prot · GR0947 · 2003-12-11 00:00:00 — Jag yrkar med detta bifall till betänkandet SfU4. 19 BO () replik: inledde med att tala om ett långsiktigt arbete för att bekämpa ohälsan, om jag uppfattade honom rätt, och man kan väl lugnt säga att det har varit ganska långsiktigt. Utvärderingen av den finansiella samordningen kom ju, vilket redan har nämnts i debatten, . har ohälsan, om man mäter den i form av sjuktal och annat, fördubblats. Sjukskrivningarna har fördubblats som Finsamutvärderingen har legat i departementets byrålådor. ja, sedan början har jag för min del uppfattat som en bromskloss i de här frågorna. har ju bytt namn och så, och man har väl övergett en del av marxismen, men det finns ju delar av marxismen som man kanske inte måste överge, om jag nu ska ge något råd till ett annat parti. Då tänker jag närmast på det att ett parti som har en del av sin inspiration hos väl ändå borde tycka att ekonomiska drivkrafter är något som har betydelse och bör användas för de syften som man kan uppfatta som goda. Den fråga jag har till lyder: arbete fram till denna ganska mediokra proposition, är det inte lite väl långsiktigt? 20 () replik: Jag tycker att det är jätteintressant att diskutera marxism med . Det vill jag gärna fortsätta göra. Jag uppmanar att grundligt studera vad har skrivit. Det finns mycket värdefullt att hämta! Jag tycker precis som , som gjorde en mycket grundlig historisk exposé över bakgrunden till den finansiella samordningen, att det naturligtvis är viktigt att studera vad som har hänt . Jag tycker att Finsam har inneburit viktiga och värdefulla erfarenheter. Det har också Socsam inneburit. Jag menar att erfarenheterna nu tas till vara. Det är bara att läsa propositionen. De utvärderingar som har gjorts av alla de här formerna av finansiell samordning finns ju återgivna där. Jag delar inte synen att det finns en automatik i detta. Det påstås att om man bara hade genomfört den av så hyllade första varianten av finansiell samordning, så skulle man ha fått besparingar på över hela landet. Det finns ingen vetenskaplig grund för att påstå något sådant. Vi vet inte vad som skulle ha hänt om det hade blivit fler försöksverksamheter. Vi vet att väldigt mycket erfarenhet talar för att finansiell samordning i rehabiliteringsarbetet har mycket att vinna på en bred bas av samverkande aktörer. Det ökar sannolikheten för att man kan ta fram planer för samlade rehabiliteringsinsatser för den enskilde som bygger på ett helhetstänkande. Jag vill avsluta denna replikomgång med att fråga om inte han ser risker för att man skapar gräddfiler med den första formen av Finsam, som ju i hög grad var ansvarig för. 21 BO () replik: Låt mig börja med den fråga som ställdes till mig. Det finns förstås en sådan risk. Det var vi mycket medvetna om när vi tog fram den första Finsamlagstiftningen och om jag minns rätt fick den godkänd av en enhällig kammare . Därför sade vi till de myndigheter som skulle utvärdera det hela att bland utvärderingsuppgifterna ha just den uppgiften. Vid utvärderingen konstaterade man att några sådana undanträngningseffekter inte hade ägt rum. Och tanken med utvärderingar är väl att man ska dra någon slutsats och lära något av dem. Jag diskuterar också gärna marxism med . Men vi tycks nu åtminstone vara överens om att det finns lärdomar i Finsam och Socsam som går att använda, och det tyder väl på att inte helt och hållet har lämnat tankarna att ekonomiska drivkrafter spelar roll och att man ska försöka rikta in dem åt rätt håll, så att säga. Jag skulle vilja pröva om har något svar på frågan hur det kommer sig att de som har jobbat med frågorna i kallar det här för en tillbakagång. Har de helt fel, de som har jobbat praktiskt? Har en annan och djupare kunskap om vad som händer? Eller är det kanske så illa att propositionen är ungefär så blek som jag har beskrivit den? 22 () replik: Jag tycker att det är bra att också ser risken med gräddfiler och genvägar. Jag menar att den risken skulle ha kvarstått om vi hade låtit