prot · GR0945 · 2003-12-09 00:00:00 — Poängen är naturligtvis högre skatter i hela EU, större insikt i och kunskaper i det centraleuropeiska kollektivet om alkoholens folkhälsoproblem. Det är det som fattas. Det är där vi kan ge ett bidrag. har den , ända sedan medlemsförhandlingarna, duckat från sitt ansvar. Detta är en stor uppgift för regeringen framöver om vi ska klara det här. Per talar om individuell politik. Ja, det är ett gängse moderat synsätt att individualisera det som är gemensamt och svårt. Min fråga till Per är: När kommer att ändra sin drogpolitik? När blir droganvändning ett privat problem som det går att göra pengar på? Du måste applicera samma logik på allt kemiskt beroende. Du måste se likheten mellan drogpolitik och alkoholpolitik. Jag vill att du svarar på det här i ditt sista inlägg. 16 Statsrådet (): Jag ska kort beröra några av de frågor som har varit uppe och som ni har velat ha svar på. och tog upp föräldrarollen och föräldraskapet. Det är alldeles självklart att där ligger en stor del av lösningen på problemet. har tagit fasta på det och har bland annat givit ut Tonårsparlören som har gått ut till alla som har barn i sjunde klass för att ge ett underlag för ett samtal mellan barn och föräldrar om alkohol och droger och över huvud taget den problematiken. Jag tycker att det är ett ganska bra initiativ, och jag vet att boken har haft en strykande åtgång. Föräldrarna är en viktig del, men vi ska också komma ihåg att ibland är föräldrarna en del av problemet och inte en del av lösningen. Det gäller till exempel när vi talar om missbruksproblem där det finns ett socialt arv i botten. När familjen är svag måste samhället vara starkt. Därför står jag för en generell välfärdsmodell som just värnar det starka samhället. Jag fick frågor om trafiken och utbildning därvidlag. Det finns faktiskt förslag från sida om en obligatorisk introduktionsutbildning som tar upp alla trafiksäkerhetsfrågor. Alkoholfrågorna finns med i utbildningen för dem som tar körkort vid en vanlig körskola, men det finns privat undervisning också. Men har lagt fram förslag om obligatorisk introduktionsutbildning. De förslagen processas nu av under ledning, och där finns alkoholfrågorna med. Jag har fått en fråga om folköl. Där tror jag att det viktigaste är att uppmärksamma att folkölet faktiskt är ett betydande problem för de allra yngsta. Det är den dryck som de allra yngsta 11-, 12-, 13-, 14-åringarna berusar sig på. Det finns lika mycket alkohol i ett sexpack folköl som det finns i starksprit. Det är ganska mycket. Det finns ett regelverk för försäljning av folköl. Jag fick frågan om man ska dra in rätten att sälja folköl. Den möjligheten finns . Tillståndet dras in först antingen eller om man missköter sig. Jag tror att man över huvud taget bör ägna större tid och kraft åt den frågan, och det gör också , som ju driver en kampanj som heter Lag om leg gentemot handeln. Varningstexter på alkohol har vi också diskuterat tidigare. Det är viktigt att gå fram med breda informationsinsatser. Jag är inte riktigt säker på att det skulle ha någon större effekt, utan här ser jag framför mig det arbete som gör. Också Systembolaget skulle kunna spela en mer aktiv roll när det gäller information om de varor man säljer. Slutligen vill jag beröra EU-frågan, som jag lyfte fram i mitt inledningsanförande som en av de viktigaste av de sju punkter som jag tog upp. Det handlar om att vi måste fullfölja den offensiv som vi inledde under ett informellt ministerrådsmöte i . Där lyfte vi fram just alkoholfrågorna, och vi har faktiskt lyckats få med som kommer att ta upp frågan under sitt ordförandeskap. Jag kan se framför mig en politisk utveckling i där alkoholfrågorna seglar upp på dagordningen och där vi också får hjälp av en rad nytillkommande länder i den europeiska unionen. 