prot · GQ09117 · 2003-06-05 00:00:00 — Denna utveckling drabbade i storutsträckning kvinnorna, som dels var särskilt utsattapå grund av 90-talets hårda villkor i arbetslivet - inteminst i form av nedskärningar i den offentliga sektorn- dels tog det största ansvaret för den dagliga omsor-gen om barn och anhöriga. Kvinnorna drabbadessärskilt hårt - ofta med stressreaktioner och oro förframtiden.Dessa olika faktorer finns enligt min bestämdamening med i bilden när man ska förklara och sätta ineffektiva åtgärder mot sjukfrånvaron. Det går inte atti forskning eller utredningar få ett hållbart stöd förpåståendena att fusk eller inbillningssjuka är avgö-rande förklaringar till den ökade sjukfrånvaron och destora ohälsotalen under senare år.Ändå finns det en del debattörer som drar framdessa faktorer som avgörande för utvecklingen. Serman till sambanden och strukturerna som jag beskri-vit inser säkert det flesta att sådana förklaringar ärgrova förenklingar och att åtgärderna måste återfinnaspå samhälleliga plan men naturligtvis också varaindividuellt planerade och anpassade.Fru talman! Det finns ett mål för det samlade ar-betet med att minska sjukfrånvaron. I budgetproposi-tionen för sätter de samverkande partierna s,v och mp målet att sjukfrånvaron ska halveras framtill . Detta mål ska nås genom arbete på en radstrategiska områden under mandatperioden.Det handlar bland annat om ekonomiska driv-krafter för arbetsgivare, sjukskrivningsprocessen, somavhandlas i just detta betänkande, rehabiliteringsar-betet, förstärkt förebyggande arbete och så vidare. Ivårpropositionen finns ytterligare insatser aviseradeför att klara målet att halvera antalet sjukdagar. Dethandlar bland annat om att förstärka företagshälso-vården. Det är min och övertygelse attdet snart kommer fram fler konkreta förslag.I är vi självklart djuptengagerade i det samlade arbetet att halvera sjukfrån-varon. Vi står tillsammans med Socialdemokraternaoch aktivt bakom dagens betänkande omförändringar inom sjukförsäkringen för ökad hälsa iarbetslivet liksom vi tillsammans står bakom propo-sitionen som föregick betänkandet.Fru talman! Jag vill kort kommentera någrapunkter som kan vara särskilt viktiga att uppmärk-samma. Det finns i betänkandet en bestämd inriktningatt ta till vara den försäkrades arbetsförmåga i ställetför att fokusera på arbetsoförmågan som allt-för mycket varit fallet.Med det som ledstjärna innebär det att deltids-sjukskrivningar ska användas i mycket större ut-sträckning än . Deltidssjukskrivningen bör i deflesta fall utifrån noggrann planering övergå till hel-tidsarbete när så ske kan. Det kommer att ställa kravpå arbetsplatsernas och arbetsgivarnas flexibilitet.Men många är säkert överens om att det finns storafördelar i att kunna behålla och återfå erfarna medar-betar och i minskad utsträckning behöva rekryteraoch lära upp nya vikarier.Det finns också i betänkandet förslag till utbild-ningsinsatser i försäkringsmedicin för alla läkare ochmed möjlighet till fördjupning för dem som speciali-serar sig. Detta bör kunna leda till mer genomtänktaläkarintyg och fördjupning av rehabiliteringsinsatser-na. Som framgår av propositionen kan också andrayrkeskategorier än läkare få del av utbildningen iförsäkringsmedicin.Ett förslag som lyfts fram i proposition och betän-kande är att använda fler så kallade avstämningsmö-ten för att kunna klarlägga det medicinska tillståndet,arbetsförmågan samt möjligheterna till rehabilitering-en. Betänkandet innefattar också en skärpning avreglerna kring arbetsgivarnas skyldighet att görarehabiliteringsutredningar, som alltid ska påbörjas närden försäkrade på grund av sjukdom varit frånvaran-de . Detta är några viktiga förslag ibetänkandet som jag väljer att särskilt lyfta fram.Fru talman! Det finns glädjande och tydliga teck-en att korttidssjukfrånva-ron sjunker medan däremot långtidssjukskrivningaroch förtidspensioner alltjämt ökar. I Vänsterpartiettror vi inte att en tydlig förbättring av sjukfrånvaronordnar