prot · GQ09117 · 2003-06-05 00:00:00 — En störrerörlighet på arbetsmarknaden är villkoret för att kun-na byta arbetsplats. I ett projekt blev av delångtidssjukskrivna friska när de bytte arbete.Rubriken på dagens betänkande, Förändringarinom sjukförsäkringen för ökad hälsa i arbetslivet, ärfaktiskt en himla bra rubrik. Kanske bör vi i ställetkoncentrera oss på att se hur vi kan friskskriva tillarbete i stället för att sjukskriva från arbete.Hur kan vi involvera fler yrkesgrupper i att arbetamed att få fler friska? Varför inte också få fler somtill och med skulle kunna friskskrivas till arbetsupp-gifter?Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till reser-vation 1 men ställer mig givetvis bakom övriga mo-derata reservationer.Anf. 55 ():Herr talman! Jag ska börja med att yrka bifall tillreservationerna 3, 8 och 23. Jag står naturligtvis bak-om även övriga reservationer som lämnat,men av tidsskäl avstår jag från yrkanden.Vid kammarens remissdebatt kring den proposi-tion som är underlag för detta betänkande samman-fattade jag innehållet på följande sätt: För lite, försent men alltid något. Jag vidhåller den beskrivningenäven efter utskottsbehandlingen.Vid utskottsutfrågningen svaradeRiksförsäkringsverkets generaldirektör på frågan ommöjligheterna att nå regeringens mål om en halveringav sjukfrånvaron att 50 miljoner färresjukdagar, som det handlar om, är väldigt många färresjukdagar och att den minskning som har kun-nat skönjas inte räcker någonvart. Hoppet står alltsåtill innehållet i det förslag som vi nu har att ta ställ-ning till.Vid samma utfrågning konstaterade att förtidspensioneringarna ligger väldig högt,över 70 000 . Prognosen är att den nivån kom-mer att stå sig framöver.Alldeles för många människor tvingas ut från ar-betsmarknaden alldeles för . Den enskilde ham-nar i ett utanförskap som ingen mår bra av, och Sve-rige får färre i arbete, vilket påverkar tillgång på ar-betskraft och välfärdsresurser. Förtidspensioneringriskerar att bli ett sätt att uppnå målet om minskatantal sjukskrivningar. Den bilden ger också i sin senaste rapport, där man skriveratt visserligen kan halveringsmålet för ohälsotalenuppnås, men den nedgången riskerar att till storadelar ätas upp av en kraftigt ökad andel permanentsjukfrånvaro i form av förtidspension eller sjukersätt-ning.Herr talman! Ohälsan minskar inte av att männi-skor flyttas från ersättning för tillfällig arbetsoförmå-ga till ersättning för varaktig arbetsoförmåga. Måletbör alltså omformuleras så som framgår att reserva-tion 3.Regeringens passivitet har lett till en nästanosannolik miljardrullning. Inte nog med att regering-en inte på eget initiativ vidtagit tillräckliga åtgärder.Man har dessutom nonchalerat beställningar kringfinansiell samordning som man fått från riksdagen.Det har alltså funnits, och finns, förslag som hadekunnat leda till både färre sjukskrivningar och där-med lägre kostnader för statskassan, som enbetydligt mer effektiv användning av de pengar somändå måste utnyttjas kunde ha åstadkommits.Hösten 2000 gjordes en uppgörelse mellan reger-ingen, , och omfinansiell samordning , och be-gärde förslag från regeringen. väntarriskdagen på en proposition. Genom regeringensnonchalans har försäkringskassornas arbete försvå-rats, och ett otal personer har tvingats gå sjukskrivnaonödigt länge.Finsamförsöken, som pågick , ledde till stora vinster i form av kortare behand-lingstider, kortare sjukskrivningar och minskadestatliga kostnader för sjukpenning. Dessa vinsteruppkom genom att kassa och sjukvård jobbade till-sammans för att korta väntetider och underlätta pati-entens väg genom hela vårdkedjan.Herr talman! Det finns andra exempel på effekti-vare nyttjande av skattemedel i försöksverksamhet,och det är Socsamförsöken som pågår på flera håll ilandet. I mitt hemlän är för-söksort. Där har man lyckats mycket bra både urmänskligt och ur ekonomiskt perspektiv. Lokalainitiativ har lett till att nya effektiva verksamhetsfor-mer