17 PER (): Det är omöjligt att svara på alla frågor på de som jag har kvar av talartiden. undrade om lägre priser leder till högre konsumtion. Normalt sett ja. Men jag tror att vi kan lära oss mycket av det som skedde när tobaksskatterna ändrades. Först höjdes tobaksskatterna drastiskt, varpå mycket av konsumtionen gick över till smuggelcigaretter. Sedan sänktes skatten, och en del av konsumtionen gick tillbaka till svenska cigaretter. Vi vet allihop och är stolta över att tillhör de länder som har lägst konsumtion av tobak. Det går faktiskt att kombinera sänkta skatter med lägre konsumtion. Lär av detta! Det är bra, , att du tar upp narkotikan. Det som oroar mig är: Vem sitter längst bak i smugglingskedjorna i , ministerns hemlän? Jo, personer som verkligen inte ens skyr narkotikan. Vad vi håller på att få är olika typer av gäng som via alkoholpolitiken kan tjäna pengar som de sedan kan använda för narkotikaaffärer. Jag tror att det är mycket farligt. I narkotikafrågan är precis lika restriktiva som de andra partierna i den här . Där har vi precis samma farhågor. De smugglingsligor som börjar härja är potentiellt livsfarliga även när det gäller narkotikan. Ja, , jag vill kunna ta tillbaka tillstånd. Om en butik börjar sälja öl till 17-åringar kan de skaffa sig en konkurrensfördel på detta, som gör att man slår ut hederliga butiker. Därför, och också för att 17-åringarna inte ska köpa öl, ska vi ta bort tillståndet för den butiken. 18 Statsrådet (): Jag ska inleda med att tacka Per för initiativet till debatten, som jag tycker har varit väldigt klargörande för hur det politiska mönstret ser ut. Kanske har Per svängt under debattens gång jag vet inte. Per tar upp frågan om tobak. Det kanske spelar en viss roll att vi har höga skatter på tobak och reklamförbud. Det kanske också är en liten pusselbit i varför vi har lyckats minska tobakskonsumtionen i . Jag vill avrundningsvis säga att jag tror att alkoholfrågorna naturligtvis kommer att vara stora även när vi ser den här konsumtionen. Det har skett en väldigt kraftig ökning, med på bara . Det innebär växande sociala problem och växande problem också när det gäller våld och rattfylleri. Jag fick lära mig av att om totalkonsumtionen ökar ökar antalet rattfyllerier det sambandet var ganska tydligt. Vi som försöker att stå för en ansvarstagande alkoholpolitik har ganska mycket att göra framöver. I min inledning pekade jag på sju områden som vi nu går fram på där jag alldeles särskilt vill lyfta fram de insatser som vi vill inrikta på de alkoholrelaterade brotten som följer i spåren jag tänker då på smugglingen i gränsområdena. Jag är övertygad om att vi snart kommer att kunna presentera ytterligare detaljer i den satsningen. Det känns skönt att ha en så pass enig riksdag bakom sig. Det är oerhört viktigt, inte minst när det gäller vårt arbete med dessa frågor i den europeiska unionen. Så än en gång: Tack för den här debatten! Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkanden /04:NU3 och NU2 betänkande 2003/04:FöU1 6 § Utbildning och universitetsforskning 19 (): Barndomen är mer än en transportsträcka till vuxenåldern. Hur barnen har det på vägen är centralt i sig. Hur känner sig ett barn som inte kan läsa, skriva eller räkna ordentligt, som aldrig får den hjälp som behövs för att nå kunskapsmålen, som stöts ut eller mobbas, vars drömmar om framtiden krossas redan när dörrarna börjar att stängas? Vilka chanser på arbetsmarknaden har en ung människa utan grundkunskaper? Ingenting kan kompensera ett barn och bristande utbildning. Tillgång till god utbildning borde vara en grundläggande rättighet för alla svenska barn och ungdomar, men så är det inte . Alltför många barn saknar stöd, motivation eller lust för lärande. Det är kunskap som är det centrala. Den som inte kan läsa och skriva kan inte ta sig an det avancerade. Den som i skolan får lära sig att hon inte duger kommer inte att ta för sig på arbetsmarknaden. Den som känner sig liten och osedd i skolan kommer inte att känna sig stor på andra områden i livet. Den som inte har verktyg för att hantera kommer inte att kunna söka framtiden. Socialdemokraterna