prot · GR0936 · 2003-11-26 00:00:00 — Jag tycker att det är väldigt bra att tar upp den här frågan om jämställdhetsdirektivet. Jag har fått signaler från kvinnor i att av alla länder inte stöder det. Den ursprungliga idén var att direktivet skulle omfatta diskriminering inom utbildningar, försäkringar, medier och reklam. Men har lobbykampanjer organiserats, och man har tagit bort försäkrings- och mediebranscherna. Jag hoppas verkligen att regeringen ser till att förbudet mot könsdiskriminering också kommer att omfatta försäkringar. Sedan har jag två frågor som gäller de förslag som vi har lagt. Det ena gäller diskriminering av föräldralediga. Man säger i utskottets betänkande och jag vill höra om ministern håller med om det att den lagstiftning som vi har är tillräcklig. Så uppfattar jag det som beskrivs. Vi har skrivit i våra förslag att det finns en utredning som har jobbat med den här frågan. Där föreslår man att det i föräldraledighetslagen införs ett särskilt förbud mot diskriminering av föräldralediga. Vi tänker oss att det kan finnas olika sätt att jobba med att minska diskrimineringen. Hur har ni tänkt att minska diskrimineringen av föräldralediga? Det andra gäller höjt tak i föräldaförsäkringen. har i valrörelse lovat att ni skulle höja taken i föräldraförsäkringen. Vi har ett förslag, och vi har räknat in i vår budget höjda tak i föräldraförsäkringen. Varför gör inte regeringen det? 165 Statsrådet () replik: Får jag börja med att igen betona när det gäller direktivet att regeringen är positiv till kommissionens förslag men att den dessutom har haft kontakter med jämställdhetsministrarna i de nordiska länder som är med i EU, alltså och , för att se vad vi gemensamt kan göra för att komma längre till exempel när det gäller försäkringssidan. Jag delar helt och hållet det synsätt som har. Vad gäller diskriminering av föräldralediga är det riktigt att regeringen tog ett initiativ till en översyn. Där har man nu kommit med ett förslag. Regeringen ha sagt via att ambitionen är att regeringen , 2004, ska lägga fram en proposition med förslag till hur föräldralediga arbetstagares ställning kan stärkas. Därmed sällar jag mig till dem som inte frågar om det behöver stärkas, utan frågan är hur. Sedan skulle vi kunna diskutera mera om att ett mera lika uttag av föräldraledigheten skulle underlätta kampen mot diskriminering. Här handlar det inte enbart om lagstiftningen. Det handlar inte enbart om hur den kan stärkas, utan också hur det ojämlika uttaget av föräldraledigheten ser ut och hur det förstärker kvinnors underordning och gör att man kommer så långt efter när barnen är små att det är svårt att ta igen det försprång som många män har. Jag tror att vi måste se de här frågeställningarna i ett. Ett höjt tak i föräldraförsäkringen där har regeringen inte någon annan uppfattning än att det är en viktig reform. Men vi har inte kunnat sätta datum på när detta ska ske, eftersom arbetet med att klara upp inte minst ställningen för både omsorgssektorn i våra kommuner och landsting och arbetet med ohälsan, som tar så oerhört mycket resurser. Principiellt är vi helt och hållet överens om att höja taket. Det är en oerhört viktig jämställdhetsreform. 166 () replik: Jag uppfattar det så att det finns ett öppet mandat för att göra någonting åt diskriminering av föräldralediga och att ni avser att göra någonting, så vi får väl avvakta förslag på det området. Ohälsan kostar, och där har vi förslag som vi tycker är bra. Vi har envetet nu tjatat om en rehabiliteringsförsäkring som skulle göra att människor snabbt fick hjälp och fick rehabilitering fort. En satsad krona på rehabilitering brukar ge nio tillbaka, och det tror vi på. Det skulle gynna kvinnor. Jag har en fråga till jag ska passa på nu när ministern är här. Det gäller den omdiskuterade F-skattsedeln för en prostituerad i som var på tapeten . Hur går det med det arbetet? Har man hittat något sätt? Vi tycker inte att det är en alldeles lysande idé eftersom vi är emot prostitution, framför allt mot att man ska kunna köpa. Då måste vi stävja den F-skattsedeln. 