prot · GQ0974 · 2003-03-19 00:00:00 — Låt mig tanågra exempel: Vi har förslag om allt från inkomst-skatteskalan över avdrag för musikinstrument tillavdrag för hushållsnära tjänster och allting däremel-lan.En del tycker som sagt att motionsrätten ska be-gränsas. Jag tycker inte det. De idéer som avspeglas imotionerna kommer, tror jag, från med-borgarna, från väljarna som har valt respektive leda-mot. Det innebär inte att jag tycker att idéerna alltidär bra. är de det, men . Men ickedesto mindre tycker jag att det är av värde för sam-hällsdebatten att dessa motioner, dessa förslag sommedborgarna har talat med sin riksdagsledamot om,kommer fram och aktualiseras i vårt högsta beslutan-de organ, alltså riksdagen.Det finns också de som tycker att ska ha mersummarisk behandling av vissa motioner och att maninte ska få skriva i stort sett samma motion varje år.Låt mig ta ett exempel . Det är bara ett exempel.Lennart med flera har skrivit en motion omatt den statliga skatten ska slopas, och detLennart kallar värnskatten ska slopas ome-delbart. Jag tycker inte så, men även om LennartHedquist, som jag tolkade det, till en del möjligen togavstånd från sättet att behandla skattefrågorna i valrö-relsen tycker jag att det är rimligt att motionerar om detta. Jag är säker på att riksda-gens kammare kommer att avslåden här motionen, men jag tycker inte att det är någotfel om och hans medmotionärerväcker den motionen igen, för det är såvitt jaghar förstått ett uppdrag har fått avsina väljare. Jag tycker att det är bra att vi har ettsådant system i Sverige.Herr talman! En del har sagt ungefär samma sakmen formulerat det på ett annat sätt än jag nu kommeratt göra: Skatter är inget självändamål. Främsta syftetmed skatterna, som bland andra , är att finansiera välfärden. tycker vi,och säkert också, att de ska stimuleratill arbete och investeringar, till en uthållig utvecklingoch minskade ekonomiska och sociala klyftor.Vi socialdemokrater kan aldrig ställa oss bakomen politik som innebär att de välbeställda får storaskattesänkningar på bekostnad av exempelvis kvali-teten i vården, skolan, omsorgen eller vad det nu kanvara. Vi kan inte heller acceptera att klyftorna i sam-hället ökar kraftigt. Tvärtom är vi övertygade om attdet av en lång rad skäl är bra med minskade klyftor.Det håller ihop samhället. Det är kittet som behövs.Dessa mål är alldeles särskilt angelägna när ekono-min utvecklas långsamt, som den av olika gör , ochnär de offentliga finanserna är ansträngda.Även när ekonomin utvecklas långsamt ska skat-terna utformas på ett fördelningspolitiskt rättfärdigtsätt. Skattereglerna får inte försämra de offentligafinanserna. Det är inte bra för någon. På dessa fun-dament kommer vi att fortsätta med skattefrågorna.Skatter är ju inget självändamål, som jag sade. Detbetyder att när ekonomin så tillåter kommer vi attprioritera förbättringar för löntagarna och småföreta-garna.Om man formulerar detta i punktform skulleskatterna från våra utgångspunkter ha följande upp-gifter:1. Finansiera den gemensamma välfärden2. Stimulera arbete och företagande3. Bidra till att bygga det vi har kallat det hållbaraSverige4. omfördelande och utjämnande5. ett verksamt medel i konjunkturpolitiken.Detta har jag sagt tidigare. Det ärlättare att säga än att göra.Med detta som bakgrund vill jag framföra någrasynpunkter på de frågor där vi skiljer oss åt.Moderaterna vill, som de säger, införa enproportionell inkomstskatt. Det brukar kallas plattskatt och innebär att alla ska betala lika många pro-cent av sin inkomst, oavsett hur stor den är. är detså att den som har en taxerad inkomst på 25 000 kreller mer betalar i statsskatt på denöverstigande delen. Detta vill alltså påsikt slopa. Vi anser att man även ska ha enprogressivitet i skatteskalan. Om man har höga in-komster kan man alltså betala mer i procent. Det är ilinje med min fjärde punkt som handlar om att skatte-systemet ska vara utjämnande.Så till det som kallar värnskatt.Efter valet och det regeringsskifte som