prot · GR0919 · 2003-10-24 00:00:00 — Säkerhetsläget i irakiska är det mest stabila i hela regionen. Där är det kurderna som har det militära ansvaret. Amerikanerna har huvudansvaret, men det är kurdernas militär och polis som sköter jobbet i irakiska . Amerikanerna har till och till med bett kurderna att ta ansvar för fler områden därför att det är det som har gett mest stabilitet. En turkisk närvaro skulle vara väldigt riskabel, och det skulle skapa en väldigt farlig situation. Turkarna har egna territoriella anspråk. vill ta över delar av norra som delar av , och det tydliggjorde man innan angrep . Sedan har turkarna också andra intressen. De är intresserade av att kurderna inte får för mycket självstyre eftersom de förtrycker den kurdiska befolkningen i det egna landet. Om det skulle bli ett självstyre för kurderna är man rädd för att det skulle leda till att kurderna i skulle ställa krav på självstyre där. Man har alltså ett intresse av att förtrycka kurderna. Att turkarna skulle närvara militärt i är oerhört olämpligt. Det har enhälligt uttalat att man inte vill ha turkisk närvaro i . Det är därför som ännu inte har lämnat sitt godkännande. Men det finns en risk för ett godkännande, och det vore väldigt olämpligt. Jag håller med om att det är bra om muslimer deltar i de militära styrkorna. Men liknande problem som det är med , fast inte lika allvarliga, uppstår ju också om eller skulle delta. Jag har själv haft förmånen att ofta resa i och träffa politiker i flera olika länder. Jag vet att kurdfrågan är en icke-fråga i de flesta arabiska länder. Kurderna är förtryckta i många arabiska länder, och det är inte bra. Värst är situationen i och . Men det är inte lämpligt med syrisk, turkisk och iransk militär närvaro i . Sedan vill jag betona den fråga som ställde. Han frågade: Hur länge ska ockupationsmakten finnas kvar? Det är en väldigt viktig frågeställning. Det vore bra om hade en linje här och drev att ockupationen måste upphöra inom en viss tidsram. Annars finns det risk för att det hela bara drar ut . Slutligen vill jag ställa en fråga om den framtida konstitutionen i . På vilket sätt kommer att stödja de åsikter som finns om att man ska bygga upp en federal stat och införa ett utvecklat självstyre i till exempel irakiska ? Den här regionen utgörs inte av ett land med naturliga gränser, utan det är en mångkulturell region. Jag tror att en federal stat är den bästa formen för att se till att det inte blir en konflikt liknande den i . 12 (): Utrikesministern tyckte sig höra en skillnad mellan mig och . Det är mycket möjligt. Vi tillhör olika partier, och vi tycker kanske inte identiskt i allt. Jag vill påpeka att det inte finns någon motsättning mellan mig och utrikesministern när det gäller vikten av att också är med och tar ansvar för ett humanitärt bistånd. Min fråga förutsatte att man måste göra en skillnad mellan vad som är humanitärt bistånd och vad som är ockupationsmaktens ansvar. Ockupationsmakten har i strid med världssamfundet genom krig tillskansat sig makten över ett land. Då kan det inte vara vår sak att ta över de ansvarsuppgifter som följer av agerandet från , och ett par ytterligare länder. Notan för kriget ska inte betalas av ett världssamfund som kanske därigenom förstärker närvaro och till och med gör det svårare för det irakiska folket att ta makten över sitt eget land. I irakiska har det skett en utveckling som i många delar har varit positiv under . Man har haft ett begränsat självstyre, och diktatur har inte utsträckts till att nå riktigt alla delar av , bland annat irakiska . Det har funnits problem med en del minoriteter. Assyrier har inte alltid tillerkänts de rättigheter som de ska ha. Turkmener har känt sig förtryckta. Men för att kunna bygga ett samhälle i irakiska där kurder, assyrier, turkmener och araber kan leva i fred, ja, då är en första förutsättning att mycket starkt ta avstånd från alla planer på till exempel en turkisk militär intervention. Det är förutsättningen för att vi ska kunna se ett irakiskt med mångfald och respekt för demokrati och mänskliga rättigheter. 