prot · GQ09113 · 2003-05-28 00:00:00 — Varför är ni beredda att ge upp enaktiv ekonomisk politik som gagnar full sysselsätt-ning och en generell välfärd?När vi i kvinnorörelsen kräver att män ska ge ifrånsig makt för att vi vill ha mer brukar det framföras attdet inte finns någon som frivilligt ger ifrån sig makt.Men här har vi en grupp män - , , och - somär beredd att ge ifrån sig makt! Problemet är bara attdet är folkets makt och barns ochbarnbarns makt som de vill ge bort, nämligen maktenatt själv i fria och demokratiska val få bestämmavilken ekonomisk politik som ska bedrivas.De har inte lyckats övertyga mig. Jag kommer attrösta nej den 14 september.(Applåder)Anf. 20 ():Fru talman! Jag noterar att statsministern inte sva-rar på frågan om nästa steg, nämligen de gemensam-ma skatterna. Varför vill inte statsministern diskuteradet som sägs i den nya konstitutionen? Varför villstatsministern inte tala om varför vi behöver ett eko-nomiskt råd, varför vi diskuterar buffertfonder, varförvi diskuterar att flytta makten över skattepolitikenfrån till regeringen? Varför vill statsminis-tern inte ge svenska folket svar på dessa frågor?Statsministern säger att LRF vill ha EMU. DetLRF vill är att statsministern uppfyller de löften ombättre villkor för bönder som han gett. Det ärvad LRF vill. Det viktigaste är att få samma konkur-rensvillkor som övriga europeiska bönder. Infria detlöftet så blir bönder nöjda!Man har hänvisat till . De har en ar-betslöshet på . Är det det löftet riksdagoch regering ska ge till arbetare - att de kanfå det lika bra som i , att de kan få en arbets-löshet på , att de kan få en ökad rörlighet? Detär inte konstigt att LO inte har tagit ställning. De vetprecis vilka riskerna med detta projekt är, och det ärockså därför som de vill ha inflytande genom buffert-fonder och annat.Jag har också noterat att allas röst är lika mycketvärd. Jag tycker att det är talande att vi inte har enenda minister här som kommer att rösta nej. Varstatsministern rädd att applåderna inte skulle komma- eller varför är de inte här ?Nej, mina vänner, sanningen är den att vi den14 september kan säga ja till en svensk riksbank, tillordning och reda i statsfinanser och till godaföretagsvillkor. Och för mig är det viktigare att bytaregering än att byta valuta. Jag kommer att rösta nejden 14 september.(Applåder)Anf. 21 ():Fru talman! Det är tur för er som förespråkar att viska gå med i valutaunionen att det kommer att bli ettnej i folkomröstningen. På så sätt slipper ni bevisaalla de lösryckta påståenden om fred på jorden, evigtillväxt, mer välfärd och fler jobb som ni har kastat urer i den här debatten.För att övertyga svenska folket om att ändra enhittills god strategi måste ni på ja-sidan kunna visaupp tydliga fördelar med en valutaunion. Det är up-penbarligen mycket svårt. Att konstatera att fler män-niskor i jobb ger mer pengar i statskassan räcker inteom man inte lyckas bevisa att ett medlem-skap i valutaunionen innebär att fler människorkommer i jobb. Och det blir ganska svårt när vi ser attde länder som står fria har lägre arbetslöshet än desom är med.Det är först vid en kris som en valutaunion verkli-gen sätts på prov. Vi har begynnande tecken på kris iTyskland, och det ser inte ut som om EMU kommeratt kunna hjälpa dem ur den krisen. Snarare är dettvärtom. De stora prövningarna för valutaunionenligger dock framför oss, och vad som då kommer atthända vet vi väldigt lite om.Att nu gå med i är som att köpa en bil sominte testats i uppförsbacke. Jag vet många bilhandlaresom gärna skulle göra affärer med ochLars . (Applåder)Överläggningen var härmed avslutad.6 § betänkande 2002/03:AU8Arbetsmarknadspolitik (prop. 2002/03:44).Anf. 22 ():Fru talman! I det betänkande som ska debatte-ras behandlar arbetsmarknadsutskottet regeringensproposition /03:44 Arbetsmarknadspolitikenförstärks. Propositionen kan delas in i fyra delar.För det första föreslås att en försöksverksamhetmed arbetsplatsintroduktion för vissa invandrare skabedrivas vid