har utvecklats.En promemoria kring finansiell samordning möttei våras omfattande kritik i remissrundan. Trots dettatyder förslaget till lagrådsremiss på ett regeringen intelyssnat på remissvaren. Den s-märkta ordföranden iFinspångs beställarförbund skriver i förbundets årsbe-rättelse att han hoppas att remissvarenkommer att förändra förslaget utifrån de erfarenhetersom erhållits i de olika Socsamförsöken. Hans för-hoppningar tycks nog inte komma att infrias.Herr talman! Det råder stora brister på rehabili-teringsområdet. I en nyutkommen bok : processen som kom av sig beskrivsregeringens oförmåga att hantera ett av 90-taletsstörsta samhällsproblem. Författaren skriver om reha-biliteringsutredningarna att de i stort sett avlöst var-andra, medan sjukfrånvaron oavbrutet har ökat. Den-na handlingsförlamning håller i sig. Inte heller detförslag vi diskuterar här och innehåller något somkan råda bot på de allvarliga missförhållandena pårehabiliteringsområdet. Det som finns är en lagänd-ring som främst kommer att leda till att obehövligablanketter ska fyllas i för att sedan inte användas tillnågot.Folkpartiets krav är att perspektivet måste ändras.Huvudfokus måste vara individens möjlighet till vårdoch rehabilitering för att komma tillbaka till jobb. Detska gälla oavsett vad ohälsan har sin grund i. En fun-gerande rehabilitering blir det när alla inblandadeaktörer drar åt samma håll. Vägen till framgång ärinte att öka blankettkraven på arbetsgivare, medan detmesta av det som inte fungerar får rulla vidare igamla hjulspår. Vägen till framgång består i stället avett antal hörnstenar som vårdgaranti, finansiell sam-ordning och en förnyad och liberaliserad arbetsmark-nadspolitik. En rehabiliteringsplan för den enskildeindividen måste upprättas och självklart ocksågenomföras. För att säkerställa detta behövs en ga-ranti, en rehabiliteringsgaranti.Herr talman! Ännu ett riksdagsår är snart till ända,och fortfarande väntar långtidssjukskrivna människori alla åldrar. Man väntar på att kassans personal skahinna med det där personliga samtal som skulle ledafram till en rehabiliteringsplan, till en behandlingeller en arbetsprövning. Man väntar på att få denoperation som man behöver eller en behandling inompsykiatrin eller missbrukarvården. Under denna vän-tan rinner tiden i väg, och snart återstår bara förtids-pensionering. Ytterligare några tiotusentals männi-skor slås ut från arbetsmarknaden på grund aven senfärdig regering och en utskottsmajoritet somtycks sakna mod och kraft att ställa krav på rejälaförslag som kan leda till resultat. Där har vi en bild avSverige 2003.Anf. 56 ():Herr talman! Detta betänkande innehåller en delgoda ambitioner. Det går att instämma till dels i pro-blembeskrivningarna och för den delen också i vissaav förslagen. De höga sjukskrivningstalen är vårstörsta politiska utmaning just . På den punkten gårdet att hålla med regeringen, även om man kan hastora betänkligheter kring regeringens uppsatta målför att komma till rätta med det här problemet, nämli-gen att halvera kostnaderna till 2008. För det krävsockså andra åtgärder än vad det här betänkandet tarupp. Det krävs ett brett politiskt perspektiv, och dethar regeringen inte förmått att anlägga.I dag är nästan var sjätte svensk sjukskriven ellerförtidspensionerad. , under sex socialde-mokratiska regeringsår, har kostnaderna mer än för-dubblats. De ökar fortfarande, låt vara i en någotbromsad takt.Det är, herr talman, mot den bakgrunden man skabedöma dagens förslag - jag ska strax kommenteranågra av dem. Det är också mot den bakgrunden manska bedöma regeringens samlade politik för att nåuppsatta mål. Den debatten måste i hög grad handlaom vad som saknas av politisk helhet, även om vi harkunnat konstatera att det ansvariga statsrådet alltidblir märkbart störd av kritiken mot regeringens smalapolitik.Några av inslagen i betänkandet tänkte jag nämna.Regeringen vill få individen i centrum och fokuserapå vad som kan göras genom