prot · GQ0956 · 2003-02-12 00:00:00 — -som ska bevisa att de har genomfört den avrustningsom FN har krävt, inte omvänt. Det är inteomvärlden som ska bevisa det vi redan vet. Det ärdärför ledare som slutligen avgör om det blir ettkrig eller inte.Herr talman! De senaste årens konflikter och kri-ser i världen har tydligt visat på behovet av att stärkaden europeiska unionens utrikespolitiska förmåga.Oförmågan att samla sig kring en enhetlig linje i tiderav kris är ett misslyckande.Det är uppenbart att existerar inte en sam-manhållen europeisk utrikespolitik ens när det gällerviktiga gemensamma angelägenheter. Splittringenförsvårar en fredlig lösning på och gör detomöjligt för att spela den tunga utrikespolitis-ka roll som är önskvärd och som skulle vara möjlig.Tysklands agerande och avsikt att inte följa ett be-slut om intervention underminerar trovärdigheten förFN i relationerna till och för den europeiskaunionens förmåga. Det är priset för en inrikespolitiskprofilering för att vinna det tyska kanslersvalet.Europa måste ta ett större ansvar för sin egen sä-kerhet. Enda sättet att öka beredskapen inför morgon-dagens hot är att bygga en god beredskap . Deneuropeiska krishanteringsstyrkan måste snabbt bliverklighet. Därutöver behöver flera av län-der, inklusive , öka anslagen till försvaret.Vi i måste ha förmåga att avvärja angrepppå vårt land också i den nya säkerhetspolitiska mil-jön. Det är en av statens grundläggande uppgifter.Sveriges internationella engagemang med fredsbeva-rande trupp kräver både stora personella och ekono-miska resurser. klarar inte det svenska försvaretatt uppfylla de ambitioner vi har och den uppgift viegentligen har.Utvidgningen av EU och av Nato medför en nysäkerhetspolitisk situation också för . Omdrygt kommer alla strandstater, medundantag av , att vara med i EU. Alla våragrannar kring , med undantag av Rysslandoch , kommer att vara med i Nato.Nato är och förblir, även med den diskussion vi ser, den europeiska säkerhetsordningens ryggrad.Vi lever i ett nytt och säkrare . Forna fiender iöst och väst garanterar nu varandras säkerhet. Natosutvidgning är det mest betydelsefulla bidraget till denökade säkerheten i vårt närområde sedan Berlinmu-rens fall och upplösning.Det är också så att ett nytt Nato med nya uppgifteröppnar för en ny svensk säkerhetspolitik. Förra åretsuppgörelse om den säkerhetspolitiska doktrinen,välkommen och nödvändig, slår fast att "hot motfreden och vår säkerhet kan bäst avvärjas i gemen-skap och samverkan med andra länder".Jag välkomnar därför den öppenhet som för-svarsministern visade i debatten om framtidasäkerhet vid i . Jagdelar hennes uppfattning att säkerhet byggs genomsamarbete, involvering och engagemang. Dessa ordmåste omsättas i handling med utgångspunkt i dendoktrin som både och Socialdemokra-terna står bakom.Det är också så att dagens utrikespolitiska dekla-ration präglas starkt av en insikt om alltstörre beroende av omvärlden för vår säkerhet.Kopplingen till bland annat , , Mella-nöstern och västra är ju uppenbar och tydlig.Men då måste också insikten om detta ömsesidigabehov styra utformningen av vår säkerhetspolitik. Detblir under innevarande mandatperiod aktuellt förSverige att ta ställning till ett samarbete inom det nyaNato som byggs. För är ett medlem-skap i försvarsalliansen ett naturligt steg.Herr talman! var det parti som förstuttalade visionen om ett svenskt medlemskap i deneuropeiska gemenskapen. Det som då, se-dan, var en dröm är en verklighet. Det europeis-ka samarbetet erbjuder oerhörda möjligheteratt växa. Vi har rivit fysiska, ekonomiska och kultu-rella gränser som vi levt med sedan nationalstatensbildande. Utvidgningen av den europeiska unionenöppnar för nya möjligheter. Tio nya medlemsländerkommer att stärka unionen. Våra ekonomier kommeratt växa samman. Också detta är en av de grundläg-gande förutsättningarna för en fredlig utveckling.De unga demokratierna från det forna östblocketär på väg att bli en naturlig del av ett enat