prot · GQ0960 · 2003-02-18 00:00:00 — Se-dan kan vi tvista om varför och hur och vad vi skakalla det. Jag tycker att det är väldigt fel att tala omen kulturnaivitet. Det ger ett intryck av att det härhandlar om att man sätter likhetstecken mellan kulturoch etnicitet, och därmed frigör sig det svenska sam-hället från ansvar. Jag hoppas att det inte är vad Ma-rietta de avser, och det tror jag inteheller. Men det har funnits en tystnad runt de härflickornas situation. Den tystnaden är nu bruten, ochdet är inte tillfälligt. Jag är övertygad om att den ärbruten för alltid. De här flickorna finns. Hederstän-kandet finns i vårt land. Bara det har varit viktigt attsäga. De åtgärder som behövs har också kommit föratt stanna.Från att det har varit en tystnad har vi nu kommittill att regeringen blir anklagad för att bara prata.Pratet är ju ett bra sätt att bryta tystnaden. Jag är ock-så trött på att höra beskrivningen att det enda vi gör äratt åka runt och prata. Här har det avsatts resurser,pengar, miljoner. Det har getts konkreta uppdrag, ochdet har skett konkreta förändringar. Det handlar verk-ligen inte om projekt. Det är förändringar i realiteten.Tyvärr räcker inte talartiden till för att gå igenom alladem. För att svara på frågeställningen vill jag säga attkunskap och kompetens är avgörande för detta. Därär vi helt överens. Det som har skett nu handlar inteom tillfälliga projektförändringar. Det har getts kon-kreta uppdrag och resurser till framför allt social-tjänsten, polisen och skolan. Jag tror att vi kan varaöverens om att dessa har nyckelroller när det gälleratt förändra de utsatta flickornas situation. De skaockså ha möjlighet att nå de vuxna som bär upp he-derstänkandets värderingar, nämligen ofta föräldrar-na.Jag har väldigt lätt att svara ja på den konkretafrågan om detta också ska ingå i grundutbildningen.Vi måste lägga in resurser för att de som finns an-ställda ska få kompetens och vidareutbildning. Meninte minst viktigt är att detta också måste ingå för denya på alla de utbildningsområden som handlar omdetta. har också jobbat påett väldigt föredömligt sätt med detta.Vad gäller den andra punkten har kommunernaansvaret för att ta fram ett skyddat boende åt alla ikommunen som har behov av ett sådant. Därom är vialla överens. Men när det gäller de här flickorna hardet underlag som vi har fått in från fördet första visat att detta inte sker i tillräcklig omfatt-ning. Hundratals flickor får inte det stöd ochdet skydd som de har har rätt att kräva.För det andra är det våld som de här flickorna ut-sätts för lite speciellt. En flicka som bor i en pytteli-ten kommun och inte bara är jagad av den man somhon lever ihop med - som ofta sker i samband medkvinnovåldet - utan kanske av hela sin familj, kaninte få ett skyddat boende i den kommunen. Det geringet skydd. Alltså måste det finnas former för sam-verkan mellan kommuner också över länsgränserna.Det är med detta som regeringens beredningsar-bete nu pågår, så att vi kan använda våra länsstyrelserbåde med resurser och med konkreta uppdrag för atthjälpa kommunerna att samordna sina insatser. Vi villinte bara prata utan vill också göra något. Vi vill setill att den brist som finns när det gäller skyddatboende faktiskt i någorlunda stor omfattning bliråtgärdad. Jag hoppas kunna lämna besked om detta ivarje fall under våren.Anf. 30 ():Herr talman! Jag kan faktiskt känna mig ganskanöjd eftersom jag nu fick svar på mina två ytterligarefrågor. Det är inte bara fråga om vidareutbildningenutan även om grundutbildningen för olika personal-kategorier som jobbar inom , polisenoch skolan. Jag antar att det även gäller för åklagareoch domare inom domstolsväsendet och så vidare.Det känns väldigt bra, för det är en lite mera långsik-tig lösning. Det är jag helt överens med var också bra att jag fick ett besked om detskyddade boendet. Det är en komplicerad fråga.Kommuner måste, som jag sagt, bland annat bytalägenheter med varandra. Det gäller inte bara för dehär flickorna utan också i andra