prot · GQ0960 · 2003-02-18 00:00:00 — Vi ser att det växer som opinion bland höger-krafterna i . Det är någonting som vi måstesätta stopp för, även när det gäller utländska studen-ter.Hur tänker sig att det skafungera i relation till till exempel? är deländerna på väg in som medlemmar. Men om hade fått som hon hade velat för ett parår sedan hade en baltisk student - en student frånLitauen under knapra omständigheter, med en ge-nomsnittsinkomst som ligger väldigt lågt jämfört medden svenska - inte haft en chans att studera på ensvensk högskola. Vill vi inte det? Vill vi inte ha bal-tiska studenter i våra högskolor? Det är ju länder somvi ska samarbeta med mycket nära och leva tillsam-mans med. Tror vi inte att det i själva verket är enfördel för oss om vi ser fler av studenterna från län-derna kring komma till ?Det är en investering för oss, i vår utveckling ochvåra kontakter med omvärlden. Se på forskarutbild-ningen! Vi har en stor andel utländska studerandeinom forskarutbildning, inte minst inom medicinskforskning. har tittat på vad som hän-der med de studenterna när de har tagit doktorsexa-men. Många stannar kvar i . De har investerati sin utbildning i , fattat tycke för ochvill fortsätta göra stora insatser i och förSverige. Det är ju fantastiskt, en brain gain som vi fårgenom vår öppna attityd till omvärlden.Det är sättet att angripa internationaliseringen, attfrimodigt uppmuntra våra ungdomar att ge sig ut ivärlden och inte vara rädda för det. Det är ofta debatti om att begåvningarna sticker och att bara viandra, genomsnittliga, blir kvar. Man ska frimodigtuppmuntra våra ungdomar att ge sig ut men ocksåvara öppen för att ta emot. Det är ett sätt att varaframgångsrik i en värld som präglas alltmer av kon-takter över nationsgränserna.Anne-Marie vill föra in en murbräcka idet svenska systemet genom att börja ta ut avgifterför utländska studenter för att man sedan ska upp-täcka att det inte går att hålla emot att också ta avgif-ter av svenska studenter. Det är ännu inte alla mode-raters uppfattning. Men jag har en känsla av att denväxer inom Moderata samlingspartiet. Därmed har viför första gången på mycket länge en situation i Sve-rige som blir klockren i vägvalet: Avgiftsfria studiereller avgifter för våra studenter, ökad social snedre-krytering eller en öppen högskola som tar emot nyagrupper och nya människor, en utbildning som ledertill ökad jämlikhet eller ett samhälle som präglas avallt större klyftor. Där står vägvalet.Anf. 38 ():Herr talman! Jag inledde den här debatten med attkonstatera att utbildningsminister är en klokkarl. Han kanske inte är så klok ändå. Det var ettförfärligt tjatande.Jag har sagt att jag inte vill diskutera min privatauppfattning, som jag har drivit innan jag kandideradetill , under en debatt om en interpellationdär jag inte har berört den typen av frågor. Låt oss tadet någon annan gång. Jag ställer gärna upp. harutbildningsministern tjatat om denna min uppfattninggång på gång. Jag ämnar inte gå vidare i frågan häroch nu.Dessutom får vi, i det parti jag företräder, faktisktibland tycka saker som partiet inte tycker. Denna minuppfattning i utbildningsfrågan delas icke av partiet,det kan jag garantera dig.Vi har fått höra att om det hade varit förenat medkostnader för en student utanför EU-området att stu-dera i , så hade ingen kommit hit. I detta an-das utbildningsministern en uppfattning om att män-niskor som bor utanför EU-området är fattiga och intehar råd att skicka sina barn hit för att studera.Det är alltså fullständigt felaktigt. Det finns enförskräcklig massa förmögna människor i ,, , och annorstädes i världen,och för dem hade det inte inneburit några större upp-offringar att betala de avgifter som kanske kundevarit rimliga att ta ut av dessa studenter.Dessutom står en annan möjlighet till buds förstudenter som vill åka till . Det finns någotsom heter stipendier, vilket betyder att en begåvadindivid som saknar de privata ekonomiska förutsätt-ningarna för att kunna