prot · GR0926 · 2003-11-12 00:00:00 — Problemet med rekrytering av deltidsbrandmän kan jag spara. Ni överslätar även där med att det inte är några stora problem. Men den beskrivningen känner inte jag igen från det län som jag kommer från, där jag har haft mycket kontakt med deltidsbrandmännen. 104 () replik: Jag har här i min hand I väntan på ambulans. Det är och som har haft en arbetsgrupp som har gjort en översyn. Jag vet vad I väntan på ambulans innehåller. Jag har läst den väldigt noggrant. Landstingen kan sluta avtal om att räddningstjänsten ska ställa upp på vissa saker. Den används väldigt ofta ute i glesbygden, för sjukvården och ambulansen har en viss utryckningstid, medan räddningstjänsten i kommunerna har närmre till den plats där ett sjukdomsfall inträffar. Och det är ju inte vilka sjukdomsfall som helst. Det är prio 1 när det gäller alarm, och det kan vara hjärtinfarkter och lite av varje. Har de som kommer till platsen från räddningstjänsten delegering att till exempel utföra defibrillering, kan de ju använda den. Alla har inte den delegeringen. Men det är ju en trygghet för den de kommer till, för de kan utföra viss hjälp för att få i gång en människas hjärta om inte annat. Vi har inte förbisett frågan. Vad vi har diskuterat är vad sekretessen ska lyda under. 105 () replik: Ett referat från : Det fanns avtal, och man kunde ställa upp på vissa saker. Man gör utryckning på i princip av prio 1-larmen när det gäller hjärtsjukdomar och den typen av sjukdomar i glesbygden. Det är inte bara vissa sjukdomar, utan man gör utryckning när det gäller allting precis som man gör utryckning när det gäller olycksfall, som också är prio 1. Jag tänkte vara lite elak när visade upp boken och säga att det räcker inte att ha en bok, utan man ska ha förstått det som står i den också. Men så elak är jag inte, så det vill jag inte säga. Med defibrillering är det så att defibrillatorer kommer att finnas i alla utryckningsbilar från och med årsskiftet i mitt hemlän. Jag gissar då, , att det är så, även med ett socialdemokratiskt styre i , att om de finns i bilarna ska de också användas. Det kan ju bli annorlunda. Det vet jag inget om med ett sådant styre. Men normalt ska de användas. Defibrillatorer finns på flygplatser, på hotell och på en rad andra platser som använder dem. Men här är det alltså människor som klampar in i hemmen och får ta del av en massa saker. Jag är egentligen journalist när jag inte är riksdagsledamot. Jag kan ringa till en IVPA-anställd eller en räddningstjänstpersonal som har varit i ett hem där en känd idrottsstjärna eller någon stjärna i en såpopera, som är de mest populära just , har försökt ta sitt liv eller gjort något annat. Denna person som har varit där och som verkligen representerar sjukvårdens förlängda arm omfattas inte av sekretessen. Jag tycker att det är märkligt att man gör en sådan åtskillnad, för de två som kommer en kvart eller , och ibland ännu senare, omfattas av sekretessen. Det är det som vi har velat komma åt i våra motioner och i vår reservation. Jag är glad att vi har en reservation, för som det står i betänkandet ska man avvakta om det visar sig att problem uppstår. Nej, fru talman, så länge vill inte jag vänta. 106 () replik: Även om det ska finnas defibrillatorer på alla ställen, får man inte använda dem utan att ha en delegering för att göra det. Jag kan ganska mycket om ambulanser, om hur de är utrustade, om hur personalen är utbildad och så vidare, eftersom jag i kommun har varit ordförande för den här verksamheten och varit ute väldigt mycket i verksamheten. Jag vet vad det här handlar om. Jag vet inte ordagrant vad jag sade, men det är ju som sluter avtal med den kommunala räddningstjänsten. Sjukvården tillhör landstingen. Man får sluta avtal om hur det ska fungera när det gäller prio 1, men det gäller inte prio 2, prio 3 och så vidare. Jag vet alltså någotsånär vad det här handlar om. Jag tycker att ministern har svarat väldigt bra på frågan om sekretessen, att vi får återkomma om det blir problem. Det har väl aldrig varit några problem. Jag vet inte om möjligtvis kan ge mig ett enda exempel på att räddningstjänstpersonalen inte tror eller vet att de omfattas av en viss sekretess. De är seriösa yrkesutövare. De släpper inte saker och ting. Ministern har åberopat att hon återkommer om det blir några problem. 