det valetledde till införde vi något som vi då döpte till värns-katt. Vi höjde statsskatten från till , och visade att detta skulle gälla tilloch med 1998. Det var ett mycket medvetet avstegfrån den stora skattereformen. Skälet känner ni allatill. Vi hade ett jättelikt budgetunderskott. Jag ska intenu gå in på varför det var så. Jag bara noterar att detförhöll sig så. 1995 beräknade vi att budgetunder-skottet skulle vara i intervallet 230-250 miljarder.Det är oerhört mycket pengar. Inte ens vi som sysslarmed etta varenda dag kan se 230 miljarder framföross. Själv har jag svårt att se 1 miljard framför mig.När det handlar om hundratals miljoner kan jag kan-ske växla det till Volvobilar och ställa dem på rad.Det innebar att när vi, , skulle betala ut enkrona hade vi , och fick vi gå och lånanågonstans. Det var innebörden av att det fattades230 till 250 miljarder i portmonnän. Då gjorde vi enlång rad nedskärningar. Vi känner alla till dem. Ochså införde vi värnskatten för att sanera ekonomin. Närvi var uppe på fast mark igen slopade vi den förhöjdastatsskatten - ja, då kallade vi det värnskatt, faktiskt -vid utgången av 1998, helt i linje med vad vi hadesagt på hösten 1994.När vi i slutet av 1980- och igott samarbete med genomförde den storaskattereformen var vi överens om flera utgångspunk-ter. En sådan var att varje inkomstgrupp skulle bärasina egna skattesänkningar. Vi var överens om att detvar svårt att överblicka detta i genomförandeskedet,och vi beslöt att utvärdera detta . Så gjor-de vi det. Då kom vi fram till att en inkomstgrupp,nämligen de som tjänade mest, inte hade burit sinaegna skattesänkningar. Därför tillkom det som jagkallar för det andra skalsteget i statsskatten. LennartHedquist - och mer smärtsamt ochAnne-Marie - kallar det värnskatt. Dentillkom som en följd av att varje inkomstgrupp skullebära sina egna skattesänkningar. Det innebär att densom har en taxerad inkomst på mer än drygt37 betalar i stats-skatt på den del av inkomsten som ligger ovanfördetta belopp.Detta, och ,är helt i linje med våra överenskommelser när vigenomförde det som alltfler nu kallar den stora skat-tereformen. Vi socialdemokrater tycker att det ärrimligt att man om man tjänar mer än imånaden kan bidra till det gemensamma bästa medytterligare lite grann. Därav det andra skalsteget.I förbigående vill jag till företrädaresäga att ni skriver att utgångspunkten för skatterefor-men var att skulle betala statlig skatt. Detvar det inte. Det var som var vår gemensammautgångspunkt. Vi är inte där . Det är troligen om-kring . Det beror lite grann på löneutvecklingen.Men vi är på väg nedåt till det som var vår gemen-samma målsättning.Jag har förstått av inledningen på debatten att detblir en särskild debatt om hushållstjänster. Därförinskränker jag mig nu till att säga att jag instämmer ialla argument i den delen. Vi får seom vi senare får anledning att återkomma i eventuellareplikskiften.Jag till ta upp en sak till. Fram vardet så att om man var statspensionär - det finns500 000-600 000 - fick man sin pension utbetald frånett håll, och där drogs också skatt. Från och med detårsskifte som vi nu hade fårman som statspensionär pension dels från SPV, Sta-tens pensionsverk, dels från det allmänna systemet,låt oss kalla det för , och sedandrar man skatt på båda ställena.Det innebär att de som på vardera stället liggerprecis under brytpunkten preliminärt inte betalarnågon statsskatt. Men när de får reda påställningen på skattekontot kommer de att ha jättesto-ra restskatter, som vi kallade det . Det har skickats ut ett meddelandetill dessa personer. Men jag befarade när jag satt ochfunderade på detta att det är likadant i andraänden.De som har låga inkomster, låga pensioner ochdärmed inte betalar någon skatt kommer att drabbasav samma sak. Detta är något som vi måste uppmärk-samma. Jag har tagit upp den första delen med desom har höga pensioner. Men jag tror att det är pro-blem i den andra änden också. Jag vill bara sträckaupp ett varningens