prot · GR0921 · 2003-10-29 00:00:00 — Klottrarna säger i intervjuerna också att det som möjligen avhåller dem från att klottra är att åka fast för polisen eller få böter. Detta får framför allt föräldrarna att reagera, för många av föräldrarna till klottrare säger: Jaja, men se bara upp så att du inte åker fast för polisen. Jag tror att om man skärpte straffet skulle kanske fler föräldrar vakna upp och inse att det inte är fråga om något litet brott. Det handlar om begynnande sociala problem kanske allvarliga problem. Målandet är kanske inte alls en lösning utan ett symtom på att det är något annat som är fel. Det som jag nu säger gäller inte för alla. Det finns också en konstnärlig grupp som är mycket skicklig och kanske kan försörja sig på detta. Det gäller dock inte majoriteten av dem som dras till den här kulturen. Jag är skeptisk till lagliga väggar. Jag tror inte att de fungerar mer än som övningsområde. Men jag kan inte helt utesluta den möjligheten. I finns, vad jag förstår, en vägg nere i hamnen som fungerat under . Den är öppen för graffitimålare. Men även där målas rätt duktigt utanför det tillåtna området naturligtvis. Graffiti handlar ju om att tänja gränser, att inte hålla sig innanför gränserna. är, med all respekt, en ganska liten stad. Den har ungefär 120 000 invånare. Man vet rätt väl vilka killar det rör sig om och som behöver fångas upp för det rör sig om killar. För dem handlar det om att synas och bli beundrad, vilket förespråkaren också säger i boken . har tolv ungdomsgårdar, trots att staden egentligen inte är mycket större än stadsdelen alldeles här i närheten. Det finns en dikt av som i den nämnda boken används som försvar för målarna. Ni känner alla igen den. Man vill bli älskad, i brist därpå beundrad, i brist därpå fruktad, i brist därpå avskydd och föraktad. Man vill ingiva människorna någon slags känsla. Själen ryser för tomrummet och vill kontakt till vad pris som helst. Dikten används av dem som vill försvara graffitin. Den handlar om att blir sedd. Jag tycker att den lika väl kan användas för dem som inte tror att graffitin är en framkomlig väg. Jag tror egentligen inte att lösningen på klotterproblematiken ligger i en tuffare straffskala, även om det också behövs, eftersom klottrarna inte är en homogen grupp tvärtom. I stället tror jag att lösningen framför allt ligger i förebyggande, social och kulturell verksamhet och i samarbete med skola, föräldrar, polis, studieförbund, köpmän, kyrkor och föreningar. Därför är det viktigt att också utvärdera effekterna av lagen. 90 (): Ärade ledamöter i kammaren! Inledningsvis vill jag säga att det är viktigt att göra skillnad mellan å ena sidan seriösa graffitikonstnärer och å andra sidan klottrare. Med det sagt vill jag säga att samhällets slöhet gentemot klottrare har varit förödande. Jag representerar i . I våra 25 kommuner i länet kostar klottret . Det är pengar som vi har långt större behov av inom andra områden, fru talman. Jag kan bara nämna nedskärningen inom och sjukvårdens behov så förstår vi vad pengarna skulle kunna användas till. Den nuvarande lagstiftningen innebär att klottrare som ses av polisen ofta släpps på plats. Så fort poliserna lämnat platsen kan de fortsätta med klottret. Jag menar att detta är ett svek gentemot unga människor, fru talman. För det första är det för många en väg in i grövre kriminalitet. Det är vanligt att återfallsklottrare döms för andra brott som narkotikainnehav, olaga vapeninnehav, hot och misshandel. Det innebär också att de när de åker fast kan dömas till stora skadestånd. Det finns många som har skadestånd och skulder som kommer att vara resten av livet. De kommer aldrig att bli skuldfria. Det är ett svek gentemot dessa unga människor att de kan fortsätta klottret. Därför är det med stor tillfredsställelse jag ser att regeringens proposition tillgodoser det förslag som jag själv lade fram i en motion , Bort med klottrarna, och att man nu skärper straffskalan. Det är viktigt, fru talman. Det är en