prot · GQ0998 · 2003-05-07 00:00:00 — I vår reservationhar vi också konstaterat att den här frågan är kompli-cerad. Den är inte lätt.I vision om utvecklandet avskolan antyddes att vi också måste ha en diskussionom sätten att utvärdera, följa upp och överföra infor-mation. Då kommer vi naturligt in på betygen.Jag vill följa upp min första frågeställning om vi-sioner med att fråga : Hur anser duatt arbetet med att utveckla framtidens skola ska gåtill - där vi också har moderna sätt att utvärdera ochinformera eller till och med ha alternativa betyg elleralternativ till betyg? Hur ska ett sådant arbete bedri-vas?Anf. 177 () replik:Herr talman! Först vill jag kommentera vad somsades om försöksverksamhet. Det är viktigt att se attdet finns skolor , till exempel friskolor medWaldorfpedagogik, som inte använder betyg. Det harinte diskuterats så mycket i , särskilt inte avfriskoleanhängare, som ofta brukar vara högljudda idebatten och oftast är för betyg. Det finns pedagogi-ker i de fria skolorna som inte tillämpar betyg i dag.Det finns alltså exempel på skolor som redan i dagtillämpar det här systemet.I min inledning försökte jag beskriva att jag troratt den allmänna skolutvecklingen gör att betygensroll i minskar, precis som när man bygg-de ut gymnasieskolan. En del verkar beklaga detta attfler går på gymnasieskolan . Om vi skullefölja förslag att alla kommer inpå sitt förstahandsval minskar betygens roll.Jag tror att det är på samma sätt när det gällerhögskolan. Jag tror att det är väldigt få som troratt vi kan bygga ut högskolorna så att alla kommer inpå sina förstahandsval, även om det vore en stor vi-sion. Jag tror att om vi fortsätter att bygga ut hög-skolan minskar betygens betydelse och den stresssom eleverna känner för att verkligen prestera betyg.I stället kan de koncentrera sig på att prestera kun-skap.Anf. 178 ()replik:Herr talman! Jag har två frågor till . Jag vill anknyta lite grann till fråga som jag inte tycker att det gavs ett tillräck-ligt fylligt svar på.Du visar på en relativt nyanserad syn på betygssy-stemet. Du vill se över de brister som dagens betygs-system har. Jag skulle vilja höra varför ni då inte kantänka er att till exempel utreda andra system för an-tagning till högre utbildning. Och varför är ni ovilligaatt pröva något annat system i en region? Jag vetallting om Waldorfskolorna och vad de har för sy-stem, så du svävade förbi frågan. Men varför kan niinte pröva ett sådant system i en region i den kommu-nala skolan?Jag har ytterligare en fråga. Du vände dig till be-tygsivrarna och talade om att man inte för tidigt skastämpla någon i pannan som förlorad. Du undradevarför de inte mer konsekvent driver att man ska habetyg från årskurs 1. Jag skulle vilja vända på det ochfråga varför Socialdemokraterna inte är konsekventa idet resonemang som du visar på. Varför är det okejatt stämpla någon i pannan som förlorare i de senareårskurserna i ?Anf. 179 () replik:Herr talman! Jag ska börja med den sista frågan.Jag tror inte att det behöver bli på det sättet när manhar gått i skolan . Man har fått enkontinuerlig kontakt med sin lärare, man har haftutvecklingssamtal, och man har också fått skriftliginformation till sina föräldrar om var någonstans manligger efter i kunskapsmålen. Jag tror också att elevernår en mognadsnivå när de blir äldre som gör att dekan ta till sig en enkel siffra eller en enkel bokstav påett helt annat sätt än man kan göra när man är sju,åtta, nio eller . Det är det som gör att jag tror attlärarkåren är tveksam till att ha betyg mycket tidigaredärför att den ser de pedagogiska riskerna med attbarn utsätts för betyg alltför tidigt.Sedan kan man inte komma ifrån att betygen spe-lar en roll vid antagningar och kommer att göra detframöver. Det är här som vi får problem med för-söksverksamhet och annat. Det hade varit en annansak om man hade haft det system som Vänsterpartietoch skissar på. Men inte ens ni verkar hadetta system på plats. Då tror jag att det är svårt attköra en