prot · GQ09111 · 2003-05-26 00:00:00 — Svårigheter-na består bland annat i att på ett tillfredsställande sättminimera möjligheterna till obefogade skatteundan-draganden utan att det kommer i konflikt med EG-rätten och den fria rörligheten inom EU.En tredje öppen fråga har gällt utformningen avden kompetenspremie i form av en skattereduktionsom ska ges när kompetensutveckling sker. Det harhandlat om avgränsningen av premieberättigade ut-bildningar - bland annat mot bakgrund av önskemåletatt undvika missbruk av systemet.I förhållande till de bedömningar som kunde görasi riktlinjepropositionen har det också visat sig attbetydande extrakostnader skulle uppkomma utan attdessa bidrar till reformens mål. Exempelvis skullealla högskolestuderande i de enligt riktlinjeproposi-tionen "godkända" åldersklasserna kunnaerhålla kompetenspremie.Här aktualiseras en svår avvägning, då å ena sidansystemet utan ytterligare avgränsningar skullespränga de offentlig-finansiella ramarna. Å andrasidan skulle de nödvändiga avgränsningarna görasystemet mindre attraktivt för den enskilde individenoch i otillräcklig omfattning bidra till det grund-läggande målet - att stimulera kompetensutveckling iarbetslivet.En sista öppen fråga har gällt formerna för arbets-givarens medverkan i systemet. Redan i riktlinjepro-positionen identifierades ett antal besvärliga delfrå-gor. I det fortsatta arbetet har det också exempelvisvisat sig svårt - annat än till priset av kompliceraderegler - att utforma systemet så att man undvikerbetydande skattebortfall utan någon koppling tillkompetensutveckling.Mot bakgrund av konstaterade svårigheter är detinte möjligt och ansvarsfullt att introducera ett systemden . Regeringen konstaterade också ifinansplanen till ekonomiska vårpropositionatt beredningen fortsätter. Arbete med inriktning attfinna alternativa lösningar bedrivs nu i Regerings-kansliet. De grundläggande mål ställt sigbakom ligger fast. De finansiella medel som avsattssom en del av den gröna skatteväxlingen kommer attanvändas för att finansiera de förslag om kompetens-utveckling som regeringen återkommer med undermandatperioden.Då , som framställt interpellatio-nen, anmält att han var förhindrad att närvara vidsammanträdet medgav förste vice talmannen att Ma-ria i stället fick delta i överläggningen.Anf. 173 ():Fru talman! Om drygt enmånad skulle vi haft ett individuellt kompetens-sparande iscensatt i . Vi har väntat länge.2000 var utredningen klar, som skulle ligga tillgrund för införandet av systemet. Inte förrän 2002kom det en proposition, den som vi länge hade väntatpå. Vi hade faktiskt längtat efter den därför att denhär formen av sparande behövs i . Pro-positionen visade sig bara bli en inriktningsproposi-tion. Slutförslag skulle komma senare, och så skulleinförandet ske . Pengar har funnitsavsatta på Riksgäldens konto där de har skval-pat runt, men det finns inget system.Det är regeringen själv som har satt tidsagendan,och det måste väl vara en katastrofalt dålig planeringnär vi kan konstatera att det inte kommernågot system till . Det finns inte ens ettdatum för när det slutgiltiga förslaget ska föreläggasriksdagen för beslut. Det här är värt en allvarlig kri-tik, med tanke på att regeringen själv sätter agendan.Att man inte kan leva upp till det här är dålig pla-nering. När man lade fram propositionen 2002 bordeman ha förutsett alla de tekniska problem som stats-rådet räknar upp i sitt svar till mig. Vad händeegentligen mellan 2000-utredningen och propositio-nen som kom 2002? Då skulle man ha gjort all in-ventering som är nödvändig för att kunna lägga framett slutgiltigt förslag. Varför skedde inte det? Det som gick till spillo. Varför höll inte planering-en? Varför dröjer förslaget? Huvudfrågan ärnaturligtvis: När kommer det?Jag tycker att hela det här förslaget och alla deförklaringar som finns i svaret tyder på att det plane-ras för ett väldigt centralistiskt och detaljstyrt system.Det finns en rädsla för att någon ska utnyttja det påett otillbörligt sätt, och