prot · GQ0987 · 2003-04-09 00:00:00 — Man väljer att höja denallmänna löneavgiften, förändra periodiseringsregler,införa en generell värmeskatt, höja skatten på el -som om elpriset inte vore tillräckligt högt - och höjaskatten på bensin och diesel, i stället för att göra såsom Per säger i sitt anförande, det villsäga höja koldioxidskatten för industrin.Anf. 96 PER () replik:Herr talman! Det är i så fall inte bara för industrinsom vi skulle höja koldioxidskatten utan för helanäringslivet. står ju bakom hela modellenutom utom på finansieringssidan. Vi fick den ned-bruten på företags- och branschnivå och såg vad enhöjd CO2-skatt skulle innebära i glesbygden i form avminskat antal arbetstillfällen. Det var väldigt tydligt.Jag pratade med represen-tant i utredningen om detta, och hon medgav att dettaär ett jätteproblem. Hon blev orolig när hon såg hurdet slår på olika enskilda företag.Detta är något som man naturligtvis får ta med närman gör nästa skatteväxling. Det intressanta är har lagt fram den här modellen och att vi har settvilka effekter som den får. Är man beredd att offra dehär arbetstillfällena i glesbygd, tycker jag att man skaföreslå den utan vidare. Det är jättebra att tarupp detta, men gå ut och prata med era glesbygdspo-litiker om ifall de är beredda att offra de här arbetstill-fällena! Man måste också se vilka konsekvenser detfår.Det är nu för tidigt att göra denna bedömning,men vi är naturligtvis mottagliga för detta. Dennamodell öppnar en möjlighet, men jag vågar inte inuvarande läge föreslå den med tanke på arbetstill-fällena.Anf. 97 () replik:Herr talman! Det är intressant att höra Per Rosen-gren, för han försöker sitta på i princip alla stolar. Åena sidan argumenterar han mot att man, som Center-partiet tycker, ska ha en enhetlig men högre nivå påkoldioxidskatten för hela näringslivet. Å andra sidansäger han att modellen öppnar för ett införande avhögre koldioxidskatt för näringslivet som en del i engrön skatteväxling.Ni går med det förslag som majoriteten har tillba-ka ungefär när det gäller grön skatteväxling. Detblir en omvänd skatteväxling om 2 ½ miljard. Jagundrar var miljöprofil finns i det härsammanhanget.Vad gäller förhållandena i glesbygden finns detinte bara företag i denna utan också människor. Enhöjning av bensinskatten och dieselskatten slår klock-rent mot de människor som bor i glesbygden. Jag anarockså att de förändrade periodiseringsreglerna kom-mer från själv. Jag har hört att herrRosengren inte tycker att detta är någon bra åtgärdutan att han gärna vill ta hand om den halva miljardsom minskar företagens möjligheter att fondera vins-ter och att använda sådana till investeringar. Jag troratt också detta påverkar företag i glesbygd.Vilken stol ska du sitta på, Per ?Anf. 98 PER () replik:Herr talman! En eventuell höjning av CO2-skatteni samband med en skatteväxling måste ske efter ennoggrann analys av alla effekter som den kan få. Allaska vara medvetna om vad den får för effekter påsysselsättningen.Det intressanta är att är med på bortta-gande av energiskatten för hela tjänstesektorn. I detena fallet är man så väldigt medveten, och i det andrafallet är man det inte.Man kan naturligtvis diskutera CO2-skatten för sigoch energiskatten för sig, men den nivå som man harvalt på CO2-skatten ska vara neutral i förhållande tillarbetstillfällena i dag.Jag skulle kunna tänka mig att ta bort periodise-ringsfonderna för aktiebolag. Vi har en proportionellbeskattning. Det gäller kanske inte bara för mig utanjag tror att den diskussionen också kommer att förasinom näringslivet. I stället för att höja arbetsgivarav-gifterna kan man kanske diskutera periodiseringsfon-derna. Däremot tycker jag att periodiseringsfondernai enskilda firmor, handelsbolag och kommanditbolagär oerhört viktiga. Jag pekar också i mitt särskildayttrande på att det kanske hade varit en bättre finansi-ering att använda periodiseringsfonderna i det härsammanhanget.Anf. 99 () replik:Herr talman! Jag har haft nöjet