prot · GQ09119 · 2003-06-10 00:00:00 — Därför anser vi att det är centralt att detframtida fördraget noga preciserar avgränsningarnamellan beslutskompetens och ansvar för EU respekti-ve medlemsstaterna. Om det inte görs är risken storatt allvarlig brottslighet inte blir bekämpad därför attansvar och verkställighet hamnar mellan stolar.En annan risk är att EU:s rättsliga samarbete gårsina egna vägar, och i sämsta fall blir det ett med för lite kontakt med den verklighet sommedborgarna möter. Men rätt hanterat, och konvents-förslagen är i flera avseenden ett viktigt steg i denriktningen, utvecklas EU-samarbetet på det här områ-det till det kraftfulla verktyg som vi behöver för att påallvar bekämpa den besvärliga grova brottslighet sominte känner några nationsgränser.Det finns, när det gäller beslutsformerna i kon-ventsförslaget, några delar där utskottet har invänd-ningar och frågetecken. Det rör bland annat vad somska menas med kvalificerad majoritet. Där har kon-ventet föreslagit en ordning som innebär att mansärskilt gynnar de folkrika medlemsstaterna. Det ärnaturligtvis inte självklart att ett litet land som Sveri-ge ska bejaka en sådan ordning. Ett viktigt förslaghandlar om att och andra medlemsstatersnationella parlament ska ges möjlighet att granskaförslag från kommissionen mot bakgrund av subsidia-ritets- och proportionalitetsprincipen. Om minst enfjärdedel av de nationella parlamenten anser att sub-sidiaritetsprincipen kränks ska kommissionen omprö-va sitt förslag.Det är ett bra och viktigt förslag eftersom detmarkerar att medlemsstaterna själva har EU:s utveck-ling i sina händer. Jag tycker att det är viktigt att detfinns den här typen av säkerhetsnät i systemet för hurverksamheten utvecklas framöver.Herr talman! Utvecklingen av EU-samarbetet pådet rättsliga området går väldigt snabbt. På några få århar samarbetet på väsentliga punkter utvecklats ochförbättrats. har mycket att vinna på det här,och även mycket att bidra med. Konventets förslaginnebär ett försök att bringa ny ordning i den härutvecklingen, och det är ett sätt att modernisera be-slutsformerna. Men det är långtifrån enkelt, lika litesom själva verksamheterna är enkla. Nationella re-gelverk, kulturer och värderingar skiljer sig åt. Detpratas väldigt lite om det.Vi har mycket gemensamt i de europeiska länder-na och kandidatländerna. Annat kan vi med glädjeanpassa oss till, och på några områden har vi erfaren-heter som vi kan dela med oss av och som andra kanha nytta av. Men det finns också, inte minst i sam-band med , stora problem att hantera.De forna brottas med omfattande organi-serad brottslighet. Det finns korruption i flera avEuropas länder - också inom rättsväsendet.Men när man säger detta ska man vetaatt det också finns ett engagemang och en vilja på allahåll att ta itu med de här problemen och att ändra pådet här. Det kräver naturligtvis att vi hittar former församarbetet, men det kräver också målmedvetenhetoch viss försiktighet i det politiska beslutsfattandet.Det ställer också krav på att vi hemmavid gör vårt föratt informera och implementera beslut som vi harfattat om EU-samarbetet. Poliser, åklagare och myn-dighetstjänstemän på olika nivåer måste få veta vadsom gäller och ges förutsättningar att konkret dranytta av samarbetet.Här har vi själva, och ytterst regeringen, ett stortansvar för att se till att det finns resurser och annatsom krävs och att det kommer på plats så att vi kanfölja upp, och också värdera, den nytta som vi har avsamarbetet när det gäller brottsbekämpningen. Dethandlar naturligtvis också om att se till att medbor-garna får större kunskap om det europeiska samarbe-tet på det här området eftersom ett och annat beslut,en och annan verksamhet, faktiskt kommer att beröramånga medborgare. Jag tror att vi skulle göra bådedet här arbetet och EU-samarbetet generellt en otjänstom människor inte kände att de var delaktiga både iprocessen med förnyelse och förändring av EU ochnär det gäller de enskilda beslut som vi