prot · GQ0961 · 2003-02-19 00:00:00 — Jag ser dethårda motstånd som bland annat harmot en ökad mångfald i den offentliga sektorn. Detkan också ses ur synvinkeln varför kvinnor inteska ha samma möjlighet att välja olika arbetsgivaresom män trots allt har. Det här kan vara ett steg att fåen ökad jämställdhet men också få mer av lika löner.Jag tappade totalt bort läkardelen. Jag ber om ur-säkt.Anf. 194 ():Herr talman! är det , detvill säga då framförallt kvinnor demonstrerar över hela världen för sinarättigheter.Jämställdhet är en mänsklig rättighet, som ocksåfinns inskrivet i och som mer än 180länder har skrivit under. Det är därför viktigt att vinaturligtvis godkänner regeringens proposition. Ingentidigare har talat om regeringens proposition gällandeFN-konventionen mot kvinnodiskriminering. Vi frånMiljöpartiet tycker att det är bra att vi äntligen inför-livar konventionen i . För är jäm-ställdhet och diskriminering oerhört viktiga frågor.Det förklarar kanske också att det finns många mo-tioner inom detta område.På gott och ont går det att konstatera, vilket vigjorde i utskottet, att majoriteten yrkar avslag på istort sett allting. Vi skulle vilja att några frågor på-skyndas . Det är bra att det pågår samlad översyn över samtliga diskriminerings-frågor så att vi kan ta ett samlat grepp kring alla dessafrågor.Ett viktigt undantag finns dock i arbetsmarknads-utskottet. Det är frågan om diskrimineringstvister skaavgöras i allmän domstol eller som i . grunduppfattning är attdiskrimineringstvister inte bör avgöras i Arbetsdom-stolen utan i stället ska flyttas över till allmän dom-stol. Huvudinvändningen är mycket omdiskuterad,men dagens system innebär en jävssituation, som vianser finns i just Arbetsdomstolen.Majoriteten av ledamöterna i be-står av företrädare för arbetsgivarna och de fackligarepresentanterna, vilket innebär att det är sammaföreträdare som förhandlar fram kollektivavtalen somska lösa tvisterna om densamma - till exempel löne-diskriminering. Det innebär ganska tydligt en jävssi-tuation. Det är inte lämpligt att dessa parter ska hanågon sorts tolkningsföreträde. Det är inte svårt atträkna ut att det ligger i både arbetsgivarnas och defackliga företrädarnas intresse att försvara de kollek-tivavtal som har slutits. Det är just de kollektivavtalsom kanske också befäster den lönesituation som vikritiserar utifrån en jämställdhetsaspekt.För oss i har jämställdhetsfrågornastått högt på den politiska dagordningen. Det är där-för viktigt att komma till rätta med det problem somfinns med Arbetsdomstolen. Därför är det bra ochviktigt att samtliga ledamöter i utskottet har ställt sigbakom tillkännagivandet från att frågan omforum för diskrimineringstvister blir belysta i . I utskottets ställningstagandestår det också tydligt, vilket jag hoppas framgår förmottagaren, att utskottet anser att utredningen nogabör överväga de olika förslag som har förts fram ifrågan. Sedan får vi hoppas att resultatet av utred-ningen blir till majoritetens belåtenhet i denna kam-mare. Men vi ska inte föregå utredningens förslag.Vi i har drivit frågan om jämställdheti . Vi har väckt motioner om bland annat jäm-ställdhetsmärkning av varor och tjänster. Det är enfråga som har diskuterats tidigare.Upprinnelsen är en motion av iMiljöpartiet om att kvinnor ska få medicin i dosersom är utprövade på kvinnor och tar hänsyn till denkvinnliga kroppen. Utredningen har lämnat ett betän-kande med förslag till certifiering av en frivillig jäm-ställdhetsmärkning. Det är viktigt att påpeka detta.Det kan inte vara så att för medicin som kvinnor skaanvända utgör testgruppen unga män. Det är interiktigt tanken. Frågan har blivit alltmer uppmärk-sammad, och det är bra. Kvinnor som kommer in förhjärtinfarkt ska inte behandlas med doser tänkta förmän.I motion tar vi även fram att reklamska bli föremål för jämställdhetsmärkning. Därför villjag yrka bifall till reservation nr 10.Jag vill också yrka bifall gällande två andradiskrimineringsfrågor, nämligen reservation 23 