prot · GR0918 · 2003-10-23 00:00:00 — Den proposition som ligger till grund för nuvarande tillstånd och som framförhandlats med bred majoritet i är tydlig när det gäller en decentraliserad organisation. Jag ber att få citera. Programföretagen skall ha en decentraliserad organisation som skapar goda förutsättningar för mångfald och självständigt beslutsfattande även på regional och lokal nivå. Den regionala och lokala organisationen skall utformas och ges tillräckliga resurser så att förhållanden i hela landet kan speglas och representeras i programutbudet och att människor från hela landet i stor utsträckning kan delta i programverksamheten. Den andel av resurserna för allmänproduktion som förbrukas av enheterna utanför skall behållas på minst nuvarande nivå. Varför är frågorna kring den decentraliserade organisationen så viktiga? Varför är det viktigt med idéskapande och programproduktion i till exempel , , , och ? Vad menas egentligen med allmänproduktion? Enligt public service-redovisning för definieras begreppet allmänproduktion enligt följande: egenproduktioner, produktionsanläggningar, samproduktioner samt svenska förvärv inom programkategorierna fakta, fiktion, musik, nöje samt nyhetsmagasin riktade till barn och ungdom, sportdokumentärer och sportreportage samt korta pausprogram. Det finns alltför många frågor som kräver ett svar. Jag vill skicka med dem i den fortsatta debatten och ge några exempel. Vad jag kan förstå har alldeles investerat i . Där har också bildats en plantskola, ett slags ungdomsuniversitet, inom . Någon uttryckte att är för vad är för näringslivet. Vad kommer att hända med den ungdomskompetens som har byggts upp där? Vad händer med de dövas TV i ? Vad händer med produktionen av minoritetsprogram uppe i ? Jag har två frågor till kulturministern som jag gärna vill ha svar på. Det tycks, som vi har hört här förut, finnas kommunikationsproblem mellan och de tre public service-bolagen. Något som ofta nämns i den aktuella debatten är de så kallade reformmedlen. Jag har själv hört vid informationer att bolagen inte skulle ha känt till att de medlen skulle trappas ned. fick vi ett brev från om det här. Det är anmärkningsvärt att kommunikationen mellan och public service-bolagen är så dålig. Jag trodde att det fanns rutiner för information och dialog. Kanske kulturministern kan svara på varför inte bolagen kan få information om kommande reformmedel. Jag har en fråga nummer två. Alldeles hörde vi att regeringen beslutat om direktiv till två utredningar om radio och TV i allmänhetens tjänst. Detta är verkligen . var vi överens om detta. kan vi konstatera att utredningen tar tid. Därför måste jag få fråga varför det har tagit så att ta fram direktiven. 7 (): Jag vill börja med ett påhittat citat: Man behöver inte vara lantis bara för att man bor på landet. Det verkar som om många av dem som engagerar sig i television och radioprogram på toppnivå uppfattar att när det handlar om att spegla villkoren för de människor som bor från norr till söder så görs det bäst ifrån , möjligtvis och några få orter till. Man kan vända på perspektivet. Jag tror inte att man skulle uppskatta om värmlänningar speglade förhållandena för stockholmarna i förorterna och så vidare. Jag tror att det har en viss betydelse att man har någon förankring på de orter och i de verksamheter där man finns. Jag kan också märka en viss skadeglädje från moderat håll när här pekar på olika problem som finns inom public service, att de har tappat sitt monopol och så vidare. Jag tror också att det är och som tidigare i behandlingen har sagt att vi inte ska ha så detaljerade sändningsvillkor. Jag kan bara konstatera att vi tydligen har varit alltför otydliga, även om jag tycker att det som står är ganska tydligt. Min slutsats är att om vi ska kunna leva upp till att vi ska ha en television och en radio för hela landet, och om vi med detta menar att det ska finnas allmänproducerad TV och egenproduktion, så måste det definieras vad som menas. tog