därför måste man kringgärdadet med ett regelverk som blir så rigoröst att ingenkommer att vare sig vilja eller kunna använda det.Det är risken som jag kan se utifrån vad som finnsangivet i svaret.Man vill uppenbarligen bygga upp en egen myn-dighet. Vi har ju sett hur det tar, och detkommer inte att vara en snabbare väg för att införadet här systemet. Varför inte utnyttja den potentialsom redan finns i banker och finansinstitut som han-terar den här typen av inbetalningar på ett sådant sättatt det inte vore några svårigheter för dem att inlem-ma det här systemet? Dessutom vore de naturligamarknadsförare av systemet.Jag tycker att det verkar vara räddhågsenhet ochfinn-fem-fel-kulturen som präglar regeringens dröjs-mål. När kommer förslaget, ?Anf. 174 Statsrådet ():Fru talman! Förslaget kommer under mandatperi-oden, , precis som angivits i vårpropo-sitionen.När jag tillträdde och hade verkat ett par månaderstod det klart för mig att det på grund av de skäl,svårigheter, som jag har räknat upp, knappast skullebli möjligt att lägga fram något förslag till iår. Jag tycker att det finns skäl att ha respekt för attsvårigheterna med de förslag och tankegångar somfanns måste lösas. Jag tror inte heller att tycker att det vore bra med lättsinnigt genom-tänkta lösningar, utan man måste när det gäller en såhär viktig fråga kunna garantera rättssäkerhet.Bara för att försäkra om att ambi-tionen att göra detta finns hos regeringen skulle jag ikorthet vilja säga följande:Trots de här svårigheterna att fullfölja vissa inslagi propositionen har vi inte i regeringen förändrat sy-nen på det grundläggande målet för en reform somriksdagen har ställt sig bakom. Behovet av förbättradkompetensutveckling kvarstår och kräver åtgärder.I den snabba strukturomvandlingen är man ihögsta grad beroende av att arbetskraften har högkompetens. Kunskapskraven ökar inom alla branscheroch på alla nivåer. I är andelen högskoleut-bildade relativt hög inom den offentliga sektorn menbetydligt lägre inom stora delar av näringslivet. Ut-bildningsnivån är generellt sett lägre i små företag.Små företag har också svårare att avsätta tid för kom-petensutveckling på grund av sitt starkare beroendeav enskilda anställda. är det främst perso-ner med kort utbildning som drabbas av uppsägning-ar. Tyvärr har arbetslösa personer med kortutbildning svårigheter att komma tillbaka till arbeteigen. Ett ökat inslag av kompetensutveckling i ar-betslivet är därför avgörande för att företagen skakunna klara konkurrensen och så att individerna kansäkra sin ställning på arbetsmarknaden.Ett ökat offentlig åtagande när det gäller att ökaomfattningen av kompetensutvecklingen, förutom attstärka individen, bidrar till att förebygga arbetslöshetoch förtidspensioneringar. Behoven finns alltså där.Intäkterna från de energiskattehöjningar somgjordes som en del av den gröna skatteväxlingen harlöpande avsatts för att finansiera kommande åtgärder.Genom förslag i årets ekonomiska vårpropositionkommer det att sättas av 2,3 miljarder i år.Emellertid visar erfarenheterna från arbetet inomRegeringskansliet, efter det att fattat beslutom riktlinjepropositionen, att det är angeläget attåtgärderna utformas på ett så effektivt sätt som möj-ligt så att de tillgodoser de behov som vi har identifie-rat i det här arbetet. Det är också viktigt att komman-de förslag blir enkla och överskådliga så att det inteblir krångligt för de individer och de företag som skadelta. Frågan och behoven är för viktiga för att för-fuskas.Regeringen kommer attåterkomma med förslag om förbättrade villkor förkompetensutveckling. De grundläggande intentioner-na i riktlinjepropositionen ska alltså fullföljas.Anf. 175 ():Fru talman! Det finns skäl att ha respekt för att ennytillträdd minister kan få en fråga på halsen. Mendet finns inte skäl att ha respekt för att regeringensätter tidsgränser som man inte själv kan uppfylla.Det skulle jag noga vilja påtala.Behoven finns självklart. Det är därför jag står häroch agiterar så kraftfullt för att