107 () replik: Om vet så mycket om den här verksamheten, så är jag besviken på vad resultatet har blivit av behandlingen i utskottet. Jag läser ur betänkandet en gång till så att jag får med det i protokollet: De uppdrag som utförs av räddningstjänstpersonal på uppdrag av landstingen är inte att betrakta som räddningstjänst och inte heller som hälso- och sjukvård. Det synes även oklart vilka uppgifter som räddningstjänstpersonalen får del av vid vissa uppdrag. visste ju alltihop, och ändå går hon med på sådana här skrivningar som slutar med att vi lämnar den här salen och debatten med ett stort frågetecken för vad det här är för någonting. Ni kan aldrig vara nöjda med det som ni har kommit fram till. Och jag är jätteglad för att vi har en reservation. Jag känner väldigt många människor som jobbar inom IVPA-verksamheten i min glesbygdsdel. Men de har bara frivilliga uppgörelser om sekretess . De har inte ens skrivit på någonting, utan de har frivilliga uppgörelser. Jag litar till på dem. Sidan där det står om det visar sig att problem uppstår skulle ha varit oskriven, , för med det här resultatet, om det vore en skola, skulle du och ni få sitta kvar. Föredrogs försvarsutskottets betänkande 2003/04:FöU2 Ny räddningstjänstlagstiftning, m.m. (prop. 2002/03:119). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) 7 § Rätt att lyfta konkursförvaltararvode Föredrogs lagutskottets betänkande 2003/04:LU1 Rätt att lyfta konkursförvaltararvode (prop. 2002/03:112). Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 13 §.) 8 § Redovisning och värdering av finansiella instrument Föredrogs lagutskottets betänkande 2003/04:LU2 Redovisning och värdering av finansiella instrument (prop. 2002/03:121). Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 13 §.) 9 § Lag om finansiell rådgivning till konsumenter 108 (): betänkande nr 3 behandlar regeringens förslag till en lag om finansiell rådgivning. Lagen föreslås bli tillämplig på så kallad placeringsrådgivning. Syftet med den föreslagna lagen är att öka konsumentskyddet. Lagförslaget innehåller bestämmelser om att det rådgivande företaget ska iaktta god rådgivningssed och se till att den som har gett råd har tillräcklig kompetens för uppgiften. Den enskilda företagaren ska dokumentera vad som förekommit, vad som sagts vid rådgivningstillfället och spara dokumentationen . Det föreslås också bestämmelser om skadeståndsansvar för den enskilda företagaren som vid finansiell rådgivning uppsåtligen eller av oaktsamhet orsakat en ren förmögenhetsskada. har vi sett en mycket stark uppgång i intresset för att placera sina besparingar i aktier, fonder eller andra finansiella instrument. Med den här utvecklingen ökar förstås efterfrågan, uppmärksamheten och också kraven på de rådgivande finansiella företagen. Det är på flera sätt sunt och bra, och det är en utveckling som vi välkomnar. Riskerna att mindre väl ekonomiskt initierade eller insatta konsumenter ska råka ut för en vårdslös eller sämre underbyggd rådgivning än acceptabelt ska heller inte förringas. Därför delar vi regeringens problembeskrivning om behovet av lagstiftning. Det finns goda skäl att noga överväga och varsamt beakta de enskilda krav och regleringar som regeringen nu vill lägga på de finansiella rådgivningsföretagen. All lagstiftning måste förstås ha sin utgångspunkt i en tydlig analys av konsekvenserna. För många eller för krångliga regler, för stora bördor och för omfattande förpliktelse på de finansiella rådgivningsföretagen kommer förstås att kosta pengar och resurser. Detta är kostnader som alltid kommer att betalas av konsumenterna. Det är kostnader som