omdiskrimineringslagstiftning gällande transsexuellasamt reservation 26 om sekretess i samband medanmälningar om diskriminering.När det gäller flerpartimotionen om transsexuellaär det viktigt att framhålla att transpersoner har ettmycket svagt rättsligt skydd i dagens samhälle. Det ärnågot som vi alla bör ta fasta på. Vi har därför justföreslagit att transpersoner ska införlivas i lagen omförbud mot diskriminering i arbetslivet på grund avsexuell läggning.Samtidigt tycker vi i att det uppmärk-sammade domslutet i gällande upp-sägning av transsexuella personer införlivas i svensklagstiftning. Målet i är mycket intres-sant. Det gällde en transsexuell person som blev upp-sagd från sitt jobb på grund av dennes könsbyte. konstaterade att uppsägningen stred motförbudet mot könsdiskriminering i EU:s likabehand-lingsdirektiv. Det är synd att riksdagsmajoriteten intevill ge regeringen i uppdrag att återkomma till riksda-gen med förslag på att införliva detta i svensk lag-stiftning.Jag vill slutligen yrka bifall till reservation nr 15.Det gäller en motion från där vi tyckeratt arbetsgivare med mer än tio anställda ska hamångfaldsplaner där såväl rekryteringspolicy somstrategi mot diskriminering ska ingå som två kom-plement. Vi tror att det är viktigt att arbetsgivare påett systematiskt sätt tar sig an diskrimineringsfrågor-na. Genom att ta fram särskilda mångfaldsplanerinnehållande konkreta mål tror vi att ytterligare stegkan tas framåt för att minska förekomsten av diskri-minering på våra arbetsplatser - privata såväl somoffentliga.Anf. 195 ():Herr talman! Kvinnor diskrimineras på densvenska arbetsmarknaden. Den kvinnliga halvan avarbetskraften tjänar av vad männen tjänar.Kvinnor har korta, otrygga jobb. Kvinnor drabbas ihögre grad än män av ohälsa. Kvinnor har deltidsjobbfast de vill ha heltid. Kvinnor saknas på toppositio-nerna. Kvinnor får lägre pension.Bilden av den svenska arbetsmarknaden är såorättvis, så ineffektiv och så föråldrad. Vad vi ser äratt vi, efter den kvinnliga rösträttens infö-rande, med barnomsorg och jäm-ställdhetslagstiftning, och efter att ha fått motta förstapris som världens mest jämställda land, fortfarandehar en skrämmande uppdelning mellan kvinnors ochmäns villkor på svensk arbetsmarknad. Det handlarom makt, makt och resurser. Det är männen somfortfarande har de ekonomiska medlen och makten.I dag debatterar och beslutar riksdag omjämställdhet och arbetsmarknad. Mot den bakgrundsom jag tecknade inledningsvis är det en mycketangelägen debatt.Det är ju också så att villkoren i arbetslivet sätterstarka avtryck på vilket liv som vi människor leveräven utanför arbetet. Det goda arbetet, som förutomen rimlig lön också ger möjlighet till inflytande ochpersonlig utveckling, ger kraft, ork och förmåga tillett innehållsrikt och gott liv även utanför arbetet.Bristen på jämlika villkor på den svenska arbets-marknaden begränsar och förminskar svenska kvin-nors liv. Bristen på jämlika villkor gör också Sverigetill ett fattigare land. Tänk så mycket initiativkraft, såmånga goda idéer och beslut som vi går miste om!Ojämlikheten måste tas på största allvar. Alla vi sompå något sätt är beslutsfattare måste anta denna utma-ning. Vi måste - inom både politik och näringsliv -inse ojämlikhetens betydelse, inse ojämlikhetenssprängkraft, som har varit innepå tidigare här . Och vi måste agera därefter.Herr talman! Vi måste göra precis som kloka fe-minister och politiker har gjort före oss. Det handlarom förmågan att se verkligheten sådan den är, atttillsammans med andra bilda opinion för förändring,att glädjas över de framsteg som görs och att inte geupp utan att uthålligt, uthålligt fortsätta att arbetaframåt. När vi behandlar bristerna i den svenskajämställdheten på den svenska arbetsmarknaden görvi det utifrån en styrkeposition. Vi befinner oss i ettav världens mest jämställda parlament i världens mestjämställda land. Kampen för jämställdhet har varit,och är, intimt sammanlänkad med kampen för demo-krati. Tack vare tidigare