tydlig signal på brottsplatsen till dem som klottrar. En förhöjd straffskala innebär att polisen måste ta en klottrare som grips på bar gärning. De måste föra den personen till polisstation för förhör. Åklagaren måste kontaktas, brottet måste prövas mot häktningsreglerna, och man skapar möjlighet för husrannsakan. Det är viktigt att vi skapar de möjligheterna för ett förebyggande arbete för att förhindra både skadegörelse och att ungdomar hamnar i och riskerar att hamna i långt grövre kriminalitet. Det är också viktigt att samhället använder ändamålsenliga straffpåföljder. Det är inte säkert att fängelse är det bästa straffet, även om vi nu skapar möjlighet för ett längre fängelsestraff. Vi känner alla till risken att komma i kontakt med grövre kriminalitet på anstalterna. Jag tror att man ska använda sig mer av de möjligheter som står till buds som samhällstjänst. Varför inte låta en klottrare själv ta hand om det tunnelbanetåg som han, det är oftast en han, har förstört? Det handlar om att med hink, borste och såpa tvätta rent tunnelbanetåg man själv har förstört, oavsett hur det tar. Tar att göra rent ett tunnelbanetåg så tar . Jag skulle vilja se den klottrare som går ut direkt efteråt och klottrar ned ett nytt tunnelbanetåg. Det är viktigare med en konsekvent straffpåföljd där klottraren får ta konsekvensen av sin egen handling. Vi ska också försöka att korta tiden mellan att man har gripits och man faktiskt får sitt straff utdömt. kan det ta ett eller . Det är mellan brott och straffpåföljd. Det är inte bra. Jag kommer därför att rösta bifall till propositionen. 91 (): Jag vill yrka bifall till den reservation vi har om kroppsvisiteringen och det av flera skäl. Det handlar om unga människor, precis som jag hörde när jag kom in i kammaren. I det fallet har vi en särskild bestämmelse som säger att de ärendena ska behandlas skyndsamt. Det är viktigt att man gör det. Men det förvånar mig att man ska ge möjlighet att kroppsvisitera människor innan ett brott är begånget. Här kommer en ung man som har köpt sig sex sprejburkar i färgaffären. Han lägger dem i ryggsäcken och traskar vidare. Han går förbi ett ställe som är ganska nyklottrat. En polis upptäcker det, tycker att killen ser ut som en potentiell klottrare och stoppar honom. Vad gör polisen med färgburkarna? Kan polisen ta dem i beslag? Han har inte deltagit i något brott. Han ska använda dem för att spreja sina hjulnav på bilen som står hemma i garaget. Detta känns väldigt konstigt. När vi diskuterade tidigare talade vi om rättssäkerhet och tydlighet. Jag tycker inte att det finns tydlighet. Jag funderar nästan att sätta på mig en huva en kall dag och springa runt med fyra sprejburkar i en påse, och så får vi se vad som händer. Jag har aldrig sprejat eller klottrat någonstans, om man inte kallar min lagårdsmålning för det, men det är en annan sak. Det känns rättsosäkert att man ska börja föra in sådana diffusa bestämmelser. I övrigt vill jag inte försvara klotter på något sätt. Det är viktigt att man når dessa människor och bringar dem till insikt om att det är en allvarlig skadegörelse som kan betyda otroliga kostnader för dem. Det är väldigt viktigt. Jag delar i det fallet min vördade partikamrat idé. Det är ganska viktigt att åtgärden gentemot dessa unga människor måste ha en direkt anknytning till det brott de har gjort så att de verkligen får se det. Det känns väldigt viktigt. Det skulle jag vilja se också i många andra fall. Man ska direkt för unga människor knyta samman den påföljd de får med det brott de har gjort så att de tydligt ser ett samband. Det handlar väldigt ofta om mycket unga människor. Då kommer vi fram till den konstiga historien: Hur ung får man vara för att bli kroppsvisiterad? Det känns väldigt konstigt att man ska börja kroppsvisitera väldigt unga människor bara därför att man tror att de eventuellt kan antas ha klottrat. Visserligen ska det vara särskilda och synnerliga skäl. Men det gäller personer som redan har begått brott. Då är polisen i varje fall inte förhindrad att agera. Jag yrkar bifall till den enda reservation som finns. 