Europa.Denna hoppfulla och mödosamma processfår inte bromsa eller hindra en fortsatt utvidgning.Det är viktigt att fullfölja förhandlingarna med åter-stående kandidatländer och det är viktigt att ocksåstödja en utveckling där , ochandra länder kan bli medlemmar. Inga hinder får stå ivägen för vidare utveckling österut eller söderut sålänge ett land uppfyller de krav som ställs på nyamedlemmar.Det europeiska framtidskonventet fortsätter. Detär avgörande att debatten om den europeiska unio-nens framtid byggs på historien. Europasamarbetetsgrundidéer är lika aktuella som när unionenbildades: fred genom frihandel, utveckling genomsamarbete, tillväxt genom marknadsekonomi. Jag villse en mer renodlad europeisk union, en union som harfärre men tydligare uppgifter. Den europeiska unio-nen ska koncentrera sig på att bidra till goda förut-sättningar för företagande och arbete genom en ge-mensam marknad som fungerar väl, på kampen motterrorism och internationell, organiserad brottslighetoch på en tydlig gemensam utrikespolitik.På den gemensamma marknad som både är medletför att skapa fred genom att riva gränser och barriärermellan människor och länder och skaparvälstånd är det naturligt att man också har en valuta,ett sätt att genomföra ekonomiska transaktioner. De14 september har svenska folket möjligheten att sägaja till euron och ja till ett ökat samarbete över na-tionsgränserna - för fredens skull och för välståndetsmöjlighet.Det europeiska valutasamarbetet är mer än ensymbol. Euron är i grunden ett förverkligande avEuropatanken. Genom att ta bort handelshinder kny-ter man människor närmare varandra. Det blir ökadhandel, fördjupad förståelse mellan människor, mel-lan folk. Euron är ju redan en ekonomiskrealitet som inte kan bortse från. Den präglarvardagen för 300 miljoner européer. Den påverkarredan oss. Låt oss välja fördelarna med samarbeteframför kostnaderna för utanförskapet.Av samma skäl som vi säger ja till euron säger viockså nej till att unionen ska göra mer än den behövergöra. Vi ska inte ha några europeiska skatter. Unio-nen ska möjliggöra ekonomisk tillväxt, inte öppna förgemensam och skadlig skattepolitik. Beskattnings-rätten ska vara förbehållen beslut i medlemsländernasparlament.Vi säger också nej till två företrädare för en union.Vi avvisar statsministerns ambition att förstärka mi-nisterrådet på bekostnad av en försvagad kommissionoch ett försvagat Europaparlament. Maktdelningmellan EU:s institutioner är en nödvändighet ombalansen mellan stora och små länder ska kunna upp-rätthållas. Med en ministerrådspresident kantrar EUmot en maktkoncentration som inte är bra för unionenoch inte bra för . Ett framtida EU ska i denlöpande verksamheten ledas av kommissionens ord-förande, kommissionen som företräder både unionenoch alla medlemsländer oberoende av dessas storlekeller ekonomiska styrka. Det är den bästa garantin fören union som inte utvecklas till förmån för de storamedlemsländerna på de mindre ländernas bekostnad.Besluten inom unionen ska dock även i fortsättningenfattas av ministerrådet.Herr talman! engagemang i världen fårinte begränsas till vackra deklarationer. Vi måstevälja aktivt samarbete framför passiv reaktion. Sveri-ge behöver en tydlig och modern utrikes- och säker-hetspolitik. Den ska byggas på insikten att samarbete,gemensamt ansvar och ömsesidiga åtaganden ärgrunden för befäst frihet och tryggad fred.