att finna anledningtill att kommentera Per anförande ochpåståenden i två olika debatter. Jag noterar att PerRosengren alltid i slutet uppträder som någon sortsrecensent över andra med lite raljanta ordalag, vilketsäkert kommer att rendera honom en plats i TV-soffan i framöver.När det gäller koldioxidbe-skattning anser vi att koldioxidbeskattning ska utgåom det finns koldioxid. Det är så den är relaterad.Sedan gör man också olika viktningar utifrån hur storman värderar att den miljömässiga kostnaden är föratt man släpper ut koldioxid. Några motsatsförhållan-den finns alltså inte över huvud taget.Sedan är det alltid så att när man ska göra en för-ändring kommer det i olika skeden att få vara vissatransformeringar, om jag uttrycker det så, från det enaskatteslaget till det andra. Men haraldrig förespråkat att man ska både sänka och höjasamma koldioxidbeskattning av den enkla anledning-en att koldioxidbeskattning ska göras enhetligt omman nu har koldioxid. Har man ett bränsle som med-för koldioxid så blir det koldioxidbeskattning. Tarman bort det så ska man inte beskatta det, därför attdå får vi inte de genomskinliga skattesystem som göratt man verkligen beskattar de utsläpp som finns.Börjar man ändra på det, som man ibland gjort avfiskala skäl, kommer man att få en ogenomträngligsoppa som gör att man inte vet om miljöskatten gårtill miljöåtgärder eller inte.Utan att man gör den förändringen kommer vi attsitta kvar i det här gamla systemet. Det är det som ärproblemet genom att vi inte låter EU ta de nödvändi-ga besluten så att vi får en enhetlighet. Utan EUkommer vi aldrig att kunna nå någonvart. Det härpratet om att ska vara utanför alltingoch så påverka allting är ju bara nonsens, Per Rosen-gren!Anf. 100 PER () replik:Herr talman! Jag måste säga att jag inte förstodvad sade, och han förstod nog intevad jag sade.Ni säger att ni vill skärpa CO2-beskattningen ochhöja den. I nästa reservation säger ni att man skasänka dieselskatten och bensinskatten. Det är ju CO2-relaterat, och ni gör det billigare, men ni säger ju attni ska höja skatten på ett annat ställe. Det är ju detsom gör att ni sätter er på två stolar samtidigt.Sedan ska ni dessutom ha en regionalt sänkt ben-sinskatt. Vi har jättemycket problem vid den finskagränsen med den finska oljan. Vad gör ni om någonbefinner sig utanför stödområde A och kör in ochtankar och tar med sig bensin? Ska vi ha gränspoliservid länsgränserna?Era förslag är ju så långt ifrån all verklighet mankan tänka sig, men återigen: Förklara för mig hur manska höja CO2-skatten och sänka bensin- ochdieselskatten! Det här ju helt oförenliga reservationer.Det borde till och med en kristdemokrat inse.Anf. 101 ()replik:Herr talman! Om man åker och handlar i ett varu-hus och det är billigare än i ett annat varuhus så fårstaten in mindre moms från det varuhuset, men detvet jag inte om Per är van vid.När det sedan gäller energibeskattningen är detgivetvis så att om oljepriset går ned i världen såkommer vi att få in mindre skatter. Det förstår ju vemsom helst. Det är hur enkelt som helst. Den relate-ringen har inte det minsta med koldioxidbeskattning-en att göra. Vi sänker inte koldioxidbeskattningen iglesbygd.Jag undrar om Per har läst Per Kåges-sons stora utredning. Det har nämligen jag gjort, förjag har jobbat med detta för vårt parti. Han gör olikaviktningar. Han anser att det egentligen blir mindremiljöpåverkan om man kör i glesbygd än om man köri stadstrafik. Ska vi ha dyrare koldioxidbeskattning iStockholm än i ?Jag är nog inte så virrig som Per säger.Vi kanske pratar på olika nivåer.Anf. 102 PER () replik:Herr talman! Jag återkommer till detta: Att manvill öka CO2-beskattningen beror på att man vill ökapriset på dessa produkter så att det inte ska gå åt såmycket. Men ni säger att ni ska höja CO2-beskattningen för att på det sättet få upp priset, ochsamtidigt, i nästa reservation, vill ni sänka diesel-skatten med , och inom stödområde A ska mansänka bensinskatten. De gränsdragningsproblem