92 (): Jag har inte begärt att få ta till orda i debatten med anledning av att jag kommer att yrka bifall till motion. Jag tycker däremot att jag bör klargöra den argumentation jag har med mitt förslag att kriminalisera förberedelse till skadegörelse. Jag vet, vilket framgår av betänkandet, att jag är ganska ensam om den uppfattningen, åtminstone i utskottet. Men jag tror dock att det är en nödvändig åtgärd . Låter vi tiden verka kommer utskottets majoritet att samla sig kring ett sådant förslag. Det vi diskuterar är klotter och skadegörelse av den typen. Det är ett betydligt större problem än vad vi tror. Det är ett problem i den meningen att vi möter det på olika ställen, offentliga byggnader, privat egendom och nationella monument. Vi möter det i form av sönderslagna servicefunktioner som vi alla vill använda oss av. Det är den ena delen, den vi möter utan att vara direkt utsatta. Vi har också den andra delen. Det är det perspektivet som jag tycker att man ska lyfta fram mer. Det är de som drabbas av det, vars egendom slås sönder, vars egendom förstörs. Det är privatpersoner, egenföretagare, myndigheter och vi gemensamt. Det är så mycket mer. Det är det perspektivet vi ska ha när vi diskuterar hur vi får stopp på denna olägenhet. Det är en betydligt större olägenhet än vad vi tror. Vi har här hört resonemang om hur många hundra miljoner det kostar . Miljöpartisten sade att det kostar 1 miljard enbart i . Jag tvivlar inte på det. Jag tror att vi har kommit dithän att folk ser så lite resultat för att förhindra detta så att de slutar att anmäla. Man bryr sig inte, för ingen tar det på allvar. Och de som säger sig ta det på allvar har inte verktygen som gör det möjligt att få stopp på dem som utför det här. Var och varannan har här vittnat om att det handlar om ett litet fåtal väl kända, om man bor i , för att ta ett exempel. Likadant ser det ut i , och vi kan nämna vilka städer som helst. Det är samma sak i stora städer som . De här personerna är väl kända, för det är en liten grupp. De är kända av sociala myndigheter och de är kända av polis och andra. Jag menar att om de är kända så finns det förutsättningar att identifiera dem utifrån att de förbereder skadegörelse, inom ramen för vad som är accepterat som integritetsintrång för enskilda personer. Vi vet vilka de är, säger polismyndigheterna. Om vi vet det låt oss då skaffa de verktyg som vi behöver för att kunna få stopp på dem innan de utför detta! Det är vad min motion syftar till. Man avslår den med hänvisning till att detta ska vara förbehållet brottslighet av allvarligare slag. Jag är inte ute efter att skärpa straffskalorna mer än vad som framgår av propositionen och betänkandets förslag. Jag vill kunna använda mig av en möjlighet där förberedelse till skadegörelse ska kunna användas i de här fallen. Men det vill inte ni, trots att vi vet vilka de här är. Låt mig då konstatera att det är ett välkommet förslag som återfinns i betänkandet men att det i vanlig ordning är för lite och på tok . Föredrogs justitieutskottets betänkande 2003/04:JuU3 Åtgärder mot klotter och annan skadegörelse (prop. 2002/03:138). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §.) 11 § Behandling av personuppgifter inom socialförsäkringens administration 93 (): Ärendet som vi nu ska diskutera gäller en proposition om regler för hantering av personuppgifter inom socialförsäkringen. Det rör sig om mycket känsliga uppgifter i stora register. Åtkomsten till uppgifterna måste därför omgärdas med tydliga regler om ändamål och sekretesskrav. Därom råder inga delade meningar. Vi moderater vänder oss emellertid emot en specifik aspekt av förslaget, nämligen att de konkurrerande försäkringsbolag som betalar ut kommunala pensioner behandlas enligt helt olika principer och att förslaget i denna del snedvrider förutsättningar och konkurrens på ett oacceptabelt sätt dessutom helt obehövligt om rimliga