arbetsförmedlingarna från den1 . Specialutbildade arbetsförmedlareska med hjälp av särskild arbetsmetodik förmedlakontakt med lämplig arbetsgivare. När en anställningkommer till stånd ska arbetsförmedlaren vara ett stödbåde för den enskilde och för arbetsgivaren med in-troduktion och uppföljning på arbetsplatsen.För det andra föreslås ändringar i reglerna för detsärskilda anställningsstödet. Detta görs för att under-lätta för dem som har varit inskrivna länge i aktivi-tetsgarantin. Det föreslås att anvisning till en anställ-ning med särskilt anställningsstöd under vissa villkorfår göras även för personer som inte fyllt . Stöd-nivån föreslås bli av lönen och maximalt 750 krper dag. Personer som fyllt kommer att få möj-lighet till förlängning av anställningsstödet hos sam-ma arbetsgivare efter prövning av arbetsförmedlingenutan sex månaders uppehåll. Detta kommer att träda ikraft från den 1 juli 2003.Den tredje delen i propositionen handlar om brist-yrkesutbildning. För att motverka flaskhalsar på ar-betsmarknaden föreslås en försöksverksamhet medbristyrkesutbildning för den redan anställda. Förslagetinnebär att denna ska bedrivas den 1juli 2003-den 31 december 2005.För det fjärde och sista föreslås en förbättrad ocheffektivare samverkan mellan arbetslöshetsförsäk-ringen och aktivitetsgarantin. Ett särskilt studerande-villkor införs för den som i enlighet med den indivi-duella handlingsplanen som upprättats i samråd medden sökande lämnar aktivitetsgarantin för heltidsstu-dier. För detta krävs en lagändring som träder i kraftden 1 september 2003.Betänkandet innehåller också reviso-rers förslag RR:10 om styrning av . Granskningen har sitt ursprung i ett förslagfrån arbetsmarknadsutskottet. Resultatet har redovi-sats i en rapport som också remissbehandlats ochbesvaras i detta betänkande.Fru talman! Med detta korta inlägg är det attlämna över ordet för debatt om betänknadet AU:8 omen förstärkt arbetsmarknadspolitik.Anf. 23 Statsrådet ():Fru talman! Den socialdemokratiska regeringenslångsiktiga mål är full sysselsättning. Arbets- ochkompetenslinjen är en hörnsten i socialdemokratiskarbetsmarknadspolitik. Den är ett uttryck för grund-läggande politiska värderingar som handlar om attgöra alla delaktiga i samhället och förhindra utslag-ning.För att nå målet är politikens huvuduppgift attmedverka till att arbetssökande snabbt sammanförsmed lediga platser, att öka de arbetslösas kompetens,att stödja dem som har svårast att få ett arbete och attge inkomsttrygghet vidofrivillig arbetslöshet.Arbetsmarknadspolitiken har en central roll inomden ekonomiska politiken. Den ska bidra till tillväxtgenom att arbetsgivare snabbt får efterfrågad arbets-kraft, och den ska stödja dem som har allra svårast attfå ett jobb. Jag vill påstå att vår arbetsmarknadspoli-tik trots många hårda prövningar och trots hårdkritik varit mycket lyckosam. Vi gjorde det ingentrodde. Vi halverade arbetslösheten genom en effek-tiv arbetsmarknadspolitik.Nu har konjunkturen varit vikandeoch arbetslösheten därmed ökat några tiondels pro-cent från de som var målet. Det är naturligtvisinte tillfredsställande. Men vi ska ändå komma ihågatt ökningen av arbetslösheten varit mycket måttligom man betänker att liksom den internatio-nella omvärlden hamnat i en lågkonjunktur de senasteåren. Trots det har kunnat behålla en högsysselsättning och låg arbetslöshet utan att inflationenhar tagit fart. Det är en utveckling som få andra län-der i har klarat av.Arbetsmarknadspolitiken har också de senasteåren lagts om för att förbättras och förändras i ochmed nya krav, behov och sätt att arbeta för att nå detövergripande målet om full sysselsättning. Match-ningsprocessen mellan lediga arbeten och ledig ar-betskraft står mer i fokus . Det har bland annatskett genom en förskjutning genom insatserna frånpraktikåtgärder till matchning och utbildning, enförbättrad effektivitet i arbetslöshetsförsäkringen ochgenom att insatserna för dem som har svårast att få ettarbete har stärkts.Men trots att förändringar