prot · GQ09116 · 2003-06-04 00:00:00 — Anmälaren anseratt bristerna kan hänföras till på förhand givna in-struktioner och kommunikationen mellan berördaunder pågående möte samtger en tydlig indikation om bristande kunskap omkommissionens omröstningsprocedurer.Kärnfrågan är således miljöminister ansvar för agerande vid Internatio-nella valfångstkommissionens, IWC:s, möte i Camb-ridge i oktober förra året.Jag kan till en början instämma med anmälarenom att röstning inte medialt ställde ien helt bra dager, vilket också miljöministern harmedgett vid utfrågningarna och i andra sammanhang.Att ge stöd för inträde i IWC framställdes imedierna som att nu hade en annan inställ-ning än IWC, vilket alltså var varken avsikten eller ärfallet.Fru talman! Ur granskningssynpunkt har en kärn-fråga varit om ministern rimligen hade kunnat förutseden propositionsordning som kan tillämpas. En frågasom komplicerade omröstningsprocessen ur svensksynvinkel var folkrättsintresset. Som ett litet land vetvi vikten av att även små länder får delta i mellan-statliga organ. Så med en folkrättslig utgångspunktfanns det ett svenskt intresse av att få med ,medan den självklart inte därföraccepterade reservation mot IWC:s valfångst-förbud.Som sägs i betänkandet har granskningen inte vi-sat att den svenska positionen i valbevarandefråganhar förändrats. Regeringen har sett över sin rutinerinför förhandlingar av liknande slag, och arbetet medatt förbättra rutinerna ska fortsätta.Sverige har spelat enmycket aktiv roll inom IWC för att skapa ett funge-rande system som kan garantera alla valbeståndslångsiktiga fortlevnad. Detta arbete förstärktes sedanSverige blev ordförande för . hadekort innan begärt att få återinträda i IWC, med förbe-håll att erhålla undantag mot gällande valfångstför-bud. hade som enda nordiskt land motsatt sigdetta.Miljöministern har bland annat i en interpella-tionsdebatt understrukit attSveriges politiska uppfattning i valfångstfrågan liggerfast, nämligen att ingen stat ska tillåtas att ensidigtåteruppta valfångst och att kommersiell valfångst inteska tillåtas av något land så länge det finns en inter-nationell överenskommelse om att detta inte får ske.Hon anförde att det gällde dels att se till att Is-lands nya ansökan behandlades på ett korrekt sätt ifolkrättslig mening så att ansökan blev prövad i sakmed den reservation som var fogad till ansökan, delsatt i sak inte stödja ansökan om anslutning pågrund av den medföljande reservationen, som skulleinnebära att skulle tillåtas bedriva just kom-mersiell valfångst . Miljöministern fram-höll att den isländska reservationen stod, som manfrån svensk sida såg det, i direkt konflikt med ändamål och syfte.Vidare anförde miljöministern att röst-ning inte innebar att accepterade den isländs-ka reservationen eller att ska få börja fånga val,vilket också framgick av den röstförklaring som Sve-rige gav efter omröstningen.Därutöver anförde miljöministern att man frånsvensk sida vill att ska vara med i IWC-arbetet,men utan sin reservation. Hon påpekade att om Islandstår utanför IWC är det "fritt fram" för isländsk val-fångst. Från svensk sida skulle man nu ta upp diskus-sioner med om reservationen och det fortsattaarbetet i IWC med sikte på en lösning som Sverigeoch andra medlemsländer kan acceptera.På grund av det inträffade vid omröstningen hademan inom enligt miljöministerngått igenom sina rutiner men inte hittat något proble-matiskt i dessa. skulle man på departe-mentet noga gå igenom den här typen av problem föratt se hur man kunde bli skickligare på detta.Fru talman! Agerandet från svensk sida vid i Cambridgemedförde att det uppstod en diskussion om huruvidaden svenska positionen rörande valarnas bevarandehade försvagats. Det inträffade kan enligt utskottetsmening därför beklagas. Den komplicerade situatio-nen vid mötet hade dock knappast kunnat förutses.Granskningen har vidare inte utvisat att den svenskapositionen i valbevarandefrågan har förändrats. Där-utöver har det