prot · GQ09109 · 2003-05-22 00:00:00 — "Chiefen" räknade tillsammans med mig ut att omfartyget på sin sexveckorsrutt skulle ha använt denbästa oljan så skulle det ha kostat en halv miljonextra. Man kan undra om ett rederi är berett attbetala en halv miljon extra var sjätte vecka för attmiljön ska bli bättre när ingen tvingar dem.Regeringen borde driva på alla attenas om detta. Ett så känsligt hav som kaninte bära den fruktansvärda mängd svavel som sjö-farten släpper ut. Vi skulle alltså, alla länder runtÖstersjön, ta ett gemensamt beslut att detta ska bli ettsvavelfritt hav. Då blir det lika för alla fartyg som villkomma in i Östersjön.Jag tycker också att regeringen bör ta vara på re-gionala engagemang som gäller havsmiljön. Det finnsen sammanslutning som heter Euroregion , medrepresentanter från , , , , och . skrev de ett brevtill regeringen. Vissa ledamöter har fått en kopia pådet brevet. Där begär man att regeringen ska utvecklaen transnationell säkerhetsinfrastruktur i Östersjöre-gionen och involvera de regionala och lokala myn-digheter och organisationer som vill arbeta för enbättre miljö.Slutligen, fru talman, vill jag gå till reservation 3,där och backar uppmotion T517. Den motionen är skriven av fem leda-möter från olika partier. Man kan diskutera det lämp-liga begära att ska uttalastöd för den granskning motionärerna begär. Givetvisriver alla debatter om upp sår av sorghos många anhöriga. finns det anhöriga ochöverlevande som verkligen vill få svar på mångafrågor som finns kvar efter haverikommissionenskritiserade rapport.Kristdemokraterna har valt att stödja motionenskrav på att internationellt oberoende sakkunniga till-kallas för att granska relevansen i expertisens kritikav . Tyvärr påstås det mycket somingen har möjlighet att kontrollera i denna fråga.Rykten sprids och människor anklagas. Så sent som läst jag i ledare med rubriken . Det handlade om påståenden i en nyutgiven bokom vem som ringt vem och vem som sagt vad införEstonias avfärd. Låt oss alla vara försiktiga med an-klagelser. I stället vädjar jag till ledamöterna att bi-falla motion T517, eller rättare sagt att rösta för re-servation 3, så att vi kan få en oberoende granskningav den kritik som har framförts.Anf. 195 ():Fru talman! debatt förekom delvis en del av det vi i trafikutskottettänkte debattera . Det handlar om sjösäkerhet. Menjag tror ändå att det finns utrymme för oss att ytterli-gare diskutera många av dessa viktiga frågor för attförbättra och höja sjösäkerheten i våra vatten.Alla ledamöter här i fick liksom jag idagarna en bok från . Den serväldigt tjusig ut och har rubriken hav: enåländsk algdagbok och är skriven av är som finner det angelägetatt överräcka den boken till samtliga riksdagsleda-möter i , för de är oroliga. håller påatt dö. De skriver att vi alla nu måste göra vad vi kanför att rädda vårt underbara hav. Det måste till myck-et politisk vilja så att även de obekväma besluten kantas. De påpekar att boken på ett skrämmande sättvisar hur illa mår. De ruskigt realistiskabilderna i boken bekräftar verkligen detta. Övergöd-ning, föroreningar och olja är ett realistiskt ochmycket allvarligt hot mot . Därför finns detstarka skäl för oss att ta dessa frågor på största allvar.Östersjön är ett av världens mest förorenade in-nanhav. Den alarmerande miljösituationen i Östersjönkan knappast ha undgått någon som följer dessa frå-gor. Ändå menar jag att regeringen nonchalerar pro-blemet och dessutom åsidosätter - som flera talaretidigare har sagt - ett enhälligt riksdagsbeslut om attsnarast söka få den svenska delen av klas-sad som ett särskilt känsligt havsområde.För , , passeradesslutdatum för att en ansökan till , , skulle ha varit inne för attkunna behandlas vid deras möte . Alla larmrap-porter om föroreningar och övergödningar och vin-terns alla varningsklockor - fastfrusna oljetankbåtar iFinska viken - var visst inte tydliga nog för regering-en, för någon ansökan har inte lämnats in.