prot · GQ09114 · 2003-06-02 00:00:00 — Det kommer att vara en bred utredning somhandlar om finansiering, personalrekryteringsbehovoch även kvalitetsfrågor när det gäller personalen.Den här översynen ska också innefatta en översynav hur lagen har fungerat i praktiken när det gällerbemötandefrågor och så vidare. Tanken är att den skagenomföras som en parlamentarisk utredning.Jag tycker att det är viktigt att hålla isär detta ef-tersom det annars blir ganska svårt med debatten.LSS innehåller en rad olika insatser, och det som manoftast pratar om när det gäller LSS är just assistanser-sättningen. I den delen har det också pågått ett myck-et omfattande arbete tillsammans med handikappor-ganisationer som är direkt engagerade i assistansre-formen och den verksamheten, ett arbete som rörbåde personalförsörjningsfrågor och kompetens- ochutbildningsfrågor. På det området pågår ett omfattan-de arbete, och det finns även där delar som fortfaran-de bereds inom Regeringskansliet.Det sker också en fortlöpande uppfölj-ning av hur reformen i dess helhet, alltså LSS, funge-rar. fick jag en rapport från Soci-alstyrelsen om hur situationen är när det gäller ickeverkställda beslut och domar. De åtgärder som vi harvidtagit om den så kallade sanktionsavgiften gjordesså sent som . De riktade sig mot kommunersom inte verkställde de domar som man hade fått ienskilda ärenden. Denna sanktionsavgift kringgåsgenom att kommunerna i allt större utsträckning fattarpositiva beslut. Vi funderar just nu i Regeringskansli-et på hur vi ska kunna hitta metoder och förslag föratt se till att enskilda personer får den rätt till serviceoch vård som de så väl behöver.Det pågår alltså ett kontinuerligt arbete inom enrad olika områden, och regeringen har för avsikt atttillsätta en parlamentarisk utredning, precis som riks-dagen begärde så sent som för bara några veckorsedan. Den avser dock lagen om assistansersättning,inte LSS.Anf. 95 ():Herr talman och statsrådet ! Jag skrev mininterpellation innan socialutskottet hade fått på sindagordning att yttra sig till finansutskottet över re-geringens skrivelse om utvecklingen inom den kom-munala sektorn. Bland annat hade socialutskottet dåatt ta ställning till ett kristdemokratiskt krav på utre-dande av en statlig finansiering av LSS. Resultatet avdiskussionerna i socialutskottet blev ett enigt beslutom ett iniativ om att en bred översyn ska göras avlagen om assistansersättning, , i form av enparlamentarisk utredning.Statsrådet har naturligtvis rätt i att det ärfråga om två saker, och , och att man kangöra en åtskillnad mellan dessa, men det finns ocksåett intimt samband mellan dem. De är inflätade ivarandra och är i många avseenden varandras förut-sättningar.Socialutskottet skrev i sitt betänkande angåendeen bred översyn av att den bland annat skahandla om hur lagen har fungerat i praktiken, äveninnefattande bemötandefrågor, personalförsörjningenoch hur den långsiktiga finansieringen ska se ut. I ettsärskilt yttrande har och de övrigaborgerliga partierna välkomnat socialutskottets initia-tiv. Vi förutsätter i vårt yttrande att det i sambandmed en bred översyn ska tillåtas en diskussion omhuvudmannaskap och långsiktigt finansieringsansvar.Jag menar att det är oundvikligt att det vid en bredöversyn också kommer upp en mängd LSS-frågor.Naturligtvis är det möjligt att från regeringens sidastyra diskussionen så att den strikt ska handla baraom medan LSS inte ska få vara med, men jagär också övertygad om att det också kommer att höjasmånga röster för att man verkligen ska ha en viddiskussion om och en bred översyn av de här frågor-na.Det är till exempel svårt att undvika frågan omden långsiktiga finansieringen av den totala reformen.Den långsiktiga finansieringen är, som vi alla vet, iallvarlig fara enligt den information som vi har fåttgenom och Kommunförbundetsekonomiska rapporter. Dels klargör dessa rapporteratt kommuner och landsting fått mindre statsbidrag,trots allt socialdemokratiskt tal om satsningar, delsredovisar förbunden