försöksverksamhet på gymnasiet till någon-ting som inte finns på högskolan.Sedan kan man ändå konstatera att högskolan inte bara bygger på antagning via betyg utan attdet faktiskt finns olika vägar in på högskolan. Och dettror jag också är bra eftersom vi vet att alla omdö-messystem har sina brister. Därför tror jag att det ärbra att högskolan har flera ingångar än bara via betyg.Anf. 180 ()replik:Herr talman! Jag tror naturligtvis också att man ärmer mogen i de högre årskurserna i ännär man är sju eller . Jag tror att man klarar avden här informationen bättre. Det håller jag med digom. Men jag tror fortfarande inte att det är bra. Jagtror fortfarande inte att det är bra att man som känslig14-åring ska få det som faktiskt då också kan bli enstämpel och som kan ge en känsla av utsatthet, fastnar i en negativ självbild. Jag tror inte att detär bra då, men jag tror att det är något lättare än närman är . Men det försvarar inte systemet.Sedan håller jag med dig om att det inte finns nå-got helt färdigt system för hur alternativet ska se ut.Vi har skissat på hur vi tror att det kan se ut. Men detmåste utredas vidare. Och det är just därför som jagundrar varför ni också röstar nej till att ensutreda detta och till att ens tänka lite nytt, att sätta erned och fundera på hur ett alternativt system kan se uti skolan och när det gäller antagning till högre studier.Anf. 181 () replik:Herr talman! Det som jag sade förut var att ur-valsmekanismen hos betygen minskar om man skullegå på förslag. Men det försvin-ner inte helt och hållet. Man kommer nämligen an-tagligen att ha diskussioner om att det blir begräns-ningar någonstans längre fram även med förslag. Då måste man diskutera vilkaurvalskriterier som man ska använda. Och någonform av kunskapsutvärdering kommer man att behö-va. finns kunskapsutvärderingen i form avbetyg, och då tror jag att den kommer att behövaanvändas också på gymnasienivån för överskådligframtid.Jag tror alltså inte att det är så lätt som Miljöparti-et och gärna vill göra gällande.Anf. 182 () replik:Herr talman! Jag tror att och jagär ganska överens om att betygens roll inte ska över-drivas men att de behövs, såvitt jag förstår, likaså attutvecklingssamtal och skriftlig information är viktigaoch bra komplement. Men läget är att det inte funge-rar så väldigt väl i den svenska skolan som detborde göra. Då är frågan: Hur ska vi gå vidare och nåden bättre och tryggare kunskapsskolan som det talasom, och vad har betygen för roll i det arbetet?Jag håller med om att det viktiga är att få mer re-surser, lärare och så vidare till skolan. Men betygenär ändå ett redskap för att visa var eleven står kun-skapsmässigt och kan kanske även vara en föreleven om de används på rätt sätt. Därför vill jagställa en fråga. behöver inte genågra storvulna visioner.I dag är det glest mellan betygsstegen, och det ärfaktiskt många elever som upplever att det är ett stortsteg att nå upp till nästa plattform så att säga. Då voredet väl inte så tokigt att fundera över om man kundegå över till en sexgradig betygsskala som det förelig-ger förslag om och kanske börja ge betyg i sjätteklass? Jag håller med om att man inte ska börja gebetyg i småskolan. Men på detta sätt skulle man kan-ske kunna avdramatisera det sätt som betygen funge-rar på . Vad tror du om det?Anf. 183 () replik:Herr talman! Jag börjar från slutet igen. Skulleman verkligen vilja avdramatisera och börja tidigt dåkan man återigen börja ge betyg i ettan, så är det heltnaturligt från början. Men jag tror att det finns ettproblem att sätta betygen allt tidigare.När det gäller att det är glest mellan betygsstegenfinns det två debatter. Den ena handlar om att vi harproblem i skolan. Då talar vi ofta om de elever sominte klarar sig i skolan. Det är ofta där som fokus förvår debatt ligger. Men dessa elever hjälps ju inte avytterligare ett betygssteg. Vi ska ändå komma ihåg attdet inte är där som kruxet ligger. Jag tror nämligeninte att vi vill införa betyget Icke godkänd plus. Detär