har gjort sitt allra bästa för att diskutera allt utom kvaliteten i skolan. Helst diskuterar regeringen skolans driftsformer. Vem ska vara huvudman och hur ska det organiseras som om det skulle avgöra barns livsförutsättningar? Men vad skolan och vad den verkligen lyckas att göra hamnar i skymundan. Dagens skolpolitik ger i verklig mening en sorteringsskola där unga människor sorteras bort för livet . Mer än vart fjärde barn når inte mål i ett eller flera ämnen. av alla blir inte behöriga att söka till gymnasiets nationella program. Jag kan se ett trendbrott, och jag hoppas att det nu vänder uppåt, sade skolministern i häromsistens, och det gjorde han med anledning av att andelen som fått Icke godkänd i kärnämnena minskade med ett par tiondels procent. Det var ett trendbrott som heter duga! Skolministern vill numera att grundskoletiden ska bli flexibel, men han skriver om det enbart i samband med barn med utländsk bakgrund när det borde gälla alla. Han vill ha flexibel skolstart , men inte anpassad efter barnets behov och mognad. Vad är det som gör att barn kan släppas igenom utan att kunna läsa, skriva och räkna? Vad är det som gör att man först sent på högstadiet upptäcker att en kille är dyslektiker? Vad är det gör att ansvaret alltid finns någon annanstans? Högskolan pekar på brister i gymnasiet. Gymnasiet pekar på brister i . pekar på brister hos föräldrarna, och föräldrarna pekar på brister i skolan. Men ytterst är det skolpolitiken som brister, som kväver initiativ, begränsar skolors möjligheter till utveckling, sviker skolledare och lärare som när politiken fallerar får ta tag i vardagsproblemen. Skolledningar och lärare är bakbundna av lager på lager med politiska beslut. Det kan finnas åttatio politiska beslutsnivåer ovanför en vanlig lärare. De som arbetar i skolan har alldeles för lite inflytande över skolans arbete. Skolans pyramider måste rivas. ska lägga fast nationella riktlinjer och mål för skolans verksamhet. Men hur målen ska nås ska avgöras av dem som verkar i respektive skola. Kvalitetsutvärderingen ska stärkas, vara nationell och ske hör och häpna, skolministern! med samma ögon för alla skolor oavsett huvudman. Den viktigaste kvalitetsgranskningen är dock den som elever och föräldrar skulle kunna stå för fullt ut med frihet att välja skola. Regeringen är fortfarande inne på att problem ska lösas på gymnasiet. Jag har noterat att det numera kallas för preparandår. Men poängen är ju att ingen elev ska behöva lämna utan fullständiga baskunskaper. Det är kärnan. Förra läsåret gick av alla elever gymnasieskolans år 1 på det individuella programmet, skrev skolministern i . Ja, vem är ansvarig för det? Det skulle bli ett undantagsprogram som blev till en permanent lösning. Mer än var fjärde elev går aldrig klart sina program. I skulle alla komma in på vilken linje de ville oavsett betyg. Där sjönk resultaten både i och i gymnasiet. till meritvärde var bland de 55 svagaste kommunerna när det gällde och beträffande betygen i gymnasiet bland de 10 svagaste. Likväl har Socialdemokraterna såvitt jag förstår stämmobeslut på att alla ungdomar ska komma in på gymnasiet oavsett vilka betyg de har. skrev också i : Vi kommer aldrig att acceptera sänkta kompetenskrav som en väg att få fler igenom systemet. Men det är ju precis det som Socialdemokraterna gör och har gjort ! Skolans signalsystem måste vara tydligt om hur barn tillgodogör sig kunskap. Att denna tydlighet saknas är en anledning till att barn kan gå igenom hela utan att brister i läs- och skrivförmågan uppmärksammas tillräckligt tydligt. Därför behövs betyg . Vi har inte en likvärdig skola i . Det avgörande för vilken utbildning du får är i stället var du föds och var du bor detta alldeles oavsett hur man mäter, i resultat eller i elevkostnad. Kunskapssegregationen i dagens är enorm. I en större kommun kan det variera av eleverna på de kommunala skolorna som inte når kunskapsmålen. Segregationen har inte ett dugg med friskolor att göra, även