ett dramatiskt behov av skatte-höjningar för att klara vård ochomsorg, bland annat inom ramen för handikappre-formen.Vi vet också att LSS- och LASS-området har densnabbaste kostnadsutvecklingen när det gäller omsor-gerna inom kommunerna. Hur personalförsörjningenska hänger intimt ihop med de ekonomiskamöjligheterna. En konkurrenskraftig lön och fortbild-ning är naturligtvis oerhört beroende av kommuner-nas betalningsförmåga.De två stora hoten mot handikappreformen - fi-nansieringen och personalförsörjningen - berörs intealls i svar. Man kan efter detta svarundra om de här problemen finns med i den social-demokratiska föreställningsvärlden när det gällerhandikappreformen.I kammardebatten undslapp mig en misstanke omatt Socialdemokraternas vilja att gå med på enbred översyn var betingad av att Socialdemokraternainte kunde få majoritet för ett sedvanligt avvisande avoppositionens propåer.I den debatten fick jag inget svar på frågan om detfanns ett äkta intresse av och engagemang i fråganom översyn från Socialdemokraternas sida. Mot bak-grund av den avvisande inställning som ministern visat upp vad gäller en bred översyn är frågan:Finns hjärta, hjärna och njurar med i ert starka enga-gemang för att verkligen gå igenom handikapprefor-men för att säkra den för brukarnas del?Anf. 96 Statsrådet ():Herr talman! Min och regeringens inriktning är attskapa bra villkor för människor som är i behov avomfattande stöd och service. Det är det centrala, detabsolut viktigaste: att skapa förutsättningar så att allamänniskor kan delta aktivt och så att vi verkligen kanleva upp till de mål som vi har lagt fast för delaktig-het, inflytande och jämlikhet. Det är det som vägledermig och regeringen i vårt arbete. Det är det som är detcentrala.Jag har tidigare uttryckt en oro för den bristandeideologiska förankringen hos några debattörer när detgäller just denna reform som är så oerhört central ochviktig för många människor, just för att kunna leva ettliv som alla vi andra. Jag oroas av företrädare somvill söka enkla lösningar på komplicerade och om-fattande system. Jag vänder mig emot att man pekarut just en grupp i kommunerna som något som statenska ta ansvar för. Jag har sagt det förut, och jag sägerdet igen: Jag tycker att detta är någonting som manmåste tänka igenom mycket noga.Vi har även i haft stora institutioner. Vihar gått en lång väg under de som vi har refor-merat handikappolitiken. har vi en handikappo-litik som just tar sin utgångspunkt i att vi alla är lika,även om vi är lite olika, att vi har en lagstiftning somger enskild rätt och att vi har en lagstiftning sominnebär att vi alla är fullvärdiga kommunmedborgare.Detta vill jag slå vakt om, och det är min grund-läggande uppfattning i denna fråga.När det gäller utredningen följer vi givetvis dettillkännagivande som kommer att göra.När det gäller insatserna inom detta område villjag också poängtera att vi , tror jag, överlämnaren lagrådsremiss till om kostnadsutjämningav LSS, ett förslag som innebär att vi får en utjäm-ning mellan kommuner eftersom det naturligtvis ärfullständigt orimligt att vissa kommuner har kostna-der på per invånare för LSS medan andra harkostnader på per invånare. Detta är ett re-sultat av ett omodernt, gammalt samhälle, där vi lev-de med stora institutioner och där alla människor sombetraktades som så att säga annorlunda sattes i dessainstitutioner.Det här är ett förslag, tycker jag, som kommer attkunna förbättra den ekonomiska situationen förmånga kommuner så att alla kommuner kan ta sittansvar och så att alla kommuner också bidrar ochdeltar i de kostnader som finns inom det här området,liksom man gör inom andra centrala och viktiga om-råden också.Sedan vill jag bara säga att det sprids väldigtmycket myter i den allmänna debatten om LSS. En äratt detta är ett område där vi har en sådan oerhörtsnabb kostnadsutveckling. Det är inte sant. Vi har enkostnadsutveckling som är likvärdig också på äldre-omsorgens sida. Min stilla fråga är: Varför är det justdenna