studera kan få stipendier fördetta. Vi hade mycket väl kunnat ha ett sådant systemi . Det hade inneburit att de som kan och vill,men inte har den ekonomiska förmågan, ändå är väl-komna. De som kan och vill, och som har den egnaekonomiska förmågan, får betala själva, men är ocksåvälkomna.På så sätt behöver den ensamstående mamman iHaparanda eller inte använda sina skattepeng-ar för att finansiera detta.Anf. 39 Utbildningsminister ():Herr talman! Precis den argumentationen har manförsökt föra när man har infört avgifter för sina egnastudenter. Man har frågat sig: Är det verkligen vettigtatt den familj som inte har barn på högskolan är medoch finansierar högskoleutbildning? Precis det argu-mentet brukar använda när honpropagerar för avgifter i den svenska högskolan.Detta vill hon inte prata om, men vi känner alla till atthon tycker så.Det handlar om något helt annat. Det är fråga omett samhällsintresse, ett gemensamt intresse. En eko-nom skulle säga att här finns starka positiva externa-liteter, det vill säga att vi gemensamt kan se till attundanröja hinder för studier. Det blir bra för oss alla,även för den familj som för tillfället inte har något avsina barn och ungdomar i högre utbildning. Det driversamhällsutvecklingen framåt, ökar tillväxten, ökarvälståndet och stärker det kulturella klimatet i landet.Anne-Marie vill använda en murbräckaför att försöka införa avgifter också för svenska stu-denter. Men hon glömmer att när vi talar om gruppenstudenter från områden utanför EU är det fråga om enmycket liten grupp på våra svenska universitet ochhögskolor. Den stora gruppen av utländska studenterkommer från den europeiska unionen, och där är vårtregelverk och vår gemensamma överenskommelseglasklar: Vi får inte, och kan inte, behandla en EU-student på något annat sätt än en svensk student. Detinnebär att om vi väljer att ha avgiftsfri utbildningblir den avgiftsfri också för den utländska studentsom kommer hit. Alternativet är förskräckande, näm-ligen att följa recept och införaavgifter också för svenska studenter.Att vara bäst internationaliserad innebär att varaoffensiv också i internationaliseringsfrågorna. Vi skainte bara se det som ok som läggs på oss utifrån, utanatt vi kan skapa en strategi för hur vi ska vara fram-gångsrika i en global värld. Då är studentutbyte enviktig ingrediens.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 2002/03:172 om ung-domars idrottande och kulturella skapandeAnf. 40 Statsrådet ():Herr talman! har frågatmig om jag är beredd att se till att samhällets ung-domssatsningar - inte minst vad gäller skatter ochsociala avgifter - utformas på sådant sätt att ungdo-mars kulturella skapande likställs med det regelverksom gäller idrotten.Jag anser att ungdomars eget engagemang i före-ningsliv och fritidsverksamheter måste erbjudas godavillkor, oavsett om det handlar om idrott, kultur ellerannat. Att stöden till olika verksamheter ska vararättvisa är självklart. Att de ska vara jämställda ärgivet. Jag tror också att det återstår en del att göra,även för oss i regeringen. Det är positivt att LenaAdelsohn visar intresse för dylika ungdoms-frågor. har länge visat svalt intresse förungdomars villkor, men en omsvängning av politikenär välkommen.Lena Adelsohn tar upp ideella idrottsfö-reningars undantag från sociala avgifter vid ersätt-ningar till idrottsutövare. Jag har förståelse för attundantaget upplevs orättvist av andra föreningar.Undantaget har också genom det nya pensionssyste-met fått en större betydelse för individens framtidapensioner än då det infördes. Jag anser att undantagetbör ingå i den kartläggning som regeringen aviseradei demokratipropositionen Demokrati för det nya sek-let (prop. 2001/02:80) om den lagstiftning som på-verkar ideella föreningar.Frikostiga skattesystem och slopade sociala av-gifter, som intresserar sigför, är ett sätt att skapa bättre villkor för ungdomarskulturella skapande. Själv tror jag att det finns fleravägar att gå.Regeringen har gett