prot · GQ0962 · 2003-02-20 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2002/03:62Torsdagen den 20 februariKl. 12.00 - 15.20Det justerade protokollet beräknas utkomma ------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 14 februari.2 § AvsägelserTalmannen meddeladeatt Per () avsagt sig uppdraget somledamot i valberedning,att () avsagt sig uppdraget somledamot i ,att () avsagt sig uppdraget somledamot i socialförsäkringsutskottet,att () avsagt sig uppdraget somsuppleant i ochatt () avsagt sig uppdragetsom suppleant i justitieutskottet.Kammaren biföll dessa avsägelser.3 § Anmälan om kompletteringsvalTalmannen meddelade att riks-dagsgrupp på grund av uppkomna vakanser anmältBerit Jóhannesson som ledamot i val-beredning efter Per ,som ledamot i ,som ledamot i finansutskottet ef-ter ,som ledamot i socialförsäkringsut-skottet efter ,som suppleant i konstitu-tionsutskottet efter samtRolf som suppleant i justitieutskottet efterRossana Dinamarca och som suppleant i socialförsäk-ringsutskottet efter förklarade valda tillledamot i valberedningBerit Jóhannesson (v)ledamot i (v)ledamot i finansutskottetLars ()ledamot i socialförsäkringsutskottetKalle ()suppleant i konstitutionsutskottetRossana Dinamarca (v)suppleant i justitieutskottetRolf ()suppleant i socialförsäkringsutskottetRolf ()4 § Aktuell debatt: Vården och omsorgen aväldreAnf. 1 ():Herr talman! Anledningen till att Kristdemokra-terna begärt den här aktuella debatten är de upprepaderapporter vi får från olika håll, inte minst från Social-styrelsen, om den icke-vård som allt oftare finnsi äldrevården. Jag känner mig djupt berörd av allaexempel vi får på människor som känner sig ensam-ma, kränkta och övergivna.Herr talman! Jag kan inse att socialministern kän-de sig ganska naken inför den här debatten. Vi kanskefår se samma nakna socialminister stå i talarstolen . Det kom några små förslag i gårdagens DagensNyheter. Det var dock ganska genomskinliga kläder,så dem hade nog inte socialministern så mycket nyttaav. Det kom förslag som möjligen skulle kunna hjäl-pa våra äldre. Men eftersom man inte skickar mednågra resurser blir det ett slag i luften. Det kännssäkert som att förväntningarna ökar men också besvi-kelserna.Herr talman! Det måste bli ett slut på att visätter alla rapporter i våra fina bokhyllor och läggerdem till handlingarna. Det måste komma konkretahandlingsplaner och konkreta åtgärder - inte 2006,som man skjuter upp det ena efter det andra vallöftettill, utan . Våra äldre har rätt att kräva det. De harrätt att få en god vård och omsorg. Och våra kom-munpolitiker har rätt att få resurser så att de kan gegod vård och omsorg.Anf. 2 Socialminister ():Herr talman! När jag var var baraen av tio medborgare och bara en av 50över 80. Det var faktiskt ovanligt att bli gammal.I dag är nästan var femte medborgare över 65 ochvar tjugonde över 80.Att vi lever ett längre och aktivare liv är en av väl-färdspolitikens absolut största framgångar. Trots dettaframställs ofta de demografiska förändringarna somett hinder för utvecklingen. Somliga debattörer häv-dar i den offentliga debatten att ökningen av antaletäldre omöjliggör ett gemensamt ansvarstagande förframtidens vård och omsorg. De menar att vi kommeratt tvingas överge den solidariskt finansierade välfär-den och gå över till mer eller mindre privata försäk-ringslösningar.I spåret av denna diskussion följer också olikakrav på att minimera samhällets tjänster och låtamedborgarna själva finansiera en växande del avomsorgen.Men, herr talman, kraven på försäkringsfinansie-ring och minimering av omsorgen kan inte motiverasav någon absolut ekonomisk nödvändighet. Det ärfaktiskt fullt möjligt att också organiseraäldreomsorgen som ett gemensamt samhälleligt an-svar och ett samhälleligt åtagande och att erbjuda enäldreomsorg också som grundar sig påprincipen om vård och omsorg på lika villkor.I /2000 gjordes det all-deles tydligt att ökningen av antalet äldre inte är nå-got avgörande samhällsekonomiskt problem. Vi