kommer att betalas av dem som söker råd och som söker hjälp. Därför måste vi mycket noga överväga de bördor som vi lägger på rådgivningsföretagen allt för att inte få en verklighet eller en situation där kostnader drivs upp på ett sätt så att rådgivning, tips och hjälp i de ekonomiska frågorna blir någonting som är förunnat dem som redan har ekonomiska resurser och en tjock bankbok. Det är den utvecklingen som är risken med att addera krav med krav och att lägga börda till börda. Risken är att kostnaderna för verksamheten drivs upp på ett sådant sätt att de som kanske har stort behov men mindre ekonomiska resurser inte har råd att skaffa sig rådgivning och hjälp. Det vore en mycket olycklig utveckling. På samma sätt måste vi också vara försiktiga och noga övervägande i lagstiftningen. Svåra regler och dåliga lagar med alltför omfattande krav och regleringar riskerar att ge effekten att de redan etablerade och dominerande, de stora finansiella bolagen och bankerna, gynnas av lagstiftningen. I stället blir det svårare och tuffare för nya, mindre och seriösa företag att utmana de stora drakarna. Om det blir svårare att utmana blir det också svårare att starta verksamhet. Om det blir svårare att konkurrera så blir förstås utbudet mer begränsat och konkurrensen sämre. På detta sätt och med denna utveckling vinner de etablerade finansiella bolagen. Men konkurrensen och därmed konsumenten blir förlorare. De här två perspektiven vilka konsekvenser förslaget får för konsumenternas kostnader och vilka konsekvenser förslaget får för konkurrensen och mångfalden inom den finansiella sektorn är frågor och perspektiv som vi menar att regeringen borde ha ägnat mer kraft, mer energi och mer kunskap åt i sitt arbete med lagförslaget. Det är också mot bakgrund av de två perspektiven som har reserverat sig mot ett par punkter i betänkandet. Vi tycker att det är en orimlig börda att ålägga den enskilda företagaren att systematisera och bevara dokumentation om de råd som man har lämnat. Vi ifrågasätter också den föreslagna formen av förbudsvite, och vi anser att den bästa tillsynen av lagen utförs av . Där har man de bästa kunskaperna och de största erfarenheterna av konsumentskydd i den finansiella sektorn. Jag stöder naturligtvis, fru talman, samtliga av reservationer. Men för att vinna tid yrkar jag bifall bara till reservation 2. 109 (): Svenskarna har blivit ett aktieägande folk. Den gamla nötta sparbanksboken är inte längre som förut det enda eller främsta alternativet för småspararna. placerar många svenskar sina sparmedel i aktier, värdepappersfonder, aktieoptioner eller andra derivatinstrument och så vidare. har andelen hushåll som äger någon form av finansiella instrument ökat från till . Under bara har den andel av hushållens sparande som är placerad i traditionell bankinlåning minskat från till . Det är naturligtvis mycket välkommet att det finns en bredare valmöjlighet och en större palett för den enskilda spararen att välja från när han eller hon ska placera sitt kapital . Men det gör också att den enskilde står inför möjligheten att placera på ett sätt som är mer riskfyllt . Då blir också kravet på korrekt information om vilka risker som är förenade med de olika placeringarna större . Av det skälet tycker vi från sida att det är rimligt att man har en lag om finansiell rådgivning till konsumenter. Det är viktigt att slå fast att den lagen inte skyddar mot dåliga beslut. I en marknadsekonomi baserad på äganderätt har den enskilde naturligtvis möjlighet att ta risker stora risker med sitt kapital. slår besluten fel, och resultatet blir inte vad man hoppades på. Däremot är det centralt att konsumenten kan fatta sina beslut utifrån korrekt information. Konsumenten har rätt att kunna fatta upplysta beslut. Den här lagstiftningen syftar till att ge ett skydd mot att den enskilda konsumenten fattar beslut som beror på felaktig, vårdslös eller direkt vilseledande information från placeringsrådgivare. Icke desto mindre finns