inte det som vi talar om, utan vi talar om fler stegbland de godkända stegen. Jag tror inte att det i sig ären lösning på problemet med de icke godkända ele-verna som vi har i skolan i dag.Alla de som pläderar för fler betygssteg måstedäremot också fundera på om det går att göra detinom ramen för det betygssystem som vi har, nämli-gen ett kunskapsbaserat betygssystem. Många exper-ter på området säger att det blir otroligt svårt att skapaett system med fler betygssystem som lärarna skakunna gradera om man inte ska gå tillbaka till detrelativa betygssystemet. Och jag vill inte tillbaka tillett system där man inte mäter kunskap utan baraanger att ska få en 5:a och att ska få en 1:aoavsett vad eleverna kan. Det är ett dåligt system somvi har lämnat. Det finns en risk med att förändra be-tygssystemet, som flera av er har varit inne på, närexpertisen säger att det inte går att ens i ord beskrivade betygssystem som gör att lärarna kan sätta likvär-diga betyg över hela landet även om de skulle viljadet. Det är ett problem som jag tycker att ni som villha fler betygssystem bör ha ett svar på. Hur ska det gåtill?Anf. 184 () replik:Herr talman! Jag håller med om att det är kunska-perna som ska mätas i ett betygssystem - självfallet -och att betygen inte hjälper dem som har det absolutsvårast och som behöver hjälp. De behöver andrainsatser. Men det kan vara en stimulans i kunskapsin-hämtningen om man kan gå ett steg vidare och nå ettsteg högre upp. Och om det är lättare kanske manjobbar mer, och då blir det en . Det är ofta så attelever som har ett svagt betyg Godkänd tycker att detär ett oändligt steg till att bli Väl godkänd. Och hurska vi komma till rätta med det om vi inte ändrarsystemet?Anf. 185 () replik:Herr talman! Jag vill inte ändra systemet just där-för att jag tror att systemet då skulle braka ihop ochatt vi åter skulle få ett relativt betygssystem.Ni som företräder fler betygssystem tycker jag skaägna mer tid och kraft åt att beskriva hur det skagenomföras om ni verkligen vill ha det. Jag tror attdet blir otroligt svårt.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )12 § Mobbning i skolanFöredrogsutbildningsutskottets betänkande 2002/03:UbU13Mobbning i skolan.Anf. 186 PER ():Herr talman! Vi har bestämt oss för att ändralite på våra debattformer. Det innebär att vi har enganska lång rad betänkanden där vi delat upp skolfrå-gor och utbildningsfrågor i lite mindre betänkanden.Det är nog bra på många sätt. Vi har debatteratgrundskola i ett betänkande, betyg i ett annat och nuska vi debattera mobbning.Det pratades tidigare mycket om visioner. I minvision hittar varje elev en skola där han eller hon kanlägga en riktigt god kunskapsgrund för sitt livspro-jekt. Det är eleven själv som tillsammans med sinaföräldrar hittar den skolan.Det behövs mycket mer för att klara denna vision.Det behövs mer kunskap med kvalitet och relevans.Det behövs just en mångfald av skolor och frihet attvälja. Det krävs att lärare och skolledare får störrepedagogisk frihet för att eleverna ska kunna nå dekunskapsmål som vi sätter upp. Och - inte minstviktigt - det behövs trygghet, respekt och arbetsro iskolan.Herr talman! Vilken sjuåring, tioåring eller tret-tonåring, som eller åtminstone ivecken utsätts för sparkar, slag, spottloskor, förned-ring, förakt eller utfrysning kan lägga engedigen kunskapsgrund som ska vara början på hanseller hennes starka livsprojekt?Jag tror att det är väldigt svårt. Jag vet att mångaav mobbningens offer är starka individer som kom-mer igen och kämpar på, trots att deras plågoandargör livet jobbigt och ibland nästan outhärdligt fördem. Men för att de verkligen ska kunna ta tag i sinakunskapsprojekt behöver vi se till att få en skola somär fri från mobbning.Herr talman! Vi moderater har länge slagits för attvi ska få in fler vetenskapligt grundade sätt att minskamobbningen. Det handlar till exempel om att tidigtbörja förebygga mobbningen i skolan. Det handlarom att hjälpa dem som är mobbade. Det handlar omatt