Östersjöfrågan drevs hårt här i i höstassom alla minns. I takt med den växande trafiken avoljetanker insåg alltfler vikten av en skärpt svenskhållning. Efter mycket vända, främst från Socialde-mokraterna, beslutade en enig riksdag attuppdra åt regeringen att göra en ansökan till IMO ochdärmed ställa sig i spetsen för att förbättra skyddet avÖstersjön. Regeringen fick uppdraget att skynda sigmed att lämna in en ansökan, men visade detsig alltså, som också framgår av utskottets betänkan-de, att regeringen struntat i anmodan.Regeringen och miljöministern har inte bemödat sigom att få någon ansökan klar, helt enkelt.Vinterns incident med fastfrusna fartyg i hade lika gärna kunnat sluta med en katastrof iklass med utanför ,precis som och tidigare. Det är inte svårt att föreställa sigden folkliga vrede som skulle ha riktats mot ansvarigapolitiker om katastrofen hade blivit ett faktum även isvenska vatten. kommer nästan ytterligare ett åratt gå utan att processen att höja skyddet för har kommit i gång på allvar. Nästa beslutandemöte i IMO äger nämligen rum först i mars 2004.Därför framstår majoritetens skrivning i vårt betän-kande att det är angeläget att en ansökan om PSSA-klassificering kommer till stånd som ett prakt-fullt slag i luften.Än värre blir det om man läser det nummer avSjörapporten som kom till oss på morgonen.Där står det i klartext att den svenska regeringenslinje är att inte gå in med någon ensidig ansökan utani stället verka för en gemensam ansökan om att klassahela eller delar av som PSSAinom ramen för Helcom. Detta är helt i strid med detriksdagsbeslut som sade att man skulle köra två pa-rallella spår, dels bereda en enskild svensk ansökan,dels jobba tillsammans med de andra. Kan CarinaMoberg förklara av vilka skäl regeringen gick ifråndetta eniga riksdagsbeslut? Hon tog upp detta i sittinledningsanförande, och det finns skäl att ställa frå-gan till Socialdemokraterna och deras företrädare:Varför gör ni på detta viset?Östersjön har ett utsatt läge. Havet är i stort settavgränsat från världshavet, vilket gör att gifter an-samlas utan att spridas och spädas. En stor mängdnäringsrikt vatten når via floder och åar.Näringsämnen leder till övergödning med kraftigaalgblomningar och i förlängningenäven syrebrist, som det råder en naturligtlåg syrehalt i Östersjön.Brackvattnet gör att fiskarna och havets andra or-ganismer har det svårt redan från början. Sötvat-tensarterna tycker att vattnet är för salt medan demarina arterna tycker att salthalten är för låg. Vimåste alltså vara extremt vaksamma och ökaskyddet av det här utsatta innanhavet. I stället menarjag att hanteras på ett oförsiktigt sätt, ochschabblet från regeringens sida är bara det senasteexemplet som är ganska stötande.Ett steg i rätt riktning hade varit att få Östersjönklassad som ett särskilt känsligt havsområde. Det varCenterpartiet som tog initiativ i miljö- ochjordbruksutskott där främst Socialdemokraterna frånbörjan var motsträviga, men till slut mobiliseradesenigheten om att anmoda regeringen att ansöka hosIMO om att gå före med en klassning av de svenskavattnen och därefter fortsätta driva frågan inom Ös-tersjöländernas samarbete Helcom. En klassning avde svenska vattnen skulle vara ett första viktigt steg,och det skulle beröra av yta. Sam-mankopplat med stränga regler hade det kunnat hastora positiva effekter för sjöfarten i Östersjön.På sikt är det naturligtvis en självklarhet att helaÖstersjön ska klassas som ett särskilt känsligt hav-sområde, men som det nu är förhalas den processen.Det är också väldigt viktigt att klassningen inte barablir en i raden av fina etiketter. Den risken finns omman inte kan enas om vilka åtgärder och regleringarsom ska följa av en sådan här ansökan. Det räckerinte med att bara få en skyddsstämpel på Östersjön.Klassningen i sig medför inte ökade krav, utan det ärdet sökande landet som måste se till att detta får ettinnehåll med en rad praktiska åtgärder vad gällerfartygsrutter, utsläppsreglering, lotstvång och så vida-re.Fru talman! Jag yrkar med detta bifall till reserva-tion