prot · GQ0946 · 2003-01-24 00:00:00 — Dessutompågår arbete med att ta fram ett lagförslag som om-fattar alla former av människohandel som kommer attgöra det möjligt för att ratificera FN:s proto-koll om förebyggande, bekämpande och bestraffandeav handel med människor, särskilt kvinnor och barn.I finns det ett officiellt erkännande attprostitution är en form av exploatering av dem,främst kvinnor och barn, som prostitueras, och sedan1999 har vi en lag som förbjuder köp av sexuellatjänster. Det är ett viktigt instrument i kampen motbåde prostitution och människohandel i Sverige.Lagen är dessutom en internationell förebild för detförebyggande arbetet mot människohandel för sexu-ella ändamål. Om det inte fanns några kunder, skulledet inte heller finnas någon handel med kvinnor ochbarn för sexuellt utnyttjande.Herr talman! Social utsatthet och fattigdom görmänniskor sårbara för människohandlare. Regeringenhåller nu på att slutföra en sammanhållen strategi förbekämpning av människohandel genom Sverigesutvecklingssamarbete.Sverige stöder insatser för att bekäm-pa människohandel i , i och i . Jag vill här särskilt nämnavåra insatser på västra . Det handlar om stödtill offren och om insatser för att offren ska kunnaåtervända till ett värdigt liv. Vi ger bland annat stödtill att utveckla ländernas socialtjänst, och arbetarmed projekt för att ge kvinnor utbildning eller ettarbete.Det handlar också om förebyggande åtgärder. Re-geringen har bland annat gett ett stöd till man ska kunna sprida filmen talman! Människohandel är en av vår tidsgrövsta kränkningar av den mänskliga värdigheten.Nationellt, regionalt och globalt - kommer attfortsätta att arbeta oförtrutet för att förebygga män-niskohandel, för att straffa förövarna och skyddaoffren.Anf. 27 ():Herr talman! Jag blev lite förvånad när jag lästedagens , där ministern uttalar sig idessa frågor, och jämför det med det skrivna svar somvi har fått. Jag kan bara konstatera att det verkar varaviktigare att gå till medierna än att ta debatten medoss här i riksdagen.Svaret innehåller en väldig massa ord om hur av-skyvärt trafficking, det moderna slaveriet, är och detomänskliga och det ofattbara som offren för traffick-ing utsätts för. Det tycker jag egentligen inte att vibehöver övertyga varandra om. Det borde vi vara såöverens om att vi egentligen inte behöver skriva merom det.Ett tag trodde jag att ministern möjligtvis hadehittat något gammalt avlagt anförande från MargaretaWinberg. Det behövs faktiskt inte mer slagord ochmer prat, utan det behövs faktiskt konkreta resultat.Jag har varit väldigt kritisk. Det som jag kan geregeringen beröm för är att den har lyft fram fråganinternationellt. Den har kommit upp på dagordningensom ministern säger, speciellt i ansökarländerna. Menpå hemmaplan återstår det väldigt mycket att göra.I min interpellation tar jag upp bland annat frågan:Vad händer om det nu blir som ministern säger itidningen att offren för trafficking ska få stanna underutredningen? Vem har ansvaret ? Då sägerministern i svaret att man ska försöka se till att detblir en tydlig ansvarsfördelning när det gäller vemsom har ansvaret. Men vad tycker ministern? Tyckerinte ministern att det är staten som har det övergri-pande ansvaret och också det ekonomiska ansvaretför dessa offer för trafficking medan de är kvar i Sve-rige? Inte kan det vara så att ansvaret ska delas? Delatansvar blir nämligen ofta ingens ansvar. Det är fak-tiskt det som händer . Och väldigt många somarbetar med detta, olika intresseorganisationer, pekarjust på det dåliga som håller på att ske när ingen taransvar. Vad tycker ministern? Vem ska ha det över-gripande ansvaret? Är det staten som ska ha det ochsom också ska ta det ekonomiska ansvaret? Det kaninte vara rimligt att små kommuner ska ta detta an-svar.Sedan säger ministern i svaret att polisen nu harfått mer resurser för att klara detta. Men precis nuläggs ju en trafficking-grupp ned, en grupp som harsysslat med bara detta. Sedan må ministern säga attregeringen