prot · GR0944 · 2003-12-08 00:00:00 — Men gör ni detta. Vad har hänt med den moderata kulturpolitiken? har velat dra ned anslagen till och Rikskonserter och motiverat det på en mängd olika sätt. De har varit uppe och argumenterat för neddragningen. finns de med i den moderata kulturbudgeten. Vad har hänt med moderat kulturpolitik? 18 () replik: Det är lite ovanligt när man går upp i en debatt här att man får frågor tillbaka. Det är jag som ska ställa frågor. Det är riktigt att den moderata kulturpolitiken har förändrat sig. Vi har fattat ett antal nya beslut genom att vara ute i verksamhet och träffa människor och genom att fundera kring vad vi vill prioritera. Det är skillnad mot den socialdemokratiska kulturpolitiken som står still, still och still. Ingenting händer, och ingenting sker. Vi har faktiskt sett att vi inom vissa delar kanske inte har haft rätt åsikter. Vi säger inte att vi en gång för alla fattar ett beslut och att så ska det alltid vara. Vi funderar om vi har andra åsikter om något. Det är också nya människor som sitter i kulturutskottet. Vi har lite olika prioriteringar. I huvudsak är det fortfarande så att vi anser att staten ska sköta vissa delar. Vi tycker att det är väldigt viktigt med den verksamhet som bedrivs av ideella krafter. Inom vissa delar har vi ändrat vår uppfattning. Det tycker jag är bra. Jag känner mig stolt att stå här som moderat och konstatera att vi har ändrat en hel del av vår kulturpolitik, där vi kanske tidigare inte har sett på samma sätt. Jag säger inte att det var fel tidigare. Men man kan ha olika synpunkter på vissa delar. Det tycker jag är bra. Jag hade tyckt det varit bra om inte heller hade stått här och haft samma åsikter år . Många av oss andra tycker att den socialdemokratiska politiken behöver förändras. Jag hoppas trots allt att det är jag som kan stå här och ställa frågor och få svar. Annars gör vi om debattordningen i denna riksdag. Jag hoppas kunna få svar på de frågor jag ställde om idrotten. Jag får lägga till en, eftersom det är den sista repliken. Det talas så mycket om Handslaget. Men idrottens frihet minskar. Socialdemokraterna bestämmer i vanlig ordning vad man ska syssla med. Idrotten får inte använda sina pengar själv. Eller har jag fel? 19 () replik: Jag var lite rädd för det här svaret från . Det innebär att det inte finns någon som helst kontinuitet i den moderata kulturpolitiken. Den är helt beroende av vilka tre personer som sitter i kulturutskottet. Det är lite skrämmande, tycker jag. Vi går åter till frågorna. Ingen proposition om proffsboxning, sades det. Nej, den kommer inte . Men den kommer. Det är jag helt säker på. Den kommer , och den ska vara bra. Det är jag övertygad om. Angående om att betala för sin egen gåva känns det lite konstigt. tog upp resonemanget. Det tillförs ju enorma nya pengar till idrotten. En del av de pengarna ska anslås till ett idrottsmuseum som idrotten själv vill ha. Vi vet att det finns en massa motioner om lokalisering och liknande, men där tror jag att idrotten själv är duktig på att avgöra var det ska ligga. När det gäller vinstdelningssystemet är svaret att basåret blir 2002. Man måste sätta ned foten , så att säga. Sedan beror det naturligtvis på vilken uppräkning man har från utgångsläget och hur man reglerar detta, men det som sade ska gälla: Idrotten ska inte förlora på att man övergår till vinstdelningssystemet. Det enda vi gör är att försöka komma ifrån den direkta kopplingen till värdeautomatsspelen. En fråga handlade också om att minska idrottens anslag. Nej, , det gör vi inte. Vi minskar inte idrottens anslag. Däremot ökar vi dem drastiskt, faktiskt så mycket att jag börjar bli lite orolig för hur vi ska klara uppföljningen av alla dessa pengar som går ut till idrottsrörelsen. Där tror jag att vi får återkomma. 