13 Utrikesminister (): När det först gäller en eventuell turkisk medverkan i styrkor i förutsätter varje lands deltagande att det finns ett samförstånd om det med de ansvariga parterna i , och det inkluderar det irakiska säkerhetsrådet. har förklarat att man inte kommer att delta utan ett godkännande från de ansvariga parterna. Beträffande frågan hur länge ockupationsmakterna ska vara kvar är det självklart att ockupationen ska upphöra så fort det rent faktiskt är möjligt utan att man därigenom försätter landet i svåra säkerhetssituationer. Ockupationsmakternas ansvar är nu att garantera säkerhet för det irakiska folket. När den garantin inte längre behövs och säkerheten har omhändertagits på ett annat sätt ska ockupationsmakterna givetvis lämna . Det är den uppfattning som jag tror att även ockupationsmakterna själva har. När det gäller biståndet tror jag att det är lite svårt i den situation som råder att göra en väldigt tydlig gränsdragning mellan vad som är humanitärt bistånd och vad som är uppbyggnadsarbete. Den svenska uppfattningen är att vi inte kan göra en riktig gränsdragning. I det bistånd som vi lämnar gör vi inga tydliga gränsdragningar mellan vad som är humanitära åtgärder respektive uppbyggnadsåtgärder, för de går in i varandra. Vår ambition är att finnas närvarande och ge stöd i det läge då självt inte kan genomföra uppbyggnadsarbetet. Vi anser naturligtvis att ockupationsmakterna har ett stort ansvar att delta i detta skede. När det gäller kurderna och över huvud taget olika folkgrupper som finns i är naturligtvis vårt agerande i förhållande till och i övriga internationella sammanhang att alla gruppers rättigheter i måste hävdas och respekteras och att deras möjligheter att delta i uppbyggnadsarbetet av måste vara likvärdiga. Alla måste ges möjlighet att skapa sig en framtid i ett från krig befriat . 14 (): Tyvärr är situationen i just nu otroligt oroväckande, och den blir knappast bättre, snarare sämre. Människor lever i total skräck därför att de inte har någon fungerande stat och ingen fungerande säkerhet. Amerikanska soldater som är närvarande där är oroliga för sina egna liv och fungerar inte rationellt. Situationen nu kan beskrivas som kaos. Det finns ingen rättssäkerhet och trygghet för människor i . Saker och ting fungerar inte som de ska göra i en vanlig fungerande stat. Ockupationsmakten misslyckas med sitt uppdrag just , och jag tror inte att ockupationsmakten kommer att lyckas bättre om . Jag tror att de som allra bäst kan lyckas är irakierna själva med stöd från omvärlden. Därför är just omvärldens press på att lämna över makten väldigt viktig. Jag är orolig för den utveckling som sker just . Jag är rädd för att det här kommer att bli ytterligare en process som drar ut och att man sedan står där med ett ännu värre kaos som inte går att reda ut. Man kan aldrig lösa en kaossituation med mer våld, utan det är bättre att göra så mycket som det går . En annan viktig del är att omvärlden finns närvarande så mycket som möjligt. Det är viktigt att andra än ockupationsmakterna finns närvarande på olika sätt och inte bara genom humanitärt bistånd. Med sin närvaro bidrar man till att normalisera läget och är en stabiliserande faktor. Jag önskar att skulle kunna bidra med att till exempel öppna sina representationskontor. Jag vet att säkerhetsläget är besvärligt, och de som åker dit måste naturligtvis själva avgöra om de vågar åka dit. Men jag tror att det skulle bidra till att stabilisera läget i . 15 Utrikesminister (): Det är naturligtvis en riktig beskrivning att det inte finns någon säkerhet just nu i , i alla fall inte för många människor, utan att det är en mycket kaotisk situation. Det är därför som anser att det är så oerhört viktigt att FN-resolutionen 15:11 antagits. Den är viktig därför att den fastslår att ockupationen är av temporär karaktär och att det måste vidtas åtgärder som gör det möjligt att återge dess suveränitet. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 2003/04:24 om 16 Utrikesminister (): har bett mig svara på frågan om hur jag avser att agera för att stoppa de pågående kränkningarna av palestiniernas mänskliga rättigheter samt hur jag avser att agera för att förmå att stoppa de olagliga likvideringarna av palestinier. frågar också hur jag avser att agera för att ska stoppa bygget av den olagliga muren samt för att ska häva ockupationen av och liksom annekteringen av östra . Slutligen frågar hur jag avser att agera för att sanktioner mot ska bli genomförda samt för att fredstrupper ska skickas till de palestinska områdena. Låt mig först säga att jag till fullo delar oro för utvecklingen i . Situationen har påtagligt försämrats . Det finns dessutom risk för att den allvarliga konflikten sprids till andra delar av regionen. Vidare är det min och regeringens bestämda uppfattning att terroristattacker aldrig kan rättfärdigas. Det gäller palestinska självmordsdåd som det i och den vägbomb som utlöstes mot en amerikansk konvoj i norra . De israeliska anfallen mot palestinska mål i , varav det senaste ägde rum , är också aktioner som regeringen ser med allvar på. Dessa våldshandlingar måste upphöra. Det är också min och regeringens mening att det israeliska flyganfallet mot vad som påståtts vara palestinska träningsläger är djupt oroande och kan leda till ökad instabilitet. I detta bekymmersamma läge måste det internationella samfundet engagera sig på ett starkare sätt än tidigare för att få ett slut på våldet och en lösning på konflikten. Ledarna i regionen måste också involveras djupare i ansträngningarna att få i gång fredsprocessen och förhindra att konflikten sprider sig. Slutligen måste de båda sidorna ta sitt fulla ansvar och agera genom att ta konkreta steg i enlighet med den färdplan som båda har förbundit sig att genomföra. EU verkar tillsammans med , och inom ramen för den så kallade kvartetten för att uppnå dessa mål. Vad gäller de specifika frågor som ställer i interpellationen kan jag svara att i flertalet fall har agerat både tillsammans med EU och bilateralt. Respekten för palestiniernas mänskliga rättigheter är en fråga som vi prioriterar. Det gör vi bland annat genom att agera för att frågan noga följs inom FN-systemet. Frågan står på generalförsamlingens dagordning. FN:s kommission för mänskliga rättigheter följer också utvecklingen och har till exempel utsett en specialrapportör för de ockuperade palestinska områdena. Vi ger även betydande bidrag till det FN-organ som har till uppgift att skydda de palestinska flyktingarna, UNRWA. uppgår det svenska bidraget till . och EU har i ett flertal uttalanden krävt att ska upphöra med de utomrättsliga avrättningarna av palestinska ledare. Detta betonades senast av EU:s utrikesministrar vid deras möte . och EU har uppmanat att stoppa bygget av säkerhetsmuren och avbryta sin bosättningspolitik. Uppförandet av muren inne på det ockuperade området samt dess effekter utgör ett oacceptabelt brott mot folkrätten och den humanitära rätten. Detta betonades bland annat i EU:s anförande i samt i den resolution som antog . När det gäller hävandet av ockupation av och samt annekteringen av östra är detta slutmålet för färdplanen. En tvåstatslösning mellan israeler och palestinier är planerad . Vad gäller sanktioner är det vår uppfattning att så länge vi arbetar på att få parterna med oss i en positiv utveckling är det inte aktuellt att diskutera sanktioner eller bojkott mot . Vi är av den uppfattningen att sådana åtgärder inte gagnar fredsprocessen. När det gäller att skicka fredstrupper till området är det en åtgärd som vare sig EU eller anser vara realistiskt möjlig eftersom motsätter sig detta. och EU har däremot länge ställt sig bakom någon form av internationell närvaro i området. I färdplanen nämns en övervakningsmekanism som kvartetten ska ha ansvaret för. och EU kommer att fortsätta att driva denna fråga i nära samråd med och övriga kvartettmedlemmar som FN och . 