finger. Det kommer att leda tilljättelika konsekvenser för många tiotusentals stats-pensionärer, som man kallar det.Herr talman! yrkar jag bifall till utskottetsförslag i betänkandet i alla dess delar och avslag påreservationerna.Anf. 40 PER () replik:Herr talman! sade under anfö-randet att skatt inte var något mål i sig. Syftet ochmålet med skatter var att finansiera välfärden, stimu-lera arbete och företagande, skapa förutsättningar fördet hållbara och omfördela, och ett konjunk-turpolitiskt syfte fanns också med. Dessa syften kanman i sig diskutera. Men jag tänkte ta en annan fråga.Skatt är ett medel, och medlen ska rimligtvis har-moniera med syftena. Såvitt jag vet, och det kan sä-kert tala om mer exakt, har ArneKjörnsberg ett speciellt uppdrag vid sidan av allauppdrag. Det är en position som etisk talesman i detstörre partiet. Då vill jag fråga: Kan inkomstskatten,som ett exempel, som ett medel och dess nivåer nå-gon gång bli moraliskt, etiskt orättfärdig?Anf. 41 () replik:Herr talman! Ja, det kan den troligen. Men jag kaninte säga var nivån går. Jag gjorde några anteckningarunder Per huvudanförande. Per Landgrensade att skatterna ska vara etiska och moraliska. Detär utbytbara storheter för Per Landgren.När jag sysslade lite mer frekvent med det somPer antydde gick jag till uppslagsboken ochkontrollerade. Där står att etiken handlar om princi-perna, idéerna och moralen handlar om det vardagligasättet att hantera dessa principer. Detta mer nämnt iparentes.Per sade också att det kan vara gott ochont. Vårt problem är, Per , att vi har olikauppfattningar om vad som är gott och ont. Våra välja-re har med all säkerhet olika uppfattningar. Jag ärfullständigt övertygad om att de socialdemokratiskaväljarna tycker att det är rimligt att man har statsskattoch får betala mer om man tjänar mer. Det är skillna-den mellan gott och ont.Vi har olika uppfattningar. Vi kan aldrig knäckadet genom en matematisk formel, Per Landgren.Anf. 42 PER () replik:Herr talman! Jag tror på en rationell dialog. Om vibörjar med etik och moral finns det ingen som helstenighet om, mer än möjligtvis i uppslagsboken, attdet skulle betyda olika saker. Forskare och andraanvänder de orden på olika sätt. Det finns ingen somhelst språklig mening att ha ett grekiskt ord och ettlatinskt ord för precis samma sak och sedan ge demen annorlunda betydelse. I den här diskussionen hardet i varje fall ingen som helst betydelse. Jag gjordeen så kallad stipulativ definition när jag användeorden. Jag använde dem i samma betydelse, punktslut. Moral och etik är samma sak. Om vill göra en skillnad är det en annan sak. Men fördiskussionen har det ingen betydelse.Arne Kjörnsberg medgav att inkomstskattens nivåkan ligga någonstans, var visste han inte, där skattenblir moraliskt orättfärdig. På vilka grunder gör ni denbedömningen? Hur resonerar ni socialdemokrater?Innan jag skulle säga att vi inte är överens, ser olikapå detta och så vidare, som sade,vill jag ändå först höra hur ni resonerar. Jag dömerinte ut er på något sätt. Jag tror i stället att vi kanmötas både över blockgränserna och inom blocken.Vilka grunder och vilka kriterier har och socialdemokraterna för när inkomstskattenblir moraliskt orättfärdig?Anf. 43 () replik:Herr talman! Om ni kan enas inom ert block vetjag inte. Reservationerna tyder inte på det, mer än ivissa små stycken. Men det är inte mitt bekymmer.Det är möjligen ert.Per sade i sitt anförande att inkomst-skatten inte är rättfärdig. Jag har antecknat det så,men jag köper om Per menade att nivån påinkomstskatten inte är rättfärdig. Utifrån vilka ut-gångspunkten är den inte det? Låt oss vända på kut-tingen, Per Landgren.Herr talman! Jag tycker att vi ska komma överensom vad vill lösa gemensamt. Det är skolan och vår-den. Vi tycker att det är rimligt att vi har barnbidragoch studiebidrag till ungdomar som går i gymnasie-skola. Det finns förresten förslag att man ska ändradet så att det ska utgå . Vi får se om vi kom-mer fram till det.Jag är säker på att Per