grupp - flerhandikappade, som det i många fallhandlar om - som staten ska ta ett särskilt ansvar för?Varför är det inte äldreomsorgen? Varför är det justdenna grupp som pekas ut såsom särskilt kostnads-drivande?Anf. 97 ():Herr talman! Vi har en välkommen enighet, BeritAndnor, om vikten av att handikappreformen, ,lagen om stöd och service, och , lagen om assi-stansersättning, ska vara mycket väl fungerande efter-som reformen har betytt oerhört mycket för de funk-tionshindrade. Självklart är det så att samtliga männi-skor ska rankas som fullvärdiga medborgare, anting-en de har så kallade funktionshinder eller inte.Men det finns en skillnad när vi konfronteras medhotbilden mot reformen och vad som ska göras för attsäkra reformen som en rättighet för de berörda vadgäller de juridiska och administrativa problemen, deekonomiska hoten och personalbristen.Minister har en tendens att tona ned svå-righeterna att få pengarna att räcka till för kommu-nerna. Det kan visserligen sägas att äldreomsorgenockså ökar mycket dramatiskt i sina kostnader, mendet här är en speciell lagstiftning som fortfarandeskiljer sig från äldreomsorgen och andra sociala åta-ganden som kommunerna har i den meningen att detär en uttalad rättighetslagstiftning. Kommunerna kanaldrig värja sig med ekonomiska argument i det härlagstiftningssammanhanget, även om det finns ten-denser till att man även på det här området försökervärja sig med ekonomiska argument också i en delkommuner och inte följer beslut som faktiskt är fatta-de och som gynnar den som behöver det.Jag kan också konstatera att den socialdemokra-tiska regeringen har låtit tiden gå. Vi har haft den härreformen , och det finns ett antal åtgärder somjag pekade på som skulle ha behövt göras från sida under alla . Trots dethar inte regeringen vidtagit åtgärder för att ordna uppförhållandena och därmed säkra reformen och mildraoch förbättra effekterna för de funktionshindrade.Varför låter socialdemokraterna tiden gå? 98 Statsrådet ():Herr talman! Jag har precis för igenom de olika insatser som regeringen harvidtagit, senast nu den proposition som lämnas tillriksdagen om LSS. Det är ett omfattande arbete, ochdet är ett arbete som jag tror kommer att vara oerhörtcentralt och viktigt för just den grupp som vi pratarom.Låt mig också säga att jag, precis som jag säger imitt svar, inte tror att det handlar om att det är någotfel på lagstiftningen. Problemet vi har är att lagstift-ningen inte följs. Där har vi vidtagit en rad olikaåtgärder, och vi funderar just nu på att vidta ytterliga-re åtgärder för att få kommunerna att ta det ansvarsom de ska ta i det här fallet.Låt mig också säga att i den diskussion som pågårskapas också en bild av att denna reform skulle om-fatta betydligt fler människor än vad det var tänkt. Låtmig bara påminna om att när reformen sjösattes 1994så var beräkningen att ungefär 100 000 personerskulle omfattas av LSS. kan vi konstatera att detär lite drygt 48 000.Kostnadsutvecklingen är inte snabbare inom dettaområde än inom andra områden. Jag hävdar dettamed bestämdhet. Den utvecklas på ungefär sammasätt. Jag värjer mig verkligen emot att man så tydligtpekar ut just denna grupp som en grupp som inte skabehandlas som fullvärdiga kommunmedborgare utansom en grupp som staten ska ta ansvar för.Vi ska naturligtvis följa tillkännagi-vande, och vi kommer att återkomma med direktiv bred utredning som är parlamentariskt sammansattnär det gäller - dock inte LSS.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på interpellation 2002/03:415 omungt föräldraskapAnf. 