situationer.Det som gör det lite mer komplicerat är att de härflickorna ofta är minderåriga, alltså under . Jagska nu fresta att svara på ännu en fråga.Det finns i socialtjänstlagen en problematik som göratt dessa flickor har det väldigt svårt. Om de är utsattaför hot från sin egen familj och talar om det för soci-altjänsten, ska dess anställda enligt vad socialtjänstla-gen säger prata med föräldrarna. Det blir då en väldigproblematik för dessa flickor eftersom det är familjensjälv som utsätter dem för dessa hot.Jag är medveten om att det här är en jättesvår av-vägning, för det handlar om familjens integritet ochauktoritet. Det får ändå ses som positivt att man hållerihop familjen, men i de här situationerna hamnarflickorna i en omöjlig sits. De går kanske inte tillsocialtjänsten, och kanske inte görnågonting alls utan bara lämnar ärendet. Det blirväldigt olyckligt.Jag vet att detta inte är område,men min fråga är ändå: Skulle man kunna tänka sigen liten ändring i socialtjänstlagen? Jag tror att desom jobbar med det här känner sig lite pressadeeftersom de försöker följa lagen och hamnar i dennaväldigt konstiga situation när de ska kontakta famil-jen. Det skulle förmodligen behövas en ändring isocialtjänstlagen. Jag tror att man när den antogs intevar medveten om att dessa situationer skulle kunnauppkomma. För tio till var man bara intepå det klara med detta. Som alla säger här har vi vak-nat ganska sent inför denna problematik.Skulle kunna initiera en översyn avsocialtjänstlagen på den här punkten för att få inskri-vet att det finns fall där man inte behöver kontaktaflickornas egna familjer.Anf. 31 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill svara kort och koncist. som de nutog upp är väldigt viktig. I det kunskapsmaterial somregeringen gav i uppdrag att ta framoch skicka ut till alla dem i som kanmöta de här flickorna framgår det väldigt tydligt attdet inte är så att så fort det dyker uppnågon som är och säger sig ha problemhemma måste kasta sig över telefonen och ringa hemtill föräldrarna. Man ska nämligen sätta barnets bästaförst.Den kunskap och kompetens som man nu måsteskaffa sig är i vilka situationer det är bäst för flickanatt man inte kontaktar familjen utan i lugn och roförsöker utreda och hitta bästa möjliga sätt att stödjaflickan. Man ska då inte som första åtgärd ringa tillföräldrarna.Enligt de informationer som jag har fått krävs detingen ändring i lagstiftningen utan ett ändrat förhåll-ningssätt, en ny kunskap om vad som är innebörden iatt alltid sätta barnets bästa först och hur det ska ap-pliceras just på de här unga flickornas situation. Vihar i detta ett bra exempel på varför kompetens ochvidareutbildning är så viktig för den personal som ärverksam i dag.Med dessa förtecken för ögonen försöker vi i denmån det behövs förändra lagar och regler och visa påhur en annan kunskap gör att vi kan använda detregelverk som redan finns, till exempel meningen omatt alltid sätta barnens bästa först. Detta ska förståsockså vara tillämpligt på de här flickorna.Anf. 32 ():Herr talman! Jag hoppas att det är så som MonaSahlin säger när det gäller socialtjänstlagen. Jag ärinte till säker på det. Om man inledernågon form av utredning ska man underrätta dem somberörs, och det är i så fall föräldrarna eller andra närasläktingar som är berörda. Frågan är om det är såenkelt att man redan med nuvarande lagstiftningklarar att reda ut det här.Men det är bra att man har det här under luppen.Det kan, som jag sagt, hända att man måste göra enlagändring. Jag är inte helt säker på att man kankomma ifrån kravet på att underrätta dem som berörs- pappan, en bror eller vem det nu kan vara.Jag tycker att den här debatten har varit bra. Vihar fått många klarlägganden, och jag tror att vi all-ihop tillsammans på olika sätt kan bidra till att flickorsom är utsatta för hot känner att vi som bor i mänskliga fri- och rättigheter och att det är devärderingar som vi har i som gäller. Jag blirsjälv berörd av dessa hot, som jag tycker är så hems-ka. Man ska aldrig behöva tvivla på att man kan sökahjälp, oavsett om det är av polisen, socialen, en lärareeller en kurator. Man ska få allt det stöd man behöver,och de som man pratar med ska ha kompetens attförstå vad man är utsatt för och inte blunda för detta.Jag tror inte att detta är sista gången vi har en de-batt om det här, och jag hoppas att vi nästa gång harkommit bra mycket längre med konkreta åtgärder. Jagser när det gäller det skyddade boendet fram emot deinsatser som regeringen är beredd att göra för atthjälpa kommunerna. Det här är ingen lätt fråga förkommunerna.