20 () replik: Vi hade inte tänkt grilla så tufft av hänsyn till ministern och hennes tidsbrist. Men kanske hon slipper svara på en del frågor i stället så att det jämnar ut sig i slutändan. Först tänkte jag ställa en fråga om folkbildningen och det frysta anslaget, som jag var inne på. Till exempel fick ju mer pengar för att kunna utbilda sina ledare och så vidare. Under den här frysta tiden har det alltså kommit pengar till dem. Varför skulle det då inte kunna vara möjligt även för Sensus att få de pengar de gärna vill ha? Det finns ungefär 350 000 muslimer i som skulle vilja studera, anpassa sig till och ta del av det speciella program som Ibn Rushd har tagit fram, men de får alltså nej. När så många människor behöver en ny fortbildning kan det ju inte vara så att de ska gå och vänta eller känna att man ska ta verksamhet som redan finns i Sensus och ändra inriktningen på deras program. Det skulle jag vilja höra lite grann om. Sedan var det intressant att lyfte fram det här med kampsporterna. Det är ju aktuellt inte minst sedan programmet Kampen om ringen visades i TV . Det gläder mig att Socialdemokraterna och regeringen tänker se över detta med slag, stryptag, sparkar och så vidare i kampsporter väldigt noga. Men om man nu ska tillåta proffsboxning med andra regler än vad övriga världen har, tror då att det kommer att finnas ett intresse från andra proffsboxare att komma till och proffsboxas med mjukare handskar, mjukare matta och så vidare? 21 () replik: Svaret på den sista frågan är: Nej, det tror jag inte. När det gäller folkbildningen är ju ett av de partier som för fram denna. Jag tror till och med att ni hade extra pengar till folkbildningen, 10 miljoner om jag inte missminner mig. Problemet är ju inte vi. Problemet är som drar ned med 300 miljoner. Hur ska ni i den borgerliga fyrklövern kunna komma överens med en sådan drastisk neddragning? Det kanske krävs ett rejält angrepp som det gjorde på för att få dem att ändra sig. Dessutom pågår det inom folkbildningsområdet en utvärdering av de fördelningsprinciper som gäller. Folkbildningsområdet är egentligen lite grann parallellt med idrotten: Staten lägger fast syftena, och folkbildningen själv lägger fast målen för verksamheten. Det är möjligt att det kan ske några förändringar efter denna utvärdering, som inte ska ligga så långt bort i tiden. Vi får se vilka möjligheter det finns att förändra. Jag tycker inte heller att det är bra att de snabbt växande mindre studieförbunden får svårt att klara sig på grund av att stora förbund tar åt sig, så att säga. 22 () replik: tyckte jag att var lite feg som skyllde på . Hade socialdemokraterna i kulturutskottet stött i att det borde tillföras 10 extra miljoner till folkbildningen hade vi fått majoritet i utskottet. Då hade vi kunnat ändra på regeringens beslut. Det är oerhört fegt att skylla på , tycker jag. Sedan är det precis som säger: Fördelningsprincipen ses över just . Både och jag vet dock att det tar tid. Först ska förslaget läggas fram, sedan ska det ut på remiss, sedan ska vi titta på det och motionera, sedan ska det behandlas och så tar det innan det är genomfört. Även om jag i slutändan hoppas att det blir någonting positivt är det kvar. Under den tiden far bland annat de här 350 000 muslimerna illa därför att de inte kan få den folkbildning som de gärna vill ha då detta inte ryms inom det anslag som finns. Därför funderar jag: Vad kan vi göra? Men det gläder mig, när det sedan gäller proffsboxningen, att som jag ser att detta är ett sätt att få bukt med och egentligen kanske indirekt förbjuda proffsboxningen i . 