prot · GQ0956 · 2003-02-12 00:00:00 — Någon an-nan verkar ha satt en 18 miljarder-dollars-agenda.Det kan vara de 18 miljarder dollarna som störmin själsfrid, kanske med tillägg av de som oljebolaget lägger på lobby-ing. Det är sammanlagt , eller300 miljarder svenska kronor, som läggs på alldelesfel saker. Skulle dessa pengar inte kunna användas tillnågot bättre?De skulle till exempel kunna användas till vattnetsrenande och tillgänglighet över hela vår planet, till ettglobalt program i stil med Johannesburgsdeklaratio-nens Water for life för att säkerställa färskvattentill-gången överallt. Det lär kosta en hel del. Orent vattendödar miljoner människor.Hotet från och dessavsikter med gör att handeln kan fåövertag över den mänskliga rättighet som gratis, häl-sobringande och friskt vatten är. kan niställa frågor om vattenpolicy till bland annat GlobalWater Partnership som är en av de 30 utställarna iSammanbindningsbanan här i riksdagen.Vattenledningarna i är just nu i överhäng-ande fara - de som ännu fungerar. Smitta sprids i detsanktionspinade landets smutsade ådror. En enormhumanitär katastrof väntar om ett kliniskt blixtkrigmed bomber över stadens sex miljoner invånare blirverklighet.Goda pengar nu vore mer på sin plats, i form avsjukvård och mat till barnen, i stället för de illa an-passade sanktionernas halvsvält och medicinbrist ochhot om ännu mer humanitärt lidande. Gasmasker till kurderna i norr och FN-beredskap för mass-flykt står också på den akuta behovslistan.Svenska frivilligorganisationer, som de som stäl-ler ut här , får statliga medel via Sida. Men allaandra kämpande små och stora civila grupperingar ivärldens alla länder, som sammantagna är mer kon-struktiva än någonsin ett Nato skulle kunna bli, drarsina små strån till ett hållbarare och mänskligaresamhälle på inga pengar alls. 70-talets oerhördahungerkatastrofer i mitt, som skördade mil-jontals offer, har nästan helt upphört sedan kooperati-va, civila, små spannmålsbanker etablerades av vanli-ga människor. Vanliga människors engagemang bärupp världen, inte Nato. Dokumenten kan hjälpa till,men bara om vi fyller dem med vår egen levandemänskliga energi.Jag kan åta mig att föreslå en fördelning av alladessa uppladdningens och lobbyverksamhetens dol-larmiljarder till några av de små, folkliga och solida-riska gräsrotsorganisationerna. De skulle kunna gå tillAMAPROS i till exempel, som genomför ut-bildningar i medborgarfrågor i därall mark ägs och kontrolleras av Office du ochdär vanligt folk varken får hälsovård eller utbildning.Det skulle också vara bra att kunna stödja på med pengar till deras arbete medkonflikthanteringsutbildning på den sargade ön.En slags motsvarighet till Förenta na-tionerna, De förenta kommunerna, håller på att bildasoch kommer att hålla sin första världskongress i Parisnästa år. 2 500 deltagare från 80 länder är redan an-mälda. Det är kommunalpolitiker och företrädare förolika medborgargrupper och folkrörelser. Allt detta ärvärt guld.Men något svart ligger i vägen för framtiden ochhoppet, något som dränerar uthållighetsstrategiernapå glädje och handlingsenergi, något som kostar rik-tigt stora pengar utan att ge något i utbyte. Detskymmer sikten även för det som antagligen ärvärldshistoriens viktigaste måldokument avalla kategorier.Herr talman! Som en kronjuvel ovanpåalla konventioner, alla konferensdeklarationer, reso-lutioner och folkrätten vilar nämligen milleniemåls-deklarationen . Det är det pappersom skulle kunna återställa obalansen mellan de glo-balekonomiska regelverken å ena sidan och genom-slaget för FN:s dokument å andra sidan och bli ettlevande verktyg för äkta förändring.191 länders ledare kunde verkligen enas om atthalvera fattigdomen i världen fram ochange hur vi bör angripa fattigdomens rötter. Dennaansamling av specifika mål och metoder inom sexvitala områden hade behövt mycket draghjälp frånFN och alla andra - varför inte 18 plus ?Ledamöter kan på ett seminarium i få ta del av hur FN, vår egen regering härhemma och några till