detta växa över hela landet. Den risken måste vi ständigt ha för ögonen, och jag tycker att det är väldigt viktigt, det som socialutskottet har skrivit i sitt yttrande och som också socialförsäkringsutskottets majoritet har ställt sig bakom: Likabehandlingen måste vara ledstjärnan när vi nu reformerar detta. Detta är ett steg framåt. Jag tycker att det är ett tydligt och bra steg framåt. Det kvarstår alltså flera andra möjligheter att göra på andra sätt för dem som så önskar. När det gäller har jag också varit där och studerat verksamheten, och jag har stor aktning och respekt för den verksamheten. Jag tror att de har hittat former som är väldigt bra för dem. Jag ser inte annat än att de nu har möjlighet, genom det förslag som vi lägger, att fortsätta sin verksamhet med utvärdering. Det är mycket möjligt att vi kommer fram till att vi ska vidga ramarna vid den kontrollstation som ligger och att vi då gör möjligheterna större att kanske jobba i riktning mot de former som man har valt i . 23 (): är vi äntligen framme jag måste också säga äntligen vid beslutet om möjligheten till en permanent finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet. har flera framgångsrika försök pågått runtom i landet inom ramen för Socsam och Frisam. De har banat vägen för dagens betänkande. Många är de personer som blivit skickade från den ena instansen till den andra och mötts av beskedet att det är inte vårt bord. Äntligen ska möjligheten till samordning och helhetssyn för dessa människor finnas i hela landet. Det kommer att göra förståelsen mellan myndigheter bättre det har vi sett genom de pågående försöken och individen kommer på ett annat sätt att sättas i centrum. tycker att det är bra att det klart och tydligt framgår att även länsarbetsnämnden nu är en av de fyra samarbetsparterna utöver kommuner, landsting och försäkringskassa. föreslås få möjlighet att disponera högst av de budgeterade kostnaderna för sjukpenning till finansiell samordning. Dessa pengar ska enligt betänkandet utgöra statens samlade del, det vill säga både och länsarbetsnämndens medel. Det står vidare i betänkandet att samtliga fyra parter måste delta för att en finansiell samordning ska komma till stånd. Därför anser att det är viktigt att de inte används till andra projekt som bestäms från regeringsnivå där endast två parter ingår. Vi anser att det är viktigt att man på lokal nivå råder över sina egna medel. Det är viktigt att allt arbete följs upp och utvärderas och att man där speciellt uppmärksammar diskriminerings-, köns- och integrationsperspektiven. anser också att det är viktigt att de försök som pågår får fortsätta så att upparbetade kontakter inte bryts. Utvärdering och uppföljning ska också göras av de nu pågående försöken. Då visar det sig hur vi ska gå vidare i fortsättningen. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 24 () replik: Jag ställde ingen fråga till i mitt anförande, men jag kan göra det nu i stället. var med de borgerliga partierna om en reservation i socialförsäkringsutskottet där vi hade en beställning till regeringen som såg annorlunda ut än det förslag som ligger . Kan känna stolthet över att ha bidragit till att Socialdemokraterna sviker ett löfte till andra partier om att verkligen komma med förslag till , och i stället kommer med förslag som inte alls innehåller det vi först kom överens om när vi tidigare behandlade frågan i utskottet? 25 () replik: Jag kan inte stå för Socialdemokraternas politik. Att vi är samarbetspartier och har samarbetat om det här är någonting helt annat. Socialdemokraterna får stå för sin politik. har vi lyckats komma till skott med det här, och jag tycker att vi nu ska se framåt. 26 () replik: Jag menar inte att ska stå för Socialdemokraternas politik. Men jag tycker att det vore bra om ni stod för er egen, eftersom ni också var med på en reservation som innebar en helt annan beställning än den vi ser på vårt bord. 27 () replik: Vi kan inom vårt parti också ändra åsikt. Det är inte så att om man har en åsikt är den . Jag var inte med . 