ungdomsorganisationerna enökad andel av överskottet från . På detsättet har bara lagts tillde 73,5 miljoner som fördelas genom det ordinariestatsbidragssystemet. En avsevärd del av tillskottetanvänds till kulturverksamheter som unga självainitierar. Även organisationer och verksamhetsformersom inte passar in i de ordinarie statsbidragsmallarnakan ta del av tillskottet.Sedan 1999 har sammanlagt 20 miljoner kronoravsatts ur Allmänna arvsfonden till ungdomars egnakulturverksamheter. Pengarna har öronmärkts tilllokala aktiviteter där ungdomar utvecklar sina egnakulturella uttryck.10 miljoner kronor ska fördelas till icke-statliga kulturlokaler och 26,5 miljoner till allmännasamlingslokaler.Men allt handlar inte bara om pengar. De natio-nella uppdragen inom ungdomskultur, barn- ochungdomsteater och film innebär en kraftig satsning påspridning av erfarenheter och kunskaper om ung-domskulturen. arbetar ocksåmycket aktivt med informations- och rådgivnings-verksamhet för föreningslivet och kommuner om hurman skapar mer utrymme för ungdomars egna kultur-aktiviteter.Jag vill avsluta med att säga att jag också är upp-rörd över att flickors fritidsaktiviteter ofta ges sämreekonomiska villkor än pojkars. Jämställdhet även idet avseendet är en mycket stark prioritering för re-geringen. Ett av syftena med den så kallade idrotts-miljarden, som nämner, ärjust att mer medel ska satsas på flickidrotten. Vadgäller de kommunala stöden till anläggningar ochverksamheter, som står för merparten av det sam-manlagda offentliga ekonomiska stödet till före-ningslivet, kan regeringen inte direkt påverka dem.Men som person och politiker vill jag gärna samar-beta med för en bättre jäm-ställdhet även där.Anf. 41 ():Herr talman! Jag vill först tacka ungdomsminis-tern för de vänliga orden. Jag tror också att vi kansamarbeta för jämställdhet och mer rättvisa villkor förolika verksamheter som vänder sig till unga männi-skor, framför allt till dem som kanske inte har rättkontakter eller så god ekonomi.Jag är också opolitisk nog att se fördelarna medsamarbete. Debatt är bra, det är kul och det är nöd-vändigt, men prestige blockerar. Jag är inte särskiltprestigefylld, och jag hoppas att ungdomsministerninte heller är det.Jag vill bara ge en liten kommentar till det somsades om det moderata engagemanget för ungdomarsvillkor. Svalt kallar ungdomsministern det. Min erfa-renhet, efter att ha varit aktiv moderat , ärinte att det är svalt, men att moderater generellt sett ärskeptiska till centraliserad makt och generella lös-ningar. Det gäller till exempel den roll som Ung-domsstyrelsen har. Däremot vill jag och mina nyamoderata kolleger i kulturutskottet utveckla den mo-derata kultursynen, och framför allt ungdomssynen,och jag tror att vi kommer att få anledning att ocksåprata om det en annan gång.Nu gäller det dock de ojämlika villkoren för ung-domsledarna inom å ena sidan idrotten och å andrasidan dans, musik, teater och andra kulturella verk-samheter. Ungdomsministern säger sig ha förståelseför att undantaget upplevs som orättvist, alltså attidrottsorganisationer inte behöver betala sociala av-gifter till sina ledare för löner eller ersättningar upptill ett halvt basbelopp, vilket däremot en mängdinvandrarorganisationer, kyrkliga föreningar, AktivUngdom, Unga Örnar, Vi Unga med flera får göra.Det är inte konstigt om det upplevs så för det är orätt-vist.Min poäng är kanske inte i första hand att vi skaslopa undantaget för idrottsrörelsen, vilket regering-ens finansminister förmodligen skulle rynka på näsanåt, utan att påpeka att samma villkor ska gälla föridrottsorganisationer som för de ungdomsverksam-heter som framför allt erbjuder kulturella aktiviteter.En utjämning var faktiskt på gång under den senasteborgerliga regeringen genom en proposition frånCivildepartementet, 1993/94:100 bilaga 14, för attvara exakt. Frågan hade då utretts av den förre lands-hövdingen förändringen hann aldrig träda i kraft. Soci-aldemokraterna valde att inte göra någon förändringav