arbetar med att förverkligamålen. Jag vill poängtera de allra sista orden i mille-niemålsdeklarationen. De lyder så här: FN är denmänskliga familjens oumbärliga gemensamma verk-tyg med vilken vi ska försöka förverkliga våra uni-versella förhoppningar om fred, samarbete och ut-veckling.Men kanske sitter alldeles straxoch tar beslut om att sanktionera ett anfallskrig. Vårtgemensamma verktyg skulle då godta ett krig i storskola.I mitt parti tillerkänner vi FN rätten att som värl-dens enda legitima överinstans i någon form kunna tasig ett sådant mandat, att med militära medel hindra,stoppa och avväpna. Vem ska annars få göra det?Men , med dessa tunna, ihopskrapade bevis,finns det helt enkelt ingen rationell grund för att gåtill krig. Det måste vi övertyga vårt FN om.Herr talman! har faktiskt skrivit under mil-leniemålsdeklarationen. De har också skrivit underFN-stadgan med sin fredsbevarande plikt. Däremothar de inte skrivit under tre av de sex viktigaste kon-ventionerna om mänskliga rättigheter, inte hellerKyotoavtalet med klimatåtagandena, konventionenom biologisk mångfald eller konventionen om engemensam internationell brottmålsdomstol. Dessadokument skriver världens ekonomiskt och militärtmest överlägsna nation inte under på.USA ger dessutom av sin BNP till bi-stånd, jämfört med övriga rika länder som i snitt ger0,. Vi gröna i yrkar nu fram ochkommer att lyckas med det i budget år 2006.Nu frågar jag till slut: Kan det finnas en kopplingmellan krav på ensamrätt att ingripa mili-tärt, på att åtnjuta sin så kallade livsstil som till ex-empel bilåkande på fossila bränslen innebär, ochkrigsplanerna av ? Kan det faktum att sitterpå 112 miljarder fat oexploaterad olja, och som Sad-dam nu kontrollerar, vara av en viss betydelse? Äramerikansk demokratiutbildning av tusentals irakierkanske tänkt att garantera kontroll över denna värl-dens näst största oljereserv? Vi vet sedan gammalt attäven kontroll över vattentillgångar är av stor strate-gisk betydelse.Jag säger er: Leta efter den dolda agendan, detsom döljer sig bakom kravet på avväpning av andra!(Applåder)Anf. 8 Utrikesminister ():Herr talman! Vi hade Irakdebatt i för ettpar veckor sedan. Då var jag glad att se att vi hade enbred enighet. Tyvärr har jag en känsla av att vi underden gångna tiden inte bara har sett EU:s gemensam-ma politik och Nato splittras upp. Vi ser även tydliga-re sprickor i den svenska . villatt utlovar militärt stöd till utan att FNens har fattat beslut om en militär aktion. Vänsterpar-tiet och säger nej i alla lägen till en mili-tär aktion.Den och, som jag ändå upp-fattar det, en bred majoritet i den svenska riksdagenhar hävdat - och upprepar jag det igen,fast en del av kritikerna inte verkar ha hört det hittills:1. Vi måste ha handling. Genom vapeninspektö-rerna kan vi avrusta på fredlig väg.2. I sak: Vi måste ge vapeninspektörerna tid. Detär inte dags för en militär aktion nu eftersomvapeninspektörerna fortfarande finner det me-ningsfullt att arbeta och fortsätta sitt arbete. Detär först när vapeninspektörerna ger upp som deska sluta sitt arbete. får vi höra nästarapport från . Om de vill ha fler vape-ninspektörer tycker vi att de ska ha fler vape-ninspektörer. Vill de ha mer tid tycker vi att deska ha mer tid. Vi vill inte föregripa vapenin-spektörernas rapport . Vi vill ge demdet stöd som de kommer att kräva på fredag.3. I form: När och om vapeninspektörerna ger uppoch säger att det inte går att samarbeta med Irakär det säkerhetsrådet och ingen annan än säker-hetsrådet som ska fatta beslut och som ocksåhar rätt att fatta beslut om en militär aktion.Jag kan hålla med om att denna linje inte är likaaktivistisk som den där man säger: Gå till krig nu!Den linjen kan vi ana bakom , Spanienoch kanske efter dess inlägg i tidningaroch dagens debatt. Den är heller inte lika pacifistisksom den där man säger: aldrig krig, aldrig militäraktion - som och som ochMiljöpartiet i dagens debatt. Observera att Frankrikeinte har gått den vägen.De här tre stegen - för det första