somdå uppstår blir ju helt fantastiska.Mellan och har vi en land-gräns som innebär att tullen faktiskt kan stoppa densom för in alltför mycket, och vi har haft lite problemmed de finska eldningsoljorna. Men vad föreslår är att detta också ska göras nationelltpå något sätt.Jag frågar: Hur ska man göra då med dem sombor på den andra sidan gränsen? Ska de få åka ditmed en tunna och tanka för att sedan kunna sälja tioöre billigare på den andra sidan?Jämför inte med varuhus. Vi ska inte ha geogra-fiskt skilda skatter på det här sättet. Det skapar jubara problem, och det trodde jag att de flesta insåg.Jag trodde att vi hade kommit ifrån den här debattenför två när vi faktiskt utredde vilka oer-hörda problem regionalt skilda energiskatter skulle få.Jag trodde att alla hade läst de utredningarna. Det varingen framkomlig väg. Jag tror att två tre utredningarsade exakt samma sak: Detta är ingen framkomligväg.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §. )11 § Våldsbrott och brottsofferFöredrogsjustitieutskottets betänkande 2002/03:JuU11Våldsbrott och brottsoffer.Anf. 103 ():Herr talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservation 1 under punkt 1, men vi står givetvisbakom de övriga 18 reservationer som finns i det härbetänkandet och det särskilda yttrandet.I går kväll var det ett TV-program som handladeom kvinnomisshandel och skyddet av brottsoffer.Våldet mot kvinnor är ett mycket allvarligt problemoch ett mycket allvarligt brott. Men det är också ettsamhällsproblem, ett folkhälsoproblem, ett individ-problem och ett relationsproblem. Det finns inte enorsak till mäns våld mot kvinnor, och det finns inte enenda lösning. Problemet är mycket mer mångfacette-rat än så, och det är komplicerat att lösa de här frå-gorna, men det går.Vi moderater är medvetna om att det inte är såenkelt som att begära fler poliser eller yrka på längrefängelsestraff. Det är i grunden inte heller något stör-re fel på lagstiftningen. Nej, det som brister är förmå-gan att tillämpa de beslut som vi har fattat i den härkammaren tidigare.Det finns problem som jag tänkte belysa, och detär bland annat frågan om straff för brott. Vi modera-ter tycker att det är helt orimligt och helt oacceptabeltatt en man som misshandlar sin sambo eller fru fort-farande kan bli dömd till villkorlig dom och sam-hällstjänst. Nej, vi menar att samhället måste markeratydligare mot våldsmännen och att minimistraffet förkvinnofridsbrott ska vara fängelse.Vi kräver vidare att regeringen skyndsamt genom-för en utvärdering av fridskränkningsreformen och destraffskalor som finns . De utnyttjas nämligeninte alls så som det var tänkt från början, för i dagligger straffen nästan bara på den lägre delen av ska-lan, och det innebär väldigt korta straff för olikavåldsbrott.Vi kräver också att män som begår våldsbrott skakunna få adekvat behandling och motiveras att sökahjälp för sitt aggressiva, destruktiva och farliga bete-ende. Vi vill därför att regeringen stimulerar forsk-ning inom detta område, för det är nödvändigt att vifår mer kunskap om våldets orsaker och hur man kanförebygga och förhindra att ännu fler kvinnor skabehöva få sina liv förstörda. De ca 100 000 män somär förövare och gärningsmän måste hindras att fort-sätta sitt destruktiva och farliga beteende.Inom kriminalvården pågår flera projekt, till ex-empel och i nära relationer, och det ärbra initiativ. Men om situationen är som medständig överbeläggning inom kriminalvården blir detomöjligt att bedriva någon form av behandling. Detblir ren förvaring, och det är vi väldigt kritiska till.Gärningsmännen kommer att släppas ut och fortsättavara lika farliga som de var när de låstes in, och dåhar ingen vunnit någonting.Polisens samlade kompetens och bemötande avbrottsoffer måste stärkas och förbättras. Utbildnings-insatser måste till för främst den yttre personalen ochdem som utreder familjevåld över huvud taget. Vitror på att det kan vara en modell att införa till exem-pel särskilda