övergångsregler hade utarbetats. Konkurrensfrågan förefaller för majoriteten vara en detalj vid sidan av huvudärendet. Vi moderater anser emellertid att det är viktigt att slå vakt om konkurrens och likabehandling i allt lagstiftningsarbete oavsett område och att konkurrensfrågorna måste få väga tungt. De kommunala avtalspensionerna administreras i huvudsak av två försäkringsbolag: , som är ett dotterbolag till , och , som är ett dotterbolag till . För att beräkna de kommunala bruttopensionerna korrekt behövs det uppgifter från RFV . De två aktörerna behandlas emellertid efter helt olika principer i propositionen och majoritetsskrivningen i betänkandet vad gäller möjligheten att få uppgifter från . KPA ges direktåtkomst så att man kan få information för att snabbt kunna betala ut pensioner. I fallet SPP förs motsatt argumentation och man medges inte längre direktåtkomst med hänvisning till integritetsskyddet. Vi menar att det är oacceptabelt att konkurrerande försäkringsbolag behandlas helt olika i denna lag. Det enda rimliga hade varit att majoriteten hade bestämt sig för en av principerna och tillämpat den lika för båda aktörerna. Antingen borde både KPA och SPP ges möjlighet till nuvarande hanteringsordning med direktåtkomst till dess att annan teknik utvecklats eller så borde varken KPA eller SPP ges sådan möjlighet. Detsamma gäller för övrigt eventuella nya aktörer på marknaden. förutom huvudägaren delägs av de politiskt styrda borde ha lett till särskild aktsamhet. Speciellt känsligt borde detta vara när hela försäkringsbranschen diskuteras, inte minst vad gäller intressekonflikter och sittande på dubbla stolar. Beräkningen av kommunala bruttopensioner kräver att pensionen från RFV och avtalspensionen från försäkringsbolaget läggs ihop. Problemet är nu att ännu inte har utarbetat det alternativa system som behövs för att snabbt lämna ut tillräckliga uppgifter för beräkning av avtalspensionen. Alla pensionärer måste så långt det är möjligt kunna vara säkra på att de snabbt och korrekt får sina pensioner. Därför, fru talman, anser vi att regeringen borde ha utformat övergångsregler som innebär att nuvarande hanteringsordning gäller med lika förutsättningar fram till dess att utvecklat en väl fungerande teknisk lösning dock längst till och med utgången av 2004. Det som också motiverar en sådan övergångslösning är att lagen ska träda i kraft redan om en månad, , vilket gör det svårt att hinna ordna ens temporära lösningar för pensionsutbetalningarna. Detta framgår av det särskilda yttrande som vi moderater har skrivit tillsammans med . Vi hade tyvärr inte motionerat om detta, då vi inte upptäckte problemet eftersom lagtexten är mycket kryptiskt utformad. nämns nämligen inte vid namn, utan betecknas som det för kommunerna och landstingen gemensamma organet för administration av personalpensioner, vilket för den oinvigde ger ett intryck av en myndighet. Ett liknande bruttopensionssystem tillämpas för prästpensioner. Också i detta fall bör nuvarande hanteringsordning kunna gälla övergångsvis. Alla pensionärer måste kunna få sin pension snabbt och korrekt, även präster och pensionärer som har arbetat i . Med detta yrkar jag bifall till den moderata reservationen. 94 (): Jag börjar mitt anförande med att yrka bifall till reservation nr 2. I socialförsäkringsutskottets betänkande kan vi läsa om att skälen till den föreslagna förändringen av behandling av personuppgifter inom socialförsäkringens administration är en övergångslösning. Enligt vårt betänkande pågår det hos ett omfattande arbete med att bygga ut ett system för utlämnande av uppgifter på medium för automatiserad behandling så att direktåtkomst helt kan ersättas av detta nya system. Då finns det anledning att ställa sig frågan: Är det nödvändigt med denna förändring? Och måste den genomföras nu och på det sätt som sker? Övergångslösningar har ofta en benägenhet att bli långvariga och kan ställa till med större problem än vad som är behövligt. Vi har också