fattar på deträttsliga området. För det här är ett känsligt områdedär engagemanget är oerhört stort hos de flesta.Anf. 64 ():Herr talman! Det här är en ganska viktig debatt,men lite underlig. har yttratsig över ett konventsutkast med över 700 liggandeändringsförslag, som ännu inte hade inarbetats i kon-ventsförslagen. Därefter har det bearbetats i det ut-skott som är sammansatt av ochutrikesutskottet. Större delen av betänkandet byggerpå justitieutskottets yttrande till betänkandet.För är detta en oerhört viktig de-batt. Det är viktigt att kunna utveckla ett bra och välfungerande samarbete på såväl åklagarsidan som påpolissidan när det gäller bekämpningen av den orga-niserade gränsöverskridande brottsligheten. MenVänsterpartiet anser att det bör ske på mellanstatligbasis.Det konventet nu föreslår är att man ska flyttaöver en hel del av besluten till en överstatlig nivå. Viser oerhört stora problem på just det här området. Detviktiga i samarbetet är det arbete som pågår,och som utvecklats starkt . Det handlarom direktkontakter mellan polisorganisationer, di-rektkontakter mellan åklagare, att hanterandet i kon-takterna kring de rättsliga frågorna sker på ett snabbtoch smidigt sätt. När det gäller brottsligheten är detomöjligt att vänta och gå igenom en byråkratisk pro-cess. Det här arbetet har pågått ochvarit väldigt framgångsrikt.Men det är stor skillnad att gå från det samarbetesom sker på mellanstatlig nivå, med full respekt förnationella lagstiftningar runtom i , till en över-statlig politik på området. Anledningen till att det ärså allvarligt just på det rättsliga området är att derättsliga frågorna - vår strafflagstiftning, våra dom-stolar, polis- och åklagarväsende - är ett av funda-menten i en demokrati och i en nation. De har ut-vecklats utifrån olika kulturer, olika traditioner ocholika synsätt på brottslighet och på bemötande ochbekämpning av brottslighet.Det finns också stor skillnad mellan de faktiskarättssystemen. Vi diskuterar sällan i den här debattenfrågan om de olika rättssystemen inom EU. Att för-söka jämka samman dem för att kunna fatta beslut påöverstatlig nivå riskerar att slå sönder de nationellagrunderna, de nationella rättssystemen.De förslag som lagts fram gäller till exempelbeslutsformer, där en hel del av lagstiftningsmaktenöverförs till en överstatlig struktur. Det är förödande.En svensk demokratisk grundprincip är att de folk-valda har den lagstiftande makten. Då är det oerhörtallvarligt att ta bort den lagstiftande makten från defolkvalda när det gäller något så grundläggande somstraffrätten och det rättsliga området över huvudtaget.Besluten ska fattas med kvalificerad majoritet,och konventet föreslår också en kvalificerad majoritetsom bygger på befolkningstalet i de olika länderna.Det innebär att de små ländernas möjligheter minskar.Det innebär att EU kan fatta beslut inom ett områdesom de facto inte vill ändra på. Men på grundav den kvalificerade majoriteten blir vi givetvistvungna att följa beslutet.När det gäller bekämpningen av den organiseradebrottsligheten kan det synas viktigt att man kan göradet effektivt. Från sida ifrågasätter viemellertid hur pass effektivt rättssystemet blir i Sve-rige ifall vi får sådana förändringar i det rättsligaarbetet att de inte passar in i den svenska strukturen.Vi riskerar att slå sönder vårt eget rättsliga verk. Viriskerar att slå sönder vår strafflagstiftning. Vi riske-rar att få ett polissamarbete där vi inte delar de andrasåsikter. Det är en utveckling som vi i Vänsterpartietinte kan ställa oss positiva till. Snarare borde vi ut-veckla samarbetet på den mellanstatliga nivån. Vi troratt det är den mest framgångsrika modellen.Beträffande initiativrätten anser vi att de natio-nella regeringarnas individuella initiativrätt bör be-hållas. Det innebär att det svenska parlamentet och delagstiftande församlingarna får möjlighet att ge våregen regering i uppdrag att ta initiativ i frågor somkan vara viktiga för Sverige.Sedan är det givetvis oerhört