det några problem med de förslag som nu ska ta ställning till. Till att börja med finns det i lagförslaget en avgränsning som gör att rådgivning avseende så kallade traditionella livförsäkringar inte täcks av lagen, trots att det är någonting som har efterlysts av många både av dem som företräder konsumentintressen och av dem som företräder fondbolag. , och många andra har efterlyst att man ska se över gränsdragningen. Utskottet konstaterar här att det är viktigt att regeringen fortsätter att mycket noga följa utvecklingen. Vi förväntar oss också att regeringen skyndsamt tar upp frågan till en förnyad prövning för att se ifall man ska göra en avgränsning där också traditionella livförsäkringar inkluderas i lagen. Av det skälet har inte vare sig reserverat sig eller skrivit något särskilt yttrande, men jag vill härifrån talarstolen passa på att understryka att vi tycker att det är mycket viktigt att regeringen noga följer frågan. Det är naturligtvis också alltid komplicerat när en lag fördelas på två myndigheter som har ett gemensamt tillsynsansvar. Så är det i det här fallet. Tillsynen sköts av både och . Det är samma gränsdragning som finns för konsumentkreditlagen. Icke desto mindre pågår det en diskussion om hur tillsynen på detta område inom den konsumenträttsliga lagstiftningen ska se ut . Tillsammans med har därför skrivit ett särskilt yttrande där vi tycker att det är viktigt att pröva ifall man kan hitta en lagteknisk modell som tillgodoser konsumentens intressen och samlar tillsynen hos en myndighet. tidigare framhöll tycker vi också från sida att det är mycket problematiskt att man har en så lång preskriptionstid som . Vi tycker att det vore betydligt rimligare med . Vi anser också att det är oacceptabelt att det krävs prövningstillstånd för att kunna överklaga ett beslut om vitesföreläggande till kammarrätt. Det är ett så ingripande beslut att vi anser att det är viktigt att man här gör ett undantag från huvudregeln om prövningstillstånd. Slutligen, fru talman, anser vi att det ställer till ytterligare bekymmer när inför den här typen av konsumenträttslig lagstiftning som ett enskilt land inom den europeiska unionen i stället för att driva på för en samlad konsumenträttslig lagstiftning inom hela EU-området vad gäller finansiell rådgivning till konsumenter. Vi tror att det skadar möjligheten för konsumenterna att fullt ut dra nytta av den inre marknaden när man har olika regelverk som i sak kan ge samma skydd men ändå ser olika ut i olika länder. Av det skälet, fru talman, vill jag yrka bifall till reservation 9, men jag står givetvis bakom alla reservationer. 110 (): Vi debatterar betänkandet om en lag om finansiell rådgivning till konsumenter. Lagen är bra i flera avseenden. Den kommer att ge konsumenterna ett skydd. Men skyddet får inte bli så utformat att det hotar själva verksamheten, finansiell rådgivning. En god konsumentpolitik skyddar konsumenten som den säkerställer möjligheten för flera näringsidkare. Här krävs alltid en form av balansgång. Jag vill här ta upp tre frågor som handlar om punkter där just balansen kan upplevas hotad och där därför har reserverat sig mot det lagförslag som har lagts fram. 1.Ska inte konsumenter med traditionella livförsäkringar ha samma skydd som de med andra livförsäkringar? 2.Varför ska näringsutövarnas preskriptionstid i detta avseende vara och inte som i andra, liknande sammanhang? 