för att möta nya utma-ningar har genomförts kommer arbetsmarknadspoliti-ken att stå inför kommande stora utmaningar ochåterigen sättas på prov. Vi kommer inom en ganskasnar framtid att se ett ökande behov av arbetskraft.Kanske kommer vi att stå inför en situation med bristpå arbetskraft då stora generationer 40-talister går ipension. Då måste vi se till att alla resurser som finnstillgängliga på arbetsmarknaden tas tillvara på bästasätt.Ska vi klara av att möta det ökade behovet av ar-betskraft måste vi lyckas med två stora utmaningar.Den ena är att bryta den ökande ohälsan. Den andra äratt förbättra integrationen av invandrare på arbets-marknaden. En fortsatt effektiv arbetsmarknadspolitikär en förutsättning för att dessa utmaningar ska kla-ras.På ohälsoområdet har en rad åtgärder vidtagits,och flera av dem har diskuterats bland annat här ikammaren. Ytterligare åtgärder är att vänta. I denproposition vi ska diskutera föreslås en radviktiga åtgärder som ska göra det lättare för invandra-re att komma in på arbetsmarknaden men också un-derlätta för dem som varit länge i aktivitetsgarantinoch som därmed står relativt långt från arbetsmarkna-den att få ett jobb.För att säkra tillväxt och välfärd måste vi bli bätt-re på att ta tillvara kunskaperna och kompetensen hosalla dem som vill och kan arbeta. Den propositionsom vi diskuterar och som regeringen, Miljö-partiet och gemensamt har utarbetatinnehåller fyra områden, som också berört.Det första är insatser för förbättrad integration. Vivill genomföra en försöksverksamhet med arbets-platsintroduktion för vissa invandrare. Mellan 2003och 2005 kan av AMSpengar för köp av arbetsmarknadsutbildning använ-das för att specialutbildade arbetsförmedlare medhjälp av särskild arbetsmetodik ska kunna ge invand-rare som behöver det ett intensifierat individuelltstöd. Dessutom ska introduktionen av flyktingar gesen tydligare inriktning mot arbete och egen försörj-ning. Det ska bland annat ske genom att den som fåruppehållstillstånd skrivs in vid arbetsför-medlingen.Det andra är bristsyrkesutbildning för anställda.En försöksverksamhet genomförs 2003-2005 inomområden där utbildningen på kort sikt bedöms kunnamotverka flaskhalsar. Anställda som har för avsikt attbyta arbetsgivare ska prioriteras och under utbild-ningstiden kunna få aktivitetsstöd. För övriga fårarbetsgivaren betala normal lön under utbildningsti-den. Personer med utländsk högskoleexamen är enprioriterad målgrupp.Det tredje är en utveckling av det särskilda an-ställningsstödet. Förslaget innebär att nya möjligheterskapas för dem som varit i aktivitetsgarantin längeutan att få ett jobb. Ett särskilt anställningsstöd kom-mer att kunna lämnas också till personer som intefyllt . Ersättningen lämnas till arbetsgivare medett belopp som motsvarar av lönekostnadenunder 24 månader.Det fjärde är en ökad samverkan mellan arbets-löshetsförsäkringen och aktivitetsersättningen. Ettantal ändringar i reglerna föreslås som ska förbättraoch effektivisera samverkan mellan aktivitetsgarantinoch arbetslöshetsförsäkringen. Detta är en fortsättningpå den reform som inleddes i slutet av förra mandat-perioden. Det syftar också till att säkerställa likabehandling i olika avseenden i de olika systemen.Vid inträde i aktivitetsgarantin upphör till exem-pel rätten att återgå till en påbörjad ersättningsperiod iarbetslöshetsförsäkringen. Dessutom får ramtiden föruppfyllande av arbetsvillkoret för den som deltar iaktivitetsgarantin inte omfatta tiden före deltagande.Ett särskilt förmånligt studerandevillkor föreslås somska gälla en arbetssökande som i enlighet med denindividuella handlingsplanen lämnat aktivitetsgaran-tin för heltidsstudier.De här åtgärderna tillsammans med det som redangörs för att utveckla arbetsmarknadspolitiken tror jagkommer att vara bra redskap för att underlätta en avden här mandatperiodens stora utmaningar, att få infler människor med utländsk bakgrund i arbetslivet.Anf. 24 (m):Fru talman! Med den nya koreografin, om jag fåruttrycka