prioriterar denna fråga.Om man läser regleringsbrevet till Rikspolissty-relsen finner man dock att regeringen i princip prio-riterar allting, och då blir det problem. Man kan inteprioritera allting. Man måste faktiskt tänka efter vaddet är som man verkligen prioriterar, och regeringentycks inte prioritera den här frågan.Det har inte satsats mer resurser till polisen, ochpolisen behövs för att man ska kunna hitta, utreda ochfölja upp de här brotten. Mina två frågor till ministernkvarstår därför fortfarande. Vi har inte fått något svarpå dem. Ministern har redan genom vissa uttalan-den i pressen föregripit den proposition som skakomma, och jag skulle vilja veta vad ministern anserom det övergripande ansvaret. Ska staten ta det?Tycker ministern att polisen har fått mer resurser föratt klara det här?Anf. 28 ():Herr talman! Också jag har anledning att tacka försvaret eftersom vi har fått ett svar, men när man serpå utformningen av svaret känns det som mer riktattill talmannen än till oss interpellanter. Men det måväl vara hänt. Dessutom känner jag igen svaret frånmånga tidigare tillfällen. Jag kan väl inte precis sägaatt det är hämtat från ett tal av ,men jag vill framhålla att jag har frågat, motioneratoch interpellerat om detta , ochnär jag tittar i mina gamla papper finner jag sammalöften och utfästelser utan att någonting ändå har hänt- i varje fall praktiskt taget ingenting.Det är klart att vi alla är tacksamma över den lagsom vi fick på det här området, men ingen-ting har hänt vad gäller skydd för flickor som harvarit utsatta för trafficking. Ingenting har gjorts för attgarantera deras praktiska möjligheter att stanna kvar,så att man kan leva upp till den lag som vi fick i som-ras. De har fortfarande mycket små möjligheter attstanna som deras ärenden ska behandlasi domstol.Ingenting har gjorts för att försäkra dem att de fårett skydd när de kommer tillbaka till sina hemländer.Det är egentligen inte bara skydd mot förövarnashämnd som de här flickorna behöver. Det gäller väl-digt ofta flickor, unga kvinnor och även pojkar sominte har ekonomiska möjligheter att leva på annat sättän genom prostitution. Skickar vi tillbaka dem tillsamma verklighet som de kommer ifrån kommer demed all sannolikhet att fortsätta sitt liv i prostitutioneller att bli utsatta för trafficking . Ettshelter, ett skydd, är alltså inte tillräckligt för de härpersonerna. Ingenting har heller gjorts för att under-söka möjligheter eller skyldigheter för staten att eko-nomiskt stödja de kommuner som ska komma attgarantera deras dagliga tillvaro och säkerhet här iSverige.En sak har hänt förutom den lagstiftning som vifick , och det är att den särskilda trafficking-grupp som har arbetat med stor kompetens här iStockholm nu ska dras in eftersom den arbetat påprojektbasis. Projektet är slutfört, och man säger attde arbetsuppgifter som gruppen har haft ska övertasgenerellt av polisen. Jag och många med mig tyckeratt det är en kolossal nackdel.I elfte timmen har det också hänt något annat somjag tycker är lite märkligt. Kanske ska man kalla detnågot av en ordningsfråga att ministern låter intervjuasig av om det som ska komma. Vifick en propositionsförteckning här i riksda-gen, och det svar som ministern skrivit till Mariettade och till mig kom . Jagtycker att det hade varit sjyst om vi i det svar som vifick hade fått läsa om den proposition som kom-mer att läggas fram i stället för att vi fick läsaom det i Svenska Dagbladet.Våra talmän brukar säga att det som ska hända ipolitiska sammanhang ska ske här i plenisalen, intepå debattsidor eller i artiklar i våra dagstidningar. Jagvet inte riktigt hur det fungerar inom idrotten medgula och röda kort, men kanske skulle vi ha någotkort som skulle rendera en utvisning i fem minutervid hantering en fråga på detta sätt. Det känns somom det skulle vara riktigt.Anf. 29 ():Herr talman! Utan att lägga mig i om det var rätttågordning eller inte vill jag säga att jag blev väldigtglad när jag i tidningen läste om att det ska komma