förslaget ska kommatill stånd . Om detta behöver jaginte övertygas. Jag tror att jag är mer angelägen änstatsrådet om att få det här till stånd.Det sätts av pengar. Ja, men till vilken nytta? De behövs ute i näringslivet bland demänniskor som behöver kompetensutvecklas för attkunna behålla sina jobb och för att kunna möta fram-tiden. Vi halkar efter som kunskapsnation, och det härär en av de ingredienser som är nödvändiga för attSverige ska vara konkurrenskraftigt . Jag tror att vi är överens om de sakerna.Det är därför som förslaget måste fram. Regeringenhar misslyckats med att hålla sina egna tidsgränser,och det är oförlåtligt i en sådan här viktig fråga.Man vinner tid om man struntar i att försöka ut-veckla en egen myndighet. Använd de kanaler somredan är etablerade för att sjösätta systemet, och gördet enkelt! Jag har förslaget här i form av en gemen-sam borgerlig motion. Där skissar vi på ett förslagmed en betydligt större enkelhet, där man använderde finansiella institut som finns . Jag skamed glädje lämna över den till statsrådet efteråt.Jag tror också att man måste tänka på att belopps-gränsen inte ska vara för låg. Det förslag som detskissas på riskerar att bli ett förslag på marginalen,som ingen tycker blir intressant. Det handlar omnågot slags rättviseperspektiv som blir obegripligt omvi vill uppnå en aktivt kompetensutveckling för män-niskor i näringslivet.Låt inte tanken att ingen får missbruka något sy-stem bli så utslagsgivande att det blir ett system sominte är till någon nytta! Beloppen får inte vara för småom man ska kunna använda dem på ett aktivt ochkvalificerat sätt.Dessutom tror jag inte att man behöver vara sårädd för att begränsa friheten i det här systemet. Görsom med pensionssystemet! Omgärda det men unge-fär samma regelverk! Det regelverket går också attapplicera på det här systemet. De pengar som inteanvänds kan gå in i pensionssystemet i stället. Dåkommer pengarna till nytta den vägen. Sparandet harinte varit negativt.Jag tycker att det är trist att förslaget inte sjösattes2002 som SPP-pengarna regnade över Sve-riges arbetsgivare i form av 36 miljarder. Det hadevarit ett utmärkt tillfälle för arbetsgivarna att göra enrejäl satsning på kompetenskonton från början. Tänkvilken möjlighet det hade varit om det här hade haften snabbare väg genom ! gickinte det.Jag beklagar också att majoriteten inte harvarit beredd att lyssna på vad vi i oppositionen harhaft att säga i den här frågan, trots att både ochTCO har uppmanat och uppmuntrat till detta. Jag troratt detta behöver göras till en bred lösning. Därför skajag, som sagt, med nöje lämna över den borgerligamotionen på området. Mycket av det trassleri somstatsrådet anför i sitt svar skulle säkert kunna strykasoch sållas bort med hjälp av en sådan här motion därman väljer ett enklare system.Överläggningen var härmed avslutad.26 § Svar på interpellation 2002/03:328 om deförtroendevaldas roll i samband med strejkerAnf. 176 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig hurjag avser att agera för att tydliggöra de förtroendeval-das roll och skyldigheter i samband med strejker somdirekt berör den förtroendevaldes ansvarsområde.Jag vill inledningsvis klargöra att jag i egenskapav statsråd inte kan uttala mig om vem som är attbetrakta som strejkbrytare i det enskilda fallet.En grundläggande princip i den svenska arbets-marknadsmodellen är att staten så långt som möjligtska förhålla sig neutral i konflikter mellan arbetsgiva-re och arbetstagare. Staten har lagreglerat vissagrundläggande spelregler för arbetskonflikter. Självarätten att vidta stridsåtgärder är grundlagsfäst. Reglerom bland annat varsel och fredsplikt finns i medbe-stämmandelagen. Arbetsmarknadens parter agerarinom ramen för dessa spelregler. Aktörerna i en ar-betskonflikt ska dessutom följa god sed på arbets-marknaden. Det innebär bland annat att dessa aktörerska respektera de grundläggande reglerna för arbets-konflikter, respektera varandras roller och inte hellerförsvåra lösningen av en