framkommit att man inom Regerings-kansliet har sett över sina rutiner inför förhandlingarav liknande slag. Avsikten är att arbetet med att för-bättra rutinerna ska fortsätta. Granskningen föranle-der i övrigt inget uttalande från utskottets sida.Anf. 88 () replik:Fru talman! Jag har en fråga till . Den komplicerade omröstningssituationen varvälkänd av både delegationsledningen och de tvådepartementen. Ändå säger utskottet i sitt ställnings-tagande att den komplicerade situationen vid mötetknappast hade kunnat förutses. Alltså: En situationsom var välkänd hade inte kunnat förutses. Enligt minuppfattning saknades det en plan B, och det blir tyd-ligt för alla som läser utskottets granskningsbetän-kande.Jag undrar om det enligt upp-fattning fanns en tillräcklig beredskap när delegatio-nen åkte till för att rösta.Anf. 89 () replik:Fru talman! undrade om detfanns en plan B. Visst, det kan man hävda, menskulle det då också ha funnits en plan C, plan D, planE och så vidare? Det man säger är att man vet attdessa möten inte är förutsägbara. Man kan aldrig varasäker på hur propositioner kommer att ställas. Manvisste att det kunde bli en komplicerad situation, menman visste inte hur den skulle bli. Det kan man aldriggarantera sig emot. Man kan inte ha livrem,hängslen och blixtlås på dem som åker dit. Det är detsom och harframfört.Anf. 90 () replik:Fru talman! Vi menar att den skriftliga instruktio-nen inte var tillräcklig. Det var känt att omröstnings-situationen var så komplicerad. När det uppstod entveksamhet i fick man inte tag i dem påhemmaplan som man borde ha fått tag i. Som detsades här tidigare hade miljöministern valt att varaledig . Det fanns inte tillräcklig beredskap,alltså inte någon plan B.Jag vill höra vad har för upp-fattning om en muntlig förberedelse. Vid utfrågning-en av delegationsledaren framkom det att det intehade förekommit någon muntlig ordväxling och inteheller tillräckligt med muntligt samråd mellan depar-tementen. Det är det som vi pekar på, att beredskapeninte var tillräckligt god. Jag vill veta vad AndersBengtsson har för syn på detta.Anf. 91 () replik:Fru talman! Det var ju inga amatörer som skicka-des till . Jag förutsätter naturligtvis att dekunde hantera situationen, och det gjorde de också.När propositionen inte ställdes enligt det skriftligamaterialet hörde de av sig till sin uppdragsgivare föratt rådgöra. Vi vet också att tiden var väldigt knapp.Vi ska inte gå in på vad miljöministern gjorde.Hon var inte ledig , men hon hade intemobiltelefonen på just under de aktuella timmarna.Sånt händer. Det är den mänskliga faktorn. Man kaninte ha beredskap för alla situationer.Anf. 92 () replik:Fru talman! försvarslinjekänns ungefär så förvirrande som jag gissade i mittanförande att den skulle kännas. Han går inte in påom det egentligen var något misstag. Å ena sidansäger han att de har fått fixa lite fortbildning på de-partementet efter det att problemet hade uppstått. Åandra sidan upptäckte man inga problem, men manfixade ändå till lite fortbildning för några som kanskebehövde det. Den svenska positionen har absolut inteförändrats, men å andra sidan kanske det har uppfat-tas som att den har förändrats.Hela försvarslinjen är alltså väldigt förvirrandeoch ohållbar. Den fungerar inte. Och det hela mynnarut i en enda fråga: Hade det kunnat göras bättre avdepartement och ministern? Hade man kunnat förutsedet som hände?Bengtsson formulerade frågan så här: Hade mankunnat förutse den propositionsordning som ställdes?Nej, det tror jag inte. Det är kanske möjligt, men dåhade man missat någon annan möjlig propositions-ordning. Däremot hade man kunnat förutse att dethade kunnat bli problem med propositionsordningenoch att det skulle bli problematiskt på mötet, för dethade det tidigare varit på alla andra möten. Hade manförutsett detta, hade det åtminstone kunnat finnas enbackup-plan så att det i så fall hade kunnat bli enpolitisk återkoppling.Om man insåg att det hade kunnat uppstå problemdär skulle komma