3.Varför ska ha rätten att utfärda näringsförbud och inte till exempel , som ju oftast har det i liknande sammanhang? Vi kristdemokrater anser att även den rådgivning som avser placering i så kallade traditionella livförsäkringar ska omfattas av lagen. Lagen kan inte omfatta enbart dem som placerar i finansiella instrument och andra livförsäkringar. I 2003:2, som överlämnades till regeringen , förespråkas en sådan utvidgning. har i sitt remissyttrande ställt sig bakom denna uppfattning. Jag anser därför att bör ge regeringen uppdraget att utreda frågan och återkomma med ett sådant lagförslag. Detta ger vi kristdemokrater uttryck för i reservation 1 under punkt 1, som jag härmed yrkar bifall till. Vi går alltså ett steg längre än vad och gör. De avger ett yttrande. Vi vill reservera oss till förmån för att lagen ska gälla alla livförsäkringar. Självklart står jag bakom även partiets övriga reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 1. Arbetet med att se över livförsäkringarna och återkomma med rådgivning kan ske till exempel i anslutning till den av regeringen tillsatta utredningen om ny associationsrätt för försäkringsbolag. Det viktiga för oss kristdemokrater är att det faktiskt sker. Lagförslaget innebär en preskriptionstid . Varför denna långa tid när vi vet hur snabbt tingens ordning förändras? Alla har väl fått rådgivning när det gäller aktier och annat, och vem har inte sett hur snabbt allting kan förändras? Hur visste vi för sju eller hur värdet skulle falla på vissa av våra aktier, som vi ser ? Att ha så som leder till osäkerhet för näringsidkare och alldeles orimliga krav på att man ska kunna dokumentera. Det är heller inte befogat, eftersom grov vårdslöshet i rådgivning borde fastslås . Vi tror alltså att den tvååriga tid som finns i konsumentköplagen och konsumenttjänstlagen ska gälla även i denna lag. På den tredje punkten innebär lagförslaget att ska få befogenheter att förelägga näringsidkare viten eller att i princip upphöra med verksamheten. Detta är enligt vår mening, precis som har anförts av och min folkpartistiske vän, ett ingrepp i den grundlagsskyddade näringsfriheten. Det vore naturligare att , som har tillsyn över liknande verksamhet, också skulle ha ansvar för att vidta åtgärder om man inte genomför verksamheten så som det är tänkt. Här är beredningen bristfällig, och jag vill därför yrka avslag på förslaget under denna punkt. 111 (): Betänkandet gäller en lag om finansiell rådgivning till konsumenter. står i stora drag bakom propositionen och det förslag som regeringen har lagt fram. Vi tycker att det är en väldigt bra lagstiftning. Utgångspunkten är att det ska vara särskilt skyddsvärt ur konsumentsynpunkt. Konsumentfrågorna får oftast en helt annan betydelse när man talar om finansiell rådgivning. Det jag framför allt vill tala om handlar om lagens tillämpningsområde. Där har utskottet kommit fram till en mycket bra och stark skrivning. Från början hade även vi i tänkt reservera oss till förmån för yrkande. Men om man med facit i hand ser på betänkandet ser vi att det faktiskt innehåller en mycket starkare skrivning än kd:s reservation. I reservationen begär man nämligen att frågan ska utredas. I utskottet diskuterade vi att detta kanske skulle ta att utreda. Därför fick vi denna starka skrivning som alla partier ställde upp på utom kd. Vi uppmanar faktiskt regeringen att följa utvecklingen och komma tillbaka till . Det vill jag uppmana regeringen att också göra. Det är viktigt att man följer utvecklingen och ser till att komma tillbaka med de förslag som behövs. Som jag ser det finns det inte någon anledning till att de traditionella livbolagen inte ska omfattas av lagen, men för att inte försena lagen ytterligare har vi inte kunnat göra på något annat sätt än genom denna skarpare skrivning som utskottsmajoriteten står bakom. Jag vill också ta upp frågan om preskriptionstiden. och har talat om företagare och företag. Visst, men här är det inte vilka företag som helst som man ställer detta krav om tioårig preskriptionstid på. För övrigt påverkas de nuvarande preskriptionsreglerna i 18 kap. 9 § handelsbalken, där man faktiskt ger möjlighet att ha andra överenskommelser. Anledningen till att är bra är att det handlar om näringsidkare. Vi i tycker att man ska ställa skarpare krav på näringsidkare. Därför är skäligt, och därför ställer vi i upp som preskriptionstid. Återigen väger konsumentskyddet tyngre än att näringsidkare ska tvingas arkivera handlingar . har ställt upp på två reservationer tillsammans med och . Det är reservation 5, och under