17 (): Tack för svaret. Min första fråga är: När kommer utrikesministern att åka och besöka president i husarresten? Jag tycker att det är en väldigt anmärkningsvärd situation att en folkvald ledare sitter i arrest och att omvärlden inte uppmärksammar det tillräckligt mycket. Tänk om skulle sätta statsminister i arrest! Då tror jag att vi i skulle vilja att omvärlden på alla möjliga sätt skulle stoppa detta. Det visar lite grann problemet med situationen i när ett land kan hålla den ena ledaren i husarrest. Det handlar om två parter som inte är lika starka. Vi har en ockupationsmakt, en militärmakt som har kärnvapen. Och så har vi ett ockuperat folk som är förtryckt och som inte har samma styrka. Det är en svag part och en stark part. Det kan vi inte komma ifrån. håller i arrest. Det är situationen. Problemet med färdplanen, som lutar sig mot, är ju att den i väldigt stor utsträckning utgår från att båda parter har samma möjligheter, och så är det inte. Jag undrar hur kommer att agera när bryter mot internationell rätt när det gäller muren, bosättningarna och mycket annat. Varför får inte det konsekvenser, till exempel att man från EU:s sida diskuterar handelsavtalet med eller att i alla fall driver att EU ska göra det? En bojkott behöver inte vara total. Jag tror inte på totala bojkotter. Men jag tror att man ibland ska sätta press, och lite grann handlar det om bojkott. Men det måste vara på ett bra sätt, på ett smidigt sätt, och inte en total bojkott. Det stöder jag inte. I fråga om andra länder, som inte har samma mäktiga bundsförvanter som har, som inte är god vän med , kan man sätta en annan bojkottpress. Men det gör man inte med . bryter allvarligt mot mänskliga rättigheter, och det är staten som gör det. Det är inte organisationer eller enskilda israeliska medborgare som gör det utan det är staten . Den här övervakningsmekanismen tror jag inte är tillräcklig. Vi kommer tyvärr inte att få slut på självmordsbomberna förrän vi har fred. Det är min bedömning. Jag önskar att jag kunde ändra på det, att jag skulle kunna sätta stopp för självmordsbombarna själv. Men så är det inte. Först när vi har fred kommer det att upphöra. Då måste vi få denna fred och inte bara vänta på att självmordsbombarna ska upphöra och tro att vi får fred . Då kan vi få vänta väldigt . Jag vill citera , som var talman i 19992003 och som är ledamot i . Han säger så här: De ger sig åt på de ställen där vi kopplar av därför att deras egna liv är en enda tortyr. De spiller sitt blod i våra restauranger för att vi ska tappa aptiten, därför att de har barn och föräldrar hemma som hungrar och är förnedrade. Vi skulle kunna döda tusen gängledare och tekniker och det skulle inte lösa någonting därför att ledarna växer upp underifrån från en källa av hat och ilska, från infrastrukturerna av orättvisor och korrumperad moral. Kan utrikesministern säga att är den starka parten, som har ett större ansvar, och att om inte tar detta ansvar måste omvärlden göra det? 18 (): Det här är kanske den viktigaste interpellation som diskuteras med utrikesministern . Det är sant att terroristattacker aldrig kan rättfärdigas. Man måste vara väldigt tydlig på den punkten. De drabbar civila på ett sätt som är oerhört och som människor aldrig ska behöva utsättas för. får vi aldrig låta terrorister eller terroristgrupper få ett veto mot fredsprocessen. För det är ju vad säger. Om inte terroristattackerna upphör tänker han inte gå vidare med några som helst fredssträvanden. Därigenom har man alltså sagt att en enskild terrorist, eller en grupp, kan sätta sig över hela fredsprocessen. Det är viktigt att man som man säger att terroristattacker aldrig kan rättfärdigas är tydlig med att det faktiskt finns en historia, en bakgrund till ockupationen. Den historien, den bakgrunden, pekar tydligt mot att vi har en ockupationsmakt och ett folk utan land. Ockupationsmakten, den starkaste militärmakten i regionen med innehav av såväl kärnvapen