familjevåldsenheter, men det finns ävenandra metoder som måste prövas.Det krävs vidare mycket effektivare hot- och risk-bedömningar, och de måste göras på alla de 21 po-lismyndigheter som finns i , inte som i dagbara på ett fåtal. Det behövs också relevant, begripligoch fortlöpande information till alla brottsoffer. Detär en rättighet. Den ska också vara av samma kvalitetoavsett var i landet man befinner sig.Våldet i samhället är en angelägen fråga som en-gagerar många. är dock detta arbete ialltför hög grad beroende av så kallade eldsjälar ochsärskilt engagerade personer. Resultatet är beroendeav hur man prioriterar arbetet i förhållande till andraviktiga åtaganden. Avsätts resurser för utbildning?Finns tiden för att ägna sig åt kvalificerade förunder-sökningar så att de viktiga förstahandsåtgärdernaverkligen blir av hög kvalitet? Det är en viktig förut-sättning för upprättelse av brottsoffret att gärnings-mannen blir lagförd.När vi dock ser ute i samhället att polisen hargrundläggande problem med till exempel minimibe-manningen av radiobilar, när vi ser att det inte ensfinns poliser till det mest akuta, då undrar vi hur manlöser de här problemen. Vi vet också att det blir väl-digt skiftande kvalitet. Det finns helt enkelt för fåpoliser som jobbar med de här frågorna. Det behövsfaktiskt poliser som även i Ha-paranda kan ägna den tid som behövs åt att bemötabrottsoffer på ett adekvat och riktigt sätt, säkra bevis-ning och hålla förhör.Alla myndigheter måste ha en liknande kvalitetoch kompetens. Därför är det inte bra när Rikspolis-styrelsen i sin handlingsplan bara skriver "bör","bör", "bör". Det måste vara "skall". Det måste varatydliga krav.När det gäller just kvinnomisshandel i hemmetborde betydligt fler brott kunna förebyggas, förhind-ras och upp. Det är faktiskt en brottstyp där vivet väldigt mycket. Polisen vet vem offret är, vemgärningsmannen är och vilken brottsplatsen är. Manvet i princip när brott begås och på vilket sätt. Ändåär det väldigt få som lagförs - alltför få.Det finns dock bra exempel på att det görs en heldel på området. Ett exempel är hur Polismyndigheteni arbetar med utsatta kvinnor. Där får varjekvinna en hundförare som sin personliga kontaktper-son som hjälper henne med skyddsåtgärder, till ex-empel att se över sitt rörelsemönster. Hundföraren haräven personlig kontakt och rastar hunden i närhetenav kvinnans bostad vid olika tillfällen. Det ger enverklig trygghet.Däremot ställer vi oss negativa till att hotadekvinnor ska utrustas med kemiska vapen, som en delandra föreslår. Pepparsprej innebär som vi ser det enfalsk trygghet. Användandet av detta vapen är intehelt okomplicerat. Vapnet kan relativt enkelt fråntasen ofta fysiskt svagare kvinna. I det fall kvinnan harmöjlighet att använda pepparsprejen och den inte fåravsedd effekt tror vi att gärningsmannen kan tillgripabetydligt grövre våld. Det är inte att hjälpa en utsattkvinna.Inom polisen pågår försök med pepparsprej i dag.Man utbildar poliser under minst en heldag i använ-dandet. Då ska vi veta att det är poliser som redantidigare har vapenträning, mental träning och träning isjälvskydd, som ofta jobbar två och två och som igrunden inte är rädda och skrämda.Nej, i vårt samhälle finns fortfarande många åt-gärder kvar för att skydda kvinnor och för att ökatryggheten och minska brotten i samhället.I det TV-program jag nämnde i början sade justi-tieminister apropå detta med attskydda utsatta kvinnor: Det fungerar olika bra i olikadelar av . Det kan man tolka som att det fun-gerar bra på sina håll och dåligt på sina håll. När nujustitieministern har kommit till den insikten menar vimoderater att det krävs att det fungerar bättre och brai alla delar av landet. Det är en grundläggande rättig-het som alla brottsoffer har.Anf. 104 ():Herr talman! Just nu talas det mycket om kränk-ningar av mänskliga rättigheter. Det är lättare att talaom sådana när de händer långt borta. Men låt oss talaom vad som händer här.I FN:s deklaration