handling genomvapeninspektörerna, för det andra allt stöd till vape-ninspektörerna så länge de kan arbeta och ingen mi-litär aktion nu utan först när vapeninspektörerna gerupp samt för det tredje att bara säkerhetsrådet får fattabeslut - är alltså inte den mest aktivistiska och inteden mest pacifistiska vägen. Men det är otvivelaktigtden mest realistiska vägen för fred och nedrustning.Jag tycker att det är detta som är viktigt. Det är ocksåpå den grunden vi vill verka för enighet - i , men också i EU, mellan EU-länderna, och iFN.Den kamp och splittring vi ser mellan denmycket aktivistiska och den rent pacifistiska vägenförlorar alla på - alla utom . Mestförlorar naturligtvis människorna i . Jag lyssnadei dag noga på för att se om han någon gångkunde säga något kritiskt om , menhan förnekar sig inte: Inte heller gjorde han det.Men det är ju människorna som är offer i , och deär offer för politik. Barnen har inteslutat skolan på grund av sanktionerna. Barnen harslutat skolan och lider därför att tvågånger har startat krig mot sina grannar, därför att hanhar angripit sin egen befolkning, därför att han intebryr sig om sina fattiga.Iraks regering importerar mer varor till Irakän vad man gjort tidigare i historien, merän vad man gjorde innan sanktionerna började. Meninte går den importen till de fattiga! Den går till elitenoch regimen i . Man importerar de bästa strålka-nonerna för cancerbehandling till eliten - men intebarnmediciner till de fattiga. Det är de civila, vanligakvinnor, män och barn, som är offren i Irak.Vi kan se olika risker med de här linjerna.Risken med den aktivistiska linjen - föregrip FN,föregrip vapeninspektörernas rapporter, gå till militäraktion nu - är att vi inte utnyttjar möjligheten attfaktiskt avrusta med vapeninspektörernas hjälp.Vi urholkar och försvagar FN och ökar därmed kraf-tigt de globala spänningarna. Regeringen har varitglasklar: Det här vill vi aldrig acceptera. Vi kan inteacceptera att ett eller flera länder enskilt beslutar sigför en militär aktion.Men den pacifistiska linjen är också farlig. Mansäger: aldrig krig! Vad innebär det? Jo, det innebäringen press på . Hade vi inte haftnågon press på hade vi inte haftnågra vapeninspektörer där. Då hade vi inte haft nå-got samarbete med FN och vapeninspektörerna. Dåhade vi till exempel inte haft några rapporter i dagfrån vapeninspektörerna. I så fall skulle vi ocksåkraftigt försvaga FN, inte bara i dagens kris med Irakutan också i framtida kriser. Framtida diktatorer ochvåldsverkare kan då säga: Vi behöver inte vara räddaför FN, för de kan aldrig ingripa mot oss.Jag tycker inte att man ska hyckla om ett stöd tillFN, som till exempel gör, om det i realite-ten inte är ett stöd till FN. Han säger: Vi stöder FNbara om FN gör som det svenska vill.Vi måste vara konsekventa i vår politik. Krig äralltid en sista utväg. Men ska vi sätta press på Sad-dam och få en fredlig lösning måste viockså ställa upp bakom FN.Sedan, herr talman, vill jag säga några ord omNato. Jag tycker att det är lite rart att Bo Lundgrenoch passar på att kämpa för Natojust när organisationen mer eller mindre slåssför sin överlevnad i Bryssel.När det gäller militär säkerhet ska vi agera på detsätt som är bäst för . har inget, somman kallar det, säkerhetsunderskott. Därför ökar detinte säkerhet att gå med i Nato. Det ökar intemöjligheterna att verka för kärnvapennedrustning.Det ökar inte handlingsfrihet och säkerhet.Det finns inga skäl för att gå med iNato.Carl B stannar inte vid att vi ska bliNatomedlemmar. Han tar också, både i en debattarti-kel och här i kammaren, upp EU och det jagmisstänker är början till ett kollektivt försvar inomEU. Vi har ju en långtgående solidaritet inom EU.Det är bra. Vi hjälper varandra i många olika krissitu-ationer. Det är bra. Min uppfattning är att vi ocksåbör hjälpa varandra vid till exempel terroristattacker.Men jag tror att det är farligt om man inte väldigttydligt sätter en gräns vid en sådan solidaritet och ensådan så kallad solidaritetsklausul så