enproposition i vår. Jag tycker att det är roligt att fåpricka av att vi på punkt efter punkt ändå tar stegframåt i denna mycket allvarliga fråga.För ett och ett halvt år sedan förde jag tillsam-mans med några av dem som diskuterar nu en debattmed och angav i tolv punkter konkretaåtgärder för att komma åt den här frågan. Jag kannotera att fyra av de punkterna nu är avbockade. Detgäller sedan att följa upp frågorna och se vad åtgär-derna innebär.Vi ger till exempel genom det baltiska sam-arbetet stöd till utvecklingsplaner i de länder somkvinnorna kommer ifrån. Vi ska nu också ge stöd föratt kvinnorna ska kunna vända sig till domstol för ska kunna komma åt slavhandeln.Poliserna får nu också utbildning för att lättarekunna analysera vad som händer. Jag vet också att detarbetas för att höja frågans status inom EU-samarbetet.Jag undrar precis som interpellanterna över denoklara ansvarsfördelningen. Förslaget handlar nu omatt skydda offret. Jag skulle också vilja att vitar ännu ett steg och faktiskt ger de här kvinnornaasyl. Deras situation vid ett återvändande är faktisktoerhört komplicerad, och jag tror att asyl är ett sätt attverkligen hjälpa dem på lång sikt.Men låt oss se på vad vi har . Ministern talarom socialt och psykologiskt stöd. Men vi ännuinte kommit så långt att vi har fått öronmärkta pengartill de sociala myndigheterna. Jag tror att de socialamyndigheterna för att kunna klara att ge socialt ochpsykologiskt stöd måste få öronmärkta pengar. Jagmenar dessutom att det är nödvändigt att även polisenfortsättningsvis får öronmärkta pengar. Annars gårdet inte att följa upp den här frågan.Man får tycka vad man vill om öronmärkning,men menar man allvar med att detta är en viktig frågabehövs det en öronmärkning för att betona det. Omdet nu är så att trafficking-gruppen läggs ned är det enfullständig katastrof. Den har ju utvecklat en kompe-tens och ett nätverk som då inte skulle kunna använ-das.Själv sitter jag numera i ,och den kommer att sammanträda . Jagkommer att följa upp frågan där så gott jag kan, mensom ministern vet är den ekonomiska situationen förpolisen av olika orsaker väldigt svår i Stockholmslän. Ska den ha möjlighet att verkligen prioriterafrågor tror jag att öronmärkning är nödvändig.Jag vill också notera att regeringen under ordför-andeskapet lyfte fram frågan om handel med männi-skor. Det var en prioriterad fråga. Jag passade då påatt träffa polisen i och i . I Norrkö-ping var man väldigt glad över att man kunde skickahem kvinnorna med första båt eftersom man inte hadenågon ekonomi för att ta hand om dem i Sverige.Man menade att om vi skickar tillbaka dem är vi avmed problemet och får inga kostnader. Ändå hademan ett bra samarbete med sociala instanser i Norr-köping.I var polisen väldigt duktig på att lokaliseraproblemen, men där är det männens attityd som är detsvåra. Man undrade där hur man ska gå till väga föratt lösa den viktigaste frågan, nämligen mäns attitydertill att köpa sex. Vet ministern att varannan tysk manhar köpt sex och att 400 000 svenska män har gjortsamma sak?Anf. 30 ():Herr talman! I sitt svar på de här mycket viktigainterpellationerna nämner statsrådet den nya lagen ommänniskohandel för sexuella ändamål. Jag har varitledamot i den stora , och jagvill först säga att det inte är som har tagitinitiativ till lagen, utan det är fråga om ett FN- ochEU-initiativ som sedan har tagit in i sin lag-stiftning. Det är i och för sig bra.Men jag är väldigt bekymrad för den här lagen,därför att min bedömning är att den inte är tillräckligtlångtgående. Det är nämligen så att man ställer väl-digt starka krav på vad man bedömer vara människo-handel för sexuella ändamål. Offret ska ha varit utsattför tvång, blivit lurad, hotad eller på annat otillbörligtsätt lockats till i det här fallet för att prostitu-era sig. Det andra är att det handlar om en 18-årsgräns. För kvinnor - det är ju till största delenkvinnor som kommer - som är måste detkunna bevisas, antingen av dem själva eller av åkla-garen, att de har kommit hit, alltså blivit hitlockade,på ett otillbörligt sätt. Har de varit införstådda med attde ska prostituera sig åker människohandlaren intedit. Jag vill bara säga det: Vi tror ofta att människo-handlaren är en man, men tyvärr är ofta också kvin-nor inblandade som människohandlare. Det blir somjag bedömer det en tung bevisbörda på offret, somska visa att hon har blivit lurad till detta.