23 () replik: Det är alltid skönt att få något erkännande på slutet i varje fall. Det blir jag glad för. Jag skyller inte på ; det gör jag inte. Jag ser bara : Hur ska , som vill öka anslaget med 10 miljoner, och , som vill minska med 300 miljoner, kunna leka i samma sandlåda? Det är där jag ser problemet. och vi ligger mycket närmare varandra i folkbildningspolitiken. Jag har ju inte, och det vet naturligtvis , det här utrymmet på 10 miljoner. vet också att om Socialdemokraterna och skulle göra en överenskommelse om just den delen så räcker inte det. I utskottet räcker det; där kan vi leka tillsammans. Men här i kammaren räcker det inte. Vi har en stabil samverkan med och , och den vill jag nog hålla mig till. 24 () replik: Jag ska ta upp en av mina käpphästar när vi diskuterar kulturpolitik, nämligen filmpolitiken. Vi har ju ett brett spektrum att debattera i kulturutskottet alltifrån idrott, boxning och annat, till även filmpolitiken. Jag tycker att det är skönt att vi har slagit fast att filmpolitiken är ett av våra områden inom utskottet. Jag vet att var ledamot i utskottet när vi diskuterade det dåvarande avtalet som ska omarbetas. Jag har också roat mig med att titta på protokollet från den debatten här i kammaren. Jag kan bara konstatera att vi från många partier, inte bara , kände oss frustrerade, både i utskottsdebatten och i kammaren, över att vi stod inför fullbordat faktum. Vi hade inte så mycket att säga till om, utan det var bara att ta ett beslut. Det var en ganska rationell situation, och jag tror att vi var många som kände oss obekväma i den situationen. Det här är någonting som vi kristdemokrater tillsammans med övriga borgerliga partier vill komma till rätta med den här gången. Om man begår vad man är överens om kan ha varit ett misstag ska man inte begå det misstaget en gång till. Därför har vi föreslagit en parlamentarisk referensgrupp alltså inte en arbetsgrupp eller en kommitté utan en referensgrupp men vi har fått nej. Jag förstod inte i utskottet bakgrunden till detta nej. Jag skulle vilja att utvecklade den i det här replikskiftet. 25 () replik: Först vill jag hålla med: Visst är det ett härligt utskott med detta stora, breda spektrum av frågor som vi får möjlighet att diskutera. Det tror jag att vi alla tycker och känner. Visst är också filmpolitiken fantastisk. Den möter också så väldigt många olika människor. I har vi nu inrättat ett filmpris, och tyvärr var emot detta i . Jag hade gärna sett att vi åtminstone nationellt kunde stå upp för detta, men tyvärr var emot. När det gäller den parlamentariska referensgrupp som tar upp är jag faktiskt lite orolig. Parlamentariska grupper är väldigt bra normalt sett. Men att komma in med en parlamentarisk referensgrupp i detta skede, när förhandlingarna pågår, för de har faktiskt pågått ett tag, tror jag inte är bra rent taktiskt. Sedan kan jag kanske också ha en principiell uppfattning om att man försöker förhandla för att få fram ett avtal mellan staten och en extern anordnare av politiken. Det kan lätt bli en väldig detaljreglering av politiken. Det skrämmer mig lite grann att för fram den tanken så starkt. Man kan naturligtvis tänka sig andra avtalsområden, och ska vi ha en parlamentarisk referensgrupp även till de avtalen är risken att politiken blir väldigt detaljreglerande. Det gillar jag inte. 26 () replik: Det är naturligtvis ett svar som jag inte har att välja på utan att nöja mig med att jag fick. Men att säga att en parlamentarisk referensgrupp skulle betyda detaljstyrning tycker jag är att från sida välja att fullständigt både missförstå och lägga in meningar i det här som definitivt inte någon har yttrat. Det är faktiskt så att det finns en reservation till, där säger att man inte vill ha ett detaljstyrt avtal. Där är med också. Nej, , det där kändes inte riktigt som att vi pratade om samma sak. Möjligtvis har jag inte lyckats reda ut fullt ut vad den här gruppen skulle göra, och då får jag ta på mig det ansvaret. Då vill jag göra det . , kommer det en rad motioner från ett antal olika politiska partier, inklusive Socialdemokraterna, som rör filmfrågor, alltså hur man vill se filmfrågorna i den stora politiken. Det här är en grupp som skulle kunna få en viss information men också diskutera. Det handlar om att diskutera och kommunicera filmfrågorna och att parlamentariker är med i en sådan kommunikation. Det handlar ju inte om att gå in och detaljstyra ett avtal. Det tror jag faktiskt att kan se framför sig, om han vill göra det. Så det handlar inte om att detaljstyra. Avtal ska slutas mellan parterna. Här handlar det om att få en grupp som kommunicerar och diskuterar filmfrågor som varje motionstid visar sig vara viktiga för många partier. 