viktigt att de natio-nella regeringarna tar sitt ansvar och inte utnyttjarsystemen till att driva egna viktiga inrikespolitiskafrågor. Vi anser dock att det är underligt när det sägsatt man ska ha fullt förtroende för varandras rättssys-tem - det här arbetet bygger just på att vi har fulltilltro till varandras rättssystem - som viinte har full tilltro till att regeringarna inte missbrukarsystemet och använder sig av initiativrätten på ettoriktigt sätt. anser att detta är en olo-gisk kullerbytta. Om vi ska ha full tilltro till varandrasrättssystem borde vi i rimlighetens namn också ha fulltilltro till de andra ländernas regeringar och till attsystemen används med klokhet.När det sedan gäller frågan om subsidiaritetskon-trollen ska de nationella parlamenten nu få möjlighetatt granska förslagen från kommissionen och kunnakomma med synpunkter. Men även här gäller kvalifi-cerad majoritet där antalet röster i rådet alltså byggerpå befolkningsunderlaget. Det innebär att små länder,återigen, får mindre inflytande.Det mest allvarliga i den här frågan är dock attkommissionen eventuellt ska ompröva sitt förslag,men det finns ingenting som hindrar kommissionenfrån att lägga fram sitt förslag ändå. Vi lämnar ifrånoss makt och får i stället en granskande funktion. Viges emellertid inga som helst garantier för att vårgranskning kommer att spela någon roll i verklighe-ten. anser att detta är ett hastverk ochett sätt att flytta över den lagstiftande makten frånSveriges riksdag.När det gäller frågan om harmonisering av straffoch straffprocessen är det i och för sig bra att vi när-mar oss varandra och ser till att det inte finns områ-den där den organiserade brottsligheten kan agera föratt strafflagstiftningen inte är tillräckligt bra.Men även här är det viktigt att inse att vi har olikarättssystem. En harmonisering av rättssystemen riske-rar att i grunden slå sönder vårt eget rättssystem. Allstrafflagstiftning bygger ju på att det finns en syste-matik där brotten och brottens värde bedöms i för-hållande till varandra. När vi får fler och fler rambe-slut som innebär en harmonisering av straffskalornariskerar vi att slå sönder vårt eget nationella system.Även om harmonisering bara ska kunna ske i frågaom den grova organiserade brottsligheten, och enligten särskild brottslista, riskerar den att påverka dennationella strafflagstiftningen genom de konsekvenserdet får vid bedömningen av systematiken i straffsys-temet.Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till re-servation 2. Jag vill också poängtera vikten av attbekämpa den organiserade brottsligheten. Samtidigtär det oerhört viktigt att behålla respekten för denlagstiftande makten som ska innehas av de folkvalda.Man får i kampen mot organiserad brottslighet intetappa kontrollen över sitt eget rättsliga system.Anf. 65 (m) replik:Herr talman! Jag delar uppfattningatt man ska respektera parlamentet och så vidare, mensvartmålningen av de förslag som läggs fram föross kan jag inte ställa upp på.Även utskottet påpekar ju att harmonisering inteär ett självändamål i sig, utan det handlar om ett mer-värde. Den fråga man frestas att ställa till AliceÅström är om erkänner att det kan haett mervärde att åtminstone ha minimiregler när detgäller vissa typer av brott.Om man inte har det blir det väldigt svårt att sam-arbeta i kampen mot brott. Jag och tror ivart fall att man i vissa frågor och under vissa förut-sättningar behöver ha både miniregler och annat föratt få någon ordning på brottsbekämpningsarbetet.Därför är det som står i betänkandet viktigt. Detbehövs tydliga definitioner och avgränsningar. Omjag förstått det hela rätt är ni till och med emot har-monisering på de begränsade områden som det trotsallt handlar om. Kan det stämma?Anf. 66 () replik:Herr talman! Nej, vi är inte emot harmoniseringhelt och hållet. Hela den process som pågår i EUinnebär att den lagstiftande makten inte har en möj-lighet att vara med i lagstiftningsprocessen på det sättvi gör normalt här i