förhindra mobbarna att fortsätta att kränka. Dethandlar om att skapa en grund, ett kamratskap, i sko-lan som gör att man inte kan få andras respekt genomatt uppföra sig illa mot någon enskild person.Det behövs tydliga roller för skolans personal.Våldsbrott i skolan ska anmälas. Mobbning måstebehandlas utförligt redan i lärarutbildningen, liksom ifortbildningen av lärare. ska forsknings-mässigt, år , låta utvärdera och kvalitetscertifi-era arbetsmetoder för att förebygga och förhindramobbning.Betydligt färre elever skulle gå till skolan med enklump i magen om vi på allvar tog tag i de problemsom finns, om vi vågade sätta in forskningsbaseradeåtgärdsprogram mot mobbningen. Det räcker nämli-gen inte med vackra tal och god vilja om vi villkomma åt detta stora problem.Anf. 187 AXEL DARVIK (fp):Herr talman! Mobbning i skolan är ett pro-blem som växer. Rapporter om våld, mobbning ochspråkvåld duggar allt tätare från rikets skolor. Mestilla berörd blev jag nog av den rapport som kom frånHöganäs där en lätt utvecklingsstörd kille blev tving-ad att ge oralsex till några äldre skolkamrater. Dettaskulle vi kanske i dagligt tal kalla våldtäkt.Efter flera veckor och många diskussioner medkommunen och skolan tvingades familjen till slutflytta från kommunen för att grabben skulle kunna gåi en annan skola och komma bort från sina plågoan-dar. Han var livrädd för att gå tillbaka till den gamlaskolan. Ett naturligt steg hade givetvis varit att plågo-andarna fått lämna skolan. Men så blev alltså intefallet.Barnombudsmannen har gjort beräkningar somvisar att 130 000 elever mobbas i skolan, jäm-fört med 100 000 . Detta inne-bär ett ofattbart stort lidande. Det är ett lidande somunga individer får utstå och som kan gepermanenta ärr i den egna personligheten.Brottsförebyggande rådet har gjort undersökning-ar som visar att av pojkarna känner sig mobba-de under sin skoltid. Det är en oroväckande hög siff-ra, men siffran för flickorna är än mer alarmerande.16 % av flickorna känner sig mobbade. Vanligast ärmobbningen i årskurserna 3-6.Man måste emellertid poängtera att problemetmed mobbning i högsta grad är en politisk fråga.Många lärare och rektorer har inte den politiska upp-backning som skulle behövas för att kunna hävdaskolans regler. Lagar och förordningar på området ärotillräckliga. Det behövs större möjligheter att kunnastänga av än att flytta elever.Det är hög tid att vi politiker drar en tydlig gräns.Flickor ska inte behöva utstå att få ord som hora kas-tat efter sig. Personer med invandrarbakgrund ska intebehöva bli kallade blatte eller svartskalle. Funktions-hindrade ska inte trakasseras. Lärare ska inte behövabli misshandlade i dagens skola. Allt detta tycker viär självklart, och därför vill vi sätta en gräns för vadsom är tillåtet och också se till att det ges möjligheteratt hävda den gränsen.Herr talman! Det krävs åtgärder som är förebyg-gande, aktiva och uppföljande. Skolan behöver varameningsfull, och det behöver än en gång poängterasatt vi bör fortsätta, och utöka, byggandet av en kun-skapsskola där alla elever når målen och där special-lärare finns tillgängliga för att hjälpa dem som har detextra kämpigt. Då behöver inte aggressioner ochfrustrationer tas ut på de jämnåriga kamraterna i klas-sen.Mobbningsplaner med tydliga aktiviteter, som skasättas i gång den dagen man upptäcker mobbning påskolan, måste inrättas. Det handlar om mobbnings-planer som verkligen fungerar. Vi liberaler vill inrättaen nationell skolinspektion som arbetar med att följaupp dessa planer så att de kvalitetsmässigt hållermåttet.Det behövs fler vuxna i skolan som kan hjälpa tillmed läxor och liknande. Det krävs också aktiva åt-gärder när man upptäcker mobbning. Vi anser attbrott som begås i skolan naturligtvis ska polisanmä-las. har mobbning, under olika rubrice-ringar, en motsvarighet i brottsbalken.Rektorerna måste vara de som har ansvaret för attdetta sker. Men de måste också ha befogenheter föratt vidta åtgärder vid mobbning. Rätt information