167 Statsrådet () replik: Jag kan inte några detaljer om hur det går med den F-skattsedeln, men det ska jag genast ta reda på. Självklart är det så att prostitution inte är något yrke, det är ett utnyttjande. Det handlar om en könsmaktsordning, det är mäns köpande av kvinnors kroppar. Det kan på inga vis blandas ihop med den fina uppgiften att vara egenföretagare i vårt land. Men jag har inga nya detaljer om vad som sker i det konkreta fallet. nämnde en del om ohälsan. Det är viktigt att diskutera rehabilitering. Det håller jag verkligen med om. Det gör regeringen också. Men om vi ska prata om det utifrån jämställdhetsaspekter känner jag för att fästa ännu större vikt vid att diskutera kvinnors inflytande och makt över sin arbetstid och över sin arbetsdag. Där tror jag väldigt mycket av kopplingen mellan att kvinnors ohälsa är så mycket större än mäns är. Det handlar om att förändra vardagen på de arbetsplatser där kvinnor är så dominerande. Den bästa sammanfattning jag har sett på kvinnors ohälsa, stress och utbrändhet är följande: Jag har så mycket ansvar, men jag har så lite befogenheter. Precis där tror jag lösningen är när det gäller att ge större makt och inflytande. 168 () replik: Det var jag som tog upp den bästa av alla världar. Som ett märkligt fenomen som uppstår i kammaren får vi först av regeringspartierna en domedagsbild av hur förskräckligt allting är och hur förskräckligt allting har varit, men vi lever ändå i den bästa av alla världar, för vi lever i den mest jämställda världen. Det var den aspekten jag tog upp. Jag vill tacka så hemskt mycket för att statsrådet ställer upp. Vi är inte bortskämda med att ha en jämställdhetsminister i debatten. Det känns väldigt tryggt. Kanske vi kan få lite mer schvung i arbetet rent utav. Det var ett vackert tal. Någonstans i mitten fick vi höra att vi nu skulle ha ett mer feministiskt jämställdhetsarbete där vi ska ta ut svängarna. Det låter vackert. Låt oss för en gångs skull försöka glömma att vi är politiker. Vad betyder det konkret? Vad är mer feministiskt och att ta ut svängarna? Betyder det den vanliga socialdemokratiska medicinen, det vill säga kvoterad föräldraledighet, kvoterade styrelser, värnande om offentliga monopol och så vidare? Vad betyder det rent konkret? Det skulle vara spännande att få höra. 169 Statsrådet () replik: Vi stannar kvar vid att det går att vara både politiker och feminist . Det är oerhört viktigt att kunna prata om både de problem som jämställdhetsarbetet har i och den underordning kvinnor har i . måste man se de framgångar som har kommit. Lär vi oss inte att försvara de rättigheter som är uppnådda utan lämnar allt arbete som gjorts åt sidan för att gå vidare riskerar man bakslag. Frånvaron av diskussion om abortlagstiftningen och rätten till abort är ett exempel på det. Man måste kunna ha två ögon och två ben. Det gäller att vara kritisk i förhållningssättet och veta vilka framgångar som gjorts och vilket försvar man måste lägga på det jämställdhetsarbete som ändå har kommit ganska långt med fastän vi inte lever i den bästa av världar. Jag har försökt att uttrycka det med att det gäller att ha ett ännu mer feministiskt förhållningssätt till jämställdhetsarbetet. Det handlar för min del väldigt mycket om att ge sig på värdegrunderna på ett mycket tydligare sätt och synliggöra normerna och vad det förment manliga och kvinnliga handlar om. Det gäller inte att bara diskutera lagar och försäkringssystem. Det är ett oerhört viktigt arbete. Men man måste också lyfta blicken till det som handlar om värdegrunderna för feminismen. Det tydligaste exemplet på det är den som jag hoppas mycket spännande och viktiga debatten om sexualiseringen av de offentliga rummen. Det är ett exempel på hur man tittar på samhället med de ögonen och ser vad det är som formar våra unga pojkars och flickors syn på hur man ska vara som pojke eller flicka. Då har man ett feministiskt förhållningssätt på något som annars bara beskrivs som bra eller dålig reklam eller bra eller dåliga dataspel. Det är det tydligaste exemplet jag hinner ge . Det handlar om att ge feminismen en tydligare värdegrund och inte bara diskutera lagar och försäkringssystem. 