sig av sig självt. För att uppnå bestående för-bättringar krävs fortsatt reformarbete. Dagens betän-kande är ett viktigt steg i detta arbete.Men det måste tas fler steg. Det är Vänsterpartietsövertygelse och ambition att medverka till att nyaförslag snart kommer att läggas fram. Vem vet om visnart kan få höra något sådant från minister talman! Sjukfrånvaron måste ses kopplad tillde stora skillnader i villkor som finns i vårt samhälletnär det gäller kön och klass. Så går ett arbete för ettmer jämlikt och jämställt samhälle hand i hand medarbetet för att permanent få ned ohälsotal och sjuk-frånvaro.De samverkande partierna s, v och mp har enatsom och har beslutat om ganska rejälaresurstillskott till bland annat vård,skola och omsorg och andra viktiga samhällsfunktio-ner. Men det räcker inte. Dessa satsningar måstefortsätta. Revorna i välfärden som uppstod måste lagas ordentligt. Detta är ett steg i denutvecklingen.Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslag ibetänkande SfU10.Anf. 76 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja ställa en fråga till RolfOlsson om en detalj men dock ack så viktig deltal ibetänkandet. Det handlar om deltidssjukskrivningar-na.När vi remissdebatterade regeringens propositionsom betänkandet grundar sig på - den remissdebattenvar - deltog från Väns-terpartiet. Vi hade ett litet meningsutbyte i den de-batten om det kristdemokratiska förslaget att göradeltidssjuskrivningen steglös och gå ifrån de nuva-rande fasta nivåerna till att göra den mer individan-passad.Ingrid sade i den debatten att det var ettintressant förslag och ett intressant resonemang. Jaghar också förstått från olika håll, läkarhåll och i andrasammanhang, att det är en intressant fråga att diskute-ra en mer flexibel och mer individanpassad sjuk-skrivningsnivå. Jag skulle kort vilja fråga : Är det någonting som skulle kun-na tänka sig att fortsätta att diskutera?Anf. 77 () replik:Fru talman! Jag och brukar kommagott överens. Vi är säkert överens i den här bedöm-ningen också att det är ett intressant förslag. Det finnsockså en ganska fyllig redogörelse i betänkandet avsvårigheterna med att införa det. Men självklart tyck-er jag att frågan ska leva vidare.Vi ska diskutera detta och också se framöver hurvi kan ytterligare förbättra och underlätta möjlighe-terna att få in fler människor i arbete. Där är natur-ligtvis deltidssjukskrivningarna ett viktigt strategisktinstrument. Det instrumentet ska vara så skarpt sommöjligt.Anf. 78 ():Fru talman! Äntligen är det att besluta om deplanerade förslagen i arbetet mot ohälsan. Vi hardebatterat ohälsan här i kammaren underdet senaste halvåret. Men det är i vår vardag och påvåra arbetsplatser som kampen främst måste föras.Det är genom samarbete med alla inblandade i pro-cessen - individen själv, arbetsgivare, behandlare,och arbetsförmedlingar - som vinår de riktiga förändringarna.Dagens betänkande handlar om förändringar förökad hälsa i arbetslivet. Men vi i anserockså att de skenande sjukskrivningarna är tecken påatt det inte bara är arbetslivet det är fel på utan snara-re att hela samhället är i olag. Man måste se en per-sons vardags- och arbetsliv i ett helhetsperspektiv,vuxnas arbetsmiljö och vardagsvillkor, barns arbets-miljö och livsvillkor och möjligheten att känna sigdelaktig i övriga samhället. vill ge möj-ligheter till reflexion genom förkortad arbetstid ochfriår i hela landet.När jag var på ett studiebesök i kom-mun, som arbetat mycket med att komma till rättamed ohälsan, menade man att när en arbetsgivareanställer en person anställer man också personenshela familj. Man måste alltså förstå att människoribland har bra dagar och ibland har dåliga dagar alltutifrån vad som händer för stunden i den anställdesliv. kan vi arbeta och vissa dagar120 % beroende på hur livet ser ut just då.I hela landet pågår det många bra projekt motohälsan. För att fortsätta med kommun harman där fokuserat på att det är varje enskild individsom ska vara i fokus. Exempelvis