blirfaktiskt äldre som en följd av att vi är friska underlängre tid. Tvärtemot vad många felaktigt antagit ökarinte kostnaderna för vård och omsorg proportionelltmed ökningen av antalet äldre. Det är tillväxten ochsysselsättningsgraden som är avgörande om vi skaklara av den samhälleliga finansieringen av äldreom-sorgen , inte antalet äldre. Framtiden av-görs således av våra politiska ambitioner.Med tanke på den osäkerhet som präglat den all-männa debatten och som präglar väldigt många en-skilda människor är det nödvändigt att politikerna blirtydliga om förutsättningarna för den framtida omsor-gen. Ansvariga politiker på alla nivåer - staten,landstingen och kommunerna - har en skyldighet attredovisa hur de kan trygga äldreomsorgens långsikti-ga ekonomi, klara personalförsörjningen, klargörasamhällets ansvar samt skapa en tydlig ansvarsfördel-ning mellan det offentliga samhällets olika delar. Detkrävs, menar jag, ett samhälleligt trygghetskontraktmed medborgarna.För det första: Äldreomsorgens långsiktiga eko-nomi måste tryggas. För att klara framtidens äldreom-sorg krävs en långsiktig strategi. Den ska byggas påen ekonomisk politik för hög sysselsättning och eko-nomisk tillväxt, en balanserad utveckling av kommu-nernas ekonomi och till detta ett vidgat utrymme förde gemensamt finansierade välfärdstjänsterna. Fördetta har staten, landstingen och kommunerna ettgemensamt ansvar.Under senare år har stora resurser tillförts äldre-omsorgen. Det har främst skett genom att kommuner-nas ekonomi har förbättrats men också genom ettvidgat statligt ansvarstagande. har riks-dagen fattat beslut om höjning av de generella stats-bidragen med . För attutveckla äldreomsorgen är ett ökatgemensamt ansvarstagande nödvändigt.För det andra: Samhällets ansvar måste tydliggö-ras. Medborgarna ska veta vad de kan förvänta sig ifråga om omsorgens omfattning och kvalitet. fårca 250 000 personer äldreomsorg. Under senare århar några tendenser blivit tydliga. Insatserna koncent-reras till dem med mycket stora behov. Ensamståendeprioriteras, men de som har anhöriga får mindre hjälp.Mest resurser går till de i särskilt boende. Vi ser ock-så betydande regionala skillnader. Klarhet om vadmedborgarna kan förvänta sig och vilka krav de kanställa på framtidens vård och omsorg kan bara skapasi en fortlöpande dialog med ansvariga politiker.I slutet av detta år kommer den parlamentariskaäldreberedningen Senior 2005 att presentera sin slut-rapport. Den blir underlag för en bred diskussion omframtidens äldreomsorg. Regeringen kommer att tainitiativ till att tillsammans med kommunerna föra endialog med pensionärsorganisationerna och andrafolkrörelser om förväntningar och krav på framtidensäldreomsorg med utgångspunkt från Senior 2005.För det tredje: Vi måste ha fler anställda med rättkompetens. Ungefär 300 000 personer arbetar medvård och omsorg för äldre i landsting, kommuner ochhos privata vårdgivare. Inom den kommunala äldre-omsorgen har antalet anställda ökat med 30 000 per-soner . Det är ganska bra. Mensanningen är att ännu mer personal behövs i framti-den. Vi behöver det både för att kvaliteten ska kunnahöjas och för att täcka kommande pensionsavgångar.Personalförsörjningen hänger samman med helaresursfrågan. Det handlar om att höja omsorgsarbetetsstatus. Hit hör frågor om löner och möjlighet till hel-tidstjänster, vidareutbildning och att få stöd i sittarbete. Viktigt är också personalens inflytande översina arbetsvillkor och möjlighet till utveckling i ar-betet.För att klara den långsiktiga personalrekryteringeninom vård och omsorg har tio statliga myndigheterfått i uppdrag att utarbeta en nationell strategi. Arbe-tet ska redovisas . Myndigheternas förslagtill en nationell strategi kommer att ligga till grundför gemensamma insatser från staten och kommuner-na.För det fjärde: Det krävs en klar ansvarsfördel-ning. Ädelreformen innebar ett genombrott för enmodern äldreomsorg som respekterar individensintegritet och självbestämmande och som tar hänsyntill