det så, och med ordningen i talarlistan får viuttrycka förhoppningen att vi ska få en liten intimdebatt i kammarformat.Det finns en hel del saker i den här propositionensom Moderata samlingspartiet givetvis ställer sigbakom. Det finns inslag som vi hälsar med glädje.Men när man lyssnar på statsrådets beskrivning avarbetsmarknadssituationen blir man något förundradöver att han inte med ett ord nämner det utomordent-ligt allvarliga läge vi har på svensk arbetsmarknad.Det gäller även utskottet, som har valt att inte genågon mer övergripande beskrivning och analys avden mycket dystra situationen.Verkligheten är faktiskt den att det är 1-1 ½ miljoner människor i den vuxna befolkningen,lite olika beroende på hur man räknar, som inte bidrartill sin egen försörjning eller till andras. Detta är juverkligheten. Jag begriper inte att statsrådet i stort settinte berör detta med något ord. Han nämnde visserli-gen att det finns vissa problem, men i stort sett sadehan ingenting. Verkligheten är ju att ett stort antalmänniskor är utan jobb, öppet arbetslösa, ett stortantal är i åtgärder, ett växande antal förtidspensione-ras och en allt större grupp väljer av olika skäl atticke vara närvarande på svensk arbetsmarknad.Dessutom har regeringen fört en usel politik föratt få in människor utifrån på den svenska arbets-marknaden. Sammantaget har regeringens politik,som den har bedrivits under de gångna åtta åren, förni har haft det yttersta ansvaret för situationen underde åtta åren och är inne på det nionde året , i grun-den eroderat basen för den svenska välfärden.Statsministern talade under eurodebatten för entimme sedan om betydelsen av välfärdens grund,nämligen produktivt arbete. Jag tror i och för sig inteatt det finns någon delad uppfattning om den i kam-maren partierna emellan. Men ni för ju en politik,även om ni inte har det uppsåtet, som leder till attproduktiva krafter i , hundratusentals männi-skor, inte bidrar med det produktiva arbetesom man i grunden skulle vilja göra för att klara sinegen försörjning och givetvis bidra med skattepengartill de grupper som av olika skäl inte kan jobba ochsom med all rätt förväntar sig ett stöd från de männi-skor som kan utföra ett produktivt arbete.Ni för ju en politik på område efter område somförsvårar eller omöjliggör för samhället att dra nyttaav den kompetensen. Ni har en politik som mångagånger, år , har satt upp arbetsmarknadspoliti-ken som ett värn, garantin för att ni ska klara av detta.Det finns inslag som är positiva - man ska inte för-döma allt, det är en god idé - men tanken med erpolitik är ju att arbetsmarknadspolitiken ska sköta såkolossalt mycket mer än erfarenheterna bakåt i tidenhar visat att den klarar av. För man en dålig politik påskatteområdet, för man en dålig politik i relationernatill näringslivet etcetera blir arbetsmarknadspolitiken,fru talman, någon form av slaskpost och hjälp- ochstädgumma som ska reda upp allt annat. Och arbets-marknadspolitiken klarar inte detta.Det framgår också mycket klart och tydligt avRiksdagens revisorers rapport, som jag själv har varitmed och arbetat fram. Det är inte första gången somRiksdagens revisorer kritiserar arbetsmarknadspoliti-ken, i det här fallet är det styrningen av AMS ochlänsarbetsnämnderna. Den här gången för man framkritik mot dålig målformulering, många olika mål,motstridiga mål, otydliga mål, dålig förmåga att styrautifrån dessa, dålig kunskap om vad målen innebärinom organisationen, dålig möjlighet att följa uppmålen, resultatuppföljning, etcetera.Detta, fru talman och statsrådet, är inte förstagången som revisorerna kritiserar den förda arbets-marknadspolitiken. Men för Socialdemokraterna ärdet på något sätt som att svära inför högaltaret närman kritiserar arbetsmarknadspolitiken. En enig revi-sorskår har kritiserat denna politik sönder och sam-man på det här området. Det skulle vara intressant atthöra statsrådet förklara varför det är så svårt att för-ändra arbetsmarknadspolitikens strukturer, målfor-muleringar, etcetera, så