99 Statsrådet ():Herr talman! har, mot bakgrundav en utgiven rapport från ,frågat mig vad jag avser att göra för att säkerställa ettändrat bemötande gentemot unga blivande föräldrar ikontakten med samhällets företrädare samt vad jagavser att göra för att förbättra den ekonomiska situa-tionen för unga föräldrar. Vidare har mig vilka åtgärder jag avser att vidta för attskapa möjlighet till eget boende för unga föräldrarsamt vilka åtgärder jag avser att vidta för att ungaföräldrar inte ska fastna i socialbidragsberoende.Slutligen har frågat mig vad jagavser att göra för att underlätta för unga föräldrar attfullfölja sina studier.Till att börja med har jag förstått att den rapportsom har tagit fram bygger på ett 30-talintervjuer med unga kvinnor. Det är enligt min me-ning inte möjligt att från ett så litet material dra någragenerella slutsatser men jag anser självklart att allaska bli bemötta med respekt.Barnens bästa är utgångspunkten för familjepoli-tikens utformning. Grundläggande är att skapa förut-sättningar för jämlika uppväxtvillkor för alla barn.För barnets skull är det viktigt att båda föräldrarna ärdelaktiga i barnets uppväxt och tar ansvar för barnet.Detta kan åstadkommas dels genom att stödja föräld-rarna att klara de ekonomiska åtaganden som är vikti-ga för barnens välfärd under deras uppväxttid, delsgenom att erbjuda möjligheter att kombinera föräldra-skap med förvärvsarbete eller studier. Stöden är ut-formade så att de ger ekonomisk trygghet vid storförsörjningsbörda. Resurser omfördelas över livscy-keln och mellan familjer med och utan barn. Under desenaste åren har den kombinerade effekten av godsysselsättningsutveckling och höjda reallöner bidragittill att även barnfamiljernas ekonomi förbättrats.Barnbidraget har höjts från till perbarn och månad. Flerbarnstillägget har höjts i motsva-rande mån. Motsvarande höjning skedde också förstudiebidraget. Studiebidraget har även utökats . Maxtaxa har införts för förskole-verksamheten och skolbarnsomsorgen liksom rättentill förskoleverksamhet för barn till arbetssökande ochföräldralediga. Föräldraförsäkringen har förlängtsmed en månad, och en ny så kallad mamma- respek-tive pappamånad har också införts. Grundnivån inomföräldraförsäkringen har byggts ut i etapper, från 60kr per dag till per dag samt till 150kr per dag . Ytterligare höjning till 180 krper dag planeras till 2004.Möjligheterna för unga föräldrar att skapa ett egetboende beror dels på deras ekonomiska situation, däräven möjligheten att få bostadsbidrag måste beaktas,dels på hur bostadsmarknaden ser ut, inte minst före-komsten av mindre och jämförelsevis billiga lägen-heter.Sedan 2001 finns ett särskilt investeringsbidragför byggande av hyresbostäder i områden med bo-stadsbrist. Regeringen har också lagtfram ett förslag om en ytterligare investeringsstimu-lans för byggande av mindre hyresbostäder och stu-dentbostäder i tillväxtområden med bostadsbrist.Stödet syftar till att hålla nere produktionskostnader-na för denna typ av bostäder och därmed den hyrasom de boende måste betala. Stödet är förenat medriktvärden för hyrorna för att de nya bostäderna skabli tillgängliga för fler hushållsgrupper.Socialtjänstens försörjningsstöd är samhällets yt-tersta skyddsnät och utbetalas till den som inte självkan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodo-sedda på annat sätt. Under första delen av 1990-taletökade antalet socialbidragsberoende kraftigt, vilketkan ses som en indikation på minskad rättvisa ochvälfärd. Utvecklingen har vänt och som ett led idet fortsatta arbetet för ökad rättvisa och välfärd harregeringen ekonomiska vårpropositionformulerat ett mål om att antalet socialbidragsberoen-de ska halveras . Inrikt-ningen på arbetet med att bryta socialbidragsberoen-det är att öka sysselsättningen, då studier entydigt harvisat att arbetslöshet är den faktor som tydligast för-klarar socialbidragens storlek och variationer. En fastförankring på arbetsmarknaden skulle således ävenminska risken för fattigdom bland ensamståendemödrar.I september 2002 tillsatte regeringen en studieso-cial utredning. Utredaren ska göra en samlad analysav den ekonomiska och sociala situationen för stude-rande på olika nivåer under den samlade studietiden,inklusive studieuppehåll.Utredaren ska även analysera förutsättningarna föratt införa ett barntillägg till studerande. Syftet medanalysen ska vara att undersöka vilka möjligheter detfinns att på ett effektivt sätt