Sverige.Vi får en process där inte Lagrådet kan granska delagförslag som läggs fram och där remissinstanserinte får en möjlighet att komma med åsikter. Vi sermed oro på att vi riskerar att tappa helhetsbilden.Därför är det oerhört viktigt när man tar dessa steg är oerhört noggrann och också jobbar sakta ochmetodiskt.Risken är att vi med den oerhört starka viljan, ochsom vi säkert alla delar, att bekämpa den organisera-de brottsligheten tappar det perspektivet. Vi är annarsså oerhört noga här i att se till att vi har ettlagråd som granskar och ett remissförfarande därandra juridiska instanser också får yttra sig över hurförslaget passar in i vårt straffsystem.Vi vet att Lagrådet och andra instanser ganskaofta kan ha kritik på ett svenskt förslag till ändradlagstiftning. Hela den processen tappas med detta. Viser med oro på det. Man måste hitta ett mycket bättresystem för att göra det än att föreslå att vi ska gå tillöverstatlighet och minska möjligheter attpåverka.Anf. 67 (m) replik:Herr talman! Vi sitter redan på pottkanten. Denordning som gäller gör att mångagånger tvingas att finna sig i att det fattas beslut somvi i efterhand får genomföra. Det är enligt moderatmening i vart fall bra mycket bättre att man avgränsarvad detta gäller och förbättrar hur de besluten kom-mer till.Det finns ett parlamentariskt inslag i och med i förslaget har kopplat in Europaparlamentettydligare så att det blir någon ordning på de frågornaoch man vet vad som gäller. Jag tror att det är enfördel att man definierar och avgränsar på det sättetän att vi stannar med den ordning vi har i dag.Verkligheten är den att inte harpresenterat något förslag om hur man ska lösa dennaproblematik för att vinna alla fördelar. Ni är baraemot. Vill vi ha ett intensivt gemensamt arbete ibrottsbekämpningsfrågor på Europanivå måste nå-gonting göras.Här tar konventet ett steg i rätt riktning. har förtjänstfullt kopierat vad justitieut-skottet har sagt och pekat på nödvändigheten av av-gränsningar, definitioner och att få lite ordning på hurdet kommer att se ut i fördraget.Jag tror att man hittar en lösning som är bättre änden ordning som vi har i och somäven vi moderater har kritiserat.Anf. 68 () replik:Herr talman! Att vi har problem är vihelt överens om. Vi har i flera debatter tidigare fram-fört exakt samma synpunkter. För hadeen lösning snarare varit att se hur man kan öka parla-mentets makt. Hur ska man kunna öka riksdagensmakt och inflytande i lagstiftningsprocessen?Utvecklingen går inte åt det hållet. Man flyttar istället makt till . Vi tror att det kom-mer att vara väldigt svårt för att kun-na granska förslagen utifrån hur de stämmer med denationella strafflagstiftningarna.För är det också oerhört viktigt har det här samarbetet och utvecklar samarbetet.Men det ska göras på mellanstatlig nivå. Framför alltska man se till att samarbetet fungerar i verkligheten.Enligt Polistidningen hade man en undersökningför ett tag sedan där väldigt många poliser inte ensvisste vad var. De hade en liten ikon pådatorn där det stod SIS, men de visste inte vad det vartill. Flertalet poliser visste faktiskt inte vad Scheng-enöverenskommelsen var.Vänsterpartiet tror på mellanstatligt samarbetemen också att man ser till att man får ut kunskapenoch inte ständigt rusar fram och fattar nya beslut ochinför nya metoder för att man inte lyckas. Man måsteockså ge möjlighet att låta det komma ut i verklighe-ten och få varje enskild polisman och åklagare attarbeta utifrån de samarbetsmöjligheter som finnsredan i dag.Anf. 69 ():Herr talman! Det finns någonting som jag saknar iden övergripande debatten. Det är att man skullekunna ha en övergripande vision och kunna deklareraett mål: Det här är vi på väg mot. an-vände ett bra uttryck. Hon kallade det Babels torn.Hon gör kanske inte exakt samma tolkning som jag.Men jag upplever nog att det bygget vi håller på medär ett Babels torn.Det känns svårt att vara med på alla dessa småsteg som leder vidare mot superstatsbygget som vihar