att man år måste åter-komma med den här typen av kritik.Delar statsrådet min bedömning att den förda po-litiken, med så många människor utanför arbetsmark-naden, riskerar att erodera basen för den svenskavälfärden? Jag uppfattar det som totalt självklart attdet är mängden arbetade timmar i landet som till-sammans skapar värden som ger möjlighet att för-sörja dem som arbetar och bidra med försörjning tillandra. Hur kan det komma sig att Socialdemokraternai ett inlägg som statsrådet gjorde bara en passantbeskriver detta. Det verkar som om han inte tar dettapå allvar.Var och varannan konferens i däromdömesgilla människor diskuterar framtiden tar uppproblemet att klara försörjningen, att klara välfärdenpå grund av att så många människor står utanför ar-betsmarknaden. Det är alltså inte nog med att de de-mografiska problemen är stora, och dem kan varkenstatsrådet eller jag göra mycket åt just för närvarande.Men då gäller det att föra en politik över hela registretav politiken som också får in alltfler människor ijobb.Från moderat sida menar vi att arbetsmarknads-politiken får ta ett för stort ansvar. Vi menar att man igrunden måste inse att det är arbetande, företagandeoch entreprenörskap som skapar efterfrågan på jobboch därmed efterfrågan på arbetskraft och givetvis gerett välstånd.Man kan se konkret på vad ni misslyckats medeller inte klarar av. 3:12-reglerna, som många tiotu-sentals företagare har haft önskemål om förändringarav, klarar ni inte av. Ni har tillsatt grupper som skullesvara för förenklingar. Simplexgruppen, som denhette på modern svenska, har inte lyckats med speci-ellt mycket. Det är inte hur ni recenserar gruppensresultat som räknas utan hur företagsamheten, svens-ka småföretagare av kött och blod, upplever det, ochde upplever inte att ni har lyckats. Varför ska de ny-anställa? Varför ska de tiotusentals ensamföretagarnaanställa och fatta det största beslutet i hela sin karriärsom företagare, att anställa den första personen, omde känner oro? Varför för ni en politik på kollisions-kurs med landets företagsamhet?Förslagen att lägga ytterligare bördor på företagennär det gäller sjukförsäkringen är inte på något sättnågot som stimulerar människor som vill göra nå-gonting extra. Det ni gör är att ni för en politik sominte har någon förmåga att skapa den Gnosjöanda iSverige, den Smålandsanda som skulle behövas i helaSverige. resonerar människorna, företagarna avkött och blod: Det lönar sig egentligen inte att an-ställa. Jag har mina fyra anställda. Vi snurrar på. Detger ingen extra avans på något sätt att anställa de tvåtre som vi skulle kunna göra.I grunden, fru talman, vill i stort sett varje företa-gare anställa och utvecklas, men regeringens politikger inga incitament för det. Därmed missar ni ocksåmöjligheterna att få ett växande . Eftersom nimissar den möjligheten måste arbetsmarknadspoliti-ken vara den stora städgumman och klara det somnäringslivet med en bra beskattning, med goda inci-tament skulle gett en väldig draghjälp åt. Det tyckerjag är anmärkningsvärt att ni efter alla dessa år intehar bättre grepp om.Fru talman! Det vore mycket intressant om stats-rådet , med sin unika möjlighet att dra i gångreplikskiftena, skulle kunna svara på någon av defrågorna. Grundfrågan är som sagt: Varför för ni ensådan politik som upplevs som näringslivsfientlig avlandets näringsliv?I övrigt finns det i betänkandet ett antal reserva-tioner från Moderata samlingspartiet ensamt eller isamverkan med de andra tre borgerliga partierna. Justde gemensamma reservationerna markerar en viljafrån vår sida att erbjuda ett alternativ till den politiksom uppenbarligen har nått vägs ände, eftersom niinte kan hantera de viktiga frågorna med er politik.Det handlar om en översyn av arbetslöshetsför-säkringen. Det handlar om åtgärder för äldre männi-skor. Jag är alldeles övertygad om att ifall vi inte ibetydligt större utsträckning får in äldre på arbets-marknaden och ger dem en chans att jobba längre omde så vill så har vi väldigt