upp en definition på vad som menas med allmän-TV. Det var ett bra steg. Egenproduktion kanske också ska definieras. Vad menar vi med utläggning av produktion? Från början, när vi skärpte sändningsvillkoren jämfört med tidigare sändningsvillkor, lyfte vi fram behovet av produktion utanför och krav på fördjupat kulturansvar med ökat samarbete med kulturinstitutioner och fria producenter. Det ska alltså inte tolkas som att man bara ska lägga ut olika produktioner på diverse kommersiella produktionsbolag, göra sig av med den egna kompetenta personalen och köpa in enligt någon beställarorganisation. Jag delar till fullo de farhågor som kulturminister lyfte fram i sitt anförande. Det är inte förenligt med public service-avtalet att man gör sig av med sin egen kompetens. Jag undrar också över det här med hur tydlig man måste vara. Jag var i går på ett möte med facket. De hade skrivit någonting om att den här såpan, som de uttryckte det, kunde leda till att vi får ytterligare politisk inblandning och detaljstyrning av verksamheten inför det nya avtalet 2006. Då frågade jag: Tycker ni att det är negativt om detta krävs för att vi ska kunna behålla en allmän TV och en allmän radio runtom i landet? Svaret från samtliga fackorganisationer var ett entydigt: Nej, vi tycker inte att det är felaktigt. Krävs det så välkomnar vi det stödet från politikerna. Samtliga närvarande fackföreningar tyckte alltså att det är viktigt att vi skärper och tydliggör sändningsvillkoren och vad som står där så att de blir så tydliga att de inte kan missförstås . Låt mig citera vad som skrevs i kulturutskottets betänkande 2000/01:KrU8: Utskottet konstaterar att både SR och SVT, vars verksamhet är uppdelad på fyra regioner med elva produktionsorter och 15 lokalredaktioner, lever upp till kravet på decentraliserad organisation. Utskottet konstaterar också att de båda programföretagen redan nu lever upp till kravet i propositionen att av allmänproduktionen skall göras utanför . Vidare vill utskottet för tydlighets skull understryka att människor i hela landet bör kunna delta i både det rikssända, det regionala och det lokala programutbudet. Utskottet anser också att det är angeläget att framhålla att resursfördelningen inom programföretagen görs på så sätt att de regionala och lokala redaktionerna även i fortsättningen har ett tillräckligt stort ekonomiskt utrymme för att sända lokalt och regionalt material. Det är då svårt att förstå det en högt uppsatt medarbetare vid skriver i tidningen på TV nr 31, 2003. skriver : I utskottsbetänkandet finns dock inte ens en antydan om att SVT skulle vara förhindrad att ändra organisationen. Han tolkar alltså detta att vi uttryckligen skriver ut hur många produktionsorter det ska finnas som att man kan göra lite grann hur man vill från SVT:s sida. Det tyder på att vi måste förtydliga sändningstillståndet ytterligare vid nästa tillfälle. Jag vet att kulturministern måste vara väldigt försiktig i sitt uttryckssätt så att hon inte blir anmäld till KU, men jag uppfattar ändå att det finns en bred majoritet i denna riksdag av de partier som har varit framme är det framför allt som utmärker sig negativt, från min utgångspunkt, medan inte var riktigt lika njugga för att om det krävs att vi är ännu tydligare så kommer vi att vara det. Om den här debatten ska ha någon betydelse och inte bara vara ett slags kosmetiskt eller terapeutiskt tillfälle att allmänt dryfta de här frågorna tycker jag att det är viktigt att vi skickar en signal till och ledning och styrelse: Vi kommer i nästa avtalsperiod ännu tydligare, om det krävs att markera vad vi menar med allmänproduktion av TV och radio, vad vi menar med egenproduktion, vad vi menar med 55-procentsmålet och så vidare. Jag tror att det är bra om vi härifrån kan visa åtminstone den enigheten att fem av sju partier står bakom detta och kommer att slåss för det. Vi menar nämligen allvar med uttrycket att hela landet ska leva och att public service ska spegla och vara till för alla som bor här i landet, från norr till söder och från väster till öster. 