prot · GQ0967 · 2003-03-06 00:00:00 — Yrkandena går ut på att ungdomar är enviktig resurs och att deras roll bör stärkas i det interna-tionella utvecklingsarbetet samt att staten genom Ung-domsstyrelsen bör