28 BO (): Vi har diskuterat den aktuella propositionen om Finsamförslaget. Jag skulle vilja säga några ord om ett förslag som har väckt och som behandlas i detta betänkande, nämligen det som behandlas i reservation nr 4, som jag härmed yrkar bifall till. Det är ett förslag om en försöksverksamhet som skulle vara ännu mer långtgående än den finansiella samordning som vi nu har diskuterat. Det är en idé som har funnits med i den allmänna debatten, framför allt från sida. Man har pekat på just det som är en av grundtankarna bakom förslagen om finansiell samordning, nämligen att det finns samband och att vi använder samhällets resurser på ett icke-optimalt sätt genom att ha strikta gränser mellan sjukvård och försäkringskassa. Det förslag vi har lagt är att man ska ha en försöksverksamhet med några stora län och ett antal andra län, där man prövar att se till att landstingen får ansvar för delar av kostnaderna för sjukskrivningen. Vi har föreslagit att man skulle få vara ansvarig för . skulle det föras över medel från staten till de berörda landstingen i samma storleksordning. Uppkommer det då vinster skulle det vara till fördel för hela samhället men också för de ingående parterna. Det här förslaget har vi tyvärr inte fått stöd för från något av de andra partierna i utskottet, och förmodligen får vi det inte heller i kammaren . Jag tror att det vore av klart värde för framtiden att få det här prövat. Vi är från sida övertygade om att hade man genomfört den finansiella samordningen ungefär som den såg ut efter utvärderingen skulle delar av den gigantiska ökning av sjukskrivningarna som ägt rum i vårt land ha kunnat undvikas. Det här är ett försök att pressa tillbaka den stora ökning av sjukskrivningarna som ägt rum. Det är tråkigt att vi inte har fått stöd av flera, men jag yrkar bifall till förslaget för vår del. Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2003/04:SfU4 Finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet (prop. 2002/03:132). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 10 §.) 8 § Anslag inom socialförsäkringsområdet Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2003/04:SfU1 Anslag inom socialförsäkringsområdet (utgiftsområdena 10, 11 och 12) (prop. 2003/04:1 delvis). 29 (): Läkaren beskriver i ett nummer av hur hon ägnar en stor del av sin tid på vårdcentralen åt patienter vars ärenden inte så mycket är bot och behandling utan sjukintyg. Hon beskriver samtal som är lika många andra hon får, till exempel rösten i telefonluren: Jag är inte en som utnyttjar systemet men jag tänkte att bara den här gången, att jag kunde sjukskriva mig alltså. Eller också är det kvinnan med tre tonåringar som sent omsider i sitt samtal kommer fram med vad hon egentligen vill, nämligen att få sin 25-procentiga sjukskrivning förlängd bara till. Försörjningsproblem och problem med tid hänvisas till sjukvården. Problem med ekonomi och arbete kläs i medicinska termer. Sjukskrivning är emellertid något som ska ordineras med största försiktighet, precis som andra mediciner. Det visar sig att många blir sjuka av sjukskrivning. Redan efter en månads sjukskrivning visar det sig att det är svårt att komma tillbaka till arbetslivet. 800 000 svenskar går inte till arbetet på grund av sjukskrivning eller förtidspension. slogs ett dystert rekord när antalet permanent sjukskrivna förtidspensionärer passerade halvmiljonersstrecket. Sammanlagt har vi närmare en miljon färre poliser, färre sjuksköterskor, färre vårdbiträden, färre lärare, färre på fabriker, färre på kontor och så vidare. är var femte person i arbetsför ålder borta på grund av sjukskrivning eller förtidspension. Kostnaderna i arbetslivet blir enorma. Därtill kommer högre sjukförsäkringsavgifter, som leder till högre lönekostnader och ännu färre jobb. Mindre blir gjort, och ekonomin krymper, och detta gäller oavsett vem som betalar. Det sorgliga är, fru talman, att det förefaller vara ett bra val för individen. Mycket visar på att