konflikt.Vem som är att definiera som strejkbrytare är enfråga för den organisation som vidtagit stridsåtgärder.Frågan är inte lagreglerad och därmed är inte hellerstrejkbryteri något rättsligt fastställt begrepp. Det ärparterna som fastställer reglerna för arbetskonflikter,liksom eventuella undantag och dispenser. I detkommunala huvudavtalet finns bland annat en såkallad undantagskrets angiven som omfattar förvalt-ningschef eller motsvarande samt arbetstagare somföreträder arbetsgivaren i kollektivavtalsförhandling-ar. Vidare undantas visst skyddsarbete.Med hänsyn till att strejkbryteri helt faller underarbetsmarknadsparternas ansvarsområde har reger-ingen inte för avsikt att vidta någon åtgärd för atttydliggöra de förtroendevaldas roll i samband medarbetskonflikter.Anf. 177 ():Fru talman! Jag tackar för svaret på min interpel-lation, om det nu är ett svar. Min fråga till statsrådethandlade om hur statsrådet avsåg att agera för atttydliggöra de förtroendevaldas roll i samband medstrejk. På den frågan har statsrådet svarat att han inteavser att vidta någon åtgärd. Jag tycker att det ärmärkligt.Sveriges riksdag är lagstiftande försam-ling. Är det så att inte ens våra statsråd kan refereralagen och tydliggöra den är vi verkligen illa ute. Närjag läste svaret första gången funderade jag om detvar ett statsråd eller en LO-företrädare som gav sva-ret. Jag blev uppriktigt sagt besviken över svaret.Ett förtroendemannauppdrag är ett hedersuppdrag.Det är ett uppdrag att på befolkningens vägnar fullgö-ra en uppgift. Människor blir valda i allmänna val föratt fullgöra det här förtroendeuppdraget.I dag kan vi konstatera att många som fullgör sittuppdrag blir förföljda. Deras anhöriga blir förföljda.En av orsakerna är att de tydliga signalerna om vadsom är rätt och fel i den här frågan inte ges. Det vardet som jag ville klara ut med min interpellation.Hemma i min kommun förföljs till exempel tek-niska nämndens vice ordförande när han hämtar pos-ten och kör den till . Av någon oförklarliganledning är hans hjul lösskruvade när han kommerut från och ska åka därifrån. En annan för-troendevalds sjuåriga dotter, notera sjuåriga dotter,blir kallad djävla svartfotsunge i skolan. Är det så härvi ska ha det?Det är alltså människor som i allmänna val blivitvalda för att fullfölja en uppgift som behandlas på dethär sättet. Och ingen kan eller vill ge de rätta signa-lerna om vad som är rätt och fel och hur man skaagera i de här sammanhangen.Statsrådet säger att det är upp till parterna att klarakonflikten, och det är givetvis rätt. Vilka är då parter-na? Den ena parten är givetvis i det härfallet. Men vem är den andra? Ja, det är givetviskommuner och landsting. Det är de som är arbetsgi-vare. Vilka är det då personifierat? Vi kan konstateraatt ansvaret för den kommunala verksamheten liggerhos våra förtroendevalda. Det är våra förtroendevaldasom är arbetsgivare. En arbetsgivare kan aldrig be-traktas som strejkbrytare i en konflikt. Det är så jagtycker att statsrådet kanske borde ha svarat på den härfrågan.En arbetskonflikt är en strid mellan två olika be-rättigade parter. Det här är en självklarhet i svensktarbetsliv. Förtroendevalda i styrelser och nämnder ärde anställdas motpart och kan därför lika lite somandra arbetsgivare, exempelvis inom det privata när-ingslivet, vara neutrala i en arbetskonflikt. På mångahåll i landet har kommunalare, förtroendevalda ochmedier frågat sig vad som egentligen gäller på det härområdet. Statsrådet tänker inte ge svaret, trots attlagen är tämligen tydlig, som jag ser det.Det är ändå tur att det finns några som rätar utfrågetecknen. Det har gjort ochgett klara riktlinjer. Man har bland annat skrivit tillKommunals ordförande och betonat detta. Man skri-ver: Vi förutsätter att båda parter, med respekt förvarandras roller, agerar i överensstämmelse med vadsom är god sed och praxis vid en arbetsmarknadskon-flikt.Herr talman! Jag är övertygad om att fadern tillden sjuåriga flickan som blev kallad djävla svartfots-unge knappast