de ojämlika villkoren som skulle gynna ungdoms-kulturen. Jag har hört att regeln kallades lex Westb-lom efter en tränare i . Föreningenhade inte betalt sociala avgifter för honom. Det visa-de sig sedan att hela idrottsrörelsen i stort sett hadeagerat på samma vis. Den dåva-rande regeringen fick kalla fötter och snickradesnabbt ihop en lag som passade idrottsrörelsen.Jag står inte här för att förtala idrotten. Tvärtomvill jag gärna att idrotten blir ännu viktigare för deunga liksom eget kulturutövande som dans, teater,måleri eller vad det nu må vara. Föreningslivet äroerhört viktigt inte bara för kropp och själ utan ocksåför den demokratiska skolningen. Men villkorenmåste bli mer lika. Det gäller sponsringsregler likvälsom skatteregler.Varför är det i det här fallet skillnad på fotboll ochdans eller boxning och teater när det gäller ungdo-mars fritid? Förresten är just dansen extra intressant.Danssportförbundet är medlem i Riksidrottsförbundetoch slipper därmed betala sociala avgifter på ersätt-ningar på upp till ett halvt basbelopp för sina ledare.Men för till exempel Aktiv Ungdom, vars verksamhettill en tredjedel är dans och har verksamhet för flick-or, gäller andra regler. De måste betala från . Detkan bli väldigt mycket pengar för en liten förening.Jag är nyfiken på en del av ungdomsministernssvar. Det sades något som jag inte riktigt begrep.Undantaget ska ingå i den kartläggning som regering-en aviserade i demokratipropositionen. Innebär det atten förändring är på gång i den riktning jag önskar?Anf. 42 ():Herr talman! Det är viktiga frågor som LenaAdelsohn lyfter i sin interpellation till ung-domsministern. Det är bra att ungdomsministernsäger att det är självklart att stöden ska vara rättvisa.Vi är tydligen ganska många som är överens om det,och det känns väldigt bra.Vi i har länge protesterat mot deorättvisa regler som finns. Vi skriver i vår kulturmo-tion att alla ungdomar inte är intresserade av idrott.Många andra organisationer har också verksamhetersom bidrar till barns och ungdomars goda uppväxt-förhållanden. Det gäller exempelvis Förbundet , 4 H-gårdar, scoutrörelsen, kyrkligaungdomsverksamheter och fler, som även tog upp.Detta är viktiga organisationer som inte har sam-ma ekonomiska förutsättningar som idrottsrörelsenför sin verksamhet. Det är en orättvisa som bör upp-märksammas och ändras. Om samma regler gällde föralla ideella kultur- och ungdomsorganisationer skulledet dessutom kunna skapas många fler sommarjobbför unga människor som lägerledare, hjälpledare vid4 H-gårdar och medhjälpare i andra sammanhang.Man skulle också kunna ge fler barn och ungdomarkontakt med just skapande kulturverksamhet på ettnaturligt sätt.Samma regler och ekonomiska förutsättningar börgälla för alla ideella kultur- och ungdomsorganisatio-ner. Jag hoppas att det kommer i den utredning somungdomsministern hänvisar till. Det bör ligga i mål-sättningen för regeringens arbete inte minst medtanke på kulturministerns kulturdeklaration, om mannu ska säga så, . I den talar hon väldigtmycket om vikten av kultur. Jag hoppas att hela re-geringen stöder kulturministerns tankar om hur viktigkulturen är och att alla ska kunna nås av den. Vi vetockså att det framför allt är många flickor som ärintresserade.Ungdomsministern hänvisar bland annat till Ung-domsstyrelsens information och rådgivning i svaretpå interpellationen. Den är i och för sig bra men ändåinte tillräcklig. Det tar i de flestafall innan någonting händer när ungdomar har söktpengar till någon aktivitet. Det kan ta upp till ett år.Vid det laget har en ungdom nästan glömt bort vaddet var man önskade pengar till.Ungdomsministern säger att flickors fritidsaktivi-teter ges sämre ekonomiska villkor och håller alltsådär med interpellanten. Det ställer jag också upp på,för så är det verkligen. Det har vi i Centerpartietuppmärksammat. Vi vill förbättra läget med våraKUL-miljoner. Våra KUL-miljoner ska gå även tillföreningslösa ungdomar. Vår målsättning är att detska