(Applåder)Anf. 3 ():Herr talman! Av naturliga skäl står ifokus för dagens utrikespolitiska debatt. Målet för FNär fred och säkerhet, i detta fall genom att avväpnaIrak dess massförstörelsevapen. Metoden är att medFN:s säkerhetsråd i ryggen sätta maximal press påSaddam för att förmå att fullt ut samar-beta med FN, och på så sätt undvika krig. Den yt-tersta konsekvensen av säkerhetsrådets beslut är möj-ligheten att rådet accepterar användning av militäramedel.Denna linje är även ståndpunkt. Manmåste fundera över vad motsatsen skulle innebära.Anta att våld i slutändan - i värsta fall - inte skullekunna användas av FN i den här situationen. Dåskulle det bli som bestämde om Irakskulle låta sig avväpnas sina massförstörelsevapeneller inte. Då skulle det bli somavgjorde om FN:s säkerhetsråds beslut skulle genom-föras eller inte.Vapeninspektörerna har rapporterat till säkerhets-rådet. kritik av bristande samarbets-vilja är förödande för för den som har läst doku-mentet. Han konstaterar sammanfattningsvis den27 januari: "förefaller inte uppbåda en genuinacceptans ens den dag som är beträffande kravetpå avrustning. "får säkerhetsrådet en ny rapport. OmHans Blix skulle ändra sig, och om skullebegära mer tid för vapeninspektörerna, bör inspektö-rerna också få mera tid.Det låter sig sägas att det krävs både bevis ochövertygande resonemang för att ett angrepp ska sessom den enda utvägen för FN. Men bevisbördanligger inte på vapeninspektörerna att hitta bevis i Irak.Bevisbördan ligger på regim attvisa att anstränger sig för att uppfylla FN:s re-solutioner.Hans Blix, folkpartistisk utrikesminister för unge-fär , hävdar i sin rapport att ännu inteanstränger sig tillräckligt och inte kan, eller vill, re-dogöra för viktiga frågor om innehavet av kemiskaoch biologiska vapenarsenaler. Intrycket från av bristande uppriktighet, ovilja till samar-bete och obstruktioner förstärks av helhetsintrycketfrån utrikesminister framträdande med indi-cier och resonemang i . Var finnsde vapen lagrade som man vet att har haft? OmIrak påstår att de är förstörda måste kunna bevisadetta, och inspektörerna måste kunna kontrollerabevisen.Sverige har en internationellt erkänd kapacitet ochkompetens beträffande skydd mot kemiska och biolo-giska vapen. Regeringen i har under hand fåtten förfrågan av , som ledare för en eventuell FN-koalition, om kan hjälpa till med sin kompe-tens och kapacitet beträffande skydd mot SaddamHusseins kemiska och biologiska vapen om dessaskulle komma till användning. Regeringen tiger omsaken och bör rimligen ge ett svar om sin inställning idagens debatt.Vi har alltså situationen att andra länder, som ärberedda att avväpna dess massförstörelsevapen,efterfrågat att ska bistå deras soldater moteventuella attacker med biologiska och kemiska va-pen. Ett sådant stöd kan regeringen tydligen inteförmå sig att i förväg utlova. Det tycker vi är förvå-nande. Regeringen måste betänka ansvargentemot de soldater som eventuellt kan räddas ge-nom en svensk skyddsinsats i en möjlig FN-styrka.Regeringen måste också börja tala om ett ef-ter . Att tänka framåt om är ettexempel på det som utrikesministern så riktigt beto-nar i deklarationen, nämligen "alla människors likavärde och rättigheter. Inte bara stater, utan alla indi-vider har rätt till säkerhet".Sverige bör - i den andan och om det läget skulleuppkomma - kunna bistå i med krishantering påungefär samma sätt som har gjort på Balkan.Inom har man öronmärkt pengarför sådana ändamål, och det finns numera utarbetadeEU-rutiner för civil krishantering. Världshälsoorgani-sationen förbereder insatser för att hjälpa flyktingarsom kan komma till Jordanien.Den nuvarande situationen med ett djupt splittratEuropa i dess förhållande till är mycketallvarlig. säger att EU är centralsom bas för svensk utrikes- och säkerhetspolitisk. Detär bara att instämma i detta naturligtvis, men i Irak-frågan krackelerar dessvärre denna bas nu betänkligt.Socialdemokraterna vill ofta hävda att Sverigeskulle ha en speciell roll i världen som medlare, ochbrukar till och med motivera landets tidigare neutra-litet och dagens alliansfrihet med att skakunna medla internationellt.Nu är det att visa om det socialdemokratiskatalet om en medlarroll är mer än löst prat. är detdags för regeringen att ta initiativ för att inom EUsöka skapa ökad enighet om hanteringen av Irakkri-sen.Statsminister brukar beteckna sigsom veteran bland EU:s stats- och regeringschefer.Vad är det värt ? Är det något mer än något slagsveteranmedalj på bröstet? Det räcker alltså inte, somregeringen nöjer sig med att göra, att