skanaturligtvis också gå ut till föräldrarna så att de ärunderrättade om vad som händer i skolan. Man måsteaktivt arbeta med att splittra upp gäng där det finnstendenser till mobbning.Det uppföljande åtgärderna är naturligtvis ocksåviktiga. Har man stängt av en elev måste man ocksåha ett tydligt program för att stödja eleven att kommatillbaka till skolan. Man måste också stödja de eleversom har blivit utsatta för mobbning.Det ska också vara möjligt att kunna utkräva ska-destånd från de kommuner som inte har tagit sittansvar och där man inte har gjort allting som man harkunnat för att stävja mobbningen i skolorna.Mobbningen är något som påverkar hela samhäl-let. Därför är det viktigt att skolan sätter en väldigttydlig gräns. Man kan inte nog poängtera detta. Viliberaler vill att skolan nu ska få verktygen som i dagsaknas. Jag vill därför yrka bifall till vår reservationnr 10. Jag står naturligtvis bakom också våra övrigareservationer.Anf. 188 ():Herr talman! Det är inte första gången som vi de-batterar mobbning i denna kammare. Det kan kännasväldigt tröstlöst att så lite tycks hända. Fortfarandegår tusentals pojkar och flickor till skolan med mag-ont varenda dag. Sommarlovet som ligger framförblir kanske en kortfristig befrielse. Men när höstennärmar sig vet de att det kommer att fortsätta.Det som är svårast att höra när barn berättar omhur de hade det, ofta , är att de säger attde vuxna såg men inte brydde sig. Jag vet att det kanfinnas många orsaker till att det känns lättare att vän-da sig bort än att stanna och ta itu med en situationsom tyder på att någon utsätts för mobbning.Det är enklare att intala sig att det nog inte är såfarligt och säga att så där har barn alltid hållit på. Detkan också föra med sig en massa bekymmer för migom jag ingriper. Ändå vet vi att förutsättningen för attfå bukt med mobbningen är ett tydligt och konsekventagerande från de vuxnas sida. Vad är mobbning? Jo,systematisk och upprepad kränkning.Det som ser ut som ett lätt ryck i håret eller enarmbåge i sidan visar sig nämligen ofta vara justsystematisk och upprepad kränkning av en och sam-ma person om man börjar höra sig för. Att tro påbortförklaringen: Vi bara skämtade, får aldrig vara ettmotiv för att inte följa upp en situation, även om densom säger det är den som blir utsatt för kränkningen.Det är inte så ovanligt.Det finns många orsaker till att mobbning fortfa-rande är det stora problem som det är. En orsak är attdet finns för få vuxna omkring barnen. Det är viktigtatt elevassistenter, fritidsledare, kamratstödjare ochkanske en klassmorfar finns med på skolgården och iandra sammanhang där lärarna inte räcker till.Det måste alltid finnas en vuxen som är nåbar förden elev som behöver påkalla uppmärksamhet för sinegen eller för någon annans räkning. Samarbetetmellan de vuxna måste också fungera så att den enahanden vet vad den andra gör. Annars framgår aldrigupprepningen utan varje händelse framstår som en-staka och blir då naturligtvis inte så farlig ur denvuxnes synpunkt.Klimatet på skolan är det viktigaste förebyggandearbetet mot mobbning. Att tidigt få lära sig attrespektera andra genom att man själv blir respekteradoch sedd ger en självkänsla som inte behöver förstär-kas genom att någon annan trycks ned. För att få ochupprätthålla ett sådan klimat i en skola krävs ett starktledarskap och engagerade vuxna som stöder varandra.Etiska samtal där man diskuterar hur man ska betesig mot varandra i olika situationer behöver vara ettdagligt inslag i varenda klass. Varenda en i skolan,och dessutom barnens föräldrar, måste tala sig sam-man om regler och principer för hur man ska be-handla varandra. Det är den viktigaste planen motmobbning, som så många efterlyser.Ett bra samarbete med föräldrarna är en viktigförutsättning om arbetet mot mobbning ska lyckas.Att lärare och andra vuxna i skolan lär känna föräld-rarna innan något inträffar gör det betydligt lättare attsamarbeta om det uppstår problem. Föräldrarna harockså alltid rätt att