är nöjd med vad hans partikamratstatsrådet svarar på min interpellation. Viss tröstkanske den här personen kan få från en annan parti-kamrat han har, nämligen , som myckettydligt har sagt att det är den förtroendevaldes uppgiftatt ta sitt ansvar och fullfölja sitt uppdrag.Jag är som sagt besviken över svaret på min inter-pellation.Anf. 178 Statsrådet ():Fru talman! Inte menar väl attjag i egenskap av statsråd från talarstol skadöma vem som är strejkbrytare och var gränserna förstrejkbryteri går? Det skulle vara mig helt främman-de. Som part, vare sig jag var arbetsgivare eller ar-betstagare, skulle jag bli djupt upprörd och orolig omdet i kammare avgjordes vad som ärstrejkbryteri eller inte i en arbetsmarknadskonflikt.Det kan självfallet inte vara på det sättet.De personer som refererade till,och som hade sagt mycket bättre saker än vad jaggjorde, är ju i själva verket företrädare för parterna.Det är också just de som ska tala om vad de tyckergäller.Frågorna är dessutom reglerade i huvud- och för-handlingsavtal mellan parterna, och de är de somförfogar över svaren, över tolkningar och över re-kommendationer som ges ut. Det har Kommunför-bundet, och gjort.Ett svar kan jag ge , och detgäller om någon blir utsatt för brott av något slag. Dåska det naturligtvis anmälas i laga ordning. Detta ärsåvitt jag vet reglerat i , och jag utgårfrån att ingen anser att det tillhör god arbetsmark-nadssed.Parterna har gett sina rekommendationer, ochparterna bedömer var gränserna går när det gällerundantag och dispenser. Kommunalarbetareförbundethar uttalat vad det tycker att en arbetsgivare är ochvilka roller de förtroendevalda som arbetsgivare kanha enligt de seder och de interna regelverk som finnspå arbetsmarknaden.Detta har uttalat, och det är inte minuppgift som ansvarig minister att döma i de här frå-gorna i en arbetsmarknadskonflikt.Anf. 179 ():Fru talman! Det är inte fråga om att döma, och detär inte heller det som jag har varit ute efter i minfråga, utan det gäller att en minister klart ska tydlig-göra hur man ser på den lagstiftning som har beslutatsi den här salen. Det är ändå så att förvaltning i kom-mun utövas utifrån förtroendevalda.I dagens nummer av Metro står det bland annat såhär:Vi måste öka trycket på politikerna, säger , ordförande för iStockholm. finns ingen press på arbetsgivarnafrån politikerna.Detta visar att man här inte har rollerna klara försig. Det sätts i det här sammanhanget likhetsteckenmellan arbetsgivare och politiker, och det är en tolk-ning som jag tycker att det vore på sin plats att göraav ministern. Det är inte fråga om att döma utan omatt tolka den förnyelse av kommunallagen som gjor-des 1991, då man mycket tydligt betonade att förvalt-ningen i kommuner och landsting även fortsättnings-vis ska styras av politiker som har rätt att anställapersoner till sin hjälp.Det är den bedömningen jag skulle vilja få. Detgäller inte att ge sig in på sakfrågorna om vad som ärrätt och fel i konflikten mellan och och . Jag vill få entolkning av den lag som är beslutad i den här försam-lingen.Anf. 180 Statsrådet ():Fru talman! Jag ber här att få hänvisa till Kom-munals avtalsombudsman , som i enartikel har klargjort Kommunalarbetareförbundetsuppfattning i de här frågorna.Han anser att det inte finns någon exakt gräns förstrejkbryteri. Han anser att ordförande i nämnder är att betrakta som arbetsgivare.Som sådan har man rätt att ingripa om följderna an-nars kan bli allvarliga, men det betyder inte att någonunder strejkens första timmar får åka ut och öppnatippen. Det bör användas väldigt sparsamt.Detta har avtalsombudsman uttalat.Jag tänker inte för min del göra någon som helst tolk-ning av strejkbryteri i en enskild arbetsmarknadskon-flikt.Anf. 181 ():Fru talman! Det är inte det som det är fråga om,utan det är som sagt fråga om att svara på vem som ärarbetsgivare i en kommun eller i ett landsting. Somjag ser det är det här en fråga om sunt förnuft. Vimåste i det här sammanhanget skapa en situationmellan parterna som har