referera ochdebattera olika länders ståndpunkter.Vi har och sex sju andra ländersom söker nära samarbete med och förtroende hosUSA, som de därigenom hoppas och naturligtvis iviss mån kan utöva ett inflytande hos. På andra sidanhar vi , som redan på förhand säger att lan-det inte kommer att backa upp något säkerhetsrådsbe-slut om militärt ingripande. undergrävergenom sitt agerande FN.För det första: förstärker de amerikans-ka hökarnas misstro mot för internationellkonfliktlösning och president beslut attgenom säkerhetsrådet söka lösa Irakkrisen.För det andra: ökar genom sin noncha-lanta inställning till säkerhetsrådets bindande resolu-tioner sannolikheten för ett USA-lett anfall utan FN-mandat. Det senare skulle liberalernamycket, mycket djupt beklaga.Regeringen, liksom , har hela tidenställt sig bakom FN-linjen. Men beträffande Tysk-lands anti-FN-agerande säger regering förlite och borde vara mycket tydligare.Tyskland är mäktigaste ekonomi. Landetär politiskt marginaliserat och tänker inte följasäkerhetsrådets bindande beslut om det beslutet skullegå emot. har gått överRubicon.Med EU:s nya medlemsländer sker också entyngdpunktsförskjutning inom EU i mer Nato- ochUSA-vänlig riktning. Detta ska man lägga märke till.Av dessa skäl är det viktigt att den svenska rege-ringen inte är fortsatt passiv utan tar initiativ ochaktivt arbetar för att söka återföra till EU:smittfåra och ena EU-länderna.Regeringen beskriver som "militärt alli-ansfritt". Beskrivningen är inte fel, men den är inteheller helt fullständig och till och med ganska vilsele-dande som en beskrivning av den faktiskt förda poli-tiken. är militärt alliansfritt men intemilitärt obundet. är med i två typer av säker-hetspolitiska samarbeten, dels i EU med sin civila ochmilitära krishantering, dels i Natos Partnerskap förfred med sina militära och civila delar.I dag minskar snabbt antalet medlemmar i för fred. Alltfler länder har blivit fullvärdigaNatomedlemmar, bland annat de baltiska staterna.Ryssland har ett särskilt, eget avtal med Nato och hardärigenom, märk väl, en mycket intimare relation tillNato än vad har.Sverige blir därmed, på grund av sin passivitet närandra länder rör sig närmare Nato, alltmer ensamt ochutanför, med risk för marginalisering.Detta är ett av flera skäl till att vill attSverige ska gå med i Nato utan vidare dröjsmål.Regeringens ständigt upprepade avståndstagandefrån medlemskap i är snart lika otidsenligt, herrtalman, som pickelhuvorna på vaktparaden.I Europeiska unionen som överallt annars diskute-ras de nya hoten från kombinationen av terrorism ochmassförstörelsevapen. Det sker bland annat i EU:sframtidskonvent. Där finns ett förslag om en såkallad solidaritetsklausul. Den innebär att både civilaoch militära instrument ska kunna utnyttjas för be-kämpning av terrorism. Syftet ska vara "att förhindraterroristhot, skydda civilbefolkningen och de demo-kratiska institutionerna, samt bistå en medlemsstat pådess territorium att hantera följderna av en eventuellterroristattack".Förslaget är inte någon klausul för kollektivt för-svar med skyldighet att bistå militärt. Hjälp ska kunnalämnas "på begäran av de civila myndigheterna i detberörda landet". Denna klausul är alltså utformad såatt EU inte ska utvecklas till någon militär allians ochinte heller konkurrera med Nato. Av just det skälethar bland annat det Natovänliga ac-cepterat tanken på en sådan här solidaritetsklausul.Folkpartiet bejakar inte bara Natomedlemskaputan även förslaget till en solidaritetsklausul i EU.Om stora befolkningscentrum skulle hotasav till exempel en smutsig bomb med kemiskt ellerbiologiskt innehåll, skulle vårt land kunna räkna medbistånd med både militära och civila resurser från EUför att spåra och klara upp sådana hot.Regeringen, däremot, ställer vid ett sådant terro-risthot med massförstörelsevapen befolkningutan det skydd som dels ett Natomedlemskap erbju-der, dels den militär som andra EU-länder, på svenskbegäran, skulle kunna erbjuda.EU har