170 () replik: Det gläder mig att det inte bara gäller lagar och försäkringssystem. Kanske vi kan komma ifrån diskussionen med kvoteringar i all oändlighet och i stället precis som statsrådet säger här se det bredare perspektivet. Eftersom jag kommer från reklamvärlden vet jag också att det inte är vi som formar världen. Reklamvärlden tar till vara alla de influenser som vi ser och sedan tar vi ut essensen av det. Det blir i väldigt många fall dålig reklam ur ett feministiskt perspektiv. Tyvärr säljer det. Det säger en hel del. Normerna är väldigt tydliga för oss som sitter i den här salen. Jag tror inte att vi behöver diskutera dem. Vi har bilden väldigt tydlig för oss. Frågan är vad vi ska göra åt det. Jag vet att vi inte hinner med mycket i debatten. Jag är fortfarande tveksam till om jag fick något mer svar än perspektivet att man vackert skulle ta ut svängarna. Jag tackar väldigt mycket för att vi fick höra att statsrådet kommer att försvara aborträtten som hotas inom EU. Jag håller med om det. Vi har varit väldigt diffusa. Vi har inte direkt ställt några krav på anslutarländerna. Jag hoppas att statsrådet kommer att driva frågan om aborträtten som ett led i de mänskliga rättigheterna snarare än ur ett hälsoperspektiv. Då kan vi också komma ifrån undantagsregeln. Jag vill höra hur statsrådet ser på den biten. 171 Statsrådet () replik: För att det inte ska råda några missförstånd vill jag säga att kvotering är och kan vara viktigt. Det kan vara ett mycket viktigt instrument inte bara för att synliggöra när maktordningen är snett fördelad mellan kvinnor och män. Det kan också vara ett väldigt effektivt sätt att bryta invanda mönster. Jag tänker fortsätta att använda det i praktiken och också väldigt mycket i debatten. Jag tror inte att vi kommit så långt i jämställdhet inom de politiska partierna om vi inte hade haft debatten om kvotering av våra listor, varannan kvinna och varannan man. Jag tror också att det är väldigt viktigt att nu fullfölja den debatten. Det gäller till exempel gentemot börsbolagens styrelser. Det är också en spännande principiell debatt om hur vi ska få fler män att ta ansvar som pappor vid föräldraledigheten. När man diskuterar sexualisering av det offentliga rummet är reklamen en del men inte den enda. Det är intressant att det då alltid är någon som säger precis som nu sade: Det är inte vi i reklambranschen som formar detta. Vi gör bara det någon annan har gjort. Alla aktörer har ett ansvar som alla aktörer måste ta. Om man ger folk vad folk vill ha bygger man bara på de vanföreställningar, utan att överdriva, som läggs på våra unga pojkar och flickor som de har väldigt svårt att värja sig mot. Reklambranschen liksom vi inom politiken och vi som föräldrar har ett stort ansvar. är inte om vi ska ta det utan hur vi ska orka och kunna ta det på ett bättre sätt. Där kan det feministiska förhållningssättet spela en viktig roll. 172 () replik: Först till diskussionen om jämställdhet kontra feminism. Jag är glad att den kom upp. För mig handlar det mycket om att det är olika kvaliteter i begreppen jämställdhet och feminism. Statsrådet var inne på att feminism handlar både om en förklaringsmodell och ett synliggörande. I ett feministiskt perspektiv handlar det också om att hitta de politiska verktyg som bryter ordningen och strukturer. Då är man inne på till exempel kvoterad föräldraförsäkring. Där blir det alltmer tydligt i debatten att det materiella föräldraansvaret är grundläggande. Det är en av de grundläggande sakerna att göra något åt för att komma till rätta med de orättvisor som finns mellan könen. Där har vi också vårt 121-punktsprogram. Det är den överenskommelse som finns mellan regeringen, och om att vi ska jobba i riktning mot en ökad individualisering. Vi vet också att det första gjorde när hon kom tillbaka som jämställdhetsminister var att uttala just sin syn på föräldraledigheten. Man kan inte komma åt löneskillnader och maktojämlikhet om man inte delar lika från början. säger här att hon kan tänka sig att dela föräldraledigheten mellan män och kvinnor. Min fråga är hur det arbetet går och när vi kan se något sådant förslag och hur man över huvud taget diskuterar i om frågan kvotering eller ej av föräldraförsäkringen. 