kunna bli 1 miljon till varje kommun oavsettstorlek. får alltså 1 miljon och Arjeplogfår 1 miljon. Det är på grund av att har ettsådant stort utbud medan inte har det. Det ärförklaringen till våra KUL-miljoner.Flickorna är inte i lika stor utsträckning som poj-kar delaktiga i idrott enligt en utredning som har gjort. Det gör också att de inteheller bli tillfrågade i samma utsträckning som pojkarom de till exempel vill bli ledare. Den möjlighetentror jag skulle öka betydligt om det ges samma förut-sättningar och det är samma skatteregler och sammasociala avgifter för verksamhet i alla ideella ung-doms- och kulturorganisationer. Många flickor ärgärna ledare inom teater, dans och musik.Anf. 43 Statsrådet ():Herr talman! För min del handlar det inte hellerom att vara prestigefylld på något sätt i frågan omungas möjlighet att utöva kultur, idrott eller skapandei den mening de själva vill. Men jag måste ändå ställamig lite frågande till ungdomspolitik.Lena Adelsohn må ha väldigt goda intentio-ner i både interpellationen och i sitt engagemang.Men har konsekvent förnekat att ung-domspolitik över huvud taget behövs.De tycker att ungdomspolitiken fokuserar förmycket på ungdomar som grupp och tycker att ung-domar först och främst ska vara människor. Jag kanhålla med om det. Det är fina ord. Jag delar ocksåuppfattningen att ungdomar är människor precis somalla andra. Men när jag läser interpellation nämns inte ordet människa enenda gång medan ordet ungdom nämns inte mindreän sju gånger.När man läser budgetmotion kanman konstatera att där står en text på nio rader därordet minskas nämns inte bara en gång utan femgånger. Man säger: Bidraget till den nationella ochinternationella ungdomsverksamheten bör minskas. Iförsta hand bör den internationella verksamhetenklara sig med snävare ekonomiska ramar, men ävengrundbidragen till rikstäckande barn- och ungdoms-organisationer bör kunna minskas. Detta bidrag harfunnits länge och ett mål är att få fler ungdomar iföreningslivet men de flesta ungdomsorganisationervisar en minskning i medlemsantalet. Det finns klaratecken på att ungdomsaktiviteter som inte erhållerbidrag drar till sig nya grupper. En omprövning äralltså nödvändig. får enligt vårtförslag ett mindre anslag att hantera och myndighetenborde därför också klara sig med minskade anslag.Oavsett om man talar om skattelättnader för id-rottsorganisationer och att genomföra det för kultur-organisationer behöver man ändå ha resurser och enekonomi för att kunna anställa någon över huvudtaget. Med de mindre resurser som blir med den mo-derata politiken hjälper inte ens skattelättnaderna till.Det riktat stöd som är en central del av ung-domspolitiken syftar till att stötta ungdomars organi-sering och verksamhet. Det är ett verksamhetsstöd.Det är viktigt att det finns ett stort grundbidrag som ärovillkorat och inte knyts till ett särskilt projekt utansom är till för att komma i gång och genomföra verk-samheter.Även ungdomsorganisationer på nationell nivå harbehov av att få ett grundbidrag. De har administra-tion, organisationer och ett stort arbete som ska sam-ordnas i en rikstäckande organisation. Moderaternavill i princip ta bort dagens statsbidrag. Man kanfråga sig om det är rättvis politik och om detta kangynna de unga kulturella skapande. Jag är myckettveksam till att det verkligen kan vara så.Vi har också en problematik som inte fanns 1976när man införde undantaget för idrottsorganisationer.Det är att pensionssystemet ser annorlunda ut. räknar man livsinkomsten som grundande förpension. Det är klart att om man undandrar ett halvtbasbelopp ger det konsekvenser också för en kom-mande pension. Det var någonting som man inteövervägde när detta en gång infördes. Det är ytterli-gare en aspekt som man bör överväga när man seröver frågan.Det är viktigt att säga att en demokratipropositionhar gjorts. En utredning ska tillsättas för att se överoch kartlägga hur lagstiftningen för ideella föreningarser ut och påverkar föreningslivet. Då