förskulle slå ut en fungerande verksamhet. Det var intesyftet. Jag är oerhört mån om att vi inte ska göra detnär vi nu går fram med förhandlingar, oavsett vilketflyg det gäller.Det avtal man har bjudit in till kan naturligtvisbrytas om det är så att partnerna inte tjänar på över-enskommelsen. Än så länge är det ingen som harönskat det av de inblandade partnerna.Kommunledningen i kommun var så sentsom hos oss på . Man ärganska optimistisk att vi kommer att hitta en bralösning som stöttar det kommersiella flyget men somockså kan komplettera det med det ökade engage-mang som Rikstrafiken har.Skulle ingen av parterna var nöjd med den möj-ligheten utan komma fram till att det blir sämre föross alla är det Rikstrafiken som får fatta beslut om attavbryta upphandlingen. Det ska vara en dialog medkommunerna i upphandlingsförfarandet.Det finns nog anledning för oss att generellt läraav den erfarenhet som vi har haft nu under första åretav upphandlingar som Rikstrafiken har stått för. Dethar inneburit mycket större ansvar och större möjlig-heter för Rikstrafiken.Det är svårt att göra upphandlingar. Det finns all-tid en risk att man kan snedvrida konkurrensen. Detär precis det vi ser i dagens interpellationsdebatt. Vimåste dra lärdom av det arbete som Rikstrafiken hargjort under de år den har funnits som myndighet. Vimåste också dra lärdom av det ökade uppdrag som vigav Rikstrafiken i och med den regionalpolitiskapropositionen.Det är orsaken till att vi nu har bett Statskontoretatt utvärdera Rikstrafikens arbete under dessa år. Kanvi från riksdag och regering bli tydligare i vår beställ-ning? Kan uppdraget vara mer fokuserat för att ocksåge en förutsägbarhet i den roll som vi vill att Rikstra-fiken ska ha? Det finns kanske anledning att titta pådet.Anf. 55 ():Fru talman! Det är väldigt lovvärt att regeringenlyssnar på kommunerna. Det ska den ha all credit för.Om jag inte har missuppfattat det hela kom Kiru-na kommun till regeringen och Rikstrafiken och badom att få linjen .