veta vad som händer deras barnäven om det är obehagligt. Att barnen känner att devuxna omkring dem drar åt samma håll och hjälps åtför att skydda honom eller henne ger trygghet ochkan troligen minska skadeverkningarna av kränk-ningen.Den fysiska miljön i skolan är också viktig för attförebygga mobbning. Nedklottrade väggar, ostädademiljöer och undanskymda utrymmen skapar grogrundför mobbning och för förstörelse över huvud taget.Motsatsen, fint inredda välstädade skolor med öppnaytor, inbjuder inte alls på samma sätt till ett dåligtbeteende.Det är helt enkelt därför att de miljöerna skickarhelt motsatta signaler. Den ena skickar signalen attdet inte spelar någon roll för oss vilken miljö du vis-tas i . Den andra skickar signalen att vi harförsökt att göra det så trivsamt och ombonat för digsom möjligt här i skolan.Detta gäller inte minst toaletterna. Jag måste fånämna det. Jag tycker att de är skamligt att så mångaelever fortfarande tycker att toaletterna iskolan är så äckliga att de inte kan gå dit, enligt enundersökning från nyligen.Detta måste väl ändå gå att ändra på.Det som brukar diskuteras mest just nu när mobb-ning kommer på tal är om det ska vara tillåtet attflytta en elev som mobbar en annan. Jag har avsiktligtlagt den diskussionen sist i mitt anförande. Jag anseratt det är där den hör hemma.När allt annat är prövat och ingenting har visat sighjälpa måste det vara möjligt att flytta en mobbare.Ett utsatt barn ska inte behöva möta en plågoandesom fortsätter trots alla olika insatser från de vuxnassida. Att byta skola kan också vara ett sätt för mobba-ren, som ofta har en svår problematik själv, att fåbörja på ny kula.Enligt Skollagskommitténs förslag ska rektor fårätt att vidta de åtgärder som krävs för att skydda enelev och upprätthålla ordningen på skolan. Det tyckerjag är en väldigt bra formulering. Den rätten måstesjälvfallet innefatta möjligheten att flytta en elev somsystematiskt och vid upprepade tillfällen kränkt enannan elev eller en lärare.Kristdemokraterna har också lagt fram ett antalandra förslag som vi tror skulle kunna vända utveck-lingen. Det behövs en uppstramad lagstiftning när detgäller anmälningsplikten. Det behövs kamratstödjareoch medlingsarbete vid varje skola och kunskapsut-veckling hos all skolpersonal om spänningen som kanfinnas mellan olika etniska grupper som kan leda tillmobbning. Det behövs skärpt tillsyn av hur skolornaarbetar med värdegrundsfrågor och mot mobbning.Vi tror slutligen att det behövs en nationell sam-ling mot mobbning där elever tillsammans med vuxnai och utanför skolan tar bestämt avstånd från mobb-ning och samarbetar för att förhindra den. Ingentingannat än nolltolerans mot mobbning kan accepteras,som vi kristdemokrater ser det. Jag yrkar bifall tillreservationerna 1 och 15.Anf. 189 ():Herr talman! Jag vill börja med reservationerna.Jag yrkar bifall till reservation 1 och reservation 13.Mobbarna överklagar till hovrätten. Den rubrikenkunde man läsa i en dagstidning för cirka två veckorsedan. Vad var det som hade hänt? Hade mobbarnadömts orättfärdigt? Nej, det handlar om fem pojkar itonåren som hade tejpat händer, överkropp och benmed isoleringstejp på en tonårsflicka. De hade dragitrunt henne i skolkorridoren och stoppat in henneunder en bänk och satt sig ovanför bänken så att honinte skulle komma ut. I ett första skede lades förun-dersökningen ned eftersom åklagaren ansåg att detvar "ett pojkstreck som har gått överstyr". Efter över-klagan fick mobbarna böter och ett skadestånd somde ska betala. Men överklagar mobbarna, ochtonårsflickan har flyttat från orten.Detta är bara ett exempel på den råa mobbningensom förekommer i landet. Ett annat är citerat frånRädda Barnens rapport: "Jag fick inte vara med nå-gonstans. Jag kommer ihåg att jag gick runt, runt ochrunt i skolan på rasterna. - - - Ni kanske inte tyckeratt de är så speciellt med det men tänk er om ni och inte hade några vänner. "Det här är en alltför vanlig situation och ett all-varligt vardagsproblem.