underlätta den ekonomis-ka situationen för studerande med barn.Anf. 100 ():Herr talman! Jag vill börja med att tacka statsrådetför svaret. måste jag säga att jag blir ensmula besviken. Förutom hänvisningen till utredning-en om ett eventuellt barntillägg för studerande, vilketär bra och borde ha genomförts för länge sedan, finnsdet inte så mycket konstruktivt. Jag hade trott att enbarn- och familjeminister skulle ta frågan om de rik-tigt unga föräldrarnas situation på lite större allvar.Jag skrev i min interpellation att en av Socialsty-relsen finansierad studie från visar attunga föräldrar bemöts negativt av samhällsföreträdare- bristande stöd i ett framtida föräldraskap, ungagravida som vittnar om hur de inom mödravård ochsocialtjänst känner sig tvingade till abort, hur de non-chalerats och bemötts respektlöst. De som valt att bliföräldrar trots sin unga ålder beskriver ibland medglädje och förvåning de få tillfällen då någon inommödravården inte sett ned på dem.Jag beskrev också hur unga föräldrar ofta fallerigenom det grovmaskiga skyddsnät som egentligen äranpassat för människor i en annan livssituation. Jagnoterade också bristen på reaktion på studien och inågot fall hur den har avfärdats ganska lätt. Jag note-rar att jag till denna brist på reaktioner kan tillfogastatsrådet säger om den här studien att honförstått att den rapport som tagit frambygger på ett 30-tal intervjuer med unga kvinnor ochatt det enligt hennes mening inte är möjligt att från ettså litet material dra några generella slutsatser. Attstudien bygger på ett 30-tal intervjuer står explicit.Det indikerar kanske att man inte riktigt har tagit delav studien; jag vet inte.Statsrådet använde i de två meningarna exaktsamma ordalydelse som i ett frågesvarden , intill minsta kommatecken. Det indike-rar hur lätt man från tar på studi-en.Kvinnoforum har genomfört en studie byggd pådjupintervjuer med öppna frågor för att lyfta framspecifika upplevelser och har också ställt följdfrågormed avsikt att hitta mönster. Man har haft 30 slump-mässigt utvalda kvinnor i som fåttbarn när de var . Totalt fanns vid intervjutill-fället 187 mammor i den gruppen. Det är alltså 30 av187, och det är inte så våldsamt lite.Kvinnorna valdes visserligen ur den grupp sominte hade telefonnummer. Jag tycker inte att det finnsanledning att förkasta studien för den skull. Det finnsinte anledning att tro att de som av ekonomiska skälinte har telefon har en bättre upplevelse av bemötan-det från myndigheter.Berit Andnor säger dock, till skillnad från LarsEngqvist i frågesvaret, att hon anser att alla ska be-mötas med respekt. Det är bra. Men på vilket sätt ärdet att bemöta med respekt, att inte ta den här studienpå allvar eller åtminstone säga att man tar initiativ egen studie om hur unga föräldrar bemöts avsvenska myndigheter?Jag kan hålla med om att det är svårt att dra gene-rella slutsatser av studien. Men man måste väl ändåinse att det här indikerar ett problem, om man intekan visa på motsatsen. Därför upprepar jag min fråga.Jag tycker inte att jag har fått svar på den punkten:Vad är barn- och familjeministern beredd att göra föratt säkerställa ett gott bemötande av blivande ochbefintliga unga föräldrar i deras kontakt med olikasamhällsföreträdare?Anf. 101 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig först säga till att jag har den allra största respekt för det arbetesom utför. Jag känner väl till derasarbete och har också haft möjlighet att följa det undermånga år. Jag tycker också att det svar som jag hargett på den interpellation som harställt visar med vilket allvar jag ser på dessa frågorsom rör barnfamiljer, också de unga barnfamiljerna.Jag ger i mitt interpellationssvar en rejäl genomgångav en rad olika insatser som regeringen har vidtagitunder senare år.Jakob Forssmed säger också att en utredning somär baserad på 30 intervjuer, om än omfattande såkallade djupintervjuer, ändå är ett ganska litet materi-al att dra några generella slutsatser av. Så är det nog.Däremot anser