nr 2 om miljö- och säkerhetsfrågor i detta betän-kande.Anf. 196 ():Fru talman! Ärade ledamöter i kammaren! Åhöra-re på läktaren! En bilolycka är någotväldigt hemskt, men det är förmodligen en av deviktigaste informationskällorna för ett förbättrat sä-kerhetstänkande vad avser både biltillverkning ochtrafiksäkerhet. Anledningen till att man i ägnarmånader eller år åt att plocka isär en rymdfärja bit förbit och montera ihop den igen är att man vill lära sigvad som gick fel och vad som orsakade olyckan. Manspar inga kostnader.Anledningen till att vi diskuterar Estonia här, nioår efter förlisningen, är att det genomfördes en un-dermålig utredning som vi inte lärde oss tillräckligtav för att dra slutsatser. Den är undermålig i fleraaspekter. Den första är att utredningen inte förklaradesjunkningsförloppet. Man vet inte hur det gick till.Haveriutredningen misslyckades således med sin allraviktigaste uppgift, nämligen att förklara hur olyckangick till.Det här handlar ju, fru talman, om sjösäkerhet.Om man inte vet hur olyckan gick till, ja, då kan manju heller inte vidta rätt åtgärder för att förhindra att enliknande olycka sker i framtiden.Det andra som gör att utredningen är undermåligär att , efter katastrofen, haringet ansvar utdömts. Det här handlar om rättssäker-het. Hur kan över ett halvt tusen svenska medborgaredö i en olycka utan att ens en försumlighet har be-gåtts?Det är av de här två skälen, fru talman, som det äroerhört viktigt att nå ökad klarhet om Estonias förlis-ning - bakåt, vad gäller rättssäkerheten för alla demsom drabbades, men också framåt, för en framtidaökad sjösäkerhet.Kritiken mot den här utredningen har ju inte förtsfram av några rättshaverister eller privatspanare, utandet är ju en massiv, välformulerad och väl under-byggd kritik som förs fram av de främsta sjö- ochskeppstekniska institutionerna i världen och defrämsta sjösäkerhetsorganisationerna i världen. Jagska ta upp två. skri-ver: "Det är inte ett fåtal experter som framfört kritik,praktiskt taget hela den samlade sjöfartsvärlden bådenationellt och internationellt har en annan uppfattningän den som redovisats av IHK. Det går inte bara attbemöta denna kritik med tystnad. Vi måste få vetasanningen. "Ett internationellt exempel är , som har åsikten arbete var en politisk uppgö-relse, inte en utredning om omständigheterna kringhaveriet.Vi har också professorer på de svenska universi-teten som har fört fram välformulerad kritik, och jagska väldigt kort ta de tre viktigaste punkterna som geross anledning att bifalla reservation 3.Den första är sjunkförloppet. Det är alltså det vik-tigaste som misslyckades medatt visa. hävdade ju att det varpå grund av att vatten kom in på bildäcket ovanförvattenlinjen som fartyget sjönk, men den internatio-nella expertisen hävdar att när vatten kommer in högtupp i ett fartyg, ovanför vattenlinjen, så blir det insta-bilt och slår runt. Vi har bilfärjan ochen lång rad andra exempel som visar just detta. Farty-get slår runt inom loppet av minuter och kan sedanflyta på den oerhörda flytkraft som finns i den luftsom finns i den undre delen av fartyget. Fartyget kanflyta i timmar, dagar och till och med veckor.Men som ni alla säkert känner till sjönk Estoniaväldigt snabbt, , utan att slå runt,vilket visar att det också måste ha kommit in storamängder vatten väldigt snabbt under bildäcket. förmår inte att förklara hur det gicktill, och ledamöter har i efterhand erkänt att manmisslyckades. Man kunde inte visa hur det här gicktill. Det är naturligtvis helt oacceptabelt att en haveri-kommission inte klarar av sin viktigaste uppgift.Därför är det viktigt att granska den här kritiken.Är det så att de internationella institutionerna har rätt,ja, då finns det ju anledning att göra om utredningen.