27 () replik: Det är möjligt att vi inte är på samma våglängd när det gäller diskussionen. Det är möjligt. Det kan jag inte avgöra egentligen. Jag tycker bara att det är viktigt att konstatera att det pågår en förhandling mellan parterna om ett avtal, och jag tror att en parlamentarisk referensgrupp skulle ställa till mer oreda än reda i ett sådant skede. Sedan har vi från utskottets sida naturligtvis alla möjligheter i världen att diskutera filmpolitik. Det kan vi göra dagarna i ända om vill det. Jag är gärna med i en sådan diskussion för jag tycker att filmpolitiken är viktig, inte minst ur regional synvinkel. Vi ser hur många produktionsställen växer upp ute i landet, och det har en positiv inverkan på kulturpolitiken i hela landet. Den diskussionen tar jag gärna. Men jag tror att vi ska ta den på rätt ställe. 28 Kulturminister (): Sambandet mellan människan och kulturen är band av oändligt intim och grundläggande natur. Kultur gör oss rikare som människor och starkare som medborgare. Kultur är en samhällsförändrande kraft. Ett litet exempel, men viktigt, på konsekvenserna av de förslag som läggs fram i årets budgetproposition när det gäller kulturen handlar om Musik & Teater. har de premiär på operan av . Det är en direkt följd av att vi först har beslutat om att på försök ge en möjlighet att bygga upp en länsteater och att vi , i den här budgetpropositionen, föreslår ett permanentande av stödet till länsteatern i . Det innebär också att det numera finns en utbyggd infrastruktur för teater och musik i hela landet, det vill säga nu sätts slutpunkten för den tanke som redovisades kulturpolitik på just detta område. Låt oss ta ett annat exempel, något större tycker jag, men ändå av samma dimension, vikt och betydelse där det äger rum. invigs nämligen det nya efter en period av ombyggnads- och renoveringsarbeten. Tillsammans med övriga museer på i , alltså och , kommer man att öppna med fri entré, och året därefter, 2005, följer ett stort antal statliga museer samma exempel. Det här är också något som finns med i kulturdelen av årets budgetproposition. Jag tror att det är en väldigt viktig fråga, ett väldigt viktigt beslut vi fattar. Jag tycker att väl beskrev vikten av att vi har öppna demokratiska rum utan kommersiella intressen, nämligen biblioteken. Bara huvudbiblioteken i vårt land har ungefär 50 miljoner besök. Det vi vill göra , i när kommersialismen trycker sig på oss så intensivt, när det som har varit offentliga rum blir inglasade gallerior, när alltmer av vår tillvaro kostar pengar, är något som går radikalt åt andra hållet. Det är att skapa nya offentliga rum för samtal, för reflexion och även för något slags folkbildning. Det är att öppna de museer som vi redan betalar över skattsedeln och som lockar människor där de gamla klassmönstren är så tydliga. Vi tar bort också det hinder som handlar om entréavgiften i enlighet med de försök som har gjorts i av och den verksamhet i som entydigt visar att det är helt andra människor, mycket bredare samhällslager, som söker sig till dessa öppna, avgiftsfria offentliga rum som museerna kan vara. Vi går alltså på tvärs med utvecklingen. Vi gör något som innebär en dynamik för kulturen. Det är ju inte så att människor i i allmänhet besöker museer utan det är väldigt stora skillnader. utjämnar vi en del av de skillnaderna. Vi skapar i alla fall en möjlighet för det i enlighet med den kulturpolitik som lades fast 1974 om att bereda vägen för kultur för alla. Kultur är alltså en angelägenhet så viktig att den inte kan vara förbehållen ett fåtal. Det kommer säkerligen också att betyda att regionala museer och andra museer kommer att stegvis fatta beslut om att ta bort inträdesavgiften. Man kan ta betalt för fördjupade guidade turer. Man kan ta betalt för annat som inte har direkt bäring på basverksamheten. Det är klart att det kommer fler människor