att man inte ipraktiken i EU får en artikel 5 om ömsesidiga för-svarsförpliktelser och ömsesidigt försvar i EU somleder till ett kollektivt försvar. Den gränsen tycker jagatt har gått över.Jag tycker inte att EU ska utveckla ett kollektivtförsvar. Däremot måste vi fortsätta att arbeta för attstärka EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspoli-tik. Ingen kan förneka att vi som har arbetat fören gemensam utrikespolitik känner en oerhörd besvi-kelse över det som har hänt. EU:s gemensamma utri-kespolitik klarade inte en sådan akut kris som Irakkri-sen.Vi kommer inte att ge upp. Vi kommer att fort-sätta att verka för en samlad gemensam utrikespolitiki EU baserad på global rättvisa, på mänskliga rättig-heter och i fallet på att söka handling genomvapeninspektörerna, ge dem den tid de behöver och, iform, att EU måste ställa sig bakom och att inga ska gå vid sidan om . Det är också det vi kommer att verka för vid detextramöte som är inkallat med EU:s leda-re.Tyvärr tror jag att det är en realitet att det kommeratt ta tid att bygga upp förtroendet för EU:s gemen-samma utrikespolitik igen, men det är det som densvenska regeringen avser att arbeta aktivt för.(Applåder)Anf. 9 BO ():Herr talman! Det var obehagligt att lyssna till LarsOhly. Det var en kylig fläkt av det . Påvilken sida stod var väl ganska klart. Det äruppenbarligen inte bara partiledaren som har fallitutan också masken. anförande prägladesav en våldsam attack, nästan ett hat mot , motdet stora land som inte alltid gör rätt i allt men som ärmarknadsekonomins bålbärare, som är demokratinsförsvarare, som har sett till att stötta de tvågånger vi satt världen i brand.Lars styrs mer av sitt USA-hat än av omtan-ken om människor. Precis som utrikesministern sadevar det inte mycket som handlade om diktatorn . var det som varalternativet, nu verkar det vara diktatorer i världen.Det leder också till att förvränger för attförvända synen. Han resonerar som om det var FN:suppgift att gå in och få bevis på det vi redan vet, närdet är och hans regims uppgift attge besked och bevisa att man har uppfyllt FN:s krav.Samma sak gäller . Jag hade iTV en diskussion med där han sägeratt den resolution som antogs ing-enting har att göra med vad som hände för tolv årsedan. Men det är just det den har. Språkröret förMiljöpartiet sitter alltså i ochsäger att den resolution som är ett utflöde av det sombestämdes och som inte har uppfylltsav nu ska uppfyllas. Det är klart attdet inte kan vara fråga eller ens till.Det handlar om att nu uppfylla de berättigade kravsom ställs av , därför att det ärfråga om ett starkt hot.Det här är ett dilemma också för regeringen. Jagmåste säga att efter den här debatten, -för det gärna vidare till , möjligenlyssnar han men det är inte säkert - går det inte att ilängden ens om man exkluderar utrikes- och för-svarspolitiken ge legitimitet åt partier som Vänster-partiet och genom den formella samver-kan ni har i . Ni har kommit till vägsände. Ni måste fundera på vilken sida ni väljer i detavseendet. anförande är verkligenbetecknande. Ni står inför ett stort dilemma, och nimåste faktiskt välja väg.Sedan måste jag säga att jag uppskattade denklarhet och tydlighet som använde för attbeskriva regimen i och vad som händer i Irak.Även där finns en mängd resonemang som handlarom att det är som hindrar stöd till barnen, att detär som hindrar en utveckling som skulle kunnahjälpa människorna i . Nej, det är regimen i Iraksom förtrycker människorna, som använder vapenoch som använder terror. Det är där problemet ligger.Det finns kanske ändå anledning att rikta en visskritik, bra kritik möjligen, mot regeringen. Vad äregentligen linjen? Vi kan komma i en situation, vilketskulle vara mycket bekymmersamt, där det finns enrisk för att det inte blir som jag hoppas att ska kunna fullfölja det kraftfulle agerandesom har gällt. Vad händer om ett eller ett parländer blockerar säkerhetsrådets möjligheter, somskedde i en del av de fall jag tog upp tidigare? Skavärlden stå passiv? Ska