flera avstämningsmö-ten. Det är bra, den insikten är god. Men hur föränd-ras något i verkligheten? Avstämningsmöten finnsredan, men har inte klarat av dem itillräcklig omfattning. Det är kostnadskrävande, ochall tid ägnas åt utbetalning av sjukpenning snarare änrehabilitering - fullt begripligt ur kassans synpunkt.Eftersom kassan inte klarar av att hålla så-dana möten i tillräcklig omfattning kan man undra omförslaget leder till någon verklig förändring. Det ärockså svårt att få individen i centrum med fyra sekto-rer som har olika mål och medel.Det är positivt att regeringen betonar arbetsför-måga hellre än arbetsoförmåga. Därför är det bra meddeltidssjukskrivningar. För att stärka det synsättetanser vi kristdemokrater att man helt bör slopa defasta stegen i sjukersättningen. Det ska vara möjligtatt få ersättning med vilken procentsats som helstmellan 25 och . En person som arbetar50 % kan med dagens system inte öka arbetsinsatsenmed även om det skulle vara möjligt för indivi-den och enligt läkarens bedömning.Vi anser att dagens system inte uppmuntrar till enökad arbetsinsats och därmed inte tillvaratar denindividuella förmågan. föreslåralltså en större flexibilitet, det vill säga en individan-passad sjukersättning i spannet mellan 25 och 100 %.Det kristdemokratiska förslaget om en förstärktrehabiliteringsförsäkring sätter individen i centrumoch låter det offentliga anpassa sig till människorsskiftande behov, inte tvärtom. I stället för fyra offent-liga aktörer vill vi ha en, försäkringsgivaren, ochdenna försäkringsgivare ska ha fem uppgifter:För det första: att betala ut ersättningen,För det andra: att ansvara för rehabiliteringsutred-ningen,För det tredje: att verkar för den sjukskrivnesåtergång till arbete,För det fjärde: att ansvara för uppföljning så attpositiva effekter ska bli bestående,Och för det femte - eller snarare för det första, omman ska prioritera bland dessa uppgifter: att arbetamed förebyggande insatser.Regeringen är ju pigg på att ställa krav på arbets-givarna, och det har man gjort i långtgående förslag ivårbudgeten om en tredje sjuklönevecka. Regeringenvill att arbetsgivarna ska skicka in en rehabiliterings-utredning även om det inte är nödvändigt. Regeringenmenar att arbetsgivarna i alldeles för liten utsträck-ning har gjort rehabutredningar för sina anställda.Men att tvinga arbetsgivare att alltid lämna in rehabi-literingsutredningar innebär att man i vissa fall skullepåbörja utredningen när det anställde kommer tillbakatill arbetet igen. Att då tvinga arbetsgivaren att skickain rehabunderlag och dessutom betala för ett utlåtan-de från till exempel företagshälsovården verkar orim-ligt.Det här förslaget innebär också att försäkringskas-sornas administration ökar ytterligare, och det ärkanske det sista vi behöver just nu.Herr talman! Vi har också motionerat ombehovet av mer försäkringsmedicinsk utbildning förläkare. Vi menar att en sådan utbildning måste bliobligatorisk för läkare på alla nivåer. Regeringen börtillsätta en utredning som grundligt ser över de pro-blem som finns inom det försäkringsmedicinska om-rådet och kommer med förslag till en reformering.Försäkringsläkarna måste också ges en kontinuerligvidareutbildning. På så sätt garanterar man att derasbedömningar baseras på aktuell kunskap. På det sättetkan man också uppnå en större precision i sjukskriv-ningsprocessen.Socialförsäkringsutskottet anordnade den 29 aprilen offentlig utfrågning om orsakerna till den ökadesjukfrånvaron. Det var en spännande och innehållsrikförmiddag. Den stenograferade uppteckningen sompubliceras sist i betänkandet är en mycket intressantläsning i det här ämnet. Jag hoppas att statsrådet har tagit sig tid att läsa dessa uppteckningar.Om inte, rekommenderar jag det.Vid denna utfrågning konstaterade generaldirektör att sjuk-frånvaron aldrig varit högre och att det är de långva-riga sjukfallen som ökar. När det gäller antalet sjuk-penningdagar förefaller det ha skett en vändning