Är det så att de här institutionerna, experterna ochprofessorerna har fel, ja, då är det också ett allvarligtproblem. Då har vi en mängd tokstollar runtom somkan hota sjösäkerheten. Oavsett utfallet av en gransk-ning av kritiken är det viktigt för samhället att dengranskningen görs.Det andra stora frågetecknet utgörs av filmmateri-al som har spelats in på ochdecember 1994. Det finns sekvenser där som är tagnainifrån bildäck på färjan, trots att myndighetspersonerhar förnekat att man har varit inne på bildäck. Jag harsjälv sett det här filmmaterialet. Man hör dykledarensäga: Vi är nu inne på bildäck. Vi rör oss nu inåt påbildäck. Vi får inte gå längre in än enligtden överenskommelse vi har.Varför är det här en viktig fråga att försöka utre-da? Jo, man har förnekat att den här stora robotkame-ran var inne på bildäck, därför att den kan inte hakommit dit in. Det finns inga öppningar, inga dörrar,inga fönster och inget öppet bogvisir som kunde halåtit den här stora robotkameran manövrera in här.Om det här filmmaterialet är sant och inte falskt såvisar det att det någonstans i vraket finns en stor öpp-ning där robotkameran har kommit in. Det är då vik-tigt att granska det här materialet och den kritik somhar kommit fram.På filmmaterialet finns också en logg som visarhur kameran rör sig i djupled och i sidled och hurlång tid det tar. Det finns en faktagrupp som utifråndenna logg har rekonstruerat robotkamerans rörelser,och även den rekonstruktionen visar att kameran tarsig in genom fartygssidan på bildäck.Jag tycker att det är viktigt att vi granskar den härkritiken och den här rekonstruktionen. Är rekon-struktionen riktigt gjord? Visar filmmaterialet detsom man säger på filmmaterialet, det vill säga attfilmen är inspelad inne på bildäck, ja, då bevisar judet i så fall att det finns ett hål i fartyget som inte har nämnt med ett ord, men som iså fall skulle kunna förklara hur stora vattenmängderkommit in i fartyget under kort tid.Oavsett om det här är ett förfalskat filmmaterialfrån myndigheterna eller om det är ett riktigt film-material är det viktigt att granska materialet och attkomma till klarhet om vad det är som visas. Vi kan juinte bara acceptera att här finns ett filmmaterial somvisar någonting som egentligen skulle vara omöjligtmen som, om det är riktigt, kanske ger en helt annanförklaring till det snabba sjunkningsförloppet.Jag har svårt att förstå varför till exempel Center-partiet inte vill att det här materialet ska granskas.Vad är skälet till att man absolut inte vill se ifall detär riktigt eller inte?Det tredje stora frågetecknet, fru talman, gällerden noggranna inspektion som gjordes av Estoniatimmarna innan hon lämnade för sin sista resa.Det svenska hade två inspektörer påplats i som gjorde en noggrann inspektiontillsammans med sina estniska kolleger. Under denhär inspektionen, som protokollfördes, fann man intemindre än 14 fel varav fem var av så allvarlig karak-tär att fartyget enligt internationella sjölagar förbjödsatt lämna hamn innan felen hade åtgärdats. Vi vet allaatt fartyget inte stoppades, utan fartyget lämnadehamn trots att man inte hade tillåtelse till det. Vi vetvad som sedan hände.Det som är allvarligt med det här är att man i har publicerat ett proto-koll från inspektionen men det protokollet har mani-pulerats. Utskottet har haft möjlighet att ta del av dehär protokollen som funnits på en lång rad hemsidor- bland annat på hemsida. Till ex-empel har man tagit bort notapparaten, så den somläser kan inte se att dehär felen skulle ha inneburit att fartyget inte ficklämna hamn. Man har tagit bort hänvisningarna till deparagrafer som skulle ha åberopats.När man läser publiceradeprotokoll kan man som läsare tro att fartyget varsjövärdigt. Det här protokollet, som publicerades, ärockså det enda dokument som Haverikommissionenlutar sig mot när man påstår att fartyget var sjövär-digt.I de här protokollen - man har också hittat andra -kan man se att det svenska logotyphar tagits bort, så den som läser Haverikommissio-nens rapport kan inte heller se att det var det svenskaSjöfartsverket som var ansvarigt för inspektionen.Vi som har skrivit denna motion vill att man skagranska vad det här handlar om. Vem är det som harsett till att ett protokoll