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 2002/03:173 om fi-nansieringen av utbildningsplatser för utländskastudenterAnf. 33 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat migom de utbildningsplatser som är avsedda för utländs-ka studenter ska finansieras med ökade anslag överden statliga budgeten eller genom färre platser försvenska studenter.Sverige är en kunskapsnation med stolta utbild-ningstraditioner. För att befästa denna ställning krävsbland annat omfattande satsningar på utbildning påalla nivåer. senare del har densvenska högskolan byggts ut kraftigt med full finan-siering av varje utbildningsplats, och andelen ungdo-mar som påbörjar högskolestudier i senastvid har ökat från 24 till . Där-till kommer ytterligare några procent svenska hög-skolestuderande som studerar utomlands med studie-stöd från CSN, samt dessutom nybörjare i kvalifice-rad eftergymnasial yrkesutbildning. Enligt senaste prognos kommer46 % av en årskull att ha påbörjat högskolestudier vid25 års ålder.Enligt är mina ambitionernär det gäller att locka utländska studenter till Sverigelovvärda. Men, om jag tolkar , är detta lovvärt endast om det inte kostar något.Jag delar inte den uppfattningen. Interpellanten gerutryck för synsättet att en ökad internationalisering avden högre utbildningen gynnar utländska studenter påsvenska studenters bekostnad. Därmed understöderAnne-Marie och internationali-seringsmotståndarna. Internationaliseringen av hög-skolan, till vilken de utländska studenterna bidrar, ärnågot positivt, och de utländska studenterna är entillgång som berikar undervisnings- ochforskningsmiljöer. Studenter med erfarenheter avsvensk utbildning, svensk kultur och svenskt sam-hällsliv är dessutom goda ambassadörer för Sverigeoch kan utgöra en rekryteringsbas när svenska företagoch organisationer anställer medarbetare i utlandet.Det främst vänder sig mot äratt det finns studenter i från länder utanförEU som kanske kommer från privatekonomiskt starkamiljöer och som inte stannar i efter genom-gången utbildning. Enligt kandessa lockas hit när på uppdrag avregeringen marknadsför svensk utbildning till ut-ländska studenter. Till skillnad från ärjag inte är beredd att verka för en uppdelning av stu-denterna i EU-medborgare eller EES-medborgare åena sidan och övriga å den andra samt skärpa reglernaför de . En sådan uppdelning skulle motverkainternationaliseringen av högskolan och i första handdrabba studenter från länder med svagare ekonomi.I september 2001 gav regeringen sin syn på vikti-ga frågor inom den grundläggande högskoleutbild-ningen i en proposition som fick namnet (prop. 2001/02:15). Ett par nyckelord somkan karakterisera den propositionen är mångfald ochkvalitet. Här föreslås åtgärder för att bredda rekryte-ringen till högskolan, öka mångfalden och minskasnedrekryteringen, samt förnya pedagogiken och ökainternationaliseringen. Det står alldeles klart att Mo-deraterna med förslag till avgiftsbeläggning och andraförslag vill verka i en helt annan riktning.Uppdragsutbildningen inom högskolan är ett vik-tigt instrument i högskolans samverkan med det om-givande samhället och i strävan efter att internationa-lisera utbildningen. I enlighet med vad regeringenaviserade i propositionen Den öppna högskolan gälleren ny förordning om uppdragsutbildning vid univer-sitet och högskolor från . En viktigförändring är att universitet och högskolor utan