om Socialdemokratin försöker att göra detta gällande för att slippa diskutera de problem som de flesta barn upplever i den kommunala skolan. Skolministern brukar säga att det inte ska finnas några dåliga skolor och att barn därför inte ska behöva lämna dem. Men i Socialdemokraternas finns det dåliga skolor, dessvärre ganska många. Det finns också skolor som inte passar för alla barn, och då hjälper det inte att sopa problemen under mattan. Men barn används som verktyg av politiker när de hindras att byta från dåliga skolor till skolor där de kan utvecklas och komma till sin rätt. Elever sätts att göra skolministerns jobb när de uppmanas att gå kvar i skolor som inte är bra för att dessa inte ska bli sämre. Ingen skola blir bättre av detta, men många barn får det sämre. Skolan måste utvecklas så att den kan stå på sina egna ben, och vi ger den den möjligheten. En av de främsta uppgifterna för borgerligheten fram till valet är att bryta med den skolpolitik som präglas av socialdemokratisk likriktningsideologi där barns individualitet görs till ett problem. Att alla barn inte är lika vet alla som har träffat mer än ett barn. Barn har olika lätt för olika saker. De utvecklas i olika takt, och de har olika intressen. Jag tänker både på barn som behöver extra utmaningar för att känna stimulans i skolan och särskilt på barn med särskilda behov eller funktionshinder. Specialskolor, särskilda klasser, särskilda insatser, pedagogiker eller grupper skolor för barn med särskilda behov möter hårt motstånd, framför allt från likhetssträvarna inom socialdemokratin. Barn med särskilda behov blir regelmässigt betraktade som kostnader och problem som kräver särlösningar, inte som människor som har särskilt goda möjligheter att utvecklas bara betingelserna är de rätta. Vi skapar en möjlighet att välja skola för alla barn, inte bara för några, med en mer individanpassad resurstilldelning. Vi tillför skolan 300 miljoner extra i en riktad satsning inte minst på barn med funktionshinder. Kommunala skolor, friskolor, specialskolor det är egentligen oväsentligt vilken driftsform skolorna har. Det väsentliga är att barn utvecklas och tillgodogör sig kunskap och att skolan har en kvalitet och möter alla barns möjligheter att lära. Jag vill därför yrka bifall till reservation nr 3 i dagens betänkande. 20 (): Utbildningspolitiken handlar om de verkliga framtidsfrågorna. Följderna av de beslut vi fattar nu kanske vi inte kan se förrän . För oss liberaler finns några tydliga mål i utbildningspolitiken: satsa på en kunskapsinriktad skola där alla kan utvecklas i en trygg miljö, satsa på välutbildade lärare, satsa på en högskola med hög vetenskaplig kvalitet och satsa på forskningen så att inte halkar efter. Vi tycker inte att regeringen gör de här satsningarna. Just nu förbereder regeringen som bäst införandet av en ny gymnasieskola utifrån förslaget som lämnat. Dagens 17 gymnasieprogram ska bli åtta, skillnaderna mellan studieförberedande och yrkesinriktad utbildning ska bli mindre, lärlingsutbildning avvisas och förkunskapskraven till gymnasiet tas bort. Det första gymnasieåret tycks bli en förlängd grundskola där eleverna inte har möjlighet att specialisera sig. De problem vi ser kommer att bli värre med det här förslaget. Flera tunga remissinstanser har sågat förslaget, och andra har kommit med mycket kraftig kritik. Därför yrkar nu att förberedelserna för en ny gymnasieskola avbryts. De mellan en halv och en hel miljard kronor som ett genomförande kostar kan användas på ett mycket bättre sätt. har fortfarande på många sätt en väldigt bra skola, men Socialdemokraternas politik gör att de mörka molnen vi ser vid horisonten växer . De stora problemen med lärarbristen ökar. I gymnasieskolan och är två av tio lärare inte utbildade. I förskolan är det bara ungefär hälften som är utbildade förskollärare. Det här är allvarligt. När regeringen lanserade sin satsning på det som kallades Wärnerssonpengarna talade man om fler vuxna i