många sjukskrivna faktiskt saknar drivkraft för att bli friska och söka sig till det arbete som de faktiskt kan utföra trots eventuella handikapp. Jag hörde faktiskt en läkare som ville utöka förtidspensionen. Hans argument var att många sjukskrivna blir så stressade när sjukskrivningen riskerar att ta slut att de plötsligt blir ännu mer sjuka. När de har fått förtidspension har många blivit betydligt friskare, enligt denna läkare. Vad som behöver och kan åtgärdas är reglerna för sjukskrivning, så att vi aldrig kommer till de här situationerna. Vad vi ska ha är en sjukförsäkring som faktiskt gäller när man är för sjuk för att arbeta eller när man behöver stöd när man har ett handikapp så att man inte kan arbeta med olika arbetsuppgifter. Det talas mycket om fusk, men det stora fusket är väl egentligen att regeringen inte ens vidtar de mest nödvändiga åtgärderna. Jag dristar mig att påstå att det är regeringen som börjar rasera förtroendet för vår sjukförsäkring. Det är, gång efter annan, bleka och veka initiativ som landar i mycket lite. Det enda som har blivit konkret under det här året är en tredje sjuklönevecka, som egentligen var en skattehöjning, och en regel om att företagen också ska göra obehövliga rehabiliteringsutredningar. Sjukskrivningsprocessen behöver en rejäl uppstramning. står det i anvisningar att allt som inte är normalt är sjukt. Tyvärr är livet för de flesta inte på topp med fysiskt, psykiskt och socialt välbefinnande, men vi är knappast sjuka för det. Tillämpningen av sjukförsäkringen har tyvärr medfört en pågående ändring i attityderna som gör att vi ser sjukskrivning som ett sätt att lösa allehanda problem. I regeringens rapport om sjukskrivningar i budgetbilagan tar man upp just den här frågan och säger: Något har hänt i samspelet mellan individ, arbetsplats och läkare. Sjukskrivning har blivit ett alltmer accepterat sätt att hantera press och påfrestningar som drabbar människor i deras liv. Sjukförsäkringen har alltmer fått karaktären av en försörjningsförsäkring. Med regeringens goda minne har alltfler arbetslösa blivit sjukskrivna så att det är uppemot en fjärdedel av de sjukskrivna som är arbetslösa. Men viss insikt finns. I budgetpropositionen och propositionen om ohälsan citeras det som står i lagen om allmän försäkring , nämligen att sjukskrivning ska vara medicinskt motiverad och att den inte ska ske med hänsyn till sociala eller arbetsmarknadsmässiga skäl. Men regeringen drar inga konsekvenser av sina resonemang för att se till att lagens bokstav följs. Vi har föreslagit ett antal förändringar i lagen om allmän försäkring för att göra reglerna tydliga och förhindra omotiverade sjukskrivningar. Vi föreslår en andra karensdag det behövs omtag under sjukskrivningen som också måste involvera den enskilde. Jag hörde en läkare som hade kommit till insikt om att det andra läkarintyget är en kritisk punkt och som manade sina kolleger till försiktighet. Vi har föreslagit avstämningsmöten, helst under den fjärde veckan, som i , som vi har hört om i den tidigare debatten, där sjukskrivningarna har minskat med upp till en tredjedel. Förslaget om avstämningsmöten tog regeringen fasta på, och i propositionen uppmanade man till en utökning av detta. Men vart tog den reformen vägen? Enligt en undersökning är det bara en liten del av försäkringskassorna som tillämpar metoden, och då i de flesta fall efter fem, . Detsamma gäller förslaget om försäkringsläkare, som vi har drivit . När majoriteten tog över förslaget blev det för lite och för långsamt, och det kommer att dröja innan vi har tillräckligt med försäkringsläkare. Vi har inte fått se något förslag som gör det möjligt att kombinera sjukvård och företagshälsovård, vilket i praktiken gör det svårt att etablera företagshälsovård. Det är en kritisk punkt att få i gång företagshälsovård där man känner till arbetsplatser och arbetsuppgifter och kan bedöma om sjukdom leder till arbetsoförmåga, att personen i fråga inte kan arbeta, och vilka arbetsuppgifter som personen