Är man finns det inte en sådan härgräns. Då räcker det att man har kommit hit, även omman då är införstådd med att man ska prostituera sig.Vi kan då ta Lilja-fallet, för det är väldigt intressantatt tillämpa det på den här lagstiftningen. var 16år i filmen. Hon fick ett pass där det stod att hon var19 år. Den här människohandlaren, karlen som toghand om henne, hade mycket väl, om det hade blivitså att hade gått till polisen och det hade blivit enrättegång om det hela, kunnat vifta med passet ochsäga: Ja, men hon är . Hon ville komma. Hon fårdå bevisa att hon har blivit lurad eller tvingad.Jag tror att den här lagstiftningen blir väldigt svåratt tillämpa, och jag har också talat med en åklagareom detta.Vad jag vill är att man alltså tog bort den här 18-årsgränsen. Ingen kvinna, vare sig hon vill prostituerasig eller inte, ska komma hit och kunna göra detta.Det finns nämligen ett problem också: Mångaunga, fattiga flickor i östra och runtom i värl-den har inte någonting emot, tvärtom, de ställer upppå, att komma hit och prostituera sig, därför att deinte har några andra utkomstmöjligheter. De är alltsåinförstådda med detta.Jag är mycket för fri arbetskraftsinvandring, menjag vill inte ha den typen av arbetskraftsinvandring,vill jag säga.En annan anledning till att jag tror att det är väl-digt svårt att tillämpa den här lagen är - samtligatidigare talare har varit inne på det - frågan: Vem skautreda den här sexhandeln? Lägger man ned traffick-ing-gruppen så gör man det väldigt mycket svårareför åklagare att komma åt det här. Jag tror inte attpolisen kommer att klara detta. Det är jättetrist att dåkonstatera att vi har en lagstiftning som inte alls ärtillämpbar i Sverige.Ministern talar också om att arbete pågår med attta fram ett lagförslag som omfattar alla former avmänniskohandel, och det är väl i och för sig bra attdet görs. Men vilka kriterier kommer man att användaför att bedöma om det handlar om människohandeleller inte?Anf. 31 ():Herr talman! Ja, vi måste konstatera att det harhänt mycket på det här området under de senasteåren. Går vi så var det här enfråga som inte debatterades och diskuterades på detsätt som sker . Det tas positiva steg pådet här området.Men det finns fortfarande mycket kvar att göra.Det vi i ser som en mycket viktig frågaär frågan om de tillfälliga uppehållstillstånden fördessa kvinnor, kvinnor som ska vittna i rättegångarför att man på det här sättet ska kunna komma åt denorganiserade brottsligheten. Men det finns ju ett pro-blem med det tillfälliga uppehållstillståndet. Det ärrisken för att de här kvinnorna, när de sedan blir utvi-sade till sina hemländer, inte kommer att få det skyddsom de så väl behöver.Vi i ser att det finns en risk att dethär med tillfälligt uppehållstillstånd blir ytterligare ettcyniskt utnyttjande av dessa kvinnor. Först blir deutnyttjade av de kriminella organisationerna när detas till . De blir utnyttjade av männen underden tid de är här. Sedan blir de utnyttjade av detsvenska rättsväsendet i kampen mot den organiseradebrottsligheten. Sedan, när det svenska rättsväsendethar fått sitt, utvisar man dem.Vi ser det som positivt att man tar steg framåt,men vi vill gärna se att man ska kunna ge de härkvinnorna asyl i . Vi vet att svårigheten attskydda dem i deras hemländer är så stora att vi intekan ha garantier för det. Vi tror också att det är viktigtatt ta det ytterligare steget, för vi tror att det kommeratt vara alldeles för få kvinnor som vågar riskera attställa upp i en rättegång när man vet att man sedanutvisas. Då är rädslan alldeles för stor. För att vi skakunna ta ytterliga positiva