till dessa intressanta offentliga rum. Det sätter i gång ett intresse för kulturarvet, för museiverksamhet, för museerna som samlingsplats, som innebär en enorm möjlighet. Det kommer att gynna alla människor i hela landet. tror jag att det är viktigt, som jag i efterhand uppfattar , att få stöd för de socialdemokratiska ansträngningarna att dessutom se till att det finns fler nationella museer i andra delar av landet, inte bara i . Den uppfattningen kommer vi att fortsätta att driva när möjlighet finns, precis som vi gjorde med i . presenterade en dagordning för den statliga kulturpolitiken. Det är en avsiktsförklaring för den innevarande mandatperioden, och målsättningen är mycket tydlig, det vill säga att nå så många som möjligt av dem som av olika anledningar står utanför kulturlivet. Det är i det sammanhanget vi ser reformen för fri entré. Bakgrunden till dagordningen är skrivelsen Den kulturella välfärden där svenska folkets kulturvanor har jämförts och som regeringen lämnade till . Den är, som ni vet, mycket talande. Skillnaden mellan så kallade kulturvana och kulturovana grupper har minskat påtagligt . Också utifrån en europeisk jämförelse står vi oss väl. har på område efter område bland de mest kulturaktiva medborgarna inom EU. Kort sagt: Det har aldrig någonsin funnits så mycket kultur i som det finns . Det har heller aldrig funnits så många människor som på ett eller annat sätt har tagit del av kultur eller själva utövat kultur. Det är viktigt att ha detta i minnet. Det som vi kulturpolitiker brinner för är att göra mer, att komma framåt, att få till stånd större satsningar på kulturen. Det är viktigt för oss att ha den positiva utvecklingen som grund för vårt arbete. Vi ser att vi kan göra skillnad. Vi ser att utvecklingen faktiskt kan gå åt rätt håll. För oss socialdemokrater är kulturens finansiering viktig. Vi vill ha en kraftfull offentlig finansiering. Vi vill inte att den ska behöva leva på marknadens villkor. Kan man tycka att något så grundläggande för en nation som försvaret ska betalas över skattsedeln, genom gemensamma tag, tycker vi att kulturen är minst lika viktig. Alltså ska den ha en bastant offentlig finansiering över statens budget, över kommunala budgetar, över landstingsbudgetar. kulturbudget ökar med . kommer att fördelas till det kultur- och mediepolitiska området. Det är nästan . Det betyder inte att vi är nöjda, men det är viktigt att se utvecklingen. Inför sätts frågorna kring synen på kulturen på sin spets. Om vi vill nå fram till att öka människors delaktighet och stärka kulturen kan vi inte nöja oss med att se kultur som något som man utövar mellan och 21 . Kultur är något som våra barn måste få möta i förskola och skola, som vi som vuxna ska möta i offentliga miljöer, på våra arbetsplatser, i våra arbetsliv och kanske också tillsammans med dem på arbetsplatsen efter avslutad arbetsdag. Endast så kan vi göra kulturen till en ännu större angelägenhet för många människor. Jag har fått mängder av frågor, och jag hoppas att jag ska få möjlighet att besvara dem vid replikväxlingen. Jag ser att jag har nästan gjort slut på mina , och jag har massor kvar att säga. 29 () replik: Jag har egentligen många frågor till kulturministern, men jag ska koncentrera mig på två frågor att diskutera . Den första frågan gäller de fria grupperna och pensionsavtalen. Vi är alla väl medvetna om att de fria grupperna och frilansarna står utan ett pensionsavtal. Vi var tidigare överens om att deras ekonomiska situation har varit mycket osäker. Det är en historisk beskrivning. Sedan tillsattes en översyn. fick göra den. Hon kom fram till att bidragen till de fria grupperna för att säkra pensionsdelen skulle behöva öka till . tillfördes till de fria grupperna . och Teatercentrum har varit överens om hur avtalet ska se. Det har undertecknats. Men problemet kom i nästa steg. För 20032004 kom inga pengar. Avtalet finns, men pengarna saknas. Budgetpropositionen gav inget svar, men på vilket sätt ska dessa