skolan. Uttrycket är betecknande. Det är ju inte i första hand fler vuxna som behövs, utan det behövs fler utbildade lärare och annan utbildad personal. Jag tillhör dem som tror på vad som till exempel pedagogiska institutionen i kom fram till, nämligen att det är betydligt viktigare för eleverna att de har pedagogiskt utbildade lärare än att de har många vuxna i klassrummet. Men regeringen har med Wärnerssonpengarna konstruerat ett absurt system för att fördela pengar till personalförstärkningar. Systemet gör att outbildade lärare behålls, och kommunerna har inte råd att anställa utbildade lärare. Enligt reglerna får kommunerna inte säga upp någon personal för att anställa utbildade lärare, för då förlorar kommunen bidraget. Det kan man verkligen kalla ett missriktat bidrag. Det blir naturligtvis alldeles vansinnigt. Vi i säger ja till extra pengar för skolan, men vi säger nej till att använda dem så dåligt. Regeringen beskriver den svenska skolan i ganska ljusa färger. I verkligheten är det land som satsar mest på skolan, och det tycker vi i är bra. Skolan behöver de pengar den kan få, men problemet är att trots de stora satsningarna blir resultaten ganska medelmåttiga. Det är alldeles för många ungdomar som hoppar av gymnasiet eller går ut med ofullständiga betyg. Och det är alltför många som varken har en ordentlig studieförberedande gymnasieutbildning eller yrkesutbildning. Vi liberaler tycker inte att svensk skola ska vara . Den ska vara bland de bästa. budget när det gäller skolan skiljer sig inte så mycket från regeringens. Det är mer hur pengarna ska användas på bästa sätt som vi inte är överens om. En bra skola kostar mycket pengar, men en dålig skola kostar ännu mera pengar. När det gäller resurserna till förskola, grundskola och gymnasieskola avsätter vi i vår budget samma belopp som regeringen. Däremot gör vi en annan bedömning när det gäller till exempel behovet av vuxenutbildning. Vi tycker att den är viktig, men vi menar att betydligt fler skulle vilja börja jobba om det blev fler arbetstillfällen. Därför räknar vi med lite färre platser än vad regeringen har räknat med. vill vi när det gäller vuxenutbildningen att alla som saknar gymnasiekompetens ska ha rätt att läsa in gymnasiet som vuxen. Den rätten vill vi till och med lagstifta om, men det har Socialdemokraterna sagt nej till. Däremot tycker vi inte att vuxenutbildningen ska fungera som ett fjärde gymnasieår för dem som ska betygskomplettera med redan godkända betyg. När det gäller högskoleutbildningen, fru talman, kan vi se hur Socialdemokraterna länge har varit fixerade vid att sätta upp planmål för hur många som ska börja på högskolan. Studentantalet har ökat och resurserna har minskat. har pengarna per student som går till undervisning urholkats jämfört . måste högskolan ordna gymnasiekurser för många av studenterna därför att de är dåligt förberedda. slits högskolelärarna mellan tvånget att antingen missköta undervisningen eller dra ned på forskningen. Regeringens politik har varit koncentrerad på kvantitet. Vi liberaler säger att det är dags att rikta in sig på kvalitet. Det är dags att inte bara prata om hur många som börjar på högskolan utan också om hur många som lämnar högskolan med goda kunskaper. är det som uppnår 120 poäng . Över huvud taget tar svenska studenter på sig genom utbildningssystemet. har förespråkat en långsammare utbyggnad av högskolan för att i stället successivt höja kvaliteten på undervisningen. Vi är övertygade om att fler studenter i längden kommer att klara sina studier om undervisningen blir bättre. , när vi har många studenter med annat modersmål till exempel, får studenterna ändå mindre undervisning och handledning än vad de fick . När föreslog en minskning i utbyggnadstakten anklagade oss för att sänka ambitionerna. Det var ju tvärtom vi som hade ambitionen att varenda student skulle få en kvalificerad utbildning. har verkligheten börjat bli besvärande. kan inte högskolorna locka till sig så många