kommer atttrycka på ja-knappen om det kommer ett sådant för-slag. Men om vi lägger fram det förslaget måste vi setill att vi kan betala det. Då är jag inte säker på att PerLandgren kommer att trycka på ja-knappen.Det är där vi har problemet, herr talman. Vi måstebörja i den änden. Skaffar vi oss utgifter är det, för attanvända Per ord, moraliskt, rimligt och tilloch med rättfärdigt att se till att vi betalar för vårautgifter.Anf. 44 () replik:Herr talman! Det är kanske en av de allra vikti-gaste frågorna som vi debatterar här , nämligenfinansieringen av den gemensamma sektorn och hurvi ska ta ut skatterna. Jag förundras lite grann närArne Kjörnsberg radar upp sina fem punkter, ävenom jag kan instämma i många av dem. Jag förundrasav den anledningen att finansieringen av välfärdenkommer före arbete och företagande.Arne Kjörnsberg sade här i en replik till PerLandgren alldeles att om vi ska höja studiemed-len och kunna få en bra vård och omsorg krävs detockså att vi har skatteintäkter. Ja visst, det gör det.Men skillnaden mellan dig och mig, , är att jag tror att vi genom att göra kloka skatte-sänkningar, där skatterna dämpar företagsam-heten i , kan få en betydligt bättre välfärd. Detär tack vare att vi får en större skattebas, fler männi-skor i arbete och fler företag som kommer i gång. Detär väldigt viktigt.Den första frågan som jag skulle vilja ställa tillArne är alltså: Var det någon rangordning i dinapunkter, eller kom de bara i en slumpmässig ordning?Anf. 45 () replik:Herr talman! Det som talar om nuär dynamiska effekter. Jag var med och gick på dengrejen en gång. Jag var med 1988, 1989 och 1990,när vi förberedde den stora skattereformen. Tillsam-mans med var jag den som hade deflesta mötena en vinter, då vi försökte bygga underden stora skattereformen - detta mer parentetiskt sagt.Jag hade mycket stor respekt för ochhar mycket stor respekt för hennes minne.Men vi lärde oss läxan om dynamiska effekter. Vihade lite otur, för vi fick en konjunkturnedgång sam-tidigt som vi genomförde skattereformen och satteden i sjön. Jag tror ändå, som sade, attförst ska pengarna in och sedan kan vi resonera omhur vi ska använda dem. Det tror jag är en bra ut-gångspunkt.När jag satt och skrev ned några stolpar såråkade det bli så att finansiera välfärden blev punktett, bara därför att det ligger så nära mig. Det kundeha varit tvärtom. Jag är naturligtvis medveten om attskatteintäkter kommer från arbete. För att det skafinnas arbete måste det förstås finnas företag. Detfinns alltså ingen rangordning i det här, utan det varbara ett sätt att göra det enklare för mina värderadeåhörare, för herr talman och för stenograferna som jagsade: För det första, för det andra, för det tredje, fördet fjärde och för det femte. Men den femte punktensatte jag medvetet sist. Det gäller detta om ett aktivtkonjunkturpolitiskt medel, och det hade jag med ireservationen. Jag vet hur svårt det är att använda detså, men jag hoppas att vi kan kommadärhän att vi kan höja exempelvis momsen när hjulensnurrar för fort och sänka den när hjulen bromsas förmycket - för att ta ett exempel.Anf. 46 () replik:Herr talman! Det var ju glädjande att det intefanns någon rangordning.Jag vill bara säga till att jag intealls räknade med några dynamiska effekter. Däremotär jag medveten om att vi har en del skadligaskatter som hindrar företagsamheten. Låt oss släppaden debatten just , för den kommer om 40 minutereller ungefär.Jag skulle vilja återgå till det här med skattere-formen. Det är glädjande att du tillsammans medAnne var de ledande bakom de goda tankarnasom kom. Ni var åtminstone delaktiga, om du intevill ta på dig ansvar här! Jag tycker att det vore tack-samt om vi kunde återvända till den skattereform somgjordes, och jag skulle inte ha någonting emot attgenomföra den tillsammans med dig och andra soci-aldemokrater.Jag vill också återkomma till det som du sade fråntalarstolen, det vill säga att ni ett tag efter skattere-formen gjorde en utvärdering där man konstateradeatt