vettiga mellanmänskligaformer. Vi måste få parterna att acceptera varandraoch låta var och en acceptera de åsikter som var ochen har. Så är det faktiskt inte i dag.Jag återkommer till att vi faktiskt har en lagstift-ning som har beslutats i den här salen om vilka somär arbetsgivare i kommuner och landsting. Det är deförtroendevalda. Arbetsgivare i det privata näringsli-vet är en part och har rätt att arbeta. Det ska naturligt-vis ske med sunt förnuft, men det gäller att få tillstånd samarbetsformer, så att man inte - myckettydligt uttryckt - pratar skit om varandra.Vi ska försöka få förtroendevalda människor attvara kvar som förtroendevalda i våra kommuner ochlandsting. är det faktiskt så att många av demänniskor som är valda ombud överväger att lämnasina uppdrag på grund av den situation som förelig-ger.Överläggningen var härmed avslutad.27 § Svar på interpellation 2002/03:331 omregelverk för arbetskraftsinvandringAnf. 182 Statsrådet ():Frutalman! har ställt två frågor tillmig: dels om jag avser att påskynda den parlamenta-riska utredningen med uppdrag att utreda konsekven-ser och ta fram ett regelverk som medger vidgadarbetskraftsinvandring från länder utanför EU delsom jag är beredd att ta initiativ till att det omgåendetas fram ett tillfälligt regelverk som ger människorsom är etablerade i och har arbete, möjlighetatt stanna i landet till dess att den parlamentariskautredningen arbetat färdigt.I sin interpellation tar också uppett par enskilda fall som rör personer som riskerar atttvingas lämna om de inte befinns ha rätt tillasyl eller uppehållstillstånd på humanitära grunder.Jag vill inledningsvis understryka att jag, som HansBackman säkert vet, inte kan uttala mig i enskildafall.Vad gäller den första av frågorhar jag redan i ett frågesvar infor-merat om att tillkännagivande i frågan omutredning om arbetskraftsinvandring den 11 april2003 (bet. 2002/03:SfU08, rskr. 2002/03:143) anslu-ter till ett arbete som pågått inom Re-geringskansliet för att möta framtida brist på arbets-kraft i . Jag framhöll också i frågesvaret attarbetet med att ta fram utredningsdirektiv bedrivsintensivt inom . Detta gäller även idag.Angående den andra frågan menar jag att det voredjupt olyckligt att hasta fram tillfälliga regler på ettområde som är så känsligt och komplext som förhål-landet mellan asyllagstiftningen och de regler somstyr möjligheterna till arbetskraftsinvandring.I enlighet med det aktuella tillkännagivandet iriksdagen kommer utredningen om arbetskraftsin-vandring att i sina direktiv bland annat få uppdragetatt studera sambandet med asylrätten.Inriktningen för utredningsarbetet i denna delmåste dock - också i enlighet med tillkän-nagivande - vara att asylrätten inte får urholkas. Sve-rige ska ha ett asylrättsligt system som erbjuder skyddåt förföljda och skyddsbehövande. Det är av avgöran-de betydelse för asylrättens legitimitet att uppehålls-tillstånd av skyddsskäl inte blandas ihop med uppe-hållstillstånd av arbetsmarknadsskäl. Jag vill i sam-manhanget gärna nämna att regeringen har arbetatmycket aktivt för att korta handläggningstiderna förasylsökande och att ett omfattande reformarbete av-seende asylprocessen pågår.Enligt nuvarande huvudregel gäller att en ansökanom uppehållstillstånd måste lämnas in före inresa iSverige. De som är i behov av skydd i liksompersoner med starka humanitära skäl är dock undan-tagna från detta krav. Genom att vi har en enhetligprocess prövas alla dessa skäl liksom anknytningsskäli ett sammanhang. Åberopade skyddsskäl som be-döms vara otillräckliga eller icke trovärdiga kan inte iefterhand ligga till grund för uppehållstillstånd avarbetsmarknadsskäl.Ett regelverk som skulle tillåta personer i Sverigeatt få sin ansökan om uppehållstillstånd för arbeteprövad och beviljad skulle innebära ett avsteg frånhuvudregeln. Ett otydligt regelverk riskerar i förläng-ningen att urholka asylrätten vilket drabbar männi-skor som är i behov av skydd.Den svenska arbetsmarknadens behov måste kun-na tillgodoses på andra sätt.