studenter som regeringen vill. Därför får vi se hur regeringen föreslår att anslagen till nio högskolor sänks. Om ni hade lyssnat på hade ni sluppit processen med att planera för utbildningar som inte blir av, och ni hade kunnat börja tidigare med att höja kvaliteten i studenternas grundutbildning. För finns det två huvudspår i högskolepolitiken: satsa på kvalitet i utbildningen och satsa på forskningen. Vår övergripande ideologi är tron på den fria akademin, det vill säga en högskola där studenterna bestämmer var de ska läsa och vad de ska läsa och en högskola där forskarna har möjlighet att bedriva fri grundforskning. För budgeten innebär den här politiken att vi i vårt budgetalternativ fortsätter att föra över pengar till kvaliteten i studenternas grundutbildning, och vi fortsätter att öka satsningarna på forskning. förslår vi mer än regeringen till fri grundforskning. Det innebär att alla universitet och högskolor med vetenskapsområden skulle få mer i forskningspengar med förslag. är nästan alla överens om att behöver ekonomisk tillväxt för att klara välfärden. För att få ekonomisk tillväxt behöver vi en internationellt högklassig forskning. Vi behöver forskning som på olika sätt kommer till glädje i företag och samhälle, där själva basen är den fria grundforskningen och där ingen på förhand kan tala om vilken nytta den kommer att ge . Därför vill vi göra en satsning på fakultetsanslagen så att inte forskarna ute på institutionerna behöver ragga pengar utifrån. Jag ser ganska optimistiskt . Jag tror att vi snart kan få se en skola där alla får den utbildning som passar och där även de som är inriktade på ett praktiskt yrke eller hantverk kan få en bra utbildning. Jag tror också att vi kan få en högskola som sätter kvaliteten främst och där begreppet akademisk utbildning står för kvalificerad kunskap. Jag vet också att det finns en massa ungdomar som vill satsa på utbildning och att det finns många kunniga och engagerade lärare. Men för att en sådan utveckling ska bli möjlig måste vi tänka om i skolpolitiken. För att rädda det som är bra i skolorna och högskolorna och för att göra dem bättre behövs en annan politik, en politik som inte sitter fast i gamla idéer . Jag tror också att alltfler inser att en ny utbildningspolitik behövs. För att spara tid nöjer jag mig med att yrka bifall till reservation 1 under punkt 1 och till reservation 15 under punkt 16. 21 (): fick jag ett telefonsamtal från en liten kille jag känner. Han ringde mig i ett viktigt ärende med stort allvar och darr på stämman. Han berättade om en orm som det går att göra bokstäver av. Den kan rulla ihop sig i en ring och bli ett o, och den kan ringlande lägga sig ned och bli ett s. Tänk vilken ahaupplevelse det är att lära nytt, att upptäcka att ormar kan bli bokstäver som blir hela ord. Jag önskar bara att den lille killen ringer lika fascinerad den dag han lärt sig om sats eller parlamentarismens principer. Barnomsorg, skola, utbildning och forskning är framtidsområden. Trots det låter vänsterblocket den ideologiska förblindningen gå först. Barn ska kallas för elever . Elever är otrygga och lär sig inte. Forskningen tappar mark. På punkt efter punkt efter punkt har Socialdemokraternas politik med stödhjulen Vänstern och havererat. har inte ens anmält sig till debatten. Passiviteten har blivit statskonst. behöver en ny familje-, skol-, högskole- och forskningspolitik där barn får vara barn och kunskap kunskap. presenterar en rad åtgärder för detta. Det ska vara valfrihet i barnomsorgen och hög kvalitet i förskolan. Skolan ska präglas av trygghet, kunskap och ansvar. Kunskapsmålen ska styra med nationella prov i flera ämnen och tidigare betyg i fler steg. Ansvaret för elevens lärande och utveckling ska delas mellan familj, skola och elev i ansvarskontrakt. Högskola och forskning ska vara i toppklass. En färsk undersökning från visar att av småbarnsföräldrarna vill bestämma själva hur föräldraledigheten och småbarnsåren ska läggas upp.