varje inkomstgrupp skulle bära sina egna skatte-sänkningar. Då hade höginkomsttagarna inte kommitatt göra det. Jag har en konkret fråga: Blev det dåbättre för att ni sänkte momsen på oxfilé? Blev detmer rättvist genom det?Herr talman! Problemet är att Socialdemokraternagenom de hundratals avsteg som har gjorts från denstora skattereform som genomfördes har förfuskatden. Jag önskar verkligen att vi i den här kammareninom kan fatta ett nytt beslut om en ny,stor skattereform.Jag vet att och jag inte har exaktsamma åsikter. Men det verkar ju ändå lovvärt också från vänsterpartihåll har de här tankarna.Låt oss därför göra gemensam sak, och få igenom enny, stor skattereform som gör det lönsamt för allamedborgare att arbeta!Anf. 47 () replik:Herr talman! Jag påstår helt rakt på sak att det ärlönsamt för alla att arbeta. Där har att bevisa att det inte är lönsamt. Det ärlönsamt för alla att arbeta i vårt land.För att det inte ska råda några missförstånd villjag påpeka att jag inte alls var någon av de ledande iarbetet med den stora skattereformen. Jag var en avde där vardagsarbetarna som åkte land och rike runt.Det var bara i den delen som jag jämförde mig medAnne . Vi resonerade ibland, och sade: Hurmånga möten har du ? Hur många har du ? Det var alltså bara i det avseendet.När det gäller företagandet så var det en av de ti-digare talarna som - lite ofint, tycker jag - tillät sigatt kritisera en icke närvarande person, som inte haryttranderätt i denna kammare. Jag ska referera till utifrån andra utgångspunkter. De direktiv somhan hade var oerhört öppna. Det visar att Socialde-mokraterna - i det här fallet representerade av dennuvarande finansministern - har ett öppet sinne för attse vad som behöver göras. Det kanske gäller förmö-genhetsskatten, vad vet jag? Det kanske också finnsandra saker. har pekat på en del. Vi har ettöppet sinne för att resonera om det här. Den interna-tionalisering av ekonomin som har skett leder säkerttill att vi ibland till och med måste göra saker som viegentligen inte vill göra. Det kanske vi blir tvingadetill med nödvändighet.När det gäller oxfilén så sitter den mannen därborta - eller i varje fall hans företrädare. Det var enpolitisk överenskommelse, . Sådanafår man göra . Vi gjorde en med er om denstora skattereformen. Man kan diskutera storleken påde olika sakerna, men så är det i det politiska livet.Anf. 48 () re-plik:Herr talman! Jag har inledningsvis ett påpekande.Det nämns ofta att vård, skola och omsorg skulle varade poster som slukar de mesta skattepengarna. Så ärdet inte. Det mesta av skattepengarna används för attgå till personer som inte arbetar, till sjuka, till förtids-pensionerade och så vidare. Skatteinkomsterna an-vänds företrädesvis till transfereringssystemen.Här kommer man in just på frågan om rättfärdig-heten i inkomstskatten. Ett rättfärdigt inkomstskatte-system måste grundas på principen att man i förstahand får behålla så mycket av sin lön att man kanleva på den. Därefter börjar man betala skatt.Det finns också en annan sak som måste beaktas,nämligen det som jag skulle vilja kalla för eroderandeeffekter av ett skattesystem. sägerungefär att man inte kan räkna med dynamiska ef-fekter och ta in dem i förväg. Men här i ser vihur skattebaser eroderar. Socialdemokraterna kanskekommer att acceptera att förmögenhetsskatten har denverkan, men vi ser ju också hur den progressiva in-komstskatten har exakt samma verkan. Det innebäratt kompetens lämnar landet, att extraarbete inte ut-förs och att svartarbete breder ut sig. En skatt som effekten är skadlig.Arne Kjörnsberg säger att höginkomsttagaremåste kunna bidra ytterligare inom ramen för enproportionell skatt. Ja, och jag kangöra det. Men vilket besked ger ni egentligen till demsom flyttar utomlands och till de grupper som ni villskydda nu genom att ge skatteavvikelser på grund avde höga skatterna i vårt land?Anf. 49 () replik:Herr talman! Jag måste få börja med att ställa enfråga. får förklara i nästa replik vadhan avser med det