173 Statsrådet () replik: Precis som sade är det en av punkterna i samarbetet mellan våra partier och de gröna. Det ska också tillsättas en utredning som ska titta på föräldraförsäkringen. Jag kan inte den exakta formuleringen, men den ska bland annat titta på hur ett mer jämställt uttag mellan pappor och mammor ska ske. Jag har dristat mig till att förändra mitt synsätt. Jag har inte trott på kvotering eller individualisering tidigare. Men ju mer jag har sett av hur skillnaderna fortplantar sig genom livet för oss kvinnor och att väldigt mycket börjar med att vårt ansvar som föräldrar ser så olika ut vill jag stanna kvar i den debatten. Jag vill försöka bilda opinion för den frågeställningen både inom mitt eget parti och också utåt. Jag tror den är väldigt viktig och avgörande, som sade. Men det är inget som regeringen har föreslagit. Jag hoppas att utredningen kan leda oss lite längre fram på den vägen. Om pappor också ska få barn måste också pappor ta ansvar för barn. Då måste uttaget av föräldraledigheten vara mer jämlikt än vad det är . Annars tror jag det är svårt med alla de andra punkterna som finns i vårt samarbete om att komma åt löneskillnaderna, förändra den könsuppdelade arbetsmarknaden eller de ojämlika pensionsvillkoren. Allting har på många vis sin början i hur vi gemensamt tar ansvar som föräldrar. Därför är det en central fråga för mig att fortsätta att debattera och bilda opinion om det. 174 () replik: Det är en liknande process som vi har haft inom . Vi har diskuterat och haft en inriktning att en långsiktig målsättning måste vara individualiserad föräldraförsäkring. Vi ser nu att frågan kommer upp på dagordningen. är det att på allvar ta tag i den. Som sade i sitt anförande handlar det om att våga ta ut svängarna och bli mer feministiska. Det gäller just att utmana genom att ta sådana här diskussioner. Det är många frågeställningar vi måste fundera på. Jag lyfte några i mitt anförande. Det gäller att fundera på hur man gör med den . Ska det vara möjligt för både mamma och pappa att vara hemma ? Det finns en del frågetecken som måste rätas ut. Det viktiga är ändå, precis som säger, att vi får diskussionen, att det kommer upp på dagordningen och att man vågar tala om det. Självklart måste den långsiktiga målsättningen vara en individuell föräldraförsäkring precis som inom det övriga socialförsäkringssystemet. I det jobbet har så klart jämställdhetsministern både ett ansvar och en möjlighet att verkligen driva på i debatten. Jag vet att det är många, inte minst i , som är beredda att delta i den diskussionen. 175 Statsrådet () replik: Jag hoppas att jag både kan ta det ansvaret och greppa den möjligheten, vilket jag tycker att jag har visat med det som jag har sagt här . Jag tycker att den här frågeställningen är central. Jag är också medveten om att det finns ett antal svårigheter som måste övervinnas i hur systemet ser ut om man ska kunna visa att det är både rimligt, möjligt, viktigt och riktigt att dela föräldraledigheten lika. Jag uppskattar att påpekar detta. Jag hoppas mycket på att utredningen ska kunna visa de frågeställningarna och också hur de går att lösa. Men fram till dess tror jag att vi har ett stort arbete framför oss, vi som ser det här som ett avgörande medel för jämställdhet, att debattera, att föra opinion och att diskutera. Detta måste också göras utifrån barnens rättigheter till sina båda föräldrar. Det är inte enbart en fråga om kvinnans rätt att kunna och orka förena arbete med