slutförhandlat med tio nya länder. Ut-vidgningen fortsätter, närmast med , och , som lämnar in en ansö-kan.I mer östlig riktning, för del, kommerde nya medlemsländerna sannolikt - och förhopp-ningsvis - att kräva att EU:s politik i fortsättningenpräglas mindre av överspända högtidstal om Rysslandoch EU:s gemensamma framtid och mer av realpoli-tik med realistiska mål för handel och integration,borttagna handelshinder och mål som ligger inomräckhåll för båda parter.En god ekonomisk utveckling i och and-ra delar av före detta Sovjetimperiet är avgörande föratt dagens vämjeliga handel med kvinnor ska upphö-ra. Det är kommunismens efterlämnade elände som ärroten till dagens omfattande kvinnohandel. Dettakatastrofala faktum är något för feministiska kommu-nister att noga begrunda. Det är först när människor iöst får möjlighet att leva ett drägligare liv och fårhopp om bättre livschanser hemma som denna kvin-notrafik kommer att självdö.Konflikten fortgår. Jag vill gärnainstämma i utrikesministerns förhoppningar om fram-steg på de olika vägar som hon angav. Jag tror emel-lertid att vi måste fundera över denna kon-flikts strukturella karaktär och det faktum att denfaktiskt har pågått , utan lösning. Vad vikan hoppas på med skytteldiplomati, olika initiativ,amerikansk medling och så vidare, som vi har settunder , är i bästa fall en vapenvila och enömtålig styrkebalans som kan upprätthållas mellanparterna. Men fred är något mer än vapenvila ochbalans.I ämnet internationella relationer har man genomflera decenniers forskning kommit fram till någotsom är så nära som man kan komma en vetenskaplig"lag" inom samhällsvetenskapen, nämligen att demo-kratier inte startar eller driver krig mot varandra.Tillämpat på innebär detta att för attfå en fred som uppfattas som både legitim och somomhuldas och vårdas av människorna, krävs demo-krati i hela regionen. Det räcker inte med att ären demokrati, hela regionen måste demokratiseras omfreden ska vinnas och vi ska slippa ytterligare 50 årav konflikt och balanstänkande. Jag saknade att utri-kesministern i sin deklaration inte sade något ombetydelsen av demokrati i och na-turligtvis även på andra håll, men framför allt som enlösning på de långsiktiga problemen i Mellersta Ös-tern. Det är ett långsiktigt mål som alltid måste finnasmed i en diskussion om Mellersta Österns problemoch möjligheter.Herr talman! På grund av tidsnöd har jag intekunnat diskutera många av de frågor som är väldigtcentrala, som globalisering, tredje världen, asylfrågoroch så vidare.Mina liberala utskottskolleger , den senare nyutnämnd ledamotav Sida, märk väl, kommer under debatten senare attvidareutveckla syn på internationellpolitik och bistånd. Tack för mig för ögonblicket.(Applåder)Anf. 4 ():Herr talman! Den utrikespolitiska agendan hand-lar mest om säkerhetspolitik. möjlighetatt bedriva en säkerhetspolitik, som skyddar männi-skors liv, måste bygga på samverkan och allians medolika partner. I egen kraft är utlämnat åt ter-rorism och internationell brottslighet.Terrorismen genererar hot. Hot mot stater, och hotmot politiska system. Men det är enskilda människorsom blir offer då hoten övergår till angrepp. Det räck-er att påminna om i ellerom självmordsbombningarna i och i Israel.Terrorismen kommer att drabba också Sverige.Frågan är inte om, utan hur och när. Terrorismenvarnar inte, den hotar för att sprida skräck. Den slårtill utan föregående varning. Den träffar oskyldigamänniskor skoningslöst. Vi måste ha en effektivsvensk säkerhetspolitik för att skydda våra liv.Herr talman! kan inte klara säkerhetspoli-tiken på egen hand. Därför måste vi ständigt prövaoch utveckla vilka allianser ska bygga för attnå den effektiva säkerhetspolitiken. Kristdemokrater-na anser att ska lägga ned all möda på attutveckla FN:s och Europeiska unionens arbete förfred och säkerhet. Det är inom ramen för dessa orga-nisationer vi har största stödet för en västerländskdemokrati och ett rättssamhälle som slår vakt ommänskliga