om de mänskliga rättigheternastår det att envar har rätt till liv, till frihet och tillpersonlig säkerhet. Då frågar jag: Vilken rätt till livhade egentligen de ca 20 kvinnor som miss-handlats till döds av en närstående eller före dettanärstående person? Vilken rätt till frihet kan man sägaatt de kvinnor och barn har som måste fly sina att bo i ett litet rum hos en ideell organisation?Och vilken rätt till personlig säkerhet har ungdomarsom rånats när det bara finns ett fåtal stödcentrum förunga som kan hjälpa dem tillbaka till vardagen efterchockartade upplevelser?Listan med den här typen av frågor kan göraslång. Jag hejdar mig dock där och konstaterar atträtten till liv, frihet och personlig säkerhet dagligenkränks på många håll runtom i vårt land.Var våld än förekommer och vem som än är offerska våldet bekämpas. En av samhällets viktigasteuppgifter är att skydda sina medborgare från farligamänniskor. Om samhället misslyckas med detta tyck-er jag att samhället ska göra så mycket som bara ärmöjligt för att reparera den skada som offren hartillfogats.I dag är det väldigt många offer som aldrig fårupprättelse för de brott de har utsatts för. Alltför fåbrott upp. För att man ska kunna styrka brottoch få fler fällande domar krävs det att kompetensenökas i rättsväsendet och att fler anställs. Det måsteskapas möjligheter för bättre utredningar, och hand-läggningstiderna måste kortas.Därutöver måste bemötandet av brottsoffer bli ef-fektivare och mänskligare. , , har gjort en kartläggning över hurbrottsoffer bemöts inom rättsväsendet. Det är ingenrolig läsning. Till exempel har polisen sedan flera åren lagstadgad informations- och underrättelseskyl-dighet gentemot brottsoffer. BOJ:s undersökningtyder emellertid på att polisen lyckas dåligt med attfullgöra denna plikt. Så många som , alltså näs-tan hälften, av undersökningens respondenter sade attpolisen i ganska liten utsträckning uppfyller sin in-formations- och underrättelseskyldighet. När detgäller åklagarväsendet svarade att åklagarei ganska liten utsträckning eller inte alls är tillgängli-ga inför och under en huvudförhandling. Även dom-stol och socialtjänst får dåliga betyg.Vad jag just berättat är bara några exempel på attstödet och hjälpen till brottsoffer i praktiken intefungerar särskilt väl. Ändå har majoriteten inte pre-senterat några kraftfulla åtgärder för att ge rättsväsen-det och andra myndigheter möjligheten att göra ettbättre jobb.Som tur är finns det enskilda människor runtom ilandet som griper in när samhället sviker alltför stort.Människor i brottsofferjourer, i kvinnojourer, i vitt-nesstödsverksamhet och i andra ideella organisationergör ett fantastiskt jobb trots orimligt små resurser.Frågan är dock om majoriteten verkligen tycker attdet är acceptabelt att det är de ideella organisationer-na som ska reparera skadan av att majoriteten miss-lyckats med att se till att samhället kan erbjuda denhjälp och det stöd som brottsoffer behöver. Ser mantill handling kan det tyckas så, och det är upprörandeoch beklagligt.Vi liberaler har många förslag på ändringar somskulle kunna göra brottsoffrens situation bättre. Någraåterfinns i betänkandets reservationer. stårnaturligtvis bakom alla sina reservationer men avtidsskäl yrkar jag bifall bara till två, nämligen reser-vation 10 och reservation 27. Dessa båda reservatio-ner handlar om att synliggöra barnen som brottsoffer.Reservation 27 handlar om att ge brottsofferstatustill barn som bevittnat våld inom familjen. Barn sombevittnat våld har faktiskt blivit utsatta för psykiskmisshandel och kan ta lika stor skada av detta somom de själva råkat ut för fysisk misshandel. Att bar-nen blir betraktade som brottsoffer och inte som utan-förstående vittnen är viktigt för att de ska ha rätt tillstöd, behandling och skydd såsom andra brottsoffer.Brottsofferstatus kan också spela roll vid vårdnads-tvister och umgängesrätt.När jag besökte HOPP -riksorganisationen mot sexuella övergrepp - tog deupp ett problem