att rösta emot en del avsina intressen skulle det väl åtminstone ha fattats ettpolitiskt beslut om vilka intressen som var mest prio-riterade, och då skulle det ha blivit en politisk åter-koppling.Det blev en komplicerad situation. Det hade mankunnat förutse, det sade också i sitttidigare replikskifte med . Men var-för fanns det då inte en backup-plan för hur manskulle göra när det uppstod problem?Anf. 93 () replik:Fru talman! Det är tråkigt att intelyssnade på mitt anförande. Jag sade faktiskt att detsom skedde var ett misstag, och det medgav ocksåmiljöministern när vi frågade ut henne.Gustav upprepade det som han sade i sitteget anförande - jag lyssnade faktiskt på det - i sinreplik till mig. Det verkar som att den är förutbe-stämd.Gustav säger lite arrogant att man anord-nade lite fortbildning efteråt på departementet. Efter-som man medger att det inte var ett lyckat resultat ärdet väl klart att man följde upp det som hände ochfrågade sig vad man kunde göra bättre nästa gång.Utskottet har också skrivit i sitt betänkande att manpå departementet har tagit lärdom av det som harhänt. Men grundrågan, det vill säga hållningi valfångstfrågan, har inte förändrats i sak.Anf. 94 () replik:Fru talman! Då är det klargjort att det var ettmisstag. Sedan får vi se hur länge det dröjer innannågon förnekar att det var ett misstag. Jag har upp-täckt att det från regeringspartiets sida brukar gå litefram och tillbaka i diskussionen.Det sades i det tidigare replikskiftet med LiselottHagberg att det inte var några amatörer som skicka-des till . Nej, det var det inte. Men om jagkommer tillbaka till den fråga som jag ställde tillAnders i min replik verkar det som att detvar amatörer på som planerademötet. De som var där skötte sig ju. De ringde tillba-ka. Däremot fanns det ingen på andra sidan telefon-linjen som kunde ge en politisk instruktion som skullevara hållbar för framtiden. I stället befinner vi ossfortfarande i ett vakuum där vi inte vet vad som ärden svenska linjen.Lena säger att hon hade helst velat hade röstat på ett annat sätt. Men hade man pra-tat med hade hon kanske valt en annanlinje. Det håller inte att man är så förvir-rad.Anders upprepar att densvenska positionen i valbevarandefrågan inte harändrats. Nej, det hoppas jag. Vi brukar ju säga att vivill bevara valarna. Men det svenska handlandet påmötet har förändrat verkligheten tillnågot som har försämrat för den svenska valbevaran-depositionen.I går kom ett TT-meddelande där pratade om att man skulle göra en aktion på nästaIWC-möte, som hon själv på förhand utdö-mer det som troligen verkningslöst. Hon säger att honinte har några förhoppningar om att kommeratt ändra sig.Möjligen ligger den svenska positionen fast, menagerandet vid mötet i gjorde så att verk-ligheten förändrades på ett sätt som gick längre ifrånden svenska positionen.Anf. 95 () replik:Fru talman! Jag har inte tagit upp situationen sominträffade i , utan det är som häng-er upp sig på det.Vi vet inte vad resultatet hade blivit om det hadeförts en diskussion mellan och , och det har också sagt.Ingen av oss vet det.Det svenska linjen är att det är viktigt att vi fårmed i IWC med den reservationen att man inteska få fånga valar. Vi tycker att folkrätten är viktig,och det är viktigt att man sitter ned och pratar medvarandra om valfångst. Det tycker nog både GustavFridolin och jag är viktigt.Anf. 96 () replik:Fru talman! I det senaste replikskiftet blev det änen gång tydligt att vi ej vet resultatet av ett samtalmellan och miljöminister , som formulerade det. Det ärjust det som är bekymret.Det är den politiska beredningen som diskussio-nen handlar. Den politiska beredningen i Regerings-kansliet kan väl inte ha varit tillfyllest om AndersBengtsson här inte ens kan ge besked om vadsom är den samlade uppfattningen hos regeringen iden här frågan.Att se över rutiner är bra, , menvid utfrågningen handlade det mer om att synliggörahur man inom har formulerat degrundläggande instruktionerna. Här handlade