steg för att stoppa dennaoerhört förnedrande verksamhet, för att stoppa det härslaveriet, borde vi i kunna ge dessa kvinnoruppehållstillstånd.Herr talman! Jag vill också ta upp frågan om traf-ficking-gruppen. Jag vet att det här är en fråga förStockholmsmyndigheten och att det är där man fattarbeslut, men jag tycker att det är oerhört viktigt nu från regeringens sida tydligt signalerar viktenav att det oerhört betydelsefulla utvecklingsarbetesom den här gruppen har bedrivit får möjlighet attfortsätta. Annars blir kampen bara ord och ingenverklighet.Anf. 32 Statsrådet ():Herr talman! De inledandeorden här ska väl inte bortskymma en betydandegemensam värdegrund när det gäller kampen mottrafficking. Jag hoppas att jag inte kan uppfatta det påannat sätt. Jag beklagar att jag inte har några andraverktyg än ord, men det är ungefär vad jag har atttillgå, det skrivna och det muntliga, och det lär välinte bli någonting annat heller.I ett tidigare skede av debatten föreslog en av in-terpellanterna att jag skulle utvisas i ,men kammarens ordningsregler medger inte rött kort.Nu går jag över till det allvarliga ämne vi har attägna oss åt. De båda interpellanterna får ursäkta mig,men jag vill faktiskt ansluta lite till vad jag första gången hade ett samtal med AnitaGradin om det här på telefon mellan ochLuxemburg för nu var hon oerhörtbesviken och bekymrad. Hon hade tagit upp det härsom ett av sina första ämnen som nybliven kommis-sionär, och det var väggen. Det var inte bara blandmännen i kommissionen som denna vägg fanns. Ävenkommissionärerna av annat kön skakade på huvudetoch sade: Detta är ingen fråga för oss. Det var i som över huvud taget gjor-de det här möjligt, om ni minns den. Han är intedömd , för övrigt. Det var parlamentet som gjordedet.Jag vill här direkt anknyta till vad säger: Det är naturligtvis alldeles riktigt att detinte är utan FN och EU som har tagit initiati-vet, men det är i hög grad efter arbete i FNoch EU. Även om nu inte får företrädasvenska intressen, så var det faktiskt från svenskautgångspunkter som hon förde upp den här frågan påden europeiska dagordningen. Därför tycker jag attdet med förlov sagt är en förenklad beskrivning attsäga att det inte var utan FN och EU.Jag återkommer till de andra legala synpunkternaså fort som jag hinner.Trafficking, kampen mot trafficking och Sverigesengagemang i detta är oerhört viktigt. Även om nitycker att ni har hört det förut så upprepar jag detigen: Det arbete som vi har bedrivit utomlands, inteminst på västra , har skaffat oss kunskapersom också gör att vi kan handskas med fråganså att säga i vårt eget närområde på ett annat sätt änvad vi annars skulle ha gjort. Det gäller just sådanasaker som när vi arbetat med flickor och kvinnor frånMoldavien, i och i andra delar av västraBalkan: hur man har arbetat med att fånga in proble-met och att få de här kvinnorna ur det grepp de harbefunnit sig i men också att man har kunnat förberedaett värdigt återvändande, eftersom väldigt många avdem vill tillbaka.Jag ska återkomma till själva asylrättsfrågan.Därför finns det ett samband mellan vårt tidigainternationella engagemang och det vi nu gör härhemma. Sedan vet vi alla vilka utomordentliga svå-righeter som är förknippade med att angripa den härtypen av problem. Jag ska återkomma till det mer idetalj.Jag ska i mitt nästa inlägg noga kommentera detviktiga i att har en redogö-relse för ett antal frågor som vi ska diskutera i dag.En del av det öppna samhället är att tidningar jagarnyheter, och ibland får de reda på dem. Jag har inteuttalat mig i det här fallet. Jag har över huvud tagetinte varit i kontakt med dem. Min statssekreterare harpå direkt förfrågan lämnat ett antal intressanta upp-lysningar. Det ska bli mig en glädje att i nästa repli-komgång få gå in på vad som finns både i tidningenoch i mitt interpellationssvar.Anf. 33 ():Herr talman! Ja, ministern, vi har en gemensamvärdegrund. Det sade jag också. Därför hade det intebehövt skrivas så mycket om hur förkastligt och