med-givande av regeringen nu har möjlighet att bedrivautbildning på uppdrag också av beställare från länderutanför det europeiska ekonomiska samarbetsområ-det. Härigenom bör lärosätena kunna öka antaletutländska studenter och fördjupa kontakterna medutländska lärosäten, företag och myndigheter. Attinformera om denna möjlighet är en del av regering-ens uppdrag till att marknadsförasvensk utbildning.För regeringen står inte valet mellan att utbildasvenskar eller att utbilda utländska medborgare. Vivill ha en högskola som är öppen mot omvärlden ochsom rymmer såväl svenska studenter med svensk ochutländsk bakgrund som utländska studenter.Anf. 34 ():Herr talman! Utbildningsminister är enklok karl och uttrycker sig väl. Hade det inte varit såatt jag alldeles hade varit i kontakt medforsknings- och universitetsvärlden hade jag nästankunnat tro att det utbildningsministern sade var sant.Nu har jag sådan tur att jag för bara några dagarsedan som sagt kom i kontakt ånyo med forsknings-världen, som jag för övrigt inte helt och hållet harlämnat trots mitt uppdrag här i , och då blevjag påmind om att innehållet i denna interpellationinte saknar relevans.Ty jag fick på nytt bekräftat att visst är det så attintresset från de utländska studenterna har vuxit,framför allt om vi talar om de studenter som kommerfrån länder utanför EES- och EU-området. Det är nuså pass stort att man ser att det kan inkräkta på desvenska studenternas möjligheter att tillgodogöra sigoch komma i åtnjutande av svensk utbildning.Min fråga var följande, och jag ska läsa upp den,därför att det är viktigt att konstatera att svaret ocksåanknyter till frågan: "Ska de utbildningsplatser somär avsedda för utländska studenter finansieras medökade anslag över den statliga budgeten eller genomfärre platser för svenska studenter?" Jag utgår ifrånatt utbildningsministern inte har för avsikt att finansi-era detta via avgifter från de utländska studenterna.Vilket svar fick jag då? Ja, dessvärre var väl sva-ret att betrakta som goddag-yxskaft: "Förregeringen står inte valet mellan att utbilda svenskareller att utbilda utländska medborgare. Vi vill ha enhögskola som är öppen mot omvärlden och somrymmer såväl svenska studenter med svensk ochutländsk bakgrund som utländska studenter." Ja visst!Men det är väl ingen som har invänt mot detta? Frå-gan är ju: Hur ska detta finansieras?Herr talman! En ekonom som åtnjuter en bety-dande aktning över hela forskarvärlden, , konstaterade att: There is no such thing as afree lunch, det vill säga allting är förenat med kostna-der.Ånyo blir alltså min fråga: Hur ska utbildnings-platserna för de utländska studenterna finansieras?Ska man ta ökade anslag över budgeten, det vill sägaensamstående mamman i , anställd inom vård-sektorn med besvärande små ekonomiska marginaler:Ska denna kvinna betala detta tillsammans med allaandra över budgeten? Eller ska det helt enkelt betalasså att antalet platser som står till förfogande för desvenska studenterna minskar?Jag skulle vilja ha ett svar på denna min fråga. Jagtycker nämligen att detta är angeläget. Jag får ånyohänvisa till den diskussion jag hade . Detär nämligen så att vad man uppfattar från utbildnings-och forskningsvärlden är att undanträngningseffektenredan är här, så att svenska studenter trängs undanfrån utbildningar. De trängs inte undan från svenskutbildning utan till utbildning i som kanskeinte håller riktigt den kvalitet som man hade tänkt sig.Man trängs undan från utbildning vid i till utbildning vid de regionalahögskolorna till exempel.Herr talman! Jag vore tacksam om jag fick ett svarfrån utbildningsministern: Hur ska finansieringen seut?Anf. 35 Utbildningsminister ():Herr talman! Det låter lovande om vi kan få endiskussion där vi hänvisar till nationalekonomiskaauktoriteter!Det handlar om en investering för . Viuppmuntrar våra ungdomar, från barnsben och fram-åt: Fundera gärna på att ge er ut i världen! Vi låtervåra lärare, våra studiemedelssystem och andra sakeruppmuntra unga människor