generationers outtröttligaarbete har villkoren för både mäns och kvinnors livförbättrats oerhört i Sverige.Mycket har också förbättrats . Det harblivit fler kvinnor i ledningarna för de offentligaverksamheterna. Vi har gått från till31 % . Vi har lyckats minska deltidsarbetslösheteninom vård och omsorg med 15 000 bara . Vi har förstärkt lagstiftningen och resurserna tilljämställdhetsarbetet. Och inte minst viktigt: Med-vetenheten om de strukturer och maktförhållandensom råder ökar genom den debatt som förs.När jag då lyssnar på inläggen som framförs un-der den här debatten, särskilt från ochKristdemokraterna, blir jag lite bekymrad. Vakna uppur er törnrosasömn och inse att er politik inte leder tillde förbättringar som ni så varmt pratar om! Dethandlar om strukturer och maktförhållanden, inte omatt skuldbelägga enskilda individer.Det är mycket tillfredsställande att kunna konsta-tera den mängd av åtgärder som vidtas för attkomma till rätta med diskrimineringen på svenskarbetsmarknad. gavs docent iuppdrag att kartlägga kvinnors deltagande på led-nings- och styrelsenivå i svenskt näringsliv. Hon skabeskriva de hinder och strukturer som hindrar enpositiv utveckling, och hon ska föreslå åtgärder -vilket kan behövas, eftersom det i 335 börsnoteradeföretag enbart fanns sex kvinnliga vd:ar. Utredarensförslag väntas till i år.Den bristande jämställdheten i näringslivet harockså tilldragit sig internationell uppmärksamhet.FN:s kommitté mot kvinnodiskriminering har kritise-rat oss för detta. Det är också ett område som nuförti-den röner mycket debatt och också ett antal initiativfrån näringslivet självt. Här kan vi i ocksåse fram mot ett förslag från regeringen om krav påredovisning av könsfördelningen i företagens årsbe-rättelser.En annan oerhört angelägen fråga - som berör detstora flertalet svenska kvinnor och män - är varförkönssegregeringen på den svenska arbetsmarknadenbestår. Också här har regeringen aviserat en utred-ning. Svensk arbetsmarknad och lönesättning riskeraratt aldrig bli riktigt jämställda om vi inte bättre lyckas luckra upp dessa strukturer och förståorsakerna bakom. Den låga värderingen av kvinnorsarbete är en av de mest brännande frågorna just nu.Och självklart: Regeringens och myndigheternas,bland annat olika initi-ativ, har varit och kommer fortsatt att vara mycketviktiga. Men vi måste också se ett intensifierat an-svarstagande från arbetsmarknadens parter. Dethandlar om strukturer och värderingar - och vi harmycket kvar att göra i Sverige.Herr talman! Insikten om att världens kanske mestjämställda land fortfarande har lång väg kvar att gå äruppfordrande. Jag ser fram mot den handlingsplan omjämställdhetspolitiken som ska presenteras för riks-dagen . Den kommer att behandla jämställdhets-frågor inom en mängd områden, bland annat arbets-marknad, och hela syftet är att på ett mer systematisktsätt angripa bristerna i jämställdheten. Där har vianledning att förvänta oss nya initiativ.Nya konstruktiva åtgärder kan vi också förväntaoss av den sittande , somser på möjligheterna till en mer sammanhållen lag-stiftning, som ser hur våra samlade myndighetsresur-ser bäst ska tas till vara och hur domstolsprocessernai diskrimineringsmål ska genomföras.Sammantaget ger detta goda förhoppningar om enmandatperiod där mycket positivt kommer att händapå jämställdhetens och anti-diskrimineringsarbetetsområde. Det är vi beslutsfattare skyldiga att åstad-komma. Det är vi skyldiga oss själva, våra väljare ochframför allt våra barn - framtidens svenska kvinnoroch män.Slutligen är det därför glädjande att konstatera attregeringen nu på bord har lagt förslaget attSverige ska godkänna fakultativa protokolltill FN:s konvention om avskaffande av all slagsdiskriminering av kvinnor. Genom detta ges enskildaindivider eller grupper av individer som upplever sigkränkta en möjlighet att driva sin sak vidare. Det ärett viktigt steg framåt för ökad jämställdhet. Det ärockså därför som ett, i denna fråga, enigt utskott till-styrker protokollet.Herr