det omden politiska beredningen inför ett viktigt ställnings-tagande.Anders säger att den svenska hållning-en inte har förändrats. Men om jag hörde rätt sadeAnders i sitt anförande att så länge detfinns en kommission om att valfångst inte får ske, skadet inte ske. Svensk hållning har varit att det är vik-tigt att valpopulationen bevaras, och det har varitskälet för att agera vid IWC-möten tidigare. Då harregeringen klarat ut de här frågorna, för det har alltidfunnits ett folkrättsintresse som hävdats av UD ochett valbevarandeintresse som hävdats av Miljödepar-tementet. Frågan är inte ny i . Dendelen kan inte skymmas av knepiga omröstningspro-cesser i IWC. Man har klarat detta tidigare men inteden här gången, och för det ska man kritiseras.Anf. 97 () replik:Fru talman! Jag kan ju inte tala för regeringensståndpunkt. Det är inte heller meningen att vi skagöra det här . Men svensk hållning har inte för-ändrats när det gäller valfångsten. Det kan vi väl allavara överens om, tycker jag.Återigen, ingen kunde förutse exakt hur proposi-tionsordningen skulle ställas i , bara attden kunde bli komplicerad. Man kan inte ha bered-skap för allting. Det har pratats om en plan B. Dåkontrar jag med frågan om det i så fall också skullefunnits en plan C och en plan D. Man kan inte habåde hängslen och blixtlås på allting.Anf. 98 () replik:Fru talman! Det som skulle ha funnits är en poli-tisk beredning i regeringen så att man kunde hanteraden här typen av frågor, för de är inte nya. Det fannsett intresse att hävda folkrätten från UD, och detfanns ett intresse att hävda valpopulationens bevaran-de från . En klassisk ingång i ensvår fråga: Om man från regeringens sida hade gjorten riktig beredning på hemmaplan, hade man ocksåkunnat möta en händelseutveckling som alla visstekunde bli väldigt knölig när man hamnade i omröst-ningsprocedurerna i IWC i . Men reger-ingen skötte det inte på hemmaplan. För det har manfullt ansvar, och för det förtjänar man kritik.Anf. 99 () replik:Fru talman! Det fanns naturligtvis politiska beslut,och man hade med sig instruktioner. Man åkte inte tillCambridge utan klara och tydliga instruktioner frånregeringen. Man fick också instruktionen att om detinte höll skulle man höra av sig, och det gjorde manockså. Sedan kan det möjligtvis ha varit ett antalolyckliga situationer som gjorde att var anträffbar , vilket hon också framhöllvid utfrågningen. Men även om hon hade varit dethade det inte gått att förändra något på plats i Camb-ridge, därför att tiden talade inte för att man hadekunnat göra det.Anf. 100 (m) replik:Fru talman! Jag skulle vilja påminna lite om någrapromemorior som utskottet har infordrat från Miljö-departementet. I en av dem, som är daterad den15 , anförs just hur det konstitutionellaansvaret fördelades . LenaSommestad var vikarierande departementschef påMiljödepartementet. I den egenskapen ansvarade honytterst för beredningen av den instruktion som skullegälla för den svenska delegationens agerande i Camb-ridge. Hon ansvarade också för att ärendet bereddesmed övriga berörda statsråd.Vidare sägs det i promemorian att ministern hadedet konstitutionella ansvaret för att ärendet blev berettpå ett sådant sätt att den svenska delegationen fickinstruktion att agera i enlighet med vad som var densvenska regeringens gemensamma vilja. Ett statsrådsansvar som departementschef innebär att se till att deti departementet finns en organisation som är ända-målsenlig med avseende på de krav som ställs i för-ordningen med instruktion för Regeringskansliet.I den här situationen uppstod en akut fråga om hu-ruvida det var nödvändigt att ändra en tidigaregemensamt beredd instruktion. Det konstateras ipromemorian att frågan aldrig lyftes till ansvarigpolitiker, och det är väl också det som ska kritiseras igranskningen av just det här ärendet.Anf. 101 ()replik:Fru talman! läste innantill ur enpromemoria. Jag förstod inte riktigt fråga.Vi kan konstatera, och det kan vi alla läsa innan-till, att miljöministern