små möjligheter att klaradenna försörjning framöver.Det finns också anledning för oss att fundera överlärlingsutbildningen för yngre. Där har vi en gemen-sam reservation, reservation nr 16. När man ser hurmånga ungdomar som söker till olika former av prak-tisk yrkesutbildning i storstadsregionerna undrar manvar vi ska få de yrkesmän som vi underalla omständigheter behöver. Regeringen för ju enutbildningspolitik och en arbetsmarknadspolitik somför oss längre och längre från en god försörjning avdenna typ av arbetskraft.Statsrådet inledde med att säga att detta med ar-betslinjen och kompetenslinjen var en central punkt iden socialdemokratiska politiken. Varför dröjer dåförslaget om de individuella kompetenskontona? Detfanns en utredning , och det fanns någon formav löfte om att man skulle återkomma med ett systemsom kunde träda i kraft . Jag delarstatsrådets uppfattning att detta är en viktig kompo-nent. Det är viktigt att folk är i arbete och att man påolika sätt inom alla politikområden försöker breddaoch fördjupa kompetensen. Men varför är det då såsvårt för det arma departementet att komma medförslag som kan träda i kraft och som uppenbarligenefterfrågas av både individer och fackliga organisa-tioner? Återigen ser vi ett exempel på att ni hopar förmycket inom arbetsmarknadspolitiken så att ni intekan hantera denna verklighet.Avslutningsvis, fru talman, har de fyra borgerligapartierna en gemensam motivreservation som gälleren genomgång av regelsystemet för arbetskraftsin-vandring. Anledningen till att vi har lämnat en motiv-reservation är att vi tycker att majoritetstexten speglaren njugghet när det gäller synen på behovet av ar-betskraftsinvandring.För sedan var linjen från Socialdemokrater-na - jag vet inte om statsrådet har uttalat detta, menGöran har gjort det - att vi i princip innan vibörjar med någon form av arbetskraftsinvandring skase till att varje person i har arbete. har detgradvis skett en förskjutning i retoriken från er sida.Frågan är om det också är en förändring i hjärtat.Delar statsrådet vår uppfattning att reglerad arbets-kraftsinvandring med konstruktiva regelsystem är avstort värde och kanske en förutsättning för att vi skakunna bibehålla och utveckla försörjningsbasen?Fru talman! Om vi inte snabbt åtgärdar och repa-rerar försörjningsbasen i det svenska samhället kom-mer den svenska välfärden att erodera. Och det är nisocialdemokrater som har fört en politiksom håller på att rasera denna bas för svensk välfärd.Fru talman! Jag har nämnt ett antal moderata re-servationer. Jag yrkar bifall till reservation nr 1 ochreservation nr 9.Anf. 25 Statsrådet ()replik:Fru talman! Jag vet inte om varit i , men jag utgår ifrån det. Jag har varitdär. När man bor på hotell blir man uppskjutsad tillsin våning av hisspojkar. När man knallar runt i kor-ridorerna ser man hotelloggan stämplad i askfaten.Det är människor som jobbar med sådant i , ettland som hänvisar till, isynnerhet när det gäller löntagare och löntagaresställning. Det är en arbetsmarknad som är utsatt förstor konkurrens.Den typen av jobb har inte vi. Här kan människori normalfallet försörja sig på ett jobb. De personersom stämplar hotelloggor i går sedan till ytterli-gare ett jobb och ytterligare ett och så vidare.I har vi en idé med arbetsmarknadspoliti-ken. Vi har en idé om trygga jobb, om trygghet för-enad med effektivitet. Vi skapar trygghet genomarbetsmarknadspolitiken. Här medverkar människor iförhandlingar om att ta bort sina egna jobb. De deltari en strukturomvandling som gör att vi kanligga i framkant för ett friskt näringsliv. Det ger män-niskor trygghet vid omställning. Människor blir integodtyckligt uppsagda. Det finns regler för det - detvill inte ha. Människor får hjälp medomställning via utbildning och stöd från en arbets-förmedling.Därför har vi, , lägre arbets-löshet än , , , , , , och även EU-genomsnittet.Det har betydelse vilket slags arbetsmarknadspolitikman har för hur ett land ser ut och vilka villkor män-niskor har i det landet.Anf.