sista som sade om skatteavvikelse.Det kan jag inte svara på annars.Jag har noterat att herrar och båda två har börjat använda ett nytt ord iresonemanget om skatterna, nämligen rättfärdig. Låtmig berätta en historia om det. längstestatsminister, , talade alltid om att sam-hället skulle vara riktigt, rättvist och så tillade hanalltid - vilket förvånade många - rättfär-digt. Det är många historiker som har funderat övervarför han använde just det ordet. Man har kommitfram till att det troligen var ett utflöde av hans upp-växt i frireligiösa kretsar i . Vad som ärbakgrunden till att herrarna använder det undandrarsig min bedömning, men jag noterar att ni har gjortdet. Jag tycker faktiskt att det är ett väldigt fint ord.Om man funderar på vad det egentligen betyder är detett väldigt fint ord, men, mina herrar, vi gör olikabedömningar av vad detta innebär exempelvis när detgäller skatteskalan.Förhoppningsvis gör våra väljare samma bedöm-ningar som vi var och en gör. Men och socialdemokratiska väljare har troligenolika uppfattning om det, och där har vi vårt gemen-samma problem. Vi får försöka att resonera oss framså gott det går utan att använda för stora och starkaord. Jag påstår inte att eller ens PerLandgren gör det, men jag vill kanske sträcka upp ettvarningens finger för mig själv.Anf. 50 () re-plik:Herr talman! kan väl studera vårbakgrund. Då får han kanske svar på frågorna. Jagtycker att det är viktigt att påpeka att just ordet rättvi-sa är ett begrepp som kan ha lite olika innebörd förolika människor. Men däremot bör man kunna defini-era vad som är rättfärdigt på ett mer objektivt sätt. Jagtycker att ett rättfärdigt skattesystem ska ta hänsyn tillförsörjningsbördan. Man ska inte behöva betala skattså länge man inte kan leva på sin lön. I första handska lönen gå till att betala livets oundgängliga utgif-ter.Men sedan har vi det höga skattetrycket, ArneKjörnsberg, och det problemet möter ni hela tidenmed att försöka göra lite speciella för lite olikamänniskor. Ni har gjort det när det gäller förmögen-hetsskatten och när det gäller inkomstskatten med denhär expertskatten. har ni haft en utredare somkommit på tanken att vissa experter som flyttar tillNorrland skulle kunna undgå den höga statliga skat-ten.Det här visar i första hand att ni inte förstår att detär ett generellt problem. Kompetens försvinner urlandet, extraarbete utförs inte och svartarbete brederut sig. Det är en skattebas som eroderar. Ni får fak-tiskt en dynamisk effekt om ni avskaffar den ochsätter punkt för de eroderande skattebaserna.Anf. 51 () replik:Herr talman! Utredaren, som torg-förde sina tankar om en särskild skatt i stödområdet,kommer med sitt förslag. Vi får väl skicka det påremiss, bereda det och så vidare, men jag är ytterligttveksam till det. Lägg märke till att jag använde ordet"jag" eftersom detta inte är berett eller resonerat om ivårt parti. Jag är ytterligt tveksam, eller för att sägasom jag har sagt till några journalister: Jag tycker attdet är fel. Jag tar avstånd från det.Det är ett klart besked, men ännu så länge kan detbara gälla mig själv, , eftersom jaginte tar på mig att tala för mitt parti utan att vi harresonerat om detta.Sedan har vi detta att det är så många som flyttardärför att om de tjänar mer än får de betala5 % till i statsskatt. Hur många är det egentligen? Hurmånga är det som flyttar hit? En annan av mina par-tiledare, , sade väldigt ofta: Jag är överty-gad att det går att förklara för dem som har det eko-nomiskt ganska bra att deras insatser, genom att deexempelvis får betala mer i skatt, är bra för samhället,den sociala sammanhållningen och kittet i samhället.Herr talman! Ju mer jag funderar på det här och julängre jag får leva, desto mer övertygad blir jag omatt hade rätt även i denna del.Anf. 52 () replik:Herr talman! Jag vill återkomma till det jag sadeförut. Jag kommer att referera vad en här icke närva-rande person, nämligen barn- och familjeministerBerit Andnor, har sagt. Hon uttalade sig i radionhäromdagen.