uppmärksammats på det problem som kan uppstå för andra aktörer på detta område. Den föreslagna lagstiftningens bestämmelser kan komma att innebära att vissa administratörer av tjänstepensioner för det kommunala området inte får direktåtkomst till specificerade uppgifter ur socialförsäkringsdatabasen. Tillgång till sådana uppgifter genom direktåtkomst erfordras för att kunna genomföra så kallad bruttosamordning i samband med beräkning och utbetalning av vissa kommunala pensioner. Lagtextens formuleringar kan leda till tolkningsproblem och kan komma att särskilt gynna en av flera konkurrerande aktörer på marknaden för administration av kommunala tjänstepensioner. I propositionen omnämns som den aktör som ska ha direktåtkomst till personuppgifter i socialförsäkringens administration. Ur konkurrenssynpunkt verkar detta märkligt. ägs till av och resterande ägs av genom , , och . Det finns andra aktörer, som till exempel , som också i ganska stor utsträckning administrerat kommunala pensioner åt kommuner, landsting och kommunala bolag. Hur rättvist är det ur konkurrenssynpunkt att endast och inte eller annan aktör på marknaden får direktåtkomst till registren? När beslutade om nya relationer mellan staten och 1999 fästes stor vikt vid tryggandet av de anställdas och de tidigare anställdas intjänade pensionsförmåner. På initiativ av och i samverkan med verksamhet och Kyrkofonden bildades . Det är en försäkringsförening enligt lagen om understödsföreningar. Föreningen administrerar både äldre pensionsavtal och gällande pensionsavtal, vilket innebär att man på samma sätt som SPV och har behov av direktåtkomst till socialförsäkringsdatabasen, detta för att på ett effektivt och tryggt sätt fullgöra det uppdrag som gavs i samband med beslutet om relationsändringen. Inte minst för de enskilda är det av stor betydelse att erhålla korrekta förmåner enligt ingångna kollektivavtal. anlitar SPV för att administrera ifrågavarande pensioner, och även detta visar att direktåtkomst till information är viktig och naturlig för både SPV och föreningen. Det bör inte göras någon skillnad mellan de båda organen. Jag föreslår därför att , på samma sätt som SPV och , medges direktåtkomst för samordning av tjänstepensioner med socialförsäkringsförmåner och i enlighet härmed en ändring i 19 § första stycket lagen om behandling av personuppgifter inom socialförsäkringens administration. 95 (): diskuterar vi, precis som tidigare talare sagt, personuppgifter inom socialförsäkringens administration. Den föreslagna lagen är en registerlag som utgör ett komplement till personuppgiftslagens bestämmelser om skydd för den personliga integriteten vid behandling av personuppgifter. Propositionen har bland annat tillkommit för att pröva behovet av direktåtkomst till uppgifter som i många fall är sekretessbelagda och som finns i socialförsäkringssystemet. Den föreslagna lagen innehåller i huvudsak följande: Lagen ska tillämpas vid behandling av personuppgifter hos , de allmänna försäkringskassorna och . I lagen anges ändamålen för behandlingen av personuppgifter, och ändamålen delas upp i primära och sekundära ändamål. De primära ändamålen avser behandling av personuppgifter för att tillgodose behovet inom socialförsäkringens administration, till exempel vid ärendehandläggning. De sekundära ändamålen avser utlämnade av personuppgifter från myndigheterna inom socialförsäkringen till andra utanför socialförsäkringen för behov av samordning och så vidare. Som redovisas i propositionen, vilket också utskottets majoritet ställer sig bakom, föreslås att SPV och ska medges direktåtkomst till personuppgifter i socialförsäkringsdatabasen i princip på samma sätt som sker . Det finns enligt utskottet inte någon anledning att medge direktåtkomst för kommuner eller andra samordnare av tjänstepensioner. Direktåtkomsten innebär att någon sekretessprövning inte sker vid utlämnande av uppgifter i det enskilda fallet. Det mesta av uppgifterna som lämnas till SPV och KPA görs på medium för