talman! Härmed vill jag yrka bifall till ut-skottets förslag i betänkandet och avslag på samtligareservationer.Anf. 196 ()replik:Herr talman! Jag tror att det är dags för BrittaLejon att lämna kvoteringens askungebal innanklockan slår och den lagen förvandlas till enpumpa.Ett av Socialdemokraternas motiv för utbyggna-den av den offentliga sektorn var att kvinnor skullekunna byta spisen och blöjorna mot avlönat arbete.Men vet vi att lönerna är låga, arbetet är tungt ochansvaret för spisen och blöjorna kvarstår oförändrade.Den offentliga sektorn har alltså förvandlats till enkvinnofälla och dessutom drivit upp skattetrycket.Det system som var tänkt att underlätta för kvinnorbidrar , paradoxalt nog, till att hämma kvinnorsmöjligheter på en fri arbetsmarknad.Det är genom att riva upp dessa monopol, sombinder kvinnorna, och genom att förbättra förutsätt-ningarna för landstinganställda sjuksköterskor att istället ta jobb hos till exempel ett vårdinriktat beman-ningsföretag som vi får möjligheterna att bryta löne-diskrimineringen.Vad har till exempel att säga omKommunalarbetarförbundets rapport, som ordföran-den förde fram, om att privata arbetsgiva-re som alternativ till stat, kommun och landstingskulle gynna förbundets medlemmar? Vad är kom-mentaren till den? Är det att vi inte behöver bry ossom den, att detta inte är någonting som angår den härriksdagen eller den här regeringen?Sedan handlar det om kvoteringens för- och nack-delar. Detta tycks vara regeringens enda instrument,om man lyssnar noggrant på . Men kvote-ringen måste antingen användas som ett medel för attnå jämställdhet eller som ett mått. Det kan inte varasamma sak . Om syftet med till exempelvarvade listor, varannan damernas eller motsvarandeär att nå jämställdhet kan man inte mäta denhär jämställdheten, . Det är det som Soci-aldemokraterna missar.Jag vill gärna höra vad som egentligen är BrittaLejons stora poäng i det här betänkandet?Anf. 197 () replik:Herr talman! Hur kan påstå attdet är den offentliga arbetsmarknaden som inskränkerkvinnors liv och kvinnors förmåga att lämna hem ochspis när fakta talar ett annat språk?Jag undrar om hararbetat i en ICA-affär. Jag vet inte svaret på den frå-gan. Jag vet bara att det inom handeln finns mångaprivata alternativa arbetsgivare. Jag har själv arbetat ien , inte särskilt länge men tillräckligtlänge för att uppleva den verklighet som råder pådenna privata arbetsmarknad, där alternativen blomst-rar. Där kan vi prata om både usla löner och uslaarbetstider.Självfallet tror jag också att det är bra om man haralternativa arbetsmarknader och alternativa arbetsgi-vare. Men - och det är min poäng, -i det här fallet är inte lösningen på problemet med denlåga värderingen av kvinnors arbete att "riva upp deoffentliga monopolen". Fakta talar ett annat språk.Kvinnors arbete värderas lågt oavsett var det sker,också i den privata sektorn.Anf. 198 ()replik:Herr talman! Vad är egentligen fakta, ? Återfinns inte den största delen av de kvinnorsom är i arbetsför ålder och som befinner sig på ar-betsmarknaden i den offentliga sektorn?Ingen i den här kammaren skulle försöka bortför-klara att diskriminering existerar ute i samhället. Detär vi alla överens om. Det är inte någonting som Mo-deraterna försöker förneka. Det är inte heller någon-ting som något annat parti försöker förneka, menBritta Lejon försöker måla upp en bild där den privatasektorn ställs i relation till den offentliga sektorn. Duvill skapa ett motsatsförhållande dem emellan, och såär inte fallet.Vad det handlar om är att den offentliga sektorn idet här fallet utgör ett problem därför att den faktisktinte är det goda föredöme som den borde vara. Vimoderater har i våra reservationer tagit upp den härfrågan. Vi har sagt att vi anser att staten borde vara ettföredöme, inte bara när det gäller lönesättning utanockså när det gäller anställningarna och antalet kvin-nor på högre positioner. Men det kan inte uppnåsgenom kvotering. Det kan bara uppnås genom neu-trala meritvärderingssystem. Det