med svensk bakgrund attge sig ut och studera. Och vi har varit ganska lycko-samma. Ungefär 30 000 svenska studenter gersig av ut i världen, de allra flesta inom EU, men allt-fler till andra delar av världen. Det är ett stort svensktuniversitet ute i världen. Det är någonting väldigtpositivt. Det vore väldigt märkligt att säga att vi dåinte skulle vilja parallellt med detta se till att vårauniversitet och högskolor också berikas av människorsom kommer från omvärlden.Jag ser det som en väldigt viktig insats för attstärka också universitetens kvalitet och utbildningenskvalitet. Forskningen är internationalise-rad. Framgångsrik forskning är internationell. Menutbildningen behöver också bli alltmer internationali-serad för att vi ska ha toppkvalitet i Sverige.Det är av ett viktigt nationellt intresse att vi ocksåser till att människor kommer hit, får en uppfattningom och fattar tycke för . En del av dem kom-mer också att stanna kvar i och göra arbetsin-satser här. Andra kommer att åka tillbaka till sinahemländer, men där ha med sig en förhoppningsvispositiv bild av . Det här är en strategi som ärviktig för regeringen i vår målsättning att bli världensbäst internationaliserade land. Då är studentutbyteoch unga människors rörlighet alldeles central.Mot detta står uppfattningatt det här är en kostnad som måste redu-ceras. Vi har under min period som utbildningsmi-nister satsat över 6 miljarder i högre utbildning ochstudiemedel för alltfler studenter. Det har varit en storframgång. Vi har mycket dramatiskt ökat andelensvenska studenter som kommer vidare. Vi har ocksåhaft råd att ta emot fler utländska studenter. Det ärpositivt.Anne-Marie har ju en annan argumenta-tion som gäller detta där man anar att vi borde ta utavgifter av utländska studenter. Att tycker det förstår jag, för harju också uppfattningen att vi borde ta ut avgifter avsvenska studenter. Hon har ju vältaligt och naturligt-vis ekonomiskt oantastligt argumenterat för att man iprincip skulle kunna ha avgifter för högre utbildning.20 000 kr, tror jag att har före-slagit. Ja, men vad händer då? Ja, vi får en ökad soci-al snedrekrytering. Vi får alltfler, också av svenskastudenter, som i stället för att som lockas till hög-skolan avskräcks från att ta sig dit. Vi kommer att fåstudenter som blir alltmer beroende av föräldrarnasekonomi och därmed också föräldrarnas beslut omvad ungdomarna ska göra. Vi får en helt ny syn påutbildning som en social rättighet och som något somkan driva jämlikhet och frihet för alla i samhället. Detär uppfattning.Jag har i flera debatter i den här kammaren varnatför att om man börjar införa avgifter för studentersom kommer från länder utanför EES-området såkommer detta att vara en murbräcka som till slutdriver fram avgifter för också svenska studenter. Förhur ska vi skilja på dem som kommer från länderutanför EU-området och dem som kommer från län-der i EU-området? Det handlar om när vi ska säga:"har du varit i för att fåen avgiftsfri utbildning" eller "du ska betala fullt ut".Det kommer till slut att leda till att vi också tar utavgifter för svenska studenter. Det är något somAnne-Marie vältaligt har argumenterat föroch som jag tror att det finns ett stöd för i det mode-rata partiet.Jag är helt emot en sådan utveckling. Utbildningska vara avgiftsfri.Anf. 36 ():Herr talman! Jag tycker att det är lämpligt att vidiskuterar det som interpellationen rör. Om det interäcker kan jag diskutera det som Moderata samlings-partiet står för i den här kammaren. Mina egna idéeroch det jag har skrivit innan jag kandiderade till riks-dagen diskuterar jag gärna, men inte här i kammaren.Jag kan gärna välja ett annat forum för det, om såskulle vara önskvärt. Därför ämnar jag inte diskuteraden typen av frågor i dag.Visst är det viktigt att lämna landet och studera iandra länder. Jag har själv gjort det. Under mitten av70-talet tillbringade jag i . Visstkänner jag till internationaliseringen. Inte minst deamerikanska universiteten är extremt internationella.Där fanns