som andra massförstörelsevapen, bryter oupphörligt mot FN-resolutioner, bryter mot folkrätten, bryter mot mänskliga rättigheter. Som stat har den ansvaret för den ockupation som pågår. Det betyder att man borde vara tydlig på att de främsta kraven måste ställas på i det här läget. Jag tycker att EU:s utrikesministrar, i något hovsamma ordalag, ändå i sak har rätt som har ställt sig bakom krav på att måste upphöra med utomrättsliga avrättningar, att muren ska rivas och att man ska upphöra med bosättningar. Det är ju tydligt att och står isolerade i frågan om hur man ska kunna få en varaktig fred i . Då menar jag att man också måste fråga: Vilka medel kan omvärlden ta till? När vi har en FN-resolution som röstas igenom i generalförsamlingen med 144 röster för och 4 röster mot vilka medel kan då dessa 144 länder, som åtminstone pekar ut ockupationsmaktens ansvar, använda för att få och i förlängningen att acceptera en rättfärdig fredsprocess? Då har den avvisat alla krav på sanktioner eller bojkottaktioner av något slag. Jag vill börja med att säga att jag håller med om att det här inte är någonting som man lättfärdigt ska kasta fram för att uppnå opinionsmässiga fördelar eller för att man tycker att det är ett bra krav i allmänhet. Det här är någonting man ska ta till i sista hand för att omvärlden ska visa sin avsky mot en politik som strider mot allt det som vi tycker är rimligt i förhållandet mellan stater och folk. Här har för längesedan överträtt gränsen. Vi har ett handelsavtal mellan och som bland annat, precis som alla handelsavtal som EU sluter, talar om respekt för mänskliga rättigheter. Hur ska man kunna skriva in det i fortsättningen i något handelsavtal med någon som helst trovärdighet om man inte reagerar genom att ifrågasätta avtalet när så flagrant bryter mot allt vad mänskliga rättigheter heter, när man upprättar en apartheidmur inne på palestinskt territorium, när man avrättar människor på ett sätt som inte har något som helst med rättssäkerhet eller mänskliga rättigheter att göra? Jag skulle vilja att den var tydligare med att har ansvaret och att omvärlden måste visa att vi inte accepterar deras ockupation. 19 Utrikesminister (): Först svarar jag på fråga om när jag tänker åka till , för det är så jag ändå vill uppfatta frågan. Det är givetvis en fråga som vi överväger i departementet. Det är inte möjligt att för dagen svara på frågan. Det ska jag be att få återkomma om. Det är självklart så att det här är en konflikt mellan parter med väldigt olika styrka. Det är ingen tvekan om det, och det är också bakgrunden till engagemang när det gäller att stödja palestinierna på olika sätt. Vårt ekonomiska engagemang är omfattande och gäller väldigt mycket av det som krävs för att palestinierna ska få en möjlighet att utveckla sin stat. Men i botten ligger givetvis att det inte är möjligt för palestinierna att utveckla sitt samhälle och skapa drägliga förhållanden så länge konflikten fortsätter på det sätt som den gör nu och ockupationen är ett faktum. Det är naturligtvis bakgrunden. Den press som omvärlden sätter på är omfattande, det vill jag ändå understryka. var inne på att det finns avtal mellan och . Ja, det finns ett associationsavtal. Det ger oss faktiskt möjligheter att kontinuerligt ta upp de här frågorna med . ger oss möjlighet att på ett väldigt tydligt sätt till framföra våra synpunkter och diskutera dessa synpunkter med dem. Jag kan berätta att nästa möte kommer att äga rum , och regeringen kommer att fortsätta aktivt verka för att EU utnyttjar det här forumet för att kräva att lever upp till sina förpliktelser enligt folkrätten och fullgör sina skyldigheter som ockupationsmakt. 