vi inte vidta några åtgärder?Jag kan medge att det inte är något lätt ställnings-tagande. Vi måste hitta reformer som gör att säker-hetsrådet kan fungera. Det borde vi resonera tydligtoch klart om. Det var bra att det fanns med i utrikes-deklarationen. Det krävs en reform. På samma sättsom det krävs en reform av Europeiska unionen ochdess sätt att fatta beslut måste man fundera kringsäkerhetsrådet.Men det jag är rädd för är att det vi nu ser händaär att andra faktorer än bedömningen av vad som ärett hot mot mänskligheten kommer in. Vad måstegöras när andra faktorer kommer att påverka besluteti FN och det kan bli en blockering som gör att manändå måste ha en linje? Den linjen har jag inte settfrån regeringen sida. För mig är den linjen inte attsträva efter krig. Krig ska alltid undvikas. Det är ettlidande för alla inblandade parter.Tyvärr har krigsrisken ökat till följd av det age-rande som har ägnat sig åt - detvar bra att utrikesministern också sade det - och förden delen den opinionsbildning som vissa partier iSveriges riksdag ägnar sig åt. Det ökar krigsrisken.Men vi måste ändå kunna säga klart och tydligt attnär en gräns har nåtts, när resolutionen inteuppfylls, finns det inget annat val än det hemska. Dåmåste vi använda de medel som behövs för att se tillatt utvecklingen blir en annan både i och i värl-den.Sedan gäller det Nato. Låt mig återge det för-svarsministern sade i i det skriftliga anförandet:Debatten om samarbete med och förhållandetill Nato måste föras mot bakgrund av vår och Natosförändrade syn på säkerhet, framför allt vad det nyasamarbetet och det nya Nato kommer att stå för. Medde förändringar som och Nato genomgått ochmed sju nya medlemsländer får Nato som militäralli-ans en annan struktur och en annan agenda.Detta innebär ju att saker förändras. Jag är övertygad om att den omvändningsom socialdemokratin gjorde när det gällde medlem-skapet i EU 1990, visserligen kort och snabbt, ocksåföljs av en debatt och en realism som gör att vi kan fåen seriös och bra säkerhetsdebatt. Men, ,ge besked om vilken regeringens egentliga linje är!Och, , vi kan vara överens om enhel del, men är ni beredda att också öka de svenskaförsvarsanslagen så att vi kan uppnå just det vi vill?Anf. 10 ():Herr talman! använde ordet rart. Detär rart att se att behöver så många somfem medarbetare i kammaren för att klara en sådanhär debatt.Anna frågade om kanske är ak-tivistiskt. Ja, det är möjligt att det är aktivistiskt. Vi äraktivistiska för fred i genom en stark och hårdpress på så att det inte ska behövasett krig. Jag tycker att det framgick mycket klart avmitt anförande att vi stöder , HansBlix och vapeninspektörerna.Jag tycker att det nästan är lite oförskämt motStorbritannien att, som gjorde, säga attde är beredda att föregripa FN. Det var ändå Storbri-tannien som övertygade att gå . Att driva den linjen nu att Storbritan-nien på något sätt skulle vilja gå före och undergrävaFN:s roll tycker jag ändå är för magstarkt.Utrikesministern säger själv att hon står på någotslags fransk linje. Då kan jag säga att välstår på något slags dansk-norsk linje, bortsett från attvi inte skulle skrivit under brevet i Times därför attdet splittrade EU, men i sak. Vi är väl nordister även idenna diskussion.När det gäller solidaritetsklausulen var jag ex-tremt tydlig om att hela tanken med stödjust är att den inte konkurrerar med Nato. Vi vill inteheller ha EU som en kollektiv militärallians. Men närAnna med ett leende på läpparna konstateraratt Nato har stora problem tycker jag att det är fel.Sverige har glädje av ett Nato som fungerar väl ochsom är någorlunda enigt för säkerhet ochdärmed för säkerhet. Alternativet, AnnaLindh, om Nato faller isär, fragmenteras, är ju attkraven på att EU ska ha en sådan här kollektiv säker-hetsgaranti blir oerhört mycket starkare. Vi har ju ettgemensamt intresse av att Nato fungerar.Anna ! Gläds inte åt Natos sönderfall! För-sök att på något sätt se att Nato och EU är som kom-municerande kärl eller komplement i politis-ka