barnen och arbete utanför hemmet, utan det är också verkligen barnets rätt till att från början ha både en mamma och en pappa. Där har vi mycket kvar att diskutera, men det är en spännande debatt som jag ser fram emot. 176 (): Regeringen lämnade skrivelsen Jämt och ständigt . Den handlar om vad regeringen har gjort på jämställdhetens område samt innehåller en handlingsplan för mandatperioden. har här redogjort för hur jämställdhetspolitik ser ut. Jag vill i mitt anförande ta upp vad som står i skrivelsen om bostadspolitiken. Bostadspolitiken med samhällsplaneringen är navet när det gäller planeringen av vårt fysiska samhälle. Den fysiska planeringen har stor betydelse för vår levnadsmiljö och närmiljö och påverkar inte bara vårt boende utan också vårt sociala liv. En grundläggande förutsättning för att människor ska kunna känna livskvalitet är att de har en trygg boendemiljö. har traditionellt uppfattats som ett tryggt land. Men tyvärr har utvecklingen visat att denna uppfattning inte har fog för sig i delar av vårt land. Många människor, särskilt kvinnor och unga, känner en oro i sin boendemiljö. Att planera för trygghet är en viktig jämställdhetsfråga och det är därför med förvåning och förundran som jag ser regeringens ambitionsnivå när det gäller en jämställd bostadspolitik. Den är på ynka sju rader och handlar om att jämställdhetspolitiken ska lyftas fram i översynen av . Det var så långt regeringens vision kunde sträcka sig för ! Detta kan jämföras med regeringens ambitioner på området utbildningspolitik. Den ambitionsnivån sträcker sig över 15 fulla sidor! Jag saknar visionerna från regeringen på detta område. Det är uppenbarligen så att bostadspolitiken med tillhörande bygg- och samhällsplaneringssektor är mycket manligt dominerad. Det finns alltför lite skrivet om jämställdhetsaspekter inom boendeplanering och byggforskning. Jag efterlyser att bygg- och boendeforskningen utgår från ett genusperspektiv. Byggsektorn har stor betydelse för det dagliga livet och därmed välfärden. Det är mycket värdefullt att ta reda på hur skillnaderna förhåller sig i ett bredare perspektiv. Det är därför hög tid att byggsektorns FoU-aktörer aktivt för in jämställdhetsaspekter i hela forskningsområdet. Den så kallade visade att när det gäller möjligheten att påverka samhällsplaneringen och byggandet i bostadsområdena upplever kvinnor i högre grad än män att det är männen som planerar och bygger. Och det stämmer. Det är viktigt att med forskning klargöra och förtydliga att kvinnor måste ges stimulans och möjligheter att påverka i ett tidigt skede. Statistik om kvinnors möjligheter att påverka yttre och inre miljö, arkitektur och estetiska delar samt utformning av lägenheten eller villan saknas i hög grad. Det är nödvändigt att öppna en diskussion om varför bostadssektorn ser ut som den gör, och hur kvinnor och män ska kunna påverka. Bostad och uppväxtmiljö måste prioriteras som ett område i politikens fokus tillsammans med sjukvård, omvårdnad och skola. Som det ser ut har alltför få kvinnor engagerat sig i bostadsbranschen. Det gäller också att stimulera kvinnor till politiska uppdrag för bostadsplanering och byggande. Det är dags att se till att våra bostadsområden blir trygga och säkra för kvinnor att röra sig i. Att planera samhället så att det blir brottsförebyggande är en viktig jämställdhetsfråga! Att göra parkeringsplatser ordentligt upplysta och se till att entrédörrar går att överblicka är sådana positiva brottsförebyggande åtgärder. vill att kommunerna ska upprätta en brottsförebyggande policy som bör ingå i alla översiktsplaner. En sådan policy kan innehålla principiella ställningstaganden om hur stadens struktur bör utvecklas för att motverka brott och om hur bostäder, arbetsplatser och handel kan planeras brottsförebyggande. Tittar man vidare i skrivelsen för att se vad regeringen gjort på bostadspolitikens område så blir man ännu mer besviken. Regeringen hänvisar till två rapporter som har gett ut. Den ena tar upp att man ska stadsplanera i stället för att bebyggelseplanera, och den andra rapporten tar upp hur man ska planera för ökad kollektivtrafik. Bägge dessa rapporter är i och för sig bra, men det är inte mycket som har hänt på detta politikområde, vilket med all tydlighet visar sig i skrivelsen Jämt och ständigt. har tyvärr statsrådet gått. Men om hon hade stannat kvar så hade jag önskat att hon hade tagit med sig de kristdemokratiska förslagen och försökt att påverka sina ministerkolleger på bostadspolitikens område att vara mer aktiva när det gäller jämställdhetsområdet. 