varje individs särskilda behov. Reformen byggdepå ett samspel mellan vård och omsorg och klargjordedärför nödvändigheten av ett samarbete mellanlandstingen och kommunerna. Med perspektivpå ädelreformen är det att utvärdera om dagensvård och omsorg är organiserad för de äldres bästa.Exempelvis måste frågan om läkarmedverkan i äldre-omsorg och tillgång till effektiv rehabilitering för deäldre bli föremål för utredning. Regeringen kommerinom kort att tillsätta en utredare med uppgift attutvärdera reformen.För det femte: Vi ska upprätta en handlingsplanför utvecklingen av äldreomsorgen. Utvecklingen aväldreomsorgen kräver ett omfattande förändrings- ochförnyelsearbete. De äldre måste få ett större inflytan-de över omsorgen och känna större delaktighet i degemensamma besluten. De anställdas inflytande överarbetets innehåll, organisation och ledning måste öka.Kompetensutvecklingen måste tryggas. De anhörigaska ha rätt till kontinuerlig information om verksam-hetens innehåll och utveckling. Samarbetet med deanhöriga är en viktig kompetensfråga för äldreomsor-gen. Stödet till anhörigvården måste utvecklas. Äld-reomsorgen måste vara beredd att möta de alltfleräldre med utländsk bakgrund som kommer att behövavård och omsorg.För att stimulera förändringsarbetet på bland an-nat dessa områden kommer regeringen att inbjudaSvenska och Landstingsförbundetatt gemensamt utarbeta en handlingsplan för utveck-ling av äldreomsorgen. I detta arbete kommer ocksåbetänkandet från den parlamentariska äldrebered-ningen Senior 2005 att vara utgångspunkt.En god framtida äldreomsorg kräver också att vinu höjer ambitionerna på många områden. Demens-vården ska utvecklas. Tillsynen måste förstärkas. Deäldre ska skyddas mot höga avgifter. Men viktigt är också att det förebyg-gande arbetet uppmärksammas mer och utvecklas.Därför bör alla äldre erbjudas hembesök. Många ärosäkra på vilka insatser samhället ställer upp med dendag de behöver hjälp med sitt dagliga liv. De behöverdärför erbjudas hembesök från kommunens sida föratt kunna diskutera sin livssituation. Regeringenkommer därför i diskussion med Kommunförbundetatt pröva hur kommunerna kan stimuleras att erbjudaalla äldre hembesök.Kommunerna bör också kunna erbjuda de äldre enviss hemtjänst utan biståndsbedömning. Under senareår har utvecklingen inom äldreomsorgen inneburit attinsatserna koncentrerats till dem med stora omsorgs-behov. vet vi att det är mycket betydelse-fullt att få hjälp med enklare service i sitt dagliga liv.Rätt till ett visst antal timmar hemtjänst utan bi-ståndsbedömning för alla över en viss ålder har prö-vats i olika kommuner. Erfarenheterna är, såvitt jag ärinformerad, över lag mycket positiva. Regeringenkommer därför att utreda möjligheten för kommuner-na att erbjuda viss hemtjänst utan biståndsprövningmed tanke på att det ifrågasatts om detta stämmermed kommunallagen.Denna redovisning har varit avsedd att redovisaett program för de kommande årens arbete. Det skabli spännande att lyssna till vad de övriga partierna,framför allt , har för konkreta för-slag till att utveckla äldreomsorgen. Hur mycketpengar har att redovisa, apropådetta med resurser? Jag ser spänt fram mot att få höraredovisningen.Anf. 3 ():Herr talman! Jag ska gärna återigen, , upprepa förslag i förhål-lande till regeringens för de kommande två åren. Detär alltså ett nettotillskott på 4 ½ miljarder.I artikeln i , som det mesta av so-cialministerns tal var taget från, står det så här:"har stora resurser tillförts äldreom-sorgen. Det har främst skett genom att kommunernasekonomi förbättrats. Men också genom ett vidgatstatligt ansvarstagande via ökade generella statsbi-drag och särskilda satsningar. "Det är inte sant. Hur kan jag då påstå detta i dennatalarstol? Jo, gjorde Kommunför-bundet och en gemensam sam-manställning av vad kommuner och landsting harvunnit respektive förlorat till följd av olika statligabeslut. Det nominella tillskott som regeringen helstframhåller uppgick, precis som socialministern