8 (): I grunden handlar dagens debatt om vilka röster som ska få komma till tals, vilka åsikter som ska komma fram, vilka bilder av verkligheten som vi accepterar att de får synas i hela och vilka människor som vi ska lyssna till. Jag ska ge en bild av en del av för att beskriva vad som egentligen har hänt. Jag måste då bredda detta ännu lite mer. Det kanske inte bara handlar om public service. I min del av , i där jag bor, bevakas ett ganska stort område inte bara den fjärdedel av som utgör utan också norra , norra och som helhet. Där har utvecklingen varit sådan att såväl som och har lagt ned sina lokalredaktioner. hade fyra samhällsreportrar i . som kommer avvecklar man den sista, som har i uppdrag att jobba med P1, P4, Samhällsredaktionen, Ekot och så vidare. Sedan finns det ingen kvar på med den uppgiften. SVT har undergått en motsvarande utveckling . Man avvecklar uppdragen för samhällsbevakning och nyhetsbevakning och låter dem återgå till SVT Riks. Denna förändring gör att rösterna tystnar från runtom och storstäderna. Det handlar nämligen inte bara om och , utan den här utvecklingen finns i hela . Bilderna slocknar från övriga delar av . Den verklighetsbild som vi har och som människor får runtom i förändras förvrängs, menar jag. En sak som jag tycker visar hur detta påverkar oss är oförståelsen och förvåningen hos väldigt många efter det val vi hade alldeles där vi röstade ja eller nej till EMU. Väldigt många betraktare, särskilt från huvudstaden, var fullständigt oförstående till vad som hänt. Man förstod inte att människor utanför har en helt annan bild av verkligheten och andra åsikter som inte kommer fram ordentligt i den rapportering som sker. Jag tycker att detta är väldigt allvarligt. kan man också säga att vi ska vara väldigt glada och stolta över att vi ändå har en fungerande public service i . Vi ser ju hur det blir i länder där man inte har det, där den reklamfinansierade och privata mediebilden fullständigt dominerar. Jag tycker att det är viktigt att vi värnar om public service, men vi ska också trycka på för att avtalet, det kontrakt med svenska folket som SVT, och Utbildningsradion har som grund för verksamheten, ska hållas och genomföras. Den skärpning av avtalet som vi har fått till stånd genom beslut i riksdag måste också bli verklighet. Denna skärpning kommer sig ju av den bild jag berättade om, nämligen att människor inte kommer till tals i samma utsträckning längre. Då får public service ett ännu viktigare ansvar än tidigare för att klara av uppgiften att bevaka hela och låta människor höras inte bara från de områden som redan är bevakade utan också från övriga delar av . De människorna är också med och betalar. Det är rimligt att de också får vara med och höras när vi debatterar, så att vi får höra debatter, åsikter och synpunkter från andra delar av landet. Jag vill ställa två små frågor till kulturministern. Tycker inte du som jag att vi borde se till att den utveckling som pågår nu bryts? Man får i mindre och mindre utsträckning höra människor från olika delar av komma till tals med sina synpunkter. Tycker inte du som jag att ser vi inte avtalen uppfyllas måste vi skärpa avtalen och faktiskt se till att de politiska mål som finns i den här frågan uppfylls och blir verklighet? 9 Kulturminister (): Först vänder jag mig till . Naturligtvis ska inte något företag vara fredat från en allmänpolitisk debatt. Jag tycker att det vore skandal om vi som har väljarnas uppdrag att företräda dem talade om , om , om Stenbeckssfären eller om en massa andra företag men inte tillät oss att diskutera och ha några uppfattningar om public service-företagen, som ju är i allmänhetens tjänst. Självklart ska vi diskutera dem. Jag tror att den här typen av debatter är väldigt bra. Varför skulle inte public service-företagen försöka skriva brev till er, till mig och till andra för att utnyttja tillfället att som alla andra lobbyister försöka