177 (): Jag hittade rubriken i en skånsk lokaltidning . Artikeln handlade om hur olika grupper diskrimineras i arbetslivet. Men denna rubrik kunde lika gärna ha stått över en artikel som gäller för hela landet. Trots lagar och trots många ord i olika debatter går jämställdhetsarbetet långsamt. är inte så jämställt som regeringen vill påstå, utan här återstår mycket att göra. I en debatt sade dåvarande jämställdhetsminister : Företagarna ska ha jämställdhetsplaner, och JämO går ut och granskar 500 företag och begär in planerna för att se om det finns sådana och om de är korrekta. Jag kunde då korrigera den uppgiften genom att säga att JämO i själva verket ställde frågan till 10 000 företag. Jag frågade om det fanns några sanktionsmöjligheter mot dem som inte upprättar jämställdhetsplaner. Minister svarade då att det blir sanktioner enligt lagstiftningen för dem som inte sköter sig. är jag naturligtvis mycket nyfiken. Kan någon säga hur det gick med svarsfrekvensen? Har det behövts några sanktioner? Tyvärr har lämnat kammaren, men det kanske finns någon annan företrädare för regeringspartiet som kan besvara min fråga. Behövs det då verkligen jämställdhetsplaner? Är de inte bara pappersprodukter som plockas fram en gång för att bli reviderade? Nej, det är som utskottet uttrycker det, stor nytta och stort värde med att arbeta med jämställdhetsplaner. Planerna är inget självändamål, utan ett sätt att driva arbetet framåt. Därför är det bekymmersamt att många arbetsgivare inte ännu lever upp till lagens krav på jämställdhetsplaner. Syftet med jämställdhetslagen är att främja kvinnors och mäns lika rätt i fråga om arbetsvillkor, anställningsvillkor och andra villkor samt utvecklingsmöjligheter. Så kan en jämställdhetsplan inledas, och sedan kan följande rubriker förekomma: Arbetsförhållandena ska lämpa sig för både män och kvinnor. Både kvinnliga och manliga arbetstagare ska kunna förena förvärvsarbete och föräldraskap. Sexuella trakasserier ska förebyggas och förhindras. En jämn fördelning mellan män och kvinnor i skilda typer av arbete och inom olika kategorier av arbetstagare ska främjas genom utbildning och kompetensutveckling. Arbetsgivaren ska verka för att lediga anställningar söks av både män och kvinnor, och vid nyanställningar ska arbetsgivaren särskilt anstränga sig för att få sökande av det underrepresenterade könet. Kartläggning av förekomst av löneskillnader mellan män och kvinnor ska ske. Detta kan tyckas vara självklarheter, men även självklarheter måste ibland upprepas. 178 (): Jag vill gärna ta fasta på det som några har sagt i debatten, nämligen att vi inte behöver prata om de här sakerna här i kammaren. Jag tror att det var som sade det. Hon sade att vi är så överens här i kammaren om hur det är och att vi ska ha jämställdhet. Därför behöver vi inte prata om det här. Jag tror att det är precis tvärtom. Jag tror att vi behöver prata om det väldigt mycket på många ställen, och också här. Jag tror att det har varit, och är, ett problem att de som inte tycker om det som står i skrivelsen Jämt och ständigt inte gärna går upp och pratar om det. Det är väldigt lätt att säga att det är klart att vi vill ha jämställdhet. Det finns väl ingen som är emot det. Det är ju inte bra att vi har lönediskriminering. Det finns ingen som tycker att det är bra. Det är inte bra att män är våldsamma mot kvinnor. Det finns ingen som försvarar det här, och ändå pågår det.