faktiskt kan utföra. Vi har föreslagit sjukskrivning från arbetsuppgifter. Förslaget avstyrks av majoriteten i betänkandet med motiveringen att detta inte kan införas eftersom arbetsgivaren då måste anpassa en anställds arbete eller finna andra uppgifter och med hänvisning till att arbetsgivarens rehabiliteringsutredning ska innehålla uppgifter om just detta. Jo visst, men varför inte se till att detta sker med en gång, ? Varför vänta på en rehabiliteringsutredning när många skulle kunna komma tillbaka till arbetet på ett helt annat sätt? Konsekvenserna av att man inte antar ett sådant här förslag är att läkare fortsätter att sjukskriva på heltid och kanske för en knäoperation, som vi just hörde av en av kollegerna i kammaren. Syftet med ett sådant här förslag är att man ska ta till vara det friska och precisera hur vi kan arbeta lika väl som hur vi är förhindrade att arbeta. Arbetsgivaren och arbetsplatsen måste involveras i sjukskrivningsprocessen. Vi har föreslagit att regeringen ska utreda ett förslag om friskpeng som innebär att arbetsgivare tar över ansvaret för sjukskrivningarna och behovet av rehabilitering, kanske till nya arbetsuppgifter. Förslaget skulle också innebära att utsätts för nyttig konkurrens. Problemet är ju att alldeles för många sjukskrivna lämnas åt sitt öde. av de långtidssjuka får rehabilitering. Många med allvarliga handikapp får vänta mycket länge på stöd och hjälp. Vi har formulerat ett tydligt uppdrag om att ska ta hand om och ansvara för rehabiliteringen. Det är illavarslande att landsting efter landsting varslar om att operationsverksamhet, behandling och vårdgarantier tas bort. Det blir dyrbart när fler kommer att sjukskrivas och ännu färre kommer att kunna få behandling och rehabilitering. Vi har avsatt sammanlagt 3 miljarder mer än vad regeringen har gjort till rehabilitering och för att man ska kunna behålla och utveckla vårdgarantin. Vi vill ha en försäkringsbar, trygg och hållbar sjukförsäkring som gäller när man verkligen är sjuk. Vi har föreslagit att sjukpenningen ska grunda sig på verkliga inkomster och inte på framtida tänkta inkomster. Vi föreslår också en sänkning av ersättningsnivån till . Det är faktiskt inte enbart arbetsgivare som har ekonomiska incitament. Individen påverkas också av ekonomiska drivkrafter. Det visar sig i hur sjukskrivningarna har ökat efter det att ersättningsnivån höjdes av Socialdemokraterna 1997. Detta bekräftas också av forskning. Det visar sig också att karensdagen sannolikt har haft stor betydelse för att begränsa den korta frånvaron. Men vart tog förslaget om en skärpning när det gäller karensdagen vägen, som regeringen aviserade ? Vi menar att ersättningsnivå är en rimlig balansering. Det är en rimlig ersättning som inte uppmuntrar omotiverad sjukfrånvaro. Vi anser inte att regeringens aviserade höjning av taken i sjukförsäkringen rimmar väl med en ambition att minska sjukfrånvaron. Det är orimligt att låta andra betala när regeringen ställer villkoren. Då hjälper det inte att lyfta ut ur statsbudgeten. Det spelar ju ingen roll vem som betalar. Det är fortfarande för dyrbart för oss alla. Vi har motionerat om att sjukförsäkringen behöver göras försäkringsmässig. Vi välkomnar statsministerns aviserade utredning. Sjukförsäkringen skulle mycket väl kunna ingå i arbetsmarknadens försäkringar och kombineras med ett statligt grundskydd för den del som inte går att försäkra. Till detta kan läggas frivilliga tilläggsförsäkringar. Vi tycker att det är en utmärkt inriktning. Men det får inte stoppa nödvändiga åtgärder . En reformerad sjukförsäkring fordrar för övrigt också en reformering av arbetsgivaravgifter och skatter. Sjukförsäkringen går faktiskt ungefär ihop . De försäkrade och de som betalar försäkringen ska givetvis få tillbaka pengarna om och när rimligare försäkringsvillkor sänker kostnaderna. Sjukförsäkringen och ohälsan får inte göras till ytterligare ett skäl till skattehöjningar såsom den tredje sjuklöneveckan. Jag förstår av tidningarna att nya