förutsättning att reservation 5 vinner bifall också reservation 6. Jag yrkar bifall till reservation 5. Jag tycker inte att det kan skada att vi faktiskt är ännu mer tydliga när vi stiftar lag. Till skillnad från vad utskottsmajoriteten säger om att det inte är brukligt att man bryter mot invanda mönster utan att man skriver bör i lagstiftningen, anser jag att vi här kunde ha varit ännu tydligare och bytt ut ordet bör mot skall, alltså att skall meddela varning och inte bör som det står i förslaget till lag. Detta är i och för sig inte någon väldigt stor fråga, men jag yrkar bifall till reservation 5 i alla fall. Avslutningsvis något om prövningstillståndet. Jag och tycker att det föreliggande förslaget är väldigt bra. Jag tycker inte att man ska ta bort det prövningstillstånd som finns . Hur skulle situationen se ut för våra domstolar om vi hade tagit bort prövningstillståndet? Prövningstillståndet finns faktiskt för att man har gjort en prövning och ser om det finns ett prejudicerande fall som kan hänföras till liknande ärenden. Om det inte är väldigt speciellt får man inte prövningstillstånd. Det finns inte skäl att lyfta bort den ordning som gäller i enlighet med det som har krävt. Jag yrkar bifall till förslaget i lagutskottets betänkande på alla punkter utom det som gäller punkterna 5 och 6. 112 () replik: Det är väldigt märkligt att avstår från att yrka bifall till vår reservation när det gäller livförsäkringar. Jag vill gärna uppmärksamma på den starka text som också var beredda att ställa sig bakom om det inte hade stått: om det skulle visa sig att det finns behov av en utvidgning av lagens tillämpningsområde. Vi menar att behovet finns. För att tala i klartext ger denna lag stöd och skydd åt de konsumenter som redan är väldigt medvetna och kunniga och väljer den typen av livförsäkringar, medan väldigt många av de så kallade vanliga människorna som inte har samma insikt tar så kallade traditionella livförsäkringar som inte omfattas av skyddet. Att förbiser dessa människor är märkligt. Vi kan nämligen med hjälp av den debatt som förs och i och med det som har hänt med vissa bolag och annat se att det finns ett behov av skydd också för dem som har traditionella livförsäkringar. Varför kan vi då inte tillkännage det direkt till regeringen? Vi har valt att säga att det må bli en utredning, men vi har pekat på att det här handlar om att alla konsumenter som har livförsäkringar ska få ett skydd. 113 () replik: Givetvis skulle jag gärna ha sett att slutet av meningen som läste upp inte hade funnits med. Jag kan nämligen se det behovet . Men den starka skrivning som utskottet ändå har gjort är ändå starkare eftersom vi där ger regeringen en fingervisning och talar om för den att utskottet faktiskt ser denna fråga som väldigt viktig. Det tror jag är mycket viktigare än en enskild reservation när det gäller att det faktiskt är hela lagutskottet. Och blir det också ett riksdagsbeslut som kommer att innebära att man begär detta av regeringen. Men jag tror att vi i sak ändå är överens på punkten om att traditionella livbolag faktiskt ska inbegripas i denna lag. Men som ärendet har hanterats i utskottet har jag ansett att det har varit mycket viktigare att få en stark, enig skrivning än att reservera mig till förmån för något som inte hela ställer sig bakom. 114 () replik: Vem ska avgöra om behov föreligger? Jag tycker naturligtvis att det är väldigt bra att med hjärtat stöder vår reservation. Men man gör det inte med hjärnan. Detta behov måste på något sätt framgå. Och vi kräver att det ska tillsättas en utredning där man avgör behovet. Då kunde man väl lika gärna ha kunnat se till att lagutskottet hade enats om att ta bort det här dunkla och diffusa om behov föreligger och i stället sagt att detta ska gälla alla eftersom man är mån om alla konsumenter. Men de som nu vill hjälpa och som vi hjälper om vi fattar detta beslut är de som redan är medvetna och kunniga eftersom de väljer den typen av livförsäkringar.