där viktig information tagitsbort publiceras i ? Detdokument som publiceras ger nämligen en bild av attfartyget var sjövärdigt, precis som Haverikommissio-nen hävdar. Men i originalprotokollet ser man att detvar motsatsen som gällde. Fartyget var icke sjövär-digt. Det skulle ha förbjudits att lämna hamn. Vem ärdet som har tagit bort det svenska Sjöfartsverketsbrevhuvud? Vad har syftet varit?Det här är viktiga frågor att söka svar på. Dennapunkt har bland annat professor påChalmers skeppstekniska institution varit oerhörtkritisk mot. Han har påstått att den kommer med vilseledande in-formation.Kan vi acceptera detta? Nej, självklart inte.Här är det viktigt att granska och att komma framantingen till att det är helt riktigt - att det är andraomständigheter och att har rättoch Ulvarsson och andra experter fel - eller också tillatt de har rätt. Då finns det grund för att allvarligtifrågasätta slutsatser som hel-het.Jag vill ställa en konkret fråga till Moderata sam-lingspartiet, som ofta talar om vikten av medborgar-nas rättssäkerhet: Kan man tala om rättssäkerhet närbevisligen felaktigheter publiceras i en haverikom-missions rapport som gör att man får ett helt annatintryck än det som verkligen var verkligheten?Inledningsvis hörde vi här från attfrågan ligger på regeringens bord. Vi hörde ocksåErling från väldigt engagerat sägaatt säkerheten måste sättas främst. Någon senfärdig-het från regeringen får icke accepteras, sade han. Vadvi alla kan konstatera är att regeringen inte har för-mått att ta tag i de här frågorna, inte har förmått att tatag i den väldokumenterade kritik som förts fram.Man har varit passiv, och den passiviteten gör attansvaret faller på oss i riksdag att göra detsom regeringen inte har förmått att göra, nämligen attbesluta om att de här frågetecknen måste granskas, attden här kritiken måste granskas, för det handlar omrättssäkerheten och om den framtida sjösäkerheten.Jag vill fråga utskottsmajoriteten vad det är somär problemet. Vad är det som är så farligt med attgranska den här kritiken? sade attmotionen och yrkandet här är identiska med vad somtidigare lagts fram. Det beror på att utskottet i sintidigare sammansättning inte förmådde att med ettenda argument i sak avstyrka motionen. Man av-styrkte den, men utan argumentation. Därför läggssamma motion fram igen.Min fråga till utskottsmajoriteten blir således väl-digt konkret: Vad är problemet med att granska dehär tre väldokumenterade punkterna? Vi ser ju att dethandlar om oegentligheter, och vi vet att det handlarom rättssäkerhet och sjösäkerhet. Det är inte förenatmed stora kostnader. Dessutom vet vi att regeringeninte gör någonting. Vad är problemet?Jag tror att det är många - på tidningar, i anhörig-grupper och bland överlevande - som ställer sig justfrågan: Vad är problemet?Det finns en obehagskänsla. Svenska Freds polis-anmälde för vapensmuggling 1984. Ingenville ta i de frågorna ens med tång.Regeringen ville inte ta i detta. Ansvarig myndig-het ville inte ta i det. riksdag ville inte ta idet. Där var det andra krafter som drev frågan vidaretill dess att fällande domar föll i december 1989.Men hade det gagnat samhället om man inte hadetagit tag i detta? Hade det gagnat samhället med ettföretag som begick kriminell verksamhet? Hade detgagnat samhället med en verksamhet som gick emotsvensk utrikespolitik? Naturligtvis inte.När det gäller ville många inte skulle göra någonting. Myndigheter klaradeinte av det. Regeringen klarade inte av det. Det varandra som drev detta.Hade det gagnat samhället att inte utreda ansvaretför vad som hänt? Nej, naturligtvis inte.Svaret på den fråga som många ställer sig om närfallet Estonia ska läggas till handlingarna vilar på ossi riksdag. Precis som skrevs på DN:s ledar-sida kommer Estoniaaffären att förbli ett sår i detsvenska samhället, en politisk skandal. Ett sår somman inte gör rent förblir en varböld i det svenskasamhället. Därför har vi, ärade ledamöter, allt attvinna på att granska den här kritiken och försöka