har beklagat att hon inte hademöjlighet att föra en dialog med om denfolkrättsliga delen av det hela, och vi vet inte om mani så fall skulle ha agerat annorlunda. Men instruktio-nerna följdes av dem som var på plats i Cambridge.De hörde av sig till respektive departement, som deskulle göra. Så långt är vi faktiskt överens.Anf. 102 (m) replik:Fru talman! Jag kan återge vad sade när hon utfrågades av utskottet: Det äralltid bättre om en fråga med ett politiskt sprängstofflyfts till just den politiska nivån. Vidare säger hon:Det finns en arbetsordning som säger att man skalyfta frågor av principiell karaktär. Så hon hade noggärna sett att den här frågan hade vidarebefordrats tillhenne, och hon hade ansvar för att det fanns en sådanorganisation att man kunde reagera i ett så här käns-ligt läge. Den organisationen har brustit, och för dethar hon alltså ett visst ansvar.Anf. 103 ()replik:Fru talman! Vad som möjligtvis har brustit är i såfall, som själv har framhållit, atthon inte svarade i telefon i just det ögonblick somman ringde. Vi kan också läsa innantill att när manfick kontakt med varandra var omröstningen redanavgjord. Men man satte genast i gång och, som LenaSommestad själv uttryckte det, använde hela resten aveftermiddagen och åt att analysera vadsom egentligen hade hänt. Det grundläggande ärfortfarande att hållning inte har ändrats. Dethar heller inte skett någon större katastrof när detgäller IWC.Anf. 104 SKÅNBERG (kd) replik:Fru talman! har sagt att det varett misstag, och upprepade det.Därom är vi ense.Röstar fel gör vi lite till mans. För oss som har va-rit här i ett tag händer det att vi trycker fel.Då går vi fram till talmannen och ber att få det juste-rat. Det görs omedelbart.Problemet här är att justeringen av den egentligavoteringen ännu inte har skett. Det har alltså gått etthalvår, och vi vet ännu inte hur avsett att rösta. Man kan säga att det har funnitsganska god tid för ett samtal med och attden här avvägningen skulle kunnat göras under dethär halvåret. Kan inte detta vara skäl nog att säga,som vi reservanter säger, att frågan inte var tillräck-ligt beredd?Anf. 105 ()replik:Fru talman! Man anmälde faktiskt en röstförklar-ing direkt när man förstod att det inte blev som manhade tänkt sig.Lena har sagt att Sveri-ges hållning inte har förändrats i sak. håll-ning har inte ändrats, det gäller både den folkrättsligasidan och den del av frågan som handlar om val-fångsten. Det är kanske inte alltid som de stämmeröverens. Det ser vi i det här fallet. Men det förändrarinte saken i sig.Anf. 106 SKÅNBERG (kd) replik:Fru talman! Jag tror att väljeratt missförstå mig. Om vi hade backat förloppet, gåtttillbaka till oktober och allting hade legat framför osshade vi fortfarande inte vetat hur samtalet med AnnaLindh hade kunnat utspela sig och vilket faktisktröstande som hade ägt rum i . Det är långtid att fundera på hur man skulle ha agerat.Anders sade att departementet har settöver sina rutiner. Om det vore på det viset att man vartillräckligt beredd hade man inte behövt se över sinarutiner. Jag vill mena, fru talman, att i sitt eget sätt att argumentera har visat att reser-vanterna har helt rätt i det vi hävdar.Anf. 107 ()replik:Fru talman! Skånberg övertolkar nog en heldel av det jag har sagt. Varken jag, Skånbergeller någon annan kan se in eller se etttänkt scenario. Vi vet inte vad resultatet hade blivit aven diskussion mellan och . Det har de sagt själva också. Hur man hadeagerat i just den situationen, i just äröverspelat. Det vet vi inte hur det hade blivit.Men har sagt efteråt, jag uppre-par det igen, att hållning inte har förändrats.Tuve Skånberg var inne på och jag nämnde innanatt man såg över rutinerna efteråt. Det är ju inte fel.Man ville se om det var något som gick fel och hur vii så fall kan möta det . Det är det som vigranskar ur konstitutionell synpunkt. Det är inte val-fångsten i sig utan hur man hanterar frågan.Vad som sedan eventuellt hade kunnat sägas ärdet lite magstarkt