rättigheter.Sverige är beroende av enighet, ett enigt ochstarkt FN och en enig europeisk union. Mot dennabakgrund är det djupt olyckligt att regim iTyskland och den franska presidenten spräcker EU:soch därmed FN:s säkerhetspolitik i Irakkonflikten.Det är tydligt att vänsterpartier äventyrar en samman-hållen europeisk säkerhetspolitik och därmed ger enrespit för regimen i Bagdad.Herr talman! Jag har här en ytterst viktig fråga tillutrikesministern och regeringen. Regeringens politikär tydlig. Det är ingen tvekan att man stöder FN. Menmin fråga är: Vilken politik vill regeringen att FN skaföra i ? Vilken politik vill regeringense? Stöder regeringen partikollegan politik,som leder till en splittring av EU och FN, och därmedlättar på trycket för Bagdadregimen? Svaret på dennafråga är oerhört angelägen för oss här för att sehur genuint stöd regeringen ger åt FN och EU somsammanhållande kraft.Herr talman! lever i ett neutralitetsdilem-ma då vi hävdar vår militära alliansfrihet i försvars-politiken, som vi mer än någonsin deltar iallt fler samarbeten och övningar för att förverkligaden svenska säkerhetspolitiken. Detta dilemma försö-ker vi att lösa genom att konstruera en skillnad mel-lan å ena sidan den förebyggande säkerhetspolitikenoch å andra sidan den militära försvarspolitiken.Detta är en "konstruktion" som många vänner inomden europeiska unionen har svårt att förstå.Kristdemokraterna vill se en öppen, ärlig och mo-gen politisk debatt om de värderingar som ska styravårt val av allianspartner, både i den förebyggandesäkerhetspolitiken och i ett krisläge då försvarspoliti-ken behöver militärt stöd. En värdering av vilken rolldet nya Nato kommer att spela i vårt närområde börgöras. Kommer Natos nya roll är kräva mer samver-kan, mindre samverkan eller kanske ett anslutandefrån svensk sida ? Här behövs en djupare, öpp-nare, ärligare och mer realistisk debatt om svensksäkerhets- och försvarspolitik för att trygga vårt landsframtid.Herr talman! anser att Sverigesställningstaganden till internationella konflikter ocksåska grundas på de politiska värderingar som parternarepresenterar. Vi vet att varje stat har sina nationellaintressen i en konflikt. Det kan vara allt från naturre-surser och territorium till politisk prestige och infly-tande. Det avgörande för oss är mot vilka mål och förvilka värderingar man driver sina intressen.Kristdemokraterna anser att ska ta ställ-ning för västerländsk demokrati, att ska ståupp för ett rättssamhälle där mänskliga rättigheter ärgrunden för yttrandefrihet och en rättvis ekonomiskfördelning. Subjektet för kristdemokratisk politik ärmänniskan och medborgaren var hon eller han änbefinner sig. Skyddet för mänskligt liv, och mänskli-ga rättigheter, ska alltid stå över staters och regimersintressen.Herr talman! Här skiljer ut sigfrån den politik som den socialistiska vänstern för.Att vänsterns politik har lett fram till statsskick medtotalitära regimer som genererat djup mänsklig misärtycks man inte vilja se. uppfatt-ning är att politiska värderingar och reala handlingarska avgöra på vems sida ska stå i en interna-tionell konflikt.Om en part är stor och rik eller liten och fattig fårinte vara avgörande. Vi anser att det är de grundläg-gande värderingarna, demokrati och rättssamhälle,som kan skapa utveckling och välfärd i en framtidoch som därför ska stödjas.Herr talman! bör aldrig stå neutralt i enkonflikt och i situationer då mänskliga rättigheterkränks. anser att den internatio-nella terrorismen måste bekämpas varhelst dess rötterkan identifieras i , , ellerColombia. Kampen för det öppna fria samhället skaalltid i första hand ske med ekonomiska, demokratis-ka och rättsliga medel. Men inför hot mot oskyldigamedborgare kan också militära åtgärder bli nödvändi-ga.Kristdemokraterna anser att den brutala regimen iIrak, som redan har använt massförstörelsevapen motsin egen befolkning, måste avväpnas och ersättas medett demokratiskt styre för medborgarnas, grannarnasoch världens skull.