har man blandannat sett till att chefer inom inte har merän 20-35 som de ansvarar för. Detta för att ha närapersonlig kontakt med varje anställd.När man blir sjuk har man rätttill rehabilitering. har arbetsgivare haftansvar för att genomföra rehabiliteringsutredningarefter att den anställde har varit sjukskriven i fyraveckor. Detta har inte följts, och många har därfördrabbats och hamnat i långtidssjukskrivningar. Detberor också delvis på att inte hafttillräckliga ekonomiska resurser.Själv har jag tidigare i livet råkat ut för en skadapå grund av ensidigt arbete. Jag hade då turen att fåden hjälp som vi nu föreslår ska komma de långtids-sjukskrivna till del i form av obligatoriska rehabili-teringsutredningar efter fyra veckors sjukskrivningoch avstämningssamtalen efter åtta veckor.Avstämningssamtalen ska föras mellan den sjuk-skrivne, dennas arbetsgivare, behandlande läkarenoch i förekommande fall med arbetsförmedlingar.Även fackliga företrädare kan vara med om den an-ställde så önskar. Det nya är att rehabiliteringsproces-sen tydliggörs. Det i sin tur kan innebära att manupptäcker fel och brister på den enskilda arbetsplat-sen men också att den som drabbas av sjukskrivningtidigare kan få den adekvata hjälp som hon eller hanär berättigad till.Vi i förespråkar att försäkringskassanska kunna köpa upp den rehabilitering som den en-skilde behöver på så lokal nivå som möjligt. Dessut-om vill vi se att man i rehabiliteringsarbetet mycketmer än riktar in sig på att tidigt få tillgång tillkort- eller långtidssamtal, enskilt eller i grupp, för atthjälpa den sjukskrivne att lättare hitta rätt i livet.Flera av de långtidssjukskrivna som jag har haft kon-takt med anser att om de hade fått den hjälpen med attreda ut sina problem tidigt, exempelvis genom någrafå akuta samtal, så skulle de inte behövt vara hemmaså länge.Miljöpartiet anser också att långtidssjukskrivnamåste kunna komma i arbete enligt de små stegensmöjligheter. Det kan vara ett alltför stort steg för enperson som har varit långtidssjukskriven att öka sinarbetstid i taget, vilket dagens system in-nebär. Många vittnar om att de av just denna orsakhar fortsatt att vara sjukskrivna än deegentligen behövt. Det ska inte vara så att det är själ-va administrationen som sätter stopp för människorsåtergång i arbete och därmed kostar både för densjukskrivne och för försäkringen. villdärför se steg i 5 eller som möjliga i framtiden.Antalet sjukskrivningar bland kvinnor är högre änbland män. Därför anser vi att det är naturligt attohälsoarbetet till stor del kommer att inriktas på attminska kvinnors sjukskrivningar och att säkerställaatt rehabilitering sker på lika villkor. Det har visat sigatt män får tidigare och dyrare rehabilitering än kvin-nor. Det ska inte ligga enbart på kvinnors lott att taansvar för sin rehabilitering.I vårt fortsatta arbete måste vi se mer till att brytanyrekryteringen till gruppen sjukskrivna förtidspen-sionerade. Det gör man bäst genom förebyggandearbete. En väl fungerande företagshälsovård och ettarbetsmiljöarbete värt namnet är därför mycket vik-tigt. En grundläggande insikt som måste vara vägle-dande i arbetet om bättre hälsa är att det inte hjälperhur mycket vård- och rehabiliteringsresurser vi änsätter in om folk blir sjuka igen så snart de sätterfoten på sin ordinarie arbetsplats. vill attdet öppnas möjligheter att pröva på annat arbete, ochdå även hos annan arbetsgivare än sig egen. Ett sätt äratt utveckla så kallade arbetsgivarringar där fleraarbetsplatser samarbetar. Det vill vi återkomma till idet fortsatta arbetet.Fru talman! anser att långtidssjuk-skrivna först och främst måste rehabiliteras till livetför att sedan kunna komma i arbete på den gamlaarbetsplatsen eller kanske till en helt ny. Vi måste nualla gemensamt, både i och utanför, gåvidare och få till stånd de förutsättningar som gör attmänniskor kan kombinera vardag, arbete och fritid,det vill säga leva ett rikt liv tillsammans med andra.Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkan-det.(forts. 8 §)AjourneringKammaren beslutade på förslag av tredjevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 14.00 då frågestunden skulle börja.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 14.00.7 § FrågestundGränshinderAnf. 79 TREDJE VICE TALMANNEN:Vi hälsar följande statsråd varmt välkomna: stats-rådet , kulturminister , soci-alminister , statsrådet ochstatsrådet ersätter vice statsministern.Därmed besvarar statsrådet såväl allmän-politiska frågor som frågor inom sitt eget ansvarsom-råde. Frågor till övriga statsråd förutsätts beröra derasansvarsområde inom regeringen.Anf. 80 ():Fru talman! Redan från början kommer en frågatill Nordenministern . I fanns en stor rubrik som lydde:En skam för hela arbetarrörelsen.Även om det finns vissa som vill ta till sig arbe-tarrörelsen, vill jag också räkna mig dit och ta på migskulden för det som man skriver om här, eftersom jagsitter i Nordiska rådet.På bilden finns tre värmlänningar som har velatarbeta, men det fanns inget arbete i . Därförvalde man att gå över gränsen tillNorge och ta ett arbete där men ändå bo kvar iVärmland.När man drabbas av sjukdom, som ju kan händapå arbetsplatsen, hamnar man i en jättesvår situation.Regelverket är faktiskt sådant att om man jobbar 4-5år i och blir sjuk på något sätt får man baratillgodoräkna sig den tid som har jobbat som norskarbetare. De svenska poängen räknas inte in.Nu frågar jag Nordenministern: Vad ska vi ta osstill för att få bort rubriken i om att förhållandena när man arbetar överen gräns i är en skam för politiker och arbe-tarrörelse?Anf. 81 Statsrådet ():Fru talman! Det finns en del hinder när det gällermöjligheterna att röra sig över gränserna. är ordförande i . Vi har som prioritet att successivt ar-beta bort de gränshinder som finns. När det gäller deproblem som uppstår i samband med att man hararbetat i ett annat land och blir förtidspensioneradfinns det vissa olika bedömningar. En av de frågorsom vi har lyft upp under det svenska ordförandeska-pet handlar om att kunna göra ett gemensamt ochömsesidigt godkännande av bedömningarna av demedicinska grunder för en förtidspensionering.Anf. 82 ():Fru talman! Det låter visserligen bra, men de somär berörda har inte hört någonting. Jag träffar demofta. Det är mina väljare. Jag bor frångränsen och drabbas av detta problem.Exemplet med de människor som finns på bilden iNya Wermlands-Tidningen är gammalt.Jag har ett förslag till regeringen om att skapa ennordisk skattemyndighet med experter på de här frå-gorna om nordiskt arbete. Jag tycker att vi bordeskapa en nordisk skattemyndighet som beskattar ochser över alla deklarationer för de människor som bor iett nordiskt land och arbetar i ett annat nordiskt land.Då skulle vi komma ifrån de här problemen. Jag före-slår också att vi bedömer de poäng som man får i detena eller andra landet lika. Clearingen skulle skemellan länderna och inte drabba den lilla företagareneller den enskilda arbetaren. Då skulle vi kunna ta tagi de problem som finns för dem som redan är drabba-de.Anf. 83 Statsrådet ():Fru talman! Det ska vara lätt och enkelt att rörasig över gränserna i de nordiska länderna. Om detta ärvi överens. Under det svenska ordförandeskapet ärdet prioriterat att arbeta för att successivt reducera degränshinder som finns. Det innebär inte att vi ska haen harmonisering av lagstiftningen i våra länder. Jagtror inte att det vare sig är önskvärt eller ens möjligtatt till exempel ha en harmoniserad skattelagstiftning,som här efterlyser. Jag tror att det ärhögst orealistiskt.Det handlar om att skapa en förbättrad kunskapom de olika regler som finns och se till att de sompendlar över gränserna också får möjligheter att till-godoräkna sig de förmåner som man har i respektiveland. En del av de frågor som tas upp i just dessakonkreta exempel rör saker och ting som vi i dennaförsamling, regering och riksdag, inte har ansvar för.Där är det kollektivavtalsbeslutade försäkringar somgäller.PsykvårdenAnf. 