sagt ifrån mot. Vi tar ett steg genom EMU, genomGUSP och genom Schengenöverenskommelsen. Dethar blivit tre stora stenar i grunden. Vi ska ha en EU-president inåt och en dubbelhatt utåt, och diskute-ras Nato. Jag ser att de diskussioner som förts och deförslag som ligger i konventpresidiets utkast till för-slag fortsätter det bygget.Jag är av uppfattningen att det är väldigt viktigt attdet finns en fungerande mångfald som samverkar.Därför tror jag på den mellanstatliga formen i arbetet.Det gör jag även när det gäller arbetet för RIF-frågorna. Man säger sig vilja bygga ett område medfrihet, säkerhet och rättvisa. Finns det några ord sompolitiskt har misshandlats så mycket som just ordenfrihet, säkerhet och rättvisa? Det skulle möjligen varaordet demokrati.I diskussionen står frihet och säkerhet väldigtmycket mot varandra. Vi kan titta på Schengendelen.Här arbetar man med för att skapaden fria rörligheten. När arbetet pågår anser man är tvungen att införa kompensatoriska åtgärder.Jag gjorde en freudiansk felsägning vid ett tillfälleoch sade konspiratoriska åtgärder. Det kanske inte varså långt ifrån min tankebana. Men det är kompensato-riska åtgärder jag avser.Det visar hur man ställer saker emot varandra. Jagär lite rädd att vi har för bråttom när vi håller på meddetta bygge av . Det vore viktigare attformulera själva målet. Jag hörde säganågonting som jag tyckte kändes väldigt posi-tivt. Hon sade: Vi vill arbeta för att EU ska bli ettstarkt globalt instrument.Vi använder lite andra ord inom . Visäger att det är en superstat. Det är precis det vi sägernej till. Jag får ge en eloge till . Under helaEU-debatten deklarerade det sin federalism. Denlinjen följer konsekvent. Det tycker vinaturligtvis är väldigt hedervärt. har enannan uppfattning. Jag är av den övertygelsen att minuppfattning är den rätta. Men jag kan tänka mig attdet finns andra.Nu kommer vi till de förändringar som finns ikonventpresidiets förslag. Det finns en diskussion omatt förändra beslutsvägen. Vi har en lagstiftning somän så länge är exklusiv för riksdag med endel definierade undantag. När rambesluten sedankommer till oss har vi att anpassa oss till detta. Härfinns det en liten skrivning som jag tycker är intres-sant. Rådet ska höra , och ska ha en tidsfrist som inte får vara korta-re än . Det tycker jag känns bra. Det inne-bär att man arbetar med begreppet legitimitet. Manvill ge tid för att skapa legitimitet för besluten. Jag seratt det finns en hastighet i lagstiftningen genom attöverlämna lagstiftningsmöjligheten till EU och att visedan har att anpassa oss till det. Jag tycker inte attdet är lyckligt. Frånsett det att vi avskaffar vår egenlagstiftningsrätt med det beslutet avskaffar vi ocksåriksdagens betydelse.Jag minns att Per för en del år sedanskrev en artikel i där han skrev att vi, omvi fortsätter den här vägen, med tiden kan avskaffaSveriges riksdag. Det var kanske en lätt överdrift -någonting har vi väl att administrera även i fortsätt-ningen - men jag ser att vi lämnar ifrån oss fler ochfler beslut. Det är inte vi i positiva till.Man inför ett begrepp som man kallar för kvalifi-cerad majoritet. Jag ser att detta är ett tydligt instru-ment för att överlämna ökad beslutsrätt till befolk-ningstäta områden i och till delar av unionensbefolkning. Då kommer vi att ytterligare marginalise-ra oss, eftersom är ett av de små länderna.Detta känns olyckligt, för det undergräver svenskamedborgares känsla för de lagförslag som kommerom de tvingas på oss. Det skapar inte ett gott förhål-lande och det underminerar grunden till detta torn.Vi har i vårt yttrande flera särskilda yttranden ochen reservation. Här har vi tagit upp punkt efter punkt.Vi har opponerat oss mot beslutsformerna och viopponerar oss tillika mot den europeiska åklagar-myndighet som man har diskuterat. Jag tror, vilketockså utskottet hävdar, att det är viktigt att man dis-kuterar den vidare - i ännu längre och vidare termer.Vi ställer oss också mycket tveksamma till attöverlåta