20 (): Jag var naturligtvis lite provocerande i min fråga, men jag tycker ändå att det är väldigt lämpligt att när hon åker till också gör ett besök i under husarrest. Jag hoppas verkligen, kanske med viss tillförsikt, på att den resan blir av , med tanke på att delar uppfattningen att situationen har blivit sämre. Då är omvärlden viktig. Att man ibland får besök gör att man inte känner sig så isolerad och tar klokare och vettigare beslut. Det är bra med omvärldens närvaro. Jag anser ändå inte att den press som man sätter på är tillräcklig. Den som förväntar sig att ska ta ansvar som ockupationsmakt är i en väldigt konstig situation. Jag var på och i , och då hoppades folk på fred. Man ville bygga upp företag, plantera olivträd, träffa sin familj, gifta sig och ha barn. Man såg med tillförsikt , och självmordsbombningarna minskade. Men vilken var realiteten för människorna under ockupationsmakten? Jo, att el och vatten stängdes av, att man inte fick resa dit som man hade fått tillstånd att resa och att man alltid var i ockupationsmaktens händer. Det här var under det som kallades fredsprocessen. 19981999 blev det ännu sämre. Det fanns en anledning till att intifadan bröt ut, och det var att människor inte såg någon fred. Den situation som människor nu befinner sig i är som att sitta i ett levande fängelse. De allra flesta palestinier har inte på åratal kunnat resa utanför sin by eller sin stadsdel. Om de till exempel är i kan de se havet, men de kan inte åka till havet. Situationen är den att alla palestinier sitter i fängelse och befinner sig under stark press. De hoppas på att situationen ska vända eller på att våldet ska ta slut. Den är väldigt fel. Jag blir glad när jag ser att det finns israeliska krafter som som börjar inse de här realiteterna, men de krafterna är fortfarande oerhört svaga. Jag tror att man tydligare måste sätta press på . Man sätter ofta en annan press på andra länder som bryter mot mänskliga rättigheter. Man använder inte samma metoder mot , och det är diskriminerande. Det är inte bra utrikespolitiskt. Det är inte heller bra för att motverka terrorism på global nivå. Olika länder som gör samma saker måste behandlas på samma sätt, men så är det tyvärr inte . Jag vill också ta upp en annan viktig frågeställning, nämligen de uppgifter som har framkommit i Ha´aretz och som jag även sett i , nämligen att tänker bestycka två amerikanska av inköpta ubåtar med kärnvapenspetsar och avser att ha dem i beredskap för att kunna skjuta kärnvapenrobotar mot . har man efter självmordsbombningen i börjat attackera vad man kallar träningsläger i . Det här är en utveckling som kan skapa totalt kaos och krig i hela regionen. Såvitt jag vet är befolkningen i länderna runt rasande mot just . Regeringarna får hålla tillbaka sina egna befolkningar. Denna utveckling är oerhört negativ. Jag undrar hur ser på detta kärnvapenhot och den militära upptrappningen över huvud taget. Hur kommer man att agera? 21 (): Jag tycker att utrikesministern var relativt tydlig. Jag har också en förståelse för att utrikesministern inte kan tala samma klarspråk som en enkel oppositionspolitiker i riksdag. Det finns naturligtvis hänsyn att ta. Men jag kräver inte heller mer av tal utan jag kräver att man nu går från ord till handling. ger oss möjlighet att framföra synpunkter, säger utrikesministern. Ja, det är väl bra, men det hjälper inte. Så länge har stöd kommer man att motsätta sig världssamfundets fördömanden, om man inte också får betala priset för sin ockupationspolitik. Man har raserat EU-projekt som har byggts upp med EU-medel, och EU har inte krävt återbetalning av . Man har raserat svenska biståndsprojekt, också hanterade av partier i riksdag. Man har byggt en apartheidmur som skiljer palestinier från resten av världen och som omöjliggör för palestinier att flytta fritt, att röra sig fritt eller till och med att ta sig till arbete eller skola. Omvärlden beklagar och kanske i bästa fall fördömer, men mer görs inte. Jag menar att vi måste visa att den här desperationen inte får leda till terroristhandlingar eller till att man tar till medel som bara förvärrar situationen och vrider upp våldsspiralen. Men det kan vi visa bara genom att ställa oss på de förtrycktas sida. Gå till handling! Isolera dem som redan är politiskt isolerade i !