84 ():Fru talman! Två psykiskt sjuka personer har undersenare tid begått fruktansvärda våldsdåd som förorsa-kat död och mänskligt lidande. Det som hänt är djupttragiskt, och våra tankar bör verkligen gå till demsom drabbats.Psykvården är nu åter i diskussionens centrum.Man frågar sig: Varför ska det alltid behövas en kata-strof innan vi sätter frågan högt på dagordningen?Man frågar sig: Hade de här tragiska händelsernakunnat undvikas om vi haft en bättre fungerandepsykvård? Framför allt frågar man sig: Vad kan vigöra så att vi får en förbättrad psyk-vård och ett minskat psykiskt lidande och att oskyldi-ga människor slipper utsättas för fara?Vi har reformer med goda intentioner, men verk-ligheten är inte alltid så ljus. Jag vill fråga socialmi-nistern: Vilka initiativ och vilka åtgärder avser mi-nistern vidta med anledning av den situation som viständigt blir påminda om när det gäller de psykisktsjuka?Anf. 85 Socialminister ():Fru talman! Jag skulle vilja vädja till att vara en smula försiktig med sina slutsat-ser. Vi vet inte vad det var som låg bakom dessa tvåtragedier. Tidningsuppgifter talar om psykiskt sjukamänniskor och om att åtminstone en av dessa gär-ningsmän haft kontakt med psykvården. Vi vet intevad som har hänt. Vi vet inte i vilken mån de harerbjudits vård, sökt vård och vilka bedömningar lä-karna har gjort.För att undvika att dra slutsatser av en händelsesom vi vet lite om har regeringen uppdragit åtSocialstyrelsen att utreda vad som ligger bakom. Mankan tänka sig väldigt många olika alternativ. Det kanju vara så att man verkligen har sökt vård, men attrutiner inte fungerar, att kontakter mellan socialtjänstoch primärvård eller psykvård inte fungerar. Det kanockså vara så att man faktiskt inte har sökt vård. Dåmåste vi fundera på hur vi öppnar psykvården ytterli-gare. Men innan vi drar några slutsatser av dettamåste vi öka vår kunskap.Jag skulle vilja vädja till att hadenna ödmjukhet.Däremot kan vi diskutera psykvården. Jag ska beatt få återkomma till några tankar om psykvårdensframtid i mitt nästa inlägg.Anf. 86 ():Fru talman! Jag tar naturligtvis inte upp enskildaärenden på annat sätt än för att peka på att det ställsfrågor om hur psykvården fungerar. Det är det vikti-gaste. Situationen är allvarlig. Vi vet att orsakerna tillpsykisk ohälsa är många. Vi vet också att lagstift-ningen ses, och den behöver sannolikt ses över mer.Resurser brister, antalet vårdplatser har minskat,samverkansfrågor, boendefrågor och missbruksfrågordiskuteras. Jag kan göra listan lång på områden sommåste tas upp för att vi ska kunna se till att mänskligtlidande undviks. Det är i första hand inte nya utred-ningar som krävs, utan åtgärder.När gjorde upp med socialministernoch Socialdemokraterna om försvarsmiljarder tillvården var psykvården ett av de fyra prioriteradeområdena. Jag är inte nöjd i den delen med de resultatjag sett. Var finns försvarsmiljarderna tillpsykvården, socialministern?Min konkreta fråga är: Är socialministern bereddatt se till att pengarna går till det som de var avseddaför?Anf. 87 Socialminister ():Fru talman! Min barndom formades i stor ut-sträckning i skuggan av ett sinnessjukhus, som vi dåsade. Mina somrar ägnade jag åt att leva tillsammansmed människor som var inspärrade i ett av de moder-na mentalsjukhusen. 1 800 människor fanns bakommurarna.Vid den tiden hade vi 35 000 människor avskildafrån samhället. Vi vet att de allra flesta hade klarat sigsjälva om de hade fått medicinskt och socialt stödfrån samhället. Men vi valde att spärra in dem.Aldrig ska vi återvända till ett samhälle som spär-rar in människor därför att vi inte har möjlighet att gedem ett värdigt liv. Däremot ska vi se till att alla demänniskor som är en fara för sig själva eller andra tasom hand. Där ska vi också vara öppna för att beslutaom tvångsvård.Det är den balansen vi ska ha klar för oss. Svenskpsykiatri har problem när det gäller att ge socialt stöd:att ge bostad och sysselsättning åt de människor somfaktiskt skulle klara sig. Där sker stora framsteg fram-för allt genom det arbete som ochjag gemensamt har bedrivit.ECB:s och räntesänkningarAnf. 