automatisk behandling, det vill säga det vi i dagligt tal kallar filöverföring. Men filöverföringen fyller inte riktigt alla de behov som föreligger. Den direktåtkomst som SPV och KPA har får närmast ses som ett komplement till den filöverföring som förekommer. har upplevt att skrivningarna i propositionen har varit något otydliga när det gäller direktåtkomsten. Jag har haft samtal med dem, och i det sammanhanget har jag informerat om att utskottet har skärpt skrivningarna i förhållande till propositionen genom att skriva att nuvarande ordning måste ses som en övergångslösning i avvaktan på att systemet med filöverföring skyndsamt färdigställs. När nu fattar beslut kommer arbetet hos att intensifieras för att komma fram till en bra lösning med ett system för utlämnande av uppgifterna på ett medium för automatisk behandling. På min direkta fråga om det är troligt att ett system kan tas i bruk fullt ut svarade man att man trodde att det skulle vara möjligt, men man ville naturligtvis inte ge mig någon garanti för att så blir fallet. Men med tanke på att det finns ett så pass utvecklat system ska det inte vara någon omöjlighet att klara av det . Det finns två reservationer i betänkandet, en från och en från . har i sin reservation framhållit att ska få direktåtkomst till socialförsäkringsdatabasen. SPV administrerar kyrkans personalpensioner fram eller längre in , som var inne på. Innan jag gick hit fick jag bekräftat, även om avtalet inte är underskrivet, att SPV ska sköta kyrkans pensioner fram till då ett större IT-bolag, välkänt i , kommer att ta över och sköta administrationen för . yrkade under behandlingen i utskottet, precis som sade, att SPP också borde få direktåtkomst till databasen på samma sätt som man har . Man ville att det skulle bli ett utskottsinitiativ, vilket utskottet avslog. Jag vill redan nu säga till att SPP aldrig har haft någon direktåtkomst till systemet. Jag har kollat det med data, och de har inte haft det. Vår ambition har inte varit att vi ska öppna för fler aktörer att komma åt de känsliga uppgifter, som jag tyckte att också poängterade, som finns i våra socialförsäkringsregister utan någon form av sekretesskontroll. Jag tycker inte att det är en tillfredsställande lösning. I reservation framför man att nuvarande ordning ska gälla, och den uppfattningen delar utskottets majoritet. Men har en begränsning när det gäller direktåtkomsten, som skiljer sig från reservation. vill att detta ska gälla, dock längst till och med slutet av . Det kan väl vara riktigt, men i slutet av sin reservation säger att regeringen bör återkomma med ett förslag som möjliggör att nuvarande ordning ska gälla för . Om vi gör som säger i sin reservation innebär det att vi öppnar upp för ytterligare aktörer att få tillgång till registren, och det tycker vi inte känns bra. Det är därför som vi har skärpt skrivningarna i betänkandet i förhållande till regeringens proposition. Skälet är att det är så viktiga frågor. Vi vill inte att man ska komma åt detta hur som helst. Och hur ska man då klara av att göra avgränsningar mot alla andra som har samma önskemål? Jag är övertygad om att den filöverföring som fungerar kommer att utvecklas ytterligare och vara en tillgång och ett medel när det gäller samordningen av pensionerna. Med det vill jag yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på reservationerna. 96 () replik: Jag tror att vi alla är överens om att vi inte vill öppna upp hur som helst när det gäller ett register som detta. Det ska vara ett säkert integritetsskydd för alla. Att man har löst detta för fram till låter också bra. Vi kan hoppas och tro att detta kan förlängas så att man får den tillgänglighet man behöver fram till dess att det nya system som är tänkt fungera tas i bruk. Det vet vi ingenting om ännu, men vi kan hoppas och tro att det blir så. Men jag måste ändå ställa en fråga: Känner tillfredsställelse över att ett försäkringsbolag som faktiskt äger är en av de aktörer som får fri tillgänglighet?