folk från världens alla hörn. Det var fan-tastiskt. Men det var något konstigt; de betalade fördet.Vissa betalade ur egen plånbok. Andra betaladegenom stipendier som de fått av den amerikanskastaten eller den svenska staten. Trots att de ameri-kanska universiteten är dyrare än de var på mintid vimlar det fortfarande av utländska studenter.Uppenbarligen är det inte avgiften som förhindrar eninternationalisering. Det måste vara någonting annat.Det argument som utbildningsministern för framhär köper jag inte. Jag tycker att det är ett billigt ar-gument som inte alls håller om man betraktar detnärmare. Bättre upp, skulle jag vilja föreslå.Jag återkommer med en åsnas envishet till dennamin grunduppfattning när det gäller synen på avgif-ter: Saker och ting kostar. Någon ska betala. Det ärinte gratis. Det svar jag har fått från utbildningsmi-nistern är att svenska skattebetalare ska betala. Har vilite tur får vi tillbaka någonting i slutändan i det attden utländska studenten stannar kvar i ochbetalar skatt, men det är bara om vi har tur. Jag upp-fattar svaret på det viset, och det är intressant.Jag kan referera till hur utländska studenter kan sepå det, ånyo ett verkligt fall från ett av våra svenskalärosäten. Det kom hit en utländsk student - som tilloch med kan ha varit från - som var oerhörtfascinerad över att högre utbildning var gratis. Stu-denten frågade gång på gång: Är utbildningen verkli-gen gratis? Ni kan väl inte mena detta. Det kommerväl snart en faktura.Det kom ingen faktura. Vad som däremot smögsig in i tanken på den här studenten och också mångaandra studenter var att när någonting är gratis kan detväl inte vara så bra. Det är en aspekt som kan varavärd att beakta i sammanhanget. Om det enda argu-mentet vi har när vi marknadsför utbildning utom-lands är att den är gratis är jag inte säker på att manuppfattar att det är så bra som utbildningsministernvill göra gällande.Dessutom vill jag erinra om en sak. Jag har härtalat om avgifter för studenter som kommer från län-der utanför EU och EES-området. Inom detta områdegäller andra regler som jag inte i någon mening harifrågasatt. Jag har inte tagit upp dem i interpellatio-nen. Att vi skulle ta ut avgifter av studenter utanfördetta område är inte ett dugg konstigt. Tvärtom ver-kar utvecklingen gå i den riktningen. I harBlair infört avgifter för högre utbildning, även förengelska studenter. I finns det, i , iAustralien - ja, till och med i finns det och upp-fattas som något mycket rimligt. Jag har väldigt svårtatt förstå varför vi i skulle gå i förväg genomatt göra det avgiftsfritt för människor som kommerfrån länder utanför vårt utbytesområde.Anf. 37 Utbildningsminister ():Herr talman! vill inte disku-tera sin egen uppfattning. Men den går inte att kom-ma ifrån. Jag tror att huvudmotivet för din argumen-tation för att nu införa avgifter för en del av studen-terna är din grunduppfattning att också svenska stu-denter bör betala avgifter. Den är välkänd. Den driverdu inom , . Jag vetatt många andra moderater också gör det, till exempelModerata studentförbundet. Den frågan måste upp påbordet och inte smusslas undan som om det vore enfråga som vi inte tar på allvar. Jag tror att du tar denpå allvar. Det är nämligen ett hot som är högst reellt.Anne-Marie diskuterade som harinfört avgifter. tog ett annat beslut. Detengelska beslutet har varit oerhört kontroversiellt.Den engelska regeringen har varit tvungen att föränd-ra sitt beslut på grund av att man genast såg att detfick effekter i form av social snedrekrytering och attmänniskor protesterade, inte minst studenterna. Ock-så oroliga föräldrar protesterade, som ser risken föratt deras barn inte kommer att få en högre utbildning.Det är en stor och viktig fråga, både en frihets- och enjämlikhetsfråga.De nordiska länderna - , ochFinland - vi håller fast vid vår idé om att det faktisktär ett modernt sätt att arbeta med utbildning. I Tysk-land är det också avgiftsfritt. Men vi ser att ländersom och har valt att införa avgif-ter.