att begära att jag ska kunna veta.När inte ens och vetdet kan inte jag veta det.Anf. 108 ():Fru talman! Mötesteknik är skoj och spännande.Vi är några som har det lite udda intresset. Jag harskrivit en handledning i mötesteknik som användsinom . Jag har suttit ordförande på ettotal årsmöten, kongresser och sådana saker. Jag hartill och med begränsad, men ändock erfarenhet av attleda möten i internationella sammanhang, i . Jag säger inte det här för att skryta på något sättutan bara för att hävda att jag åtminstone har någoninsikt i vad komplicerad mötesteknik kan innebära.Trots detta hade jag uppenbara problem med attbegripa hur det här egentligen gick till. är det intemin fattningsförmåga som ska vara den måttstockmot vilken vi mäter regeringen. Kraven ska kanskeställas högre än så. Men jag instämmer med det somjag tror Skånberg sade: Det var inte konstigt attdet blev fel.De som var med där nere och som eventuellt hörden här debatten eller läser den i protokollet efteråtmåste nog känna sig tämligen frustrerade. Jag menaratt den beskrivning av vad som faktiskt har skett inteär helt korrekt i det som har sagts. Det är inteså att av misstag röstade för att skullebli medlem i kommissionen. Det är inte sant. Sverigehar inte röstat på det sättet. Misstaget består icke idetta.Jag ska göra ett försök, det är väl fåfängt kanskemen jag ska göra ett försök att beskriva vad somhände och varför det blev fel. Först ska sägas att maninte blir medlem i den här kommissionen genomnågot inval av de tidigare medlemmarna. Man blirmedlem genom att lämna in sina ansökningsinstru-ment. Det hade gjort.Sedan är det så att kommissionen också tagit sigden kapaciteten att avgöra om en reservation knutentill anslutningsinstrumenten är av sådan art att med-lemskapet ändå inte kan accepteras. Det hade kom-missionen tidigare gjort i vad gäller Island.Nu gällde det den så kallade fjärde voteringen. In-för den omröstningen sade ordföranden att han mena-de att anslutningsinstrument innehöll sammareservation som tidigare och att status därförredan var avgjord i genom det beslutet. Sve-riges position var att reservation inte var den-samma. Den var inte densamma, den var omskriven.Och menade därför att rent formellt måsteman pröva reservationen igen. status var alltsåinte avgjord av Londonbeslutet. Det var den svenskapositionen.När det då gjordes en invändning mot ordföran-dens förklaring att Londonbeslutet gällde stöddenaturligtvis den invändningen, helt enligtinstruktionen. Det blev en votering om invändningen,om protesten, där ja var ett accepterande av protestenoch nej var ett accepterande av ordförandens förklar-ing. I den voteringen röstade i enlighet medinstruktionen ja, därför att man menade att Islandsreservation måste prövas igen.Det blev en majoritet för ja. Logiskt befann sigmötet i den situationen att det inte fanns något kom-missionsbeslut som reglerade frågan om Islandsmedlemskap. Men det är nu problemet uppkommer,inte i propositionsordningen. Efter omröstningen visar det sig att flera deltaga-re uppfattade resultatet som att kommissionen hadebeslutat sig för att godta anslutning och dennya reservationen. Alltså, ordföranden ställer propo-sition mellan a och b. Ordförandenfinner att c har vunnit. Där uppkommer problemet.Det då gör är att man avger enröstförklaring och säger att detta är en orimlig tolk-ning. har senare också mer formellt inlämnatprotest mot detta. Det är det som sedan kommer attprövas på kommande möten, såvitt jag begriper.Den tolkning som ordföranden gjorde i den situa-tionen, eller som åtminstone många deltagare gjorde iden situationen, var inte rimlig. Och den konstigatolkningen hade inte kunnat förutses. Vi ställer full-ständigt orimliga krav på regeringens klärvoajans omvi ska ha en beredskap för den typen av märkligheter.Efteråt, när vi vet detta, kan vi konstatera att detvar ett misstag därför att det tolkades på det sätt somgjordes. I den meningen har också regeringen vidgåttatt det var ett misstag.