i denmeningen att ökningstakten har mattats av, enligtAnna . Ja, man får sannerligen glädja sig åtde små framstegen på det här området.Anna säger också att sjukersättningenganska säkert kommer att fortsätta att öka och att detkommer att bli "värre innan det kan bli bättre". Vikan dessvärre förvänta oss med ganska högasjukersättningstal innan det förhoppningsvis vänderoch går nedåt.Denna i grund dystra prognos ska ses i relation tillregeringens mål om en halvering till 2008. Det är enlovvärd målsättning. Vem vill inte halvera sjukskriv-ningarna, om man nu ska nöja sig med det målet?Men tror regeringen på fullt allvar att ens det måletkan uppnås genom åtgärder av det slag som vi disku-terar här , åtgärder som kan vara aldrig så väl-motiverade?Vi kristdemokrater välkomnar en del av förslagen.Vi har själva haft flera av dem under en längre tid.Några är vi mera kritiska emot. Men framför alltsaknar vi en politik som innefattade fler politikområ-den, ett bredare anslag om det som vi kallar för livs-pusslet.Sedan den propositionen har lagts fram har re-geringen lagt fram mer långtgående förslag - förslagsom har karaktären av panikbromsning i budgeten -för att komma till rätta med kostnaderna. Men fortfa-rande saknas de förslag som handlar om människorstotala livssituation. Trots allt har ungefär hälften avsjukskrivningarna sin grund i arbetslivet och denandra hälften i den totala livssituationen. Var finnsregeringens politik när det gäller helheten? Jag harställt den frågan tidigare till det ansvari-ga statsrådet.Herr talman! Jag står självfallet bakom både våraegna reservationer och de reservationer som vi hartillsammans med andra partier, men jag yrkar härbifall till reservationerna nr 2 och 8.Anf. 57 ():Herr talman! För tids vinnande och enligt enöverenskommelse mellan partierna yrkar jag endastbifall till reservation nr 5, men jag står givetvis bak-om övriga reservationer där finns med.Så har det då äntligen kommit några förslag frånregeringen inom ohälsoområdet, ett utgiftsområdesom har fördubblats. Här harvi väntat, väntat och väntat, men trots utvecklingenhar regeringen inte presenterat några riktigt skarpaförslag för att förhindra denna negativa utveckling.Sjukfrånvaron har ökatdramatiskt och framstår som ett av de störstahindren för ekonomiska utveckling. Brist påanställningsbar arbetskraft och frånvaron i den be-fintliga arbetsstyrkan håller tillbaka produktionen inäringslivet och sänker kvaliteten i de offentligavälfärdstjänsterna.Jämfört har ökningstakten i sjuk-skrivningskostnaderna minskat något, men någottrendbrott kan vi inte vara säkra på i och med detta. Istället ökar nu förtidspensioneringarna i snabb takt.I den debatt som har förtsom de växande sjukskrivningskostnaderna har ettstarkt fokus satts på förhållandena i arbetslivet. Själv-klart är dessa en viktig del, men orsakerna till ohälsaoch sjukskrivning är lika säkert mer sammansatta, enbild som bekräftas av bland andra och som antyds i Familjemedicinska institutetsundersökning.Det handlar om människor som inte mår bra i pri-vatlivet, vilket delvis är en följd av hur vårt samhälleär uppbyggt. Människor i har liten makt översina livsvillkor och det gör det svårare att hantera enstressig livssituation.Det kan handla om systemfel som gör att arbetslö-sa hamnar i sjukskrivningsstatistiken. Det är viktigtatt människor som är arbetslösa finns i arbetsmark-nadsstatistiken och får sin försörjning från a-kassaneftersom vi annars får en felaktig bild av det faktiskaarbetsmarknadsläget som drivkrafterna iarbetsmarknadspolitiken förstörs. Det är dessutomorättvist om olika arbetslösa får olika bidrag. Dettahar regeringen nu börjat att åtgärda, och det är bra.Herr talman! Men får vi inte glömma attdessa personer inte försvinner ur det offentliga för-sörjningssystemet för att de förs över till a-kassan. Deregionala mönster som innebär att en betydande delav sjukskrivningarna i vissa delar av landet i självaverket är maskerad arbetslöshet