lagstiftande rätt till och skulle kunna komma in på det straffrättsligasamarbetet. Vi menar att det behövs tydliga avgräns-ningar om den saken ska kunna ske. Vi har inte settde avgränsningarna, och därför motsätter vi oss dettaockså enligt vårt särskilda yttrande.Herr talman! Jag har inte gått in på de djupare en-skilda detaljerna utan jag har mer deklarerat en prin-cipiell ståndpunkt i förhållande till de små stegen iriktning mot ett ökat bygge och mot den superstat tillvilken säger nej.Anf. 70 ():Herr talman! Man kan nästan undra vilken debattvi för här - om den gäller frågan om ifall vi skagå med i EU eller inte. Så är det inte, för ärredan med i EU och det funge-rar på många sätt väldigt bra.Jag startar med att yrka bifall till förslaget i betän-kande KUU3 och avslag på samtliga reservationer.Justitieutskottet ger i sitt yttrande över framtids-konventets förslag till ett nytt konstitutionellt fördragför EU allmänt hållna synpunkter som utskottet anserbör finnas med i det fortsatta konvents- och förhand-lingsarbetet inom EU. Eftersom konventspresidietsförslag är ett första utkast har utskottet här valt attinte gå in i detalj. Vi fick också från konventet ett nyttpapper , där man har tagit stor hänsyn till de700 olika synpunkter som har kommit in på konvents-förslaget. Detta är levande materia, och en del avutskottets synpunkter är alltså redan överspelade.Min avsikt är att redovisa de socialdemo-kratiska synpunkterna och det resonemang som visocialdemokrater för inför det fortsatta konventsar-betet inom EU.Herr talman! Jag börjar med att lyfta fram ut-gångspunkter för de fortsatta diskussionerna på om-rådet.Svenskarna blir alltmer rörliga. Vi vistas utom-lands som turister och studenter och i affärer. Mångaär också permanent bosatta utanför Sverige.Vi blir därmed beroende av att stater kan samarbetaoch av att det finns enhetliga regler på olika områden.Brottsligheten blir alltmer internationell. Detmesta av narkotikan i har förts in från ellervia en nuvarande eller blivande medlemsstat i unio-nen.Vi vet att det behövs gränsöverskridande insatserför att bekämpa gränsöverskridande brott. Det ärockså en fråga om rättssäkerhet. Svenskar som ham-nar i tvister eller blir brottsmisstänkta eller brottsofferutomlands måste kunna lita på att de blir korrektbehandlade.En annan viktig aspekt är det ömsesidiga förtro-ende mellan de rättstillämpande myndigheterna sombyggts upp inom unionen och som behöver reglertill stöd för att kunna utvecklas vidare.Detta gör att vi socialdemokrater ser behovet avutveckling på RIF-området, det vill säga när det gäl-ler de rättsliga och inrikes frågorna. Vi måste heltenkelt vara beredda att fördjupa samarbetet i mångaav de här frågorna. Det finns en del uppgifter som ärsärskilt angelägna. Vi bör arbeta för att förbättrasamarbetet mellan nationella brottsbekämpande myn-digheter. En förutsättning för att vi ska kunna bekäm-pa gränsöverskridande brottslighet är framför allt ettfungerande operativt samarbete mellan våra polis-myndigheter. Vi anser att Eurojust och Europol måsteutvecklas till effektiva verktyg för koordinering avåklagar- och polissamarbetet.Vi anser också att principen om ömsesidigt erkän-nande måste genomföras och ömsesidig rättslig hjälpförbättras. Om detta kräver en viss harmonisering avmedlemsstaternas lagstiftning så bör vi vara bereddaatt acceptera detta.Det finns också skäl för viss harmonisering.Gränsöverskridande brottslighet kan ibland krävagränsöverskridande straffbestämmelser. Om vi exem-pelvis ska komma åt människohandel så måste brotts-rekvisiten vara enhetliga och tillräckligt vidsträcktaför att bli effektiva.Herr talman! Vi socialdemokrater anser att detfinns stora möjligheter för att driva rättssä-kerhetsfrågor inom unionen. En viktig uppgift förframtiden är att skapa minimiregler över hela unionenför individens skydd i rättsprocessen.Vi är medvetna om att vägen framåt kan innehållaviss överstatlighet och visst beslutsfattande med kva-lificerad majoritet.