kan bara uppnåsgenom att man tar kvinnors kompetens på allvar.Britta Lejon försöker få det att framstå som att detegentligen handlar om någonting helt annat, att dethandlar om att man från vår sida bortser från dendolda genusordning som finns, men det är det ingensom gör. Det är inte den som står i fokus för den härdebatten. Det gör däremot det faktum att den offentli-ga sektorn låser in kvinnor och berövar dem möjlig-heten att söka sig vidare. Jag skulle vilja säga att manpå ett mycket effektivt sätt gör dem inte bara till ar-betande ute på arbetsmarknaden utan också till arbe-tande i hemmet. Kvinnorna är den grupp som dubbel-arbetar mest av alla.Anf. 199 () replik:Herr talman! Det är inte jagsom försöker ställa det offentliga mot det privata iden här debatten. Det kan man se om man läser reser-vationerna i det här betänkandet - det är andra somförsöker göra detta. Jag försöker bara, genom de faktasom finns, visa att problemen med den låga värde-ringen av kvinnors arbete finns på hela den svenskaarbetsmarknaden och att den lösning som ni försökertillhandahålla inte är någon lösning i det avseendet.När det gäller den andra sakfrågan, om att det of-fentliga behöver vara ett gott föredöme, håller jagmed . Jag visade också i mitt anfö-rande på att det faktiskt har skett förbättringar på denoffentliga arbetsmarknaden när det till exempel gällerandelen kvinnor på toppositioner. Men det finnsmycket kvar att göra; det håller jag verkligen medom.Anf. 200 () replik:Herr talman! påstod lite märkligt attvi kristdemokrater försöker skuldbelägga enskildaindivider. Jag vet inte vad fick det ifrån.Det är möjligt att hon lyssnade dåligt på mitt anfö-rande. Jag lyssnade däremot på anfö-rande.Det var en vacker bild hon ville måla upp över hurmycket som har blivit bra. Och ur ett historiskt per-spektiv har jämställdheten självklart kommit långt iSverige, också jämfört med många andra länder. Mendet som mitt inlägg till stor del handlade om var attdet pratas mycket. Det är många utspel på ,och det är många tidningsartiklar. Men man är intelika bra på att följa upp så som man själv påstår vill göra.Britta Lejon säger exempelvis att det bara finnssex kvinnliga vd:ar i börsbolagen, men bland de sexbörsbolag som regeringskamrater kanpåverka direkt därför att de är statligt ägda finns ing-en kvinnlig vd. Det finns ingen kvinnlig styrelseord-förande. Där är inte jämställdheten speciellt mycketbättre. Jag hänvisade också till statistik om Reger-ingskansliets tjänstemän. Jag pekade på att löneskill-naderna mellan kvinnor och män har ökat i åtta avelva departement från 1999 till 2002.Det är denna bristande överensstämmelse mellanretorik, tal och tidningsartiklar och praktiskt arbetesom gör att man blir ganska trött på att höra på ersocialdemokrater. Visa mera handling och snackamindre!Frågan till är också: Är det kvoteringi börsbolagens styrelser och i föräldraförsäkringensom är metoden för att lösa detta? Eller ska man görasom vi kristdemokrater säger? Vi säger: Låt oss nuförverkliga de lagar som vi redan har beslutat om. Låtoss se till att vi jobbar med attityder och värderingar!Låt oss skrida till verket och försöka göra någontingåt de diskriminerande löner som vi har i vårt land ochsom vi kan påverka! Det finns mycket kvar att göra,inte minst bland egna regeringskamra-ter.Anf. 201 () replik:Herr talman! klagar över mängdenutspel på detta område. Jag tror inte riktigt att jaghåller med honom. Däremot drabbas jag av en känslaav att utspelen från kd, som rör granskningen av Re-geringskansliets lönesättning, i det här fallet mervägleds av att det är enkelt att plocka poäng på denarbetsplats som befinner sig i mediernas ljus och sombestår av tillräckligt få själar för att det ska vara möj-ligt att räkna medellöner än av en genuin omsorg omde många kvinnornas dåliga löner på den svenskaarbetsmarknaden, både den offentliga och den priva-ta.Man ska vara försiktig med statistik, hänvisar till den statistik som är offentligt produ-cerad av