är ett underbetyg påregeringens ekonomiska politik. Regeringen harmisslyckats med att skapa en ekonomisk tillväxt ochdynamiska arbetsmarknader i hela landet.För att minska denna del av sjukskrivningarna ärden bästa lösningen en bättre näringspolitik somsläpper fram tillväxtkraften i de små och medelstoraföretagen. Men, statsrådet , gör i ställettvärtom! Förslaget om utvidgat sjuklöneansvar förföretagen är som ett rejält skott i foten. Det är enpolitik som förstärker regeringens misslyckande inärings- och arbetsmarknadspolitiken. Det är en poli-tik som leder raka vägen till ökad arbetslöshet ochdärmed till fler bidragsförsörjda.Herr talman! Sjukskrivningarna kan också bero pådrog- och alkoholmissbruk och andra sociala problemsom egentligen borde leda till åtgärder inom social-tjänsten snarare än att sopas under socialförsäkringar-nas matta. Här ser vi återigen att en satsning på finan-siell samordning med ökat samarbete mellan blandannat och skullekunna bidra till att identifiera problemen och se till attdet blir bästa möjliga lösning.Det kan naturligtvis också, som i alla bidragssy-stem, handla om felutnyttjande, överutnyttjande och ivissa fall även fusk, även om det för mig kännsosannolikt att detta skulle vara en huvudförklaring tillden massiva ökningen av de längre sjukskrivningarnaoch förtidspensionerna.Men som vi inser att orsakerna till ohäl-san är sammansatta, måste vi vara klara över attmånga av långtidssjukskrivningarna förmodligenuppstår just på grund av kombinationen av dålig upp-följning och otillräcklig rehabilitering.Arbetsmiljön har en stor roll för hur vi mår, menvi kan inte ensidigt fokusera på arbetsmiljön ocharbetsgivaren, utan vi måste lyfta hela denna proble-matik.Fru talman! har målmedvetet ochenträget motionerat, debatterat och på olika sätt lyftfram denna fråga här i . Senast i vår motionmed anledning av vårbudgeten presenterade vi våraförslag och idéer för hur vi ska komma till rätta medohälsan.Även i den här debatten vill jag tala om vad vi iCenterpartiet anser viktigt att genomföra.För att minska ohälsan, sjukskrivningarna ochförtidspensioneringarna måste hela den problematiksom orsakar sjukskrivningar och förhindrar att män-niskor rehabiliteras bemötas. Det ställer krav på enökad bredd i arbetssättet. Finansiell samordning är ettsätt att nå denna bredd genom att olika myndigheter,till exempel arbetsförmedlingen, ,, vården med flera, kan kopplas sammanmed individen i centrum. gör ocksåbedömningen att en samordning av socialförsäkrings-systemen med sikte på en samordnad arbetslivsför-säkring med en gemensam myndighetsstruktur kanvara ett sätt att nå denna bredd.Rehabiliteringsinsatsernas effektivitet är beroendeav att de kan sättas in relativt tidigt. Redan efter någraveckor börjar den sjukskrivne mentalt ställa in sig påvaraktig sjukfrånvaro. Kvalitativa rehabiliteringsåt-gärder innebär, vid sidan av den direkta rehabiliter-ingseffekten, att denna mentala omställning motver-kas.Mycket av rehabiliteringsarbetet som utförs i dagär av god kvalitet. Problemet är att resurserna inte pålångt när är tillräckliga för att möta behoven. Brister iorganisationen medför också att tillgången till reha-bilitering är godtycklig och i hög grad beroende avden sjukskrivnes egna initiativ. Men vem orkar käm-pa sig fram genom byråkratierna för att få rätt tillnågra timmars sjukgymnastik eller psykoterapi närman är deprimerad och saknar energi? Inte många,och absolut inte de som behöver det bäst.Fru talman! Jag har tidigare här i kammaren talatom våra förslag, men eftersom inte regeringen lyssnatfår jag återigen lyfta fram några konkreta förslag.· Finansiell samordning är ett av dem. Medel reser-verade för sjukförsäkringen omvandlas till aktivaåtgärder i samarbete mellan ochandra myndigheter såsom primär- och sjukvården,arbetsförmedlingen och kommunernas social-tjänst. Erfarenheter försök med Fin-sam visar att denna typ av insatser ger mycket godutväxling i form av minskade sjukskrivningstideroch därmed förknippade kostnader. Finansiellsamordning är grunden för förslagtill rehabiliteringsgaranti och nationell vårdgaran-ti.