åtgärder nu är på väg som innebär att lägga över en fjärdedel av sjukkostnaden på arbetsgivarna. Det är synd att ministern inte är här och deltar i debatten om det som han själv har sagt har utpekats som en av mandatperiodens viktigaste fråga. Jag är orolig för vad som ska komma i förslagsväg här . Det hade varit intressant att få debattera och höra vilka åtgärder ministern avser att vidta som gör att vi faktiskt får fler tillbaka till arbetsplatserna, att vi får fler som hålls friska och fler som blir hjälpta , får rehabilitering och inte fastnar i långtidssjukskrivning. Men det var väl för mycket att hoppas på i debatten. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till reservation nr 6. Jag ställer mig givetvis bakom alla andra moderata reservationer i betänkandet. 30 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 1 och nr 18. Jag står naturligtvis bakom övriga av liberalernas reservationer och särskilda yttranden. För ganska precis diskuterade socialförsäkringsutskottet regeringens mål om halvering av sjukfrånvaron . Det är naturligtvis inte fel att sätta upp mål, tvärtom. Men det som har oroat oss i är formuleringarna som öppnade för att minska sjukfrånvaron genom att föra över människor till sjuk- och aktivitetsersättning, det som tidigare kallades förtidspensionering. Resultaten ser vi . Vi har fått rätt. I den senaste rapporten från omfattas inte mindre än 502 300 personer av förtidspensionering. Fram hade antalet ökat med 61 000. Det betyder att har dryga 70 000 personer avförts från arbetsmarknaden på bara ett enda år. För vissa är det säkert en adekvat åtgärd. Sjukdom och olycksfall kan drabba människor så illa att arbetsoförmågan blir total och långvarig. Men många önskar inte alls att bli avförda från arbetslivet. Man vill i stället ha hjälp att komma tillbaka. Den hjälpen heter rehabilitering. Det är något som många efterfrågar men inte får tillgång till. har vi från föreslagit en rehabiliteringsgaranti. konstaterade utskottet att av dem som varit sjukskrivna längre än hade varit föremål för samordnad rehabilitering. är den siffran . Det är visserligen en ökning men fortfarande oacceptabelt lågt, vilket också utskottet konstaterar. Men precis som skriver utskottsmajoriteten att mot bakgrund av regeringens satsningar på rehabiliteringsområdet finns det inte skäl att föreslå att ska ta ställning till en rehabiliteringsgaranti. Alltså avvisas vårt förslag återigen trots de magra resultaten av de åtgärder som utskottsmajoriteten beskriver att regeringen vidtar. Vi kan vänta, men för alla nu långtidssjukskrivna som riskerar att utan rehabiliteringsinsatser slås ut från arbetsmarknaden är det inte acceptabelt att ansvariga politiker fortsätter att avvisa goda förslag. I en frågestund här i kammaren uttryckte statsministern intresse av att utreda en socialförsäkringsreform, något som vi från har motionerat om både nu och tidigare. Det känns naturligtvis tillfredsställande att ha fått det gensvaret från regeringen. Tyvärr avslår ändå utskottsmajoriteten vår motion, den här gången med hänvisning till statsministerns uttalande. Jag må säga att kreativiteten blomstrar vad det gäller att avslå oppositionens motioner. Det är synd att kreativiteten inte är lika stor när det gäller att finna åtgärder för att få ned ohälsan. Vi menar att ändå bör ge ett tillkännagivande till regeringen om en parlamentarisk grupp med företrädare för de sju riksdagspartierna. Från sade vi nej till införandet av den tredje sjuklöneveckan när behandlade den frågan . Enligt är resultaten av den veckan väldigt marginella när det gäller att minska ohälsan. Men de är mycket kännbara för företagen, särskilt för de små företagen. När det gäller de små företagen fanns också ett högkostnadsskydd med i riksdagsbeslutet. Det har redan avförts från diskussionen när Lagrådet yttrade sig. Trots detta beslöt en majoritet här i kammaren att det skulle införas. Det har inte kunnat verkställas. Min fråga till Socialdemokraterna är: Vad har hänt med frågan?