som vi skriver om i reservation 10.Reservationen handlar om förlängning av preskrip-tionstiden vid sexualbrott mot barn. Barn som utsattsför incestbrott förtränger ofta det inträffade ellervågar helt enkelt inte ta upp problemet medan defortfarande är beroende av föräldern. När de i vuxenålder klarar att hävda sin rätt möts många av beskedetatt det är . Vi måste kunna ge dessa offer mertid så att de kan få upprättelse.Herr talman! Jag stannar där för den här gången.Jag gör det med förhoppning om att majoriteten avriksdagen tar sitt ansvar och ser till att människor somblivit utsatta för brott får det stöd och den hjälp dekan förvänta sig av ett samhälle som ska kallas rätts-stat och välfärdssamhälle.Anf. 105 ():Herr talman! Det är obestridligt så att brottsoff-rens situation är svår och måste uppmärksammas ochförändras. Det är också därför som vi i kamma-ren har att debattera ett stort antal motioner somhandlar om just dessa frågor.Kristdemokraterna står bakom alla sina reserva-tioner och yttranden, men för tids vinnande yrkar vibifall endast till reservation 8 under punkt 8.Varje år misshandlas 30 kvinnor till döds, ochca 20 000 fall av kvinnomisshandel anmäls. Menendast var femte anmälan till polisen leder till åtal.Många av de kvinnor som dödas har ofta bett ompolishjälp före dödsmisshandeln. Det är uppenbart attnågonting inte fungerar när vi inte klarar den mestgrundläggande samhällsuppgiften - att skydda utsattakvinnor.Hot och våld begränsar kvinnors liv. Våld av manmot kvinna är ett uttryck för en obalans i maktför-hållandet dem emellan. Det är oacceptabelt och måstekraftfullt motarbetas. "Jag ville bara gråta. har jagförstått att hans eller min död är det enda som kan gemig frihet och trygghet." Så uttrycker sig en av dekvinnor som skrivit till Fågel Fenix hemsida.Citatet speglar den situation som alldeles förmånga kvinnor i dagens lever i. Statistikentalar också sitt tydliga språk. 125 kvinnor hotas ellermisshandlas , alltså fem sex kvinnor baraunder den tid vi debatterar detta i kammaren. Vikristdemokrater ser allvarligt på utvecklingen av våldmot kvinnor. Det är ytterst en kränkning av männi-skovärdet som vi inte kan acceptera.Men problemet startar inte med det första slaget,utan . En nedlåtande attityd gentemotkvinnor och flickor lever inte bara kvar i samhälletsom en rest av en förlegad kvinnosyn, utan den tyckstill och med frodas och delvis ta sig nya uttryck. Där-för är det så viktigt med en tydlig gemensam värde-grund i skolan, och att etiska samtal genomsyrar allskolans verksamhet för att påverka den uppväxandegenerationens attityder. Jag tycker också att alla skakräva nolltolerans mot kränkande behandling, fysisksåväl som verbal. Ingen ska behöva höra könsordskrikas efter sig.Kvinnor i ska kunna känna sig trygga ochorädda, inte nedvärderade och förödmjukade. Enligten Sifoundersökning är var tredje ungkvinna mellan otrygg och rädd för våld-täkt till och med i det egna bostadsområdet. Därförmåste mycket mer resurser läggas på att bygga ochplanera brottsförebyggande. Varje kvinna ska natur-ligtvis ha samma självklara rätt att röra sig fritt somen man utan att behöva vara rädd för att råka ut föröverfall och sexualiserat våld.Majoriteten redogör i betänkandetexten för alltsom är på gång. Utskottet skriver att det pågår såvälutbildning som kompetensutveckling och forskninginom dessa områden. Frågorna är, enligt utskottet, välkända inom de berörda myndigheterna, och därförfinns ingen anledning för att ta några ytter-ligare initiativ. Ja, det är lätt att skriva i en betänkan-detext, men säg det till de 125 kvinnor som miss-handlas under just denna onsdag då vi sitter här ikammaren. Säg det till de kvinnor som misshandlasunder den timme som vi river av vår debatt.Jag vet att många nödvändiga och bra beslut somska göra livet bättre för utsatta kvinnor har fattats.Men det räcker inte med fina handlingsplaner, hur brarubriker eller titlar de än har, om de inte får konse-kvenser i verkligheten.