· Rehabiliteringsgaranti. Efter fyra veckors sjuk-skrivning ska i samarbete medden enskilde, arbetsgivaren och primärvårdenbörja utarbeta en rehabiliteringsplan som i preli-minär form ska vara färdig redan efter sex veckorssjukskrivning så att rehabåtgärder då, om det ärmedicinskt möjligt, ska kunna inledas. Samar-betsvilja i rehabiliteringsprocessen från den lång-tidssjukskrivnes sida ska vara ett villkor för att fåbehålla sin sjukpenning.· Rehabiliteringslots. Den enskilde ska ha rätt till enkontaktperson som samordnar rehabiliteringsin-satserna och lotsar den enskilde mellan de olikaaktörer som kan vara inblandade i rehabplanen.· Nationell vårdgaranti.· Ett väl avvägt arbetsgivaransvar. Centerpartietsmodell bygger på att antalet anställda avgör ar-betsgivarens sjuklöneansvar upp till maximalt 30dagar för 30 anställda. Likformig nedsättning avarbetsgivaravgiften ger en viss överkompensationtill småföretagare.· Vi vill också införa tvåläkarintyg - detta för att fåförlängd sjukskrivning efter fyra veckor.· Rätt till tjänstledighet för att prova nyttjobb. Denna åtgärd är viktig för att öka männi-skors benägenhet att lämna arbetsplatser där deinte mår bra.· Vi föreslår också en utredning med uppdrag attutreda en samordnad arbetslivsförsäkring i ställetför dagens sjuk- och arbetslöshetsförsäkring.Fru talman! Jag tycker att den här debatten tydligtvisar var initiativkraften i svensk politik kommerifrån och var den stora trögheten råder. Vi har enregering som knappt har hunnit uträtta nå-gonting, och vi har en opposition som kommer medförslag med en helt annan bredd. Den bästa lösningenpå ohälsan och sjukskrivningarna är att vi byter utHans Karlsson, och den socialdemo-kratiska regeringen.Anf. 58 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillett välskrivet betänkande, som är en produkt av sam-arbetet mellan s, v och mp, och därmed avslag påsamtliga motioner.Betänkandet innehåller några vägledande nyckel-ord i de åtgärder som syftar till ökad hälsa i arbetsli-vet samt för de förebyggande insatser som krävs iform av delaktighet och inflytande över sitt arbeteliksom lärande och kompetensutveckling av såvälchefer som personal. Det kräver i sin tur att manvågar vara en lärande organisation som vill lämna degamla arbetsformerna för att pröva nya.Det är inte nog att eller så damma avsin gamla arbetsmiljöplan, utan det handlar snarareom att föra in diskussionen om den goda arbetsplat-sen i olika strategiska sammanhang, från styrelse-rummen, där affärsstrategierna och investeringspla-nerna avhandlas och där också sjukfrånvaroredovis-ningarna och hälsoplanerna bör behandlas, till fika-rummet på jobbet.Vår viktigaste uppgift äratt pressa tillbaka sjukskrivningarna och skapa ettfriskare arbetsliv. I kampen för det mänskligare ar-betslivet har regeringen satt upp målet om attohälsotalen ska halveras till 2008.Förutsättningarna för att klara målet kan aldrig påförhand vara helt givna, men genom hårt arbete har vigoda förutsättningar att lyckas.Vad vi nu ser är en trend med färre nya sjukskriv-ningar och fler deltidssjukskrivna. av deersatta dagarna utgör sjukskrivning på deltid. Dettotala antalet personer med ersättning från sjukförsäk-ringen var 347 000, vilket var omkring10 000 färre än - en minskning med2,7 %.Det är en positiv utveckling, men tyvärr förmör-kas den av att de långa sjukskrivningarna fortfarandefortsätter att öka. Nedgången med helsjukskrivning är en utveckling i rätt riktning. Vi har bra belägg för att deltidssjukskrivning kombine-rat med arbete kan vara ett bra sätt att återfå arbets-förmågan. Men är alltför många sjuk-skrivna och drabbade av ohälsa.Vi vet att ohälsoproblemen är precis lika mångfa-cetterade som lösningarna måste vara.Därför menar jag att alla - och jag säger alla -måste vara med och ta ansvar för situationen.