fådet här såret att bli rent, så att vi slipper dras med deti framtiden och för att på samma sätt som medSvenska Freds polisanmälan eller med den utredningav som slutligen genomfördesockså kunna lägga fallet Estonia till handlingarnamed hedern i behåll.Därför, fru talman, yrkar jag bifall till reserva-tion 3. Jag ser fram emot att från de ledamöter somjag tilltalat få höra svaren på mina frågor.Anf. 197 vi går vidare ska jag påminna ledamöternaom att i det här läget, när vi har den här typen avdebatt, är inledaren inledare för hela utskottet och haralltså inte möjlighet att svara på någon typ av frågor,utan i så fall får majoritetsföreträdaren, som så små-ningom kommer upp, svara på frågorna.Anf. 198 ():Fru talman! Haven känner inga gränser. Därför ärdet oerhört viktigt att inse att sjösäkerheten handlarom internationell verksamhet. Därför är det så viktigtatt ha Europeiska unionen med sig i allt arbete somhar med sjösäkerhet att göra. Vi kan inte lösa dessafrågor på egen hand. Katastrofen när fartyget utanför spanska kusten , men ocksådet kaos som rådde i under den gångnavintern, talar sitt tydliga språk. Det räcker inte enbartatt jobba med dessa frågor inom den europeiska unio-nen. , som står utanför EU, är en stat somgränsar till det känsliga ekosystem och den unikamarina miljö som utgör. Det faktum attRyssland står utanför unionen visar att det inte räckermed att aktivt arbeta inom EU med sjösäkerhetsfrå-gorna. Att klassa enligt PSSA som särskiltkänsligt havsområde är ett steg i rätt riktning. Detförutsätter dock att det finns en enighet mellan Öster-sjöstaterna för att nå framgång. Vi ska dock kommaihåg att det på intet sätt är något mirakelmedel somlöser alla problem med oljetransporter och det meddessa sammanhängande hotet mot den miljön.Det är nödvändigt att också på andra sätt verka för attden undermåliga sjöfarten försvinner från våra vatten.Plåtschabraken som vistas på våra hav måstebort.Det är viktigt att vi fortsätter att arbeta aktivt in-ternationellt för att skärpa kraven på sjöfarten. InomIMO har exempelvis varit en av initiativta-garna till ett globalt system för att kontrollera attflaggstaterna sköter sina åtaganden. Inom EU-arbetetverkar vi för att kommissionen ska ställa krav på attvi även i närområdet höjer nivån för sjösäkerheten.Det gäller hamnstatskontroller, krav på klassifice-ringssällskap, isklassregler, sjötrafikövervakning ochmycket annat.Fru talman! betänkande om sjö-säkerheten ska ses som ett led i ett större internatio-nellt arbete. Det är viktigt att vi fortsätter att upp-märksamma dessa problem.Jag är för övrigt mycket nöjd med utskottets be-tänkande. Framför allt tänker jag då på de sjömänsom riskerar att tvingas jobba i krigszoner och iområden med smittsamma sjukdomar. För dessasjömän innebär regeringens proposition och utskottetsbetänkande en tydlig och klar förbättring. Det kännsbra att vi på detta sätt kunnat tillmötesgå sjöfolketssedan länge ställda krav.Det känns också bra att utskottet är modernt ochföljer regeringens förslag om titeländring från ma-skinchef till teknisk chef i den nya lagstiftningen,eller chief, som sade. Det hette ma-skinchef, det var titulaturen. Den titulatur som finns ilagstiftningen ska naturligtvis följa utvecklingeninom berörd bransch.Jag tänker uppehålla mig ett tag vid införandet avdet arbetstidsdirektiv som regeringen föreslår. Krist-demokraterna har motionerat i ärendet. De har tyvärrblandat äpplen och päron i sin motion. I reg-lerar arbetstidslagstiftningen enbart vilotiden. Ar-betstiden regleras i kollektivavtal. Om Kristdemo-kraterna mot förmodan är rädda för att 48-timmarsregeln för fiskarna ska spilla över på sjömän-nen kan jag påpeka att det anges i lagen om vilotid påett ställe att om den ordinarie arbetstiden överstiger40 timmar ska ersättning för den överskjutande tidenlämnas i form av fritid i hamn eller enligt vad somfastställts i kollektivavtal.Fru talman! Vi har i en tradi-tion av att reglera frågor av denna typ i kollektivavtalmellan parterna.