sade,till . Men indragningarna uppgårtill ca . Då kan den som kan räknase att det är 2 miljarder minus. Om man dessutomräknar med värdeurholkningen på ca 14 miljarder blirdet stora hål.Jag måste få ställa frågan till socialministern: man från regeringshåll gång på gång gå ut ochpåstå att man har gett mer resurser till kommuner ochlandsting?Herr talman! hade vi i denna kammare enbred politisk enighet bakom den nationella hand-lingsplanen för äldrevården som faktiskt skulle ga-rantera de äldre trygghet, oberoende och inflytande. , , har regeringens handlingsförlam-ning och bristande kontakt med verkligheten tyvärrdrivit utvecklingen bakåt i stället för framåt.Det är ädelreformen trädde ikraft. Då fick kommunerna ansvar över en stor del aväldreomsorgen. är det fortfarande av deanställda som helt saknar utbildning. Hur kan LarsEngqvist acceptera något sådant som ansvarig minis-ter?När det gäller de otillräckliga resurserna vill jagsäga att resurser i detta sammanhang är så oändligtviktiga för ambitionerna. Det räcker inte med att havackra ord och fina planer om de inte åtföljs av peng-ar. Vi kristdemokrater har ständigt fått över oss att vimåste finansiera våra förslag och gör så också.Tror verkligen socialministern själv på att detkommer att bli någon förbättring med minskade re-surser till kommunerna? Hur vill man satsa på bättreföretagsamhet så att tillväxten verkligen ökar och inteminskar? Man måste se till att en kaka bakas för ska ha någonting att fördela till välfärden. Tilldess man har fått den tillväxten måste man skjuta tillpengar från staten. Så enkelt är det.Förutom tillskottet anser vi kristdemokrater att viär tvungna att lyfta upp de äldres status och situationoch arbeta mot diskriminering. Vi har under många årkrävt att ska tillsätta en äldreminister.När det finns 22 ministrar i , i regeringen,borde väl en specifikt kunna få ansvar för äldrefrå-gorna när det finns en barn- och ungdomsminister.Vi har också diskuterat om detinte vore dags med en prioriteringsutredning förkommunernas prioriteringar, i likhet med den utred-ning som ledde fram till ett riksdagsbeslut omprioriteringar för landstingens verksamhet.Vi har lyft fram de anhörigas situation, både närdet gäller värderingar och när det gäller ekonomisktbistånd. Vi är ständigt motarbetade av Socialdemo-kraterna, möjligen undantagna. Vidrev hårt på att projektet 300 skulle få fort-sätta för att verkligen entusiasmera anhörigvården.Vår äldrevård kommer , socialministern,inte att fungera utan anhöriga. De är en viktig del ivården.Vi har pratat om subventionerad hushållsservicedär de äldre ska ges service på ett billigare sätt. Alltär motarbetat.Vi har pratat om fler vårdplatser inom de särskildaboendena. Vi vet att 5 000-6 000 personer vän-tar på att få en annan bostad.Vi har pratat om en värdighetsgaranti - allra vik-tigast för dem som inte kan tala för sig.Anf. 4 (m):Herr talman! Den gamla damen skötte om sinsvårt sjuke man. Det hade hon gjort . Sä-kert hade hon inte sovit många timmar i sträck. Re-portern frågade henne: "Hur orkar ni?" Den gamladamen tittade in i TV-kameran och svarade med klarstämma: "Vi gifte oss i nöd och lust. Lusten har vihaft." Det var nöden som gällde nu.Ja, vi kan le åt den gamla damens rappa och osen-timentala svar, men vi inser att det här är verklighetenför många . Det är inte så mycket att orda om.Det är bara att fortsätta så länge man orkar.Anhöriga får ta ett allt större ansvar, men dehar väldigt lite att säga till om. Det betyder en för-sämrad livskvalitet för båda parterna men också enminskad tilltro till vad samhället kan ställa upp ochstödja med. Vården i det egna hemmet, utförd av ennärstående eller anhörig, kan också betyda innerlig-het, värme och gemenskap för båda parter, om barastaten och kommunen i stället för att styra och ställapå olika sätt erbjuder möjligheter och redskap somunderlättar så att situationen hemma kan på ettbättre sätt - på deras sätt.Herr talman! har en genomtänkt po-litik för äldreomsorg