88 ():Fru talman! Den svenska direktionbeslutade vid sitt sammanträde i går att sänka repo-räntan från 3½ % till . Beslutet som annonseradesi dag , och tillämpas från och med den11 juni, baseras på den bild av inflationsutsikternasom presenteras i inflationsrapport.Just innan jag kom in i kammaren fick jag veta attden vid en presskon-ferens annonserat attsänka den europeiska räntan lika mycket som Riks-banken, alltså med 0,5 procentenhet.Vad är statsrådet bedömning av dessa bådaräntebeslut? Finns det några slutsatser att dra medtanke på vår folkomröstning om euron ?Anf. 89 Statsrådet ():Fru talman! Min första reaktion är att räntesänk-ningarna är väldigt välkomna, både den europeiskacentralbankens och . Det innebär att detges en stimulans till den europeiska ekonomin. Detbehöver den just nu eftersom vi befinner oss i enlågkonjunktur och har svårt att komma ur den. Det äralltså väldigt positivt.Man kan också göra en och annan iakttagelse avintresse när man ser de här två räntesänkningarna sidavid sida.För det första ser vi hur penningpolitiken ochräntepolitiken aktivt används som stabilisator i deneuropeiska ekonomin. Det är positivt att se. I framti-den kan vi förvänta oss att den europeiska central-banken kommer att göra på samma sätt i framtidakonjunkturförlopp.För det andra är det intressant att notera att deneuropeiska och sänkersamtidigt och lika mycket.Det menar jag visar än en gång hur väl vi befinneross i takt med övriga . Det kommer också attvara regeln om vi inför euron. Det är jagalldeles övertygad om.Anf. 90 ():Fru talman! Som sade är det ju po-sitivt att de här båda bankerna sänker räntorna. Menfortfarande är ju skillnaden mellan den svenska repo-räntan och ECB:s ränta cirka en procentenhet.Om det skulle bli ett ja i folkomröstningen den 14september, vad skulle effekten i så fall bli på densvenska räntan?Anf. 91 Statsrådet ():Fru talman! Det kan man förutsäga med stor sä-kerhet. Den skillnad som finns på en procent mel-lan vår ränta och den som har, inklusivetill exempel som ju ligger alldeles nästgårds,kommer att försvinna om vi får ett ja i folkomröst-ningen och börjar resan in i eurosy-stemet.Min förutsägelse är att det kommer att gå relativtraskt. Så skedde för . Utöver den halvprocentnedåt på räntan som vi har fått kan man räknamed att efter vår folkomröstningkommer både de långa och korta räntorna att sjunka,och den här procenten kommer rätt raskt att elimine-ras.Det är naturligtvis en ytterligare stor fördel bådeför hushåll och företag här i , förutsatt natur-ligtvis att vi får ett ja i folkomröstningen.Förstatligande av försäkringskassornaAnf. 92 ():Fru talman! Jag vill ställa en fråga till statsrådetAndnor.I debatterar vi bland annat ohälso-frågorna. Jag delar naturligtvis regeringens målsätt-ning att minska sjuktalen.I pågår ett utredningsarbete omett förstatligande av våra försäkringskassor. Frågornaär många om lämpligheten av en centralisering av enverksamhet som fungerar väl, bland annat tackvare kassornas duktiga personal.Med tanke på ohälsotalens minskning vill jag frå-ga: Hur kommer enligt regeringen ett förstatligandeatt bidra till eller motverka arbetet med sänkningen avohälsotalen?Anf. 93 Statsrådet ():Fru talman! Som säger pågår deten utredning, den så kallade . Jagförväntar mig att få det första delbetän-kandet från utredningen. Den ska slutföras under året.Jag har inte för avsikt att här föregripa utredning-en och de ställningstaganden som den kan ge anled-ning till.Låt mig bara säga att bakgrunden och anledningentill att utredningen har kommit till stånd är ju vårtintresse av att se till att vi har en ledning och styrningav verksamheten inom det här området som kanskeutvecklas och blir till det bättre.Jag tycket att inte ska blanda ihopbegreppen. Ett förstatligande är ju allmänt sett intedetsamma som en centralisering.