vill jag att mantittar på den här frågan. Jag delar både och uppfattning att detborde vara rättvisa och jämlika villkor.Det är en del i det som jag själv tycker är svårt attförklara och försvara när jag träffar ungdomsorgani-sationer. Men jag tror inte att det är så enkelt som attsäga att vi ska ha skattelättnader även för kulturorga-nisationer. Det kostar naturligtvis pengar att införadet, och det finns också andra komplikationer.Anf. 44 ():Herr talman! Vi kan säkert återkomma till denmoderata synen. Det kan bli en väldigt lång debatt omvad som ska få stöd och vad som inte ska få stöd. Jagvill inte uppehålla mig vid detta , men jagåterkommer gärna till just de ojämlika villkoren.Förmodligen finns det också anledning att omprö-va vartefter hur de här organisationerna utvecklas ochförändras. Det gäller även intresset från ungdomarna- eller vi kanske ska tala om unga människor den härgången, så behöver vi inte hänga upp oss på orden.Regeringen har givit ungdomsorganisationerna enökad andel av överskottet från - drygt85 extra miljoner, säger ungdomsministern i svaret.Det är säkert bra, även om kulturen får betydligtmindre än idrotten även på det här området. Vi harnog båda noterat att det jäser på lite olika håll när detgäller den här frågan.Statens spelinkomster är inte okontroversiella. Jagtror att vi kan förvänta oss en intensiv debatt om tillexempel spelmissbruk, även om det handlar om enminoritet. Det förekommer underliga glada tillrop -Bli rik! Spel är glädje för alla! - liksom märklig TV-reklam om hur spelandet tar över alla andra förplik-telser och där detta dessutom görs till något lustigt:Spelaren glömmer bort barnen, att mata katten, atthämta svärmor eller att gå till jobbet.Nu var det här ett sidospår, men jag vet också attAllmänna arvsfonden har bidragit med en hel delpengar till lokala kulturverksamheter. Via Fryshusethar jag varit med om att söka och få pengar, och jagkan garantera att de har kommit väl till pass.Men som ministern också påpekar i sitt ursprung-liga svar handlar inte allt om pengar. När det gällerbarn och ungdomar krävs framför allt ett engagemangfrån vuxna. Här syndar vi. Det kostar redan ungamänniskoliv, och det kommer att kosta ännu mer.Det verkar i alla fall som om ungdomsministernoch jag är överens om att flickors fritidsaktiviteterofta får sämre ekonomiska villkor än pojkars. Mendessutom får idrotten också mycket merän andra fritidsverksamheter som teater, dans, musikoch konst i olika former, och det är på dessa områdensom flickorna dominerar. Om ungdomsministernsträcker ut en hand för att samarbeta i dessa frågor tarjag den alltså gärna.Men jag undrar fortfarande om det är någon för-ändring på gång. Jag blev inte riktigt klar över detta.Det här innebär ju också, som sade,problem för många föreningar som skulle kunnaerbjuda ledarersättningar eller arvoden till unga män-niskor, inte minst till flickor.Anf. 45 ():Herr talman! Ungdomsministern pratar om ovill-korat aktivitetsbidrag. Det tycker jag är en viktig sak.Det är därför vi i har vårt förslag omKUL-miljonerna, där KUL står för kultur för unga,med unga och av unga i hela landet. Vi har alltsålösningen, eller en del av lösningen, på hur man skakunna förbättra så att även de föreningslösa ungdo-marna kan skapa egna aktiviteter i den kommun därde bor.Lena lyfter också fram att det ska vararättvisa regler. Självklart ska det vara det. Därför kanman inte bara låta det vara som det är för id-rottsrörelsen. Antingen kan det vara en modell mankan använda, eller också kanske man måste titta överäven den. Vi kan inte skapa rättvisa regler om vi intetittar på helheten.Min tanke med detta är alltså att vi måste lösa det,kanske på bekostnad av en försämring för någonannan. Det tror jag dock att majoriteten av svenskafolket och de som är aktiva i föreningsrörelser ocholika verksamheter tar - rättvisa framför allt!Anf. 46 Statsrådet ():Herr talman! Jag hann inte med att svara på Bir-gitta fråga förut när det gällde KUL-miljonerna.