där behoven styr och männi-skorna bestämmer, som korttidsplatser,växelvis boende, dagvård och avlösning i hemmet ärinsatser som måste finnas.Socialministern lovar och lovar, men det händeringenting. Kritiken från och Riksda-gens revisorer som har utvärderat dagens äldreomsorgär förödande. Det blir så när socialministern och hanskamrater tror sig veta bäst, när man inte vill lyssna tilläldres behov och därmed sätter äldre under ett poli-tiskt förmyndarskap. Om detta borde gårdagens DNDebatt ha handlat om, socialministern, inte att ingeförhoppningar om billigare hemtjänst för alla. Det varfalsk marknadsföring.Jag kan däremot lova detta: Vi har sedan många årett förslag om att staten betalar halva kostnaden förhemtjänsten, för reparationer, för underhåll, utanbehovsbedömning. Vi har också pengar för detta ibudgeten. Vi lämpar inte över kostnaderna på kom-munen, som vill göra och sedan ta åtsig äran. Vi klarar också personalsituationen genomatt erbjuda fler än vårdpersonalen dessa arbetsupp-gifter. Putsa fönster, tvätta, städa och reparera kanfler än undersköterskor göra.Förslaget till lagändring är ett steg i rätt riktning,socialministern. Men den som hittar på det får ocksåstå för kostnaderna. Det är det som är skillnaden.Dessutom, socialministern, satt utredningen och arbetade med förslaget tillhur denna lag ska ändras. Jag undrar om socialminis-tern kikade i vår dagordning och ville vara först påplan: Det här ska vi lägga fram . Det är redan pågång. Det behövs ingen extra utredning.Åter till : Vad kan man förvänta sig av äldre-omsorgen? Han svarar somvanligt själv på frågan: "Jag ska lyssna på Senior2005." Då är det slut med de stora penseldragenpå och det kollektiva synsättet. Senior 2005håller på att vinkla över till ett individperspektiv.Ett exempel på detta är att det är svårt förmånga att flytta, byta boende, för en längre eller kor-tare tid. Den mottagande kommunen ser den äldresom en kostnad och belastning. Ett äldreboende kos-tar 400 000. Det gäller i stället att äldre ska harätt att flytta, och pengarna ska följa med. Detta sägerSocialstyrelsen i utvärderingen av lagen om äldresrätt att flytta. Den fungerar inte därför att pengarnainte kommer med. konstaterar att det inte är fråga om en fördyring eftersompengarna blir densamma.Varför vill äldre över huvud taget flytta? De villflytta närmare barn och barnbarn, till tidigare hemort,till ett hem där man talar ett annat språk eller till ochmed, socialministern, för att de inte trivs och villvälja bort ett inte bra omhändertagande. Visst ska detvara skäl nog att också kunna flytta?Socialstyrelsen skriver i sin utvärdering och upp-följning att ökade statsbidrag inte har lett till någonförbättring i vården. har varkenhandlingsplan eller ökade statsbidrag medfört förbätt-ringar eller trendbrott i positiv riktning. Alla partier idenna kammare, , vill ha en skattefi-nansierad vård och omsorg. Privata försäkringar ochförsäkringslösningar finns bara i världdär köerna till vården och omsorgen är långa.För att pengarna ska räcka till till en omsorg värdnamnet har vi moderater föreslagit atten överenskommelse ska komma till stånd i kamma-ren, över alla partigränser, som precis som pensions-uppgörelsen ska hålla och val. Vi måste ga-rantera att det finns pengar för en god omsorg av högkvalitet.Socialministern säger att det krävs handlingspla-ner. Jag förstår inte varför vi ska ha nya planer. Vihar en äldreplan som håller på att utvärderas.Där framkommer att äldre ska kunna leva ett aktivtliv och ha inflytande i samhället över sin vardag.