SCB. i denna kammare, i deninterpellationsdebatt som handlade om Regerings-kansliets lönesättning, sades det att under de två se-naste åren, som vi har offentligt producerad statistikför, har medellönerna för kvinnorna ökat mer än me-dellönerna för män i . Låt detta varanog sagt om ! Jag tycker kanske attvi ägnar den arbetsplatsen något för stor uppmärk-samhet. Visserligen förstår jag poängen - regeringenmåste vara ett gott föredöme, gå före.Jag tror nog att det vore en välgärning för svenskakvinnor om ägnade de stora grup-perna på arbetsmarknaden samma omsorg.Anf. 202 () replik:Herr talman! kan vara lugn. Läs våramotioner på området! Vi jobbar med de breda frågor-na, inte minst med hur vi skapar ett mer barnvänligtarbetsliv, vilket jag tror är en av nyckelfaktorerna föratt skapa både jämställdhet och jämnare lönesituationmellan kvinnor och män.Det jag pekade på är inte ointressant: utnämnings-politiken, hur regeringen själv agerar inom de börs-bolag som ägs av staten och hur man agerar själv ilönesättningspolitiken på , där detfaktiskt finns ganska många hundra personer. Det ärinte ointressant hur man agerar på dessa områden.Men varken eller tyckeratt Kristdemokrater och oppositionspartier ska bry sigom det.Det är en märklig politik. Jag tror att man måstevisa gott föredöme. Man måste sopa framför egendörr. Man måste gå i bräschen för att också kunnamotivera de arbetsgivare på både den offentliga ochden privata sidan som faktiskt har mycket att göra pådetta område.I tidningen stod det att läsa:Är du kvinna över 45 och arbetar på Regeringskansli-et? Då är risken stor att din löneutveckling är sämreän dina kollegers.Är det en oväsentlig fråga att ställa till ett föredetta statsråd och en företrädare för regeringsmakten?Varför har man sådana rubriker i fackliga tidningar?Anf. 203 () replik:Herr talman! Jag håller med . Detär inte ointressant hur man agerar själv. Det gäller ossalla. Jag håller med om kritiken. När det gäller detunga infrastrukturverken vore det glädjande om vikunde se fler kvinnor i ledningen. Men jag är överty-gad om att det inte dröjer länge eftersom vi faktiskthar den nomineringspolitik som vi har från regering-ens sida att öka andelen kvinnor på toppositioner.Man kommer att få se att så också blir fallet. Inom detoffentliga ligger vi betydligt bättre till än vad man göri det privata näringslivet på detta område. Det tyckerjag att kunde kosta på sig att medgenågon gång.Det är inte ointressant hur man agerar själv. Vihar tidigare diskuterat lönesättningen på Kristdemo-kraternas och kanslier - tror jag detvar. Jag undrar varför det är så att Kristdemokraterna- om vi nu går till antalet ledamöter i denna kammare- har minst andel kvinnor? talar omför andra att de ska föregå med gott exempel. Om jaghar läst rätt är 10 av era 33 ledamöter kvinnor. Niligger sämst till i rankingen, kan jag upplysa om.Anf. 204 () replik:Herr talman! Jag blir nästan stum. När den social-demokratiska retoriken sätter i gång kan man inteannat än att häpna och njuta. Det finns väl ingen sominte kan hålla med när hon säger attjämställdhetsarbetet är ineffektivt och föråldrat ochatt det råder skrämmande villkor på den svenskaarbetsmarknaden.Hon säger också att vi nu är i en styrkepositiongenom att vi faktiskt är ett jämställt parlament. Menär det inte lite komiskt att man inte inser att man sitteri regeringsställning? Av de som har förflutitsedan var med och drev igenom denkvinnliga rösträtten har Socialdemokraterna suttit vidmakten alldeles . Ändå har vi fortfarandeskrämmande villkor på den svenska arbetsmarknaden.Ni håller med. Ni inser problemen. Men det hän-der ingenting. Det enda vi har pra-tat om är utredning efter utredning. Var är för-slagen? Måste vi vänta till maj för att Columbi äggplötsligt ska öppnas och alla svar ramla ned på bor-det?Nyligen tillsattes ytterligare en utredning. Detgällde ojämställdheten vid föräldratimmarnas utta-gande - eller liknande formulerat. Jag vill ställa enrak fråga till som hon borde kunna svarapå.