för-skräckligt det hela är. Det utgår jag från att vi allatycker.Ministern har fel när han säger att han bara harord. Som minister har han mer än ord. Han kan gå tillhandling och lägga konkreta förslag. Det saknar jagfortfarande. använde ministern mycket av sintalartid till att säga att han ska återkomma i ett senarereplikskifte, och då har vi bara en enda replik kvar föratt kunna säga någonting.Jag ställde några konkreta frågor som handlar omdet övergripande ansvaret. Det gäller ansvaret påhemmaplan. När det gäller det internationella arbetetgav jag faktiskt regeringen beröm för att de har lyftfram frågan på ett bra sätt och skött den bra. Menvem har det övergripande ansvaret på hemmaplan föroffren för trafficking, alltså när de ska få stanna föratt vittna?Många intresseorganisationer, bland annat Kvin-noforum där vad jag vet är styrelseord-förande, anser att staten har ett ansvar. Och så sentsom sade även i tidningarna att staten har ett ansvar. Därförfrågar jag ministern: Vad tycker han? Har staten detövergripande ansvaret för de kvinnor som får stannamedan de vittnar? Det gäller även det ekonomiskaansvaret. Det betyder inte att staten bokstavligenmåste utföra åtgärderna. Man kan skriva ett avtal meden kommun eller en frivilligorganisation som hjälperkvinnorna med boende, psykologiskt stöd, kurator-stöd och olika andra stöd. Staten borde dock ha detövergripande ansvaret, men jag får inte svar frånministern på denna fråga.När det gäller polisens resurser här hemma i Sve-rige påstår ministern att polisen har fått stärkta resur-ser. Det har de inte fått. Ett bevis på det är att man fårlägga ned Trafficking-gruppen i . Det berorjust på att man inte har resurser.Som en parentes kan jag nämna det nya kommu-nikationssystem som olika myndigheter, bland annatpolisen, ska ha. För att kunna finansiera det nya sys-temet måste 400 tjänster bort från polisen i Stock-holms län. säger regeringen att allt är prio-riterat, även trafficking. Det går inte ihop, det hörministern själv. Trafficking-gruppen måste få möjlig-het att vara kvar om vi ska kunna göra något. Annarsfaller mycket platt till marken.Min fråga till ministern är återigen: Vem ska hadet övergripande ansvaret? Är det staten? Är minis-tern beredd att ta detta ansvar? Hur är det med poli-sen? Har de resurser så det räcker?Vad kommer den proposition som är på gång attkonkret innehålla? Eftersom ministern, eller statssek-reteraren, redan har pratat med -och det är ju tillåtet att prata - undrar jag: Vad merkommer det? Kommer det något av det som jag ochvi nu tar upp? Kommer det att behandlas i propositio-nen eller inte?Ibland känns det som att vi egentligen debatterarmed fel minister. Vi ställde interpellationerna tillThomas , och ett tag skulle svara. Plötsligt är det som står häri dag. Det måste vara minst sagt förvirrat i regeringennär det gäller vem som har ansvaret för dessa frågor.Det är kanske anledningen till att det inte fungerarhelt.Det handlar också om att kunna sätta fast brotts-lingarna när det gäller trafficking. Alla vet att brotts-ligheten är internationell. Den är välorganiserad, densker i flera olika led, och det är väldigt svårt att sättadit de olika leden, vilket också påtalats här tidigare.Den som tar kvinnorna över gränsen säger: Nej, jagvisste inte att det skulle sluta på det här sättet. Densom upplåter en bostad säger: Nej, jag hade ingenaning om detta. Och därmed klarar sig i princip alla.Är regeringen beredd att göra någonting åt lag-stiftningen så att det blir lättare att komma åt de olikaleden och på så sätt stoppa trafficking. Det är ytterli-gare en fråga.Anf. 34 ():Herr talman! Några av oss sade att vi har hört detförut, och det har vi gjort. Det är klart att vi är gladaatt det kommer en proposition.Jag skulle vilja att statsrådet rättade mig om jaghar fel, men kommer propositionen inte förrän imaj. Det innebär att den inte kan behandlas förrän tillhösten. Det i sin tur innebär att vi antagligen kommeratt besluta om lagförslag på vissa områden underhösten.