utverka mer pengar till sin verksamhet? Varför skulle de inte få göra det? Så gör många oberoende företag, även public service-företag. Nej, det är inte detta det handlar om, utan det handlar om vad vi sedan kan göra i regering och i riksdag när det gäller att sätta upp ramverket för public service. Där ska vi vara tydliga. Det senaste tillståndet och de anslagsvillkor som är förenade med detta, som vi antog för den nu löpande tillståndsperioden, var betydligt tydligare än . Är det så att det fortfarande finns oklarheter om hur ramverket ser ut ingår det uttryckligen i det uppdrag som de nya public service-utredarna har fått och som vi beslutade om för någon vecka sedan i regeringen. De ska utröna om vi har varit tillräckligt tydliga med vad vi menar när det gäller ramverket. Det är inte att ge sig in i detaljstyrning utan det handlar om att visa att alla ska begripa och använda samma definitioner för ramverket. Och, som sagt var, är det inte tillräckligt tydligt ska vi naturligtvis förtydliga det ännu ett steg. Man måste också när det gäller ramverket ha vissa möjligheter att mäta. Man måste alltså ha några slags mätbara mål. Där kan man diskutera om man ska använda sig av procentsatser eller om man ska använda sig av andra typer av mätbara mål och uppgifter. Men de måste finnas där just därför att vi inte ska ge oss in i en detaljstyrning av exakt vilka program som ska sändas och vilka som inte skulle få förändras i tablåerna. Det vore naturligtvis helt orimligt om vi skulle ge oss in i den typen av detaljdiskussioner. Jag vill gärna upplysa om att jag inte tillhörde dem som ansåg att vi alltid skulle ha TV-monopol, utan jag tyckte att det var viktigt att vi också fick kommersiell nationell television i och naturligtvis också andra kommersiella aktörer. Men i just detta medielandskap är det kolossalt viktigt att vi har en stark public service. Det visar också erfarenheterna från andra länder. Det blir en ribba som påverkar även de kommersiella TV-företagen. Om de sänder från eller om de sänder från andra länder till svensk publik har de en bättre kvalitet när de får mäta sig med ett kraftfullt public service-företag. Det är också därför som public service är viktig. säger att han inte alls vill förstatliga public service. Jag läser i de motioner som har författats av och hans parti i olika omgångar, och där finns det väldigt tydliga formuleringar om vad står för. Man vill ha förändringar som innebär att det ska vara statsbudgetfinansierad verksamhet, man vill privatisera ett antal kanaler och man vill också att vi ska pröva vad som blir över när de kommersiella aktörerna har bestämt sig för vad de vill satsa på. Man ska göra avgränsningar. Jag kan bara tolka det på det sätt som jag har gjort tidigare. Det blir en väldigt liten och svag public service som vi inte kommer att klara att få en tillräcklig finansiering av, därför att det blir för få som kommer att tycka att det är tillräckligt intressant. Därmed kommer public service inte att överleva. talar om att bryta utvecklingen mot att blir alltmer koncentrerat till ett antal storstadsregioner. Det är bekymmersamt, för vi kan se det på alla samhällsområden. Det är klart att det också kan avspegla sig i public service, även om jag tycker att det växlar. möter man fantastiskt många röster från olika delar av landet. Sedan finns det vissa perioder när man tycker att det smalnar av och blir väldigt mycket och väldigt mycket . Men självklart är det ett uppdrag. Om det skulle visa sig att det är på det sätt som många upplever, att inte hela landet speglas på det sätt som är avsett, måste villkoren förtydligas på de här punkterna. Det är också uppdraget till den kommitté som vi har beslutat om. 10 (): ser det här sparförslaget som en centralisering som inte är acceptabel. TV ska produceras i hela landet. Det är viktigt att folk kan känna äkthet i program Vildmark ska produceras i . När anställda gör program i närmiljön till de orter där de jobbar känner de