Äldre ska kunna åldras i trygghet med bibehålletoberoende, bemötas med respekt samt ha god tillgångtill vård och omsorg.Jag förstår inte vad det är för fel på den hand-lingsplanen, socialministern.Anf. 5 vice talman ():Herr talman! I omsorg om äldre behöver man egentligen baraläsa rubrikerna i sammanfattningen för att förstå attläget inte är bra. Situationen inom vården och omsor-gen är ansträngd. Bristerna är stora i det särskildaboendet. Anhöriga tvingas ta ett allt större ansvar.Personal- och kompetensbrist är ett hot i kommuner-na. Samverkan mellan huvudmännen är ofta bristfäl-lig, och framgår det att det krävs ytterligaresatsningar inom vården och omsorgen av de äldre.Detta konstateras som vi vet att ännumånga fler kommer att behöva vård och omsorg. Föross som arbetar politiskt med äldrefrågorna är detegentligen ganska kända fakta. Från har vii , och senast under allmänna motionstideni våra motioner, lagt förslag på detta område - motio-ner som ännu inte är behandlade i socialutskottet. Dethandlar om omsorgsgaranti, rätt till hemhjälp utanbehovsprövning, äldreombudsman, äldres rehabili-tering, personalrekrytering med mera.Socialminister har i en debattartikeli i går redovisat vad han vill göra.Det är delvis bra förslag, eftersom bitar verkar varahämtade ur vår äldremotion. Vi tackar naturligtvis fördetta och ser fram emot socialutskottets behandlingav vår motion.Herr talman! Anhörigvården har varit en frågasom har slagits för. Det ärkänt att det är ett mycket omfattande arbete, och ge-nom Anhörig 300 vet vi att alla de som vårdar anhö-riga har ett stort behov av stöd i olika former. ärprojektet mer eller mindre avslutat, och risken finnsatt de i väldigt många fall mycket framgångsrikaprojekt som startades kommer att avslutas. Olikatyper av stöd, både av ekonomisk art och stöd somavlastning, rådgivning, utbildning med mera, måstetill, och de anhöriga ska klara av sina många gångermycket tunga och framför allt ofta ensamma arbetsin-satser. Behovet av stöd varierar från fall till fall, ochdet gäller för kommunerna att vara lyhörda för öns-kemålen, vara flexibla och inte rida på paragrafer ochsäga att "sådan hjälp kan vi inte ge". De borde i stäl-let i varje enskilt fall ställa sig frågan: Om den sombehöver vård hemma inte vill eller den anhörige intelängre orkar, vad kan vi då göra? Eller kan vi göra detöver huvud taget?Tyvärr har jag fått signaler om att det finns kom-muner som tvingar fram att anhöriga tar på sighela detta ansvar. Det får enligt meningbara inte ske! Kommuner och landsting har ansvaret,och anhörigvården måste vara frivillig både för densom vårdas och för den som vårdar.Herr talman! är en viktig del i äldre-omsorgen. Den handlar inte bara om att städa ochhjälpa till med hygien och liknande. Om den användsrätt kan den också vara förebyggande och rehabilite-rande. Därför är det så olyckligt att allt färre fårhemtjänst. konstaterar att det är tyd-ligt att alltfler äldre får enbart informell hjälp och alltfärre får enbart offentlig hemhjälp. Att få hemtjänstbetyder ju ofta att man klarar sig själv även om detbara blir för ytterligare . Väldigt många vill jujust detta.Det förslag som socialministern har kommit mednu om icke-behovsprövad hemtjänst har vi också lagtförslag om, och vi stöder det. Jag vet inte i vilkenmån man behöver lagpröva det. Det finns ju liknandeverksamheter i gång , att man ger hem-hjälp utan behovsprövning. Jag skulle bara vilja besocialministern att prova det här. Om han inte har lagtut uppdraget än hoppas jag att han gör det ellerabsolut senast i morgon.Hemtjänsten kan byggas ut och bli någontingmycket mer värdefullt än vad den är . Då tänkerjag på rehabiliteringen. Vissa försök visar att om mani kan gå in och hjälpa människor attkomma tillbaka, att utföra vissa saker, gör man ocksåen rehabiliterande insats som gör att människor kanstanna kvar hemma längre.Folkpartiet anser att vården och omsorgen om deäldre ska finansieras som . Jag håller naturligtvismed socialministern om att det är tillväxt- och syssel-sättningsgraden som måste öka om vi ska klara dethär. Där kan jag rekommendera socialministern attläsa motioner, där det finns en hel delförslag. Men det får bli en annan debatt än den vi hari dag.Det behövs ett nytänkande inom alla områden avvården och omsorgen, ett nytänkande som tar sinutgångspunkt i den enskilde äldres behov och önske-mål. Vi människor är olika och har olika behov ävennär vi blir äldre.