pengar komma till? När får de sina pengar? Det är oerhört väsentligt, och det brådskar. Min andra fråga handlar om de museipedagogiska medlen som är undandragna från de regionala museerna. och har varit med om att dela ut pengarna. har varit överens om att projektet har varit bra och att det behöver förlängas. Man kan säga att det är bra innan utvärderingen görs. Rådet säger att är för kort, och man skulle vilja se . ska de regionala museerna framgent tydligen ha fritt inträde. Hur ska de regionala museerna klara ut de ekonomiska kraven som ställs? De museipedagogiska pengarna är borta, och den fria entrén ska betalas. 30 Kulturminister () replik: Jag kan konstatera att det finns en övergripande samsyn mellan regeringen och om att finna hållbara lösningar av den komplexa pensionssituationen. Den är en följd av de stora pensionsreformer som har genomförts och beslutats för alla andra på svensk arbetsmarknad. Det är därför så viktigt att man har en stadig nationell nivå när det gäller kulturpolitiken. Kulturen och olika konstnärsgrupper är oftast så avvikande från de stora kollektiven. De faller mellan stolarna. Därför är det viktigt att vi har en stark nationell nivå för att se till att regelsystem inte sätts samman på ett sådant sätt att det blir helt orimliga förhållanden för kulturverksamma personer. När det gäller pensionsfrågor och de fria teatergrupperna, de som är verksamma inom kulturinstitutioner som omfattas av den så kallade PISA-förordningen, har det pågått ett arbete . Vi kan bara konstatera att det icke har gått att få en lösning till stånd. har vi rensat bordet och sagt att i stället för att sitta och tjata och gnata och inte komma till resultat börjar vi från början, men sätter upp ett tydligt hårt tidsschema. Resultat måste redovisas . Det kommer jag att återkomma till i olika sammanhang. En lösning måste komma till stånd. 31 () replik: Resultat kommer att komma, och en lösning ska komma till stånd. Jag har antecknat de orden. Det är bra att de sägs , och jag kommer att hålla fast vid dem. Jag förväntar att det kommer en lösning till stånd. Det behövs också medel att fylla avtalet med. Det innebär egentligen att det kommer med i nästa års budgetproposition. Jag hoppas verkligen för konstnärerna att detta ska ske. Det är ett ansvar för regeringen och de politiska partierna att driva frågan. Sedan vill jag i sista replikskiftet få ytterligare en utvidgning kring det här med de museipedagogiska medlen. Jag kan inte släppa det. Jag vill förtydliga mig. Tiden gick fort i mitt förra inlägg, och jag pratar mycket, men det är ju så att i det anförande som kulturministern precis höll sade hon att hon hoppades att de regionala museerna skulle följa efter det initiativ som regeringen tar att ge möjlighet till de statliga museerna att ha fritt inträde. hoppades ministern att de regionala museerna skulle ta efter. Det är alltså en kostnad som man själva ska stå för. Dessutom dras det undan medel från de regionala museerna. Jag undrar: Hur får ministern det här att gå ihop? Hur tänker ni kring det pedagogiska arbetet? Det är oerhört väsentligt när vi har barn och ungdomar som förväntas besöka museerna, och vi vill också att de ska göra det, i ännu större omfattning än . dras resurserna för den förklarande och diskuterande delen undan. 32 Kulturminister () replik: De museipedagogiska medel som har utgått till de regionala museerna är en försöksverksamhet. Det har redovisats väldigt tydligt i olika dokument från regeringen. En försöksperiod bör följas, precis som vi också aviserade från början, av en utvärdering. Hur väl har det fungerat? Vad kan vi lära av detta? Den utvärderingsperioden kan bli ganska kort. Pengarna finns där ju. De kan läggas tillbaka i en form som utvärderingen ger stöd för. Men att genomföra en försöksverksamhet och sedan inte ge sig tid att utvärdera den utan bara låta pengarna rulla på tycker jag inte är ansvarsfullt. Det är naturligtvis inget tvång att de regionala museerna ska vara avgiftsfria.