samhället, ortsbefolkningen, kommunpolitikern och så vidare. Det blir enklare, billigare och bättre program än om en anställd skickas ut från för att producera ett program på en ort som är för den personen helt obekant. Det känns som om SVT tänker städa bort verksamhet som fungerar väldigt bra. Frågan är om man städar i rätt ordning. När man vill göra trappuppgången ren och fin i ett höghus börjar man städa uppifrån. Vi är fem politiker som har agerat en hel del i olika medier, vilket har retat och ledning. Vd säger till exempel i Vi på TV: Kom med något nytt! Jag ska komma med några funderingar. Ett av förslagen är självklart. Lägg inte ned allmänproduktion på de fem orter som föreslagits! SVT uppfattas som det programföretag som är mest trovärdigt, mest professionellt, mest kvalitetsinriktat och mest angeläget för alla enligt en studie som har gjorts vid . Det goda omdömet kan lätt naggas i kanten, så var rädd om det, skulle jag vilja säga till SVT. När det nya tillståndet ska tas fram finns det stor risk att vi politiker lägger oss i mer än vi har gjort tidigare. Det känns bra att ministern stöder oss i tanken att vi ska vara tydligare i samband med nästa sändningstillstånd. Det är inte vad vi egentligen innerst inne vill, att detaljstyra, men om inte SVT kan tyda våra skrivningar måste vi vara tydligare. Jag påstår faktiskt att alla vi partier som är vänner av public service kommer att vara noggranna med skrivningen inför nästa tillståndsperiod. Regionalpolitik är viktig i den här frågan, anser jag. Därför kanske vi kan komma med idén att skriva att av alla program ska produceras i storstäder, det vill säga i , och , och övriga ska produceras i övriga landet. Det kan bli så. Om då SVT har lagt ned allmänproduktion på de fem orter som föreslås, ja, då blir det en dyr historia. Medievärlden får inte ses ur ett 08-perspektiv eller, som en del säger: SVT är via TV. Utan regionala sändningar hade inte , , , Grynet och många andra kommit fram och blivit kända. En nedläggning som jag inte har nämnt något om men som tog upp handlar om program på minoritetsspråk. I produceras program på samiska. De samproduceras med och . hotas den samiska allmän-TV:n. Det är väldigt få personer som behärskar den här produktionen, och både jag och samerna är mycket oroliga för vad som kommer att hända. Att skära ned det samarbetet är ett brott mot sändningstillståndet, anser jag. 11 (): Jag skulle vilja börja med en fråga till , för att använda hennes tilltalsbruk. Anser kulturministern att det ska vara mer statlig styrning av public service och att det är bra för public service med mer statlig detaljstyrning? Frågan har tagits upp av ett antal debattörer, och det är svårt att tolka kulturministerns senaste inlägg som att hon håller med. Jag tror att det kan vara bra att få ett klargörande i frågan huruvida kulturministern anser att det är bra med mer statlig styrning av public service-verksamheten. Jag anser inte det, och jag noterar att jag är en av de få som i början av den här debatten underströk vikten av att public service-verksamheten kan stå så självständig som möjligt från staten. exempel på förstatliganden handlade om finansieringsform. Då vill jag bara säga att skälet till att vi står här är den budgetproposition som presenterade för sedan. Så beroende är public service-verksamheten av statens budget. När det gäller frågan om public service som ribba så tycker jag att det är helt rätt. Så är det. Men är det den typen av programverksamhet som jag har pekat på som viktig som är en rest som man kan lägga mindre pengar på medan man ska ge mer pengar åt andra saker? Den frågan blir statsrådet mig skyldig ett svar på. Jag menar att det är viktigt att vi inte talar om dessa programformer som något slags finrum utan att vi ser till att möblera om både i lekrum, vardagsrum, hall och kök. Det är nya tider, och ska public service klara sig krävs det ett nytt förhållningssätt. 