jag naturligtvis att det finns all anled-ning att ta det på största allvar, därav också mitt svar iövrigt. Jag måste nog säga att jag på intet sätt visarbristande respekt mot de frågeställningar som JakobForssmed har tagit upp. Jag anser att de är relevantaoch viktiga. Naturligtvis ska unga föräldrar bemötasmed precis samma respekt som alla andra föräldrar.Det är ovärdigt för våra myndigheter, oavsett om detär på lokal, regional eller central nivå, att bemötamänniskor på ett sätt som kan upplevas som kränkan-de eller integritetsingripande. Men, som sagt, det ärnog svårt att dra några generella slutsatser utifrån denintervjuundersökningen.Låt mig också säga att det pågår ett kontinuerligtarbete inom , och framför allt inommitt departement, som just syftar till att förbättravillkoren för barnfamiljerna. Jag har i mitt svar redo-visat en del av de insatser som är gjorda.Anf. 102 ():Herr talman! Som jag sade är jag naturligtvis gladför att statsrådet tycker att alla ska bemötas med re-spekt. Det var dock inte det jag efterlyste, utan jagefterlyste åtgärder för att se till att så också sker.Statsrådet har inte pekat på några andra studier somvisar på motsatsen, och om man nu inte tror på denhär studien borde man väl ta initiativ till en egenstudie för att ta reda på hur läget är och vad man kangöra för att åtgärda problemen.Men vi lämnar det. Jag ska redogöra för någraandra problem, förutom bemötande, som studienpekar på. Många upplever att de hamnar i en beroen-deställning till föräldrar och svärföräldrar. Däremotupplevde de unga mammor som hade möjlighet att boi en egen bostad detta som mycket positivt.Många har flyttat runt väldigt mycket sedan derasbarn föddes. Låt oss se på några röster ur studien: Närjag bodde på mödrahemmet kunde jag inte gå i sko-lan. Mitt barn påverkades negativt av att det kom ochgick nya människor omkring oss . Totalt varjag tvungen att bo på 13 olika ställen , alltfrån institutioner till hemma hos mor- och farföräld-rar.En annan säger: Jag skulle behöva någonstans attbo. Det är alldeles för många människor runtomkringmig. Jag kan inte varva ned. Inte ens när Axel är hospappan kan jag lugna ned mig. Jag skulle behövanågonstans att bo.De flesta av dessa unga mammor har försörjt sigoch barnet genom en kombination av föräldrapen-ning, barnbidrag, pappans lön, egen lön, underhålls-stöd, bostadsbidrag, socialbidrag, studiestöd, föräld-rars eller mor- och farföräldrars bidrag. Ingen av deensamboende mammorna har klarat sig på föräldra-penning, barnbidrag, studiebidrag och egen lön.Flera av de unga mammorna skulle vilja studeramen kan inte av ekonomiska skäl. Dessutom är tidenför knapp. Någon säger: läste jag in kärnäm-nena och jag trivdes, men fungerar det inte. Jagskulle vilja gå i skolan, men det är svårt att sitta uppepå nätterna. Jag är så trött och måste tvätta och fixa.Kvinnoforums studie går också igenom tidigarestudier - de få som finns på området. Dessa visar påsamma resultat. De sociala och ekonomiska livsför-hållandena är mycket knappa för de unga mödrarna.De hamnar mellan stolarna vad gäller det stöd somsamhället har att erbjuda. De är också överrepresente-rade i den statistik som rör olika missförhållanden,och de drabbas ofta av social isolering. Jag tycker , om man inte kan visa på motsatsen, borde vidtanågon åtgärd för att ytterligare undersöka deras situa-tion.När det gäller de åtgärder som pekarpå i sitt interpellationssvar tycker jag att de är pro-blematiska. Det sägs att föräldraförsäkringen förlängsmed en månad. Det är naturligtvis bra. Men det är ennärmast försumbar åtgärd för många av de unga för-äldrar som det här handlar om. Faktum är att de ändåinte får pengarna att räcka till utan måste söka social-bidrag. Det är naturligtvis bra att grundnivån höjsfrån skamliga till nu , men efterskatt blir det ändå bara kvar.Vi måste se till att unga föräldrar får en naturligplats i samhället och att de får en föräldraförsäkringsom ligger på en vettig nivå, alltså en nivå som dekan klara sig på.