struktur.Anna tog inte upp detta, men regeringenmåste nu ta sitt ansvar och vara mer aktiv i dennamedlarroll, det vill säga skapa en större sammanhåll-ning inom Europeiska unionen. Det är ännu ingentingi det har sagt som har övertygat mig,annat än att ni ska resa dit till mötet ochdiskutera. Men vilka initiativ tar ni? Var lite tydliga-re, tack.Beträffande förfrågan från om ett stöd för attskydda eventuella FN-soldater - det är inte ens frågaom vapen, det är snarare fråga om gasmasker ochkunskap - vill utrikesministern inte gå in i den dis-kussionen. Det är beklämmande om vi har en ledningför utrikespolitiken i landet som inte vågar, vill ellertörs ta tag i verkligheten. Verkligheten är att Sverigehar fått en förfrågan. Vad är utrikesministerns håll-ning till denna förfrågan? Att stoppa huvudet i buskenär inte mycket av ett svar. Vilka andra förfrågningarhar fått?Utrikespolitiken är inte och kabi-nettssekreterarens egna lilla kabinett, eller låda. Dethär är en demokrati. Det finns ett problem med de-mokrati i utrikespolitik och försvarspolitik. Men vi ärför öppenhet, transparens och insyn, och det vore braom jag kunde få besked på denna punkt om vilkaandra förfrågningar och vilken hållning regeringenhar. Jag står inte här som utan jagstår här som ett uttryck för kontrollmakt.Jag måste instämma med beträffan-de regeringens samarbete med . Härstår och säger, , att er statsmi-nister bejakar kriget. Han säger det gång på gång. Hurkan ni samarbeta och stödja er på ett parti som gördjupt kränkande uttalanden mot er, nämligen attstatsministern bejakar kriget? Det är fullständigt ab-surda, monstruösa anklagelser som ut-slungar mot Socialdemokraterna. Ni tiger, tackar ochtar emot. Det är ett uttryck för en fullständigt håll-ningslös maktsökarpolitik att acceptera den typen avuttalanden. Men det är klart: Makten betyder allt,innehållet är inte alltid så viktigt.Anf. 11 ():Herr talman! Först vill jag säga tack till utrikes-ministern för ett tydligt svar - även om hon inte an-vänder de orden - att hon tar avstånd från partikolle-gans röstpolitik att splittra EU. Svaret var klart ochtydligt.Det går en tydlig skiljelinje i kammaren. Vi villlägga ett hårt tryck på regimen tillsammansmed ett sammanhållet EU och ett FN där också USAingår för att stoppa regimens terrorism mot sina egnamedborgare, för att stoppa dem från att hindra barnenatt gå i skolan, att stoppa dem från att hindra att Ibra-him inte kan leva som vanliga barn. Det är dettatrycket ska åstadkomma. Det är dettasom vänsterpartierna inte ställer upp på. I stället mo-biliserar de gatans parlament för det egna intresset attgå i spetsen. Det är ett stort ansvar att vilseföra män-niskor när de tror att de går ut för fredens räkningmen egentligen ger ett stöd och en respit för Saddamatt sitta kvar.Det är vi som står upp för trycket mot Saddamre-gimen, för medborgarna i och deras grannar. Detär det vi kämpar för i kammaren. Ingen vill ha krig.Det vill inte ens ha, men det gäller attagera så att det inte skapas ytterligare utrymme förSaddam. Det gör vänsterpartierna.Herr talman! Låt mig också gå över till en annanfråga som är aktuell i , nämligen folkomröst-ningen om gemensam valuta - som faktiskt också ärutrikespolitik. Det handlar om svensk tillhörighet tillett evigt Europa.Frågan är inte om euron ska finnas eller inte. Frågan är om ska delta fullt ut idet europeiska samarbetet och också i det ekonomis-ka samarbetet. Det handlar om huruvida trorpå och vill satsa på den europeiska gemenskapen föratt fortsätta att bygga ett för fred och väl-färdsutveckling, för att stå upp för de gemensammavästerländska värdena.Om vi vill nå upp till en fördjupning och utveck-ling av dessa värden ska vi se på vad som är bra förSverige men också vad som är bra för . Kal-kylen kan inte vara ensidig. Det som är bra för Euro-pa är också bra för i det här sammanhanget.Vi är många som är övertygade om att Sverigekommer att vinna både ekonomiskt och politiskt påett fullt medlemskap i och den gemensammavalutan.