12 (): Jag vill svara lite till om liberala mediepolitik. Den bygger på fyra nyckelord: Frihet, mångfald, kvalitet och teknikneutralitet. Det sistnämnda är ganska nytt och är en konsekvens av att det snart inte är någon större skillnad mellan datorn, TV:n och radion ja, radion tittar man ju inte på, förstås. Vi blandar och ger alltmer. Det innebär att det är omöjligt att ha kvar en TV-licens som ska erläggas för innehav av TV-apparat. Vi måste få fram ett nytt finansieringssystem och avskaffa TV-licensen. För att uppnå frihet och minimera risken för politisk inblandning i public service och där har och jag samma uppfattning, och det har jag deklarerat tidigare också har vi en vision om att inrätta några fristående public service-fonder, där fler kanaler än kan få medel för att producera program. Med tanke på det enorma utbud av lättare underhållning som finns i de kommersiella kanalerna anser vi också att public service bör bli mer fokuserat på kvalitetsproduktion än vad som är fallet . Det är inte heller nödvändigt att det är de högsta tittar- respektive lyssnarsiffrorna som ska premieras. Att konkurrera med de kommersiella kanalerna genom att försämra kvaliteten tycker vi är ett dåligt sätt för radio och TV i allmänhetens tjänst. Vi är starka tillskyndare av public service, och vår vision är att detta förslag ska ge mer medel till public service, såsom vi har föreslagit det. Men jag förstår att inte vill läsa färdigt våra förslag och förstå detta ordentligt. Jag har en fråga till kulturministern. Är det rimligt att för finansiering vara låst vid en speciell apparat som grund för TV-avgiften? Kulturministern kan ju mycket väl lyssna på till exempel Radio via nätet eller ställa upp en egen TV-tablå och se på TV via nätet. Hur ska kulturministern klara att ta in avgiften då är det via licenser på datorer? 13 (): efterlyser synpunkter på kommande tillståndsperiod och på en eventuell skärpning av tillståndskraven. Jag kan konstatera att vi har fått bränsle till brasan när det gäller viktiga frågor för den kommande parlamentariska kommittén. Det är inte svårt att gissa att den decentraliserade organisationen kommer att stå högt på dagordningen. Bränslet till den frågan kommer faktiskt från ledning. Jag tror också att man kommer att diskutera en rikskanal i någon form, som samlar alla idéer och programproduktioner som är möjliga att göra runtom i hela landet. Jag är öppen för en sådan diskussion. Det kan klart konstateras att radio och TV i allmänhetens tjänst är mer än regionala nyheter, även om det också är mycket viktigt. Det handlar om att spegla hela landet men också om att finnas närvarande i hela landet. Jag tvivlar på att landsortens kulturarbetare, sångare och musiker kommer att synas mer i rutan med de föreslagna omorganisationerna. Det låter ju bra att enheterna ska bli mer mobila och flexibla, men frågan är om vi kommer att få fler programidéer och programinslag från enheterna utanför . ska göras i hela landet, av de som bor på de olika orterna för att spegla landet utifrån olika perspektiv och värderingar. Jag är djupt oroad för att kommer att förlora närkontakten i regionerna. Jag ställde också några frågor till kulturministern som jag tyvärr inte har fått svar på, men kulturministern har fortfarande möjlighet att svara. Jag undrade varför det inte kunde finnas en kommunikation mellan departementet och bolagen när det gäller de speciella reformmedel som vi har läst om i det brev som både departementet och vi här i har fått. 14 (): När jag gick in i vd-jobbet var det för att vara med och leda SVT från ett monopol-TV-bolag till ett modernt medieföretag. Så inledde vd, sitt tal till medarbetarna . Det gör mig lite orolig. Jag hade en diskussion med om när man kan säga att monopol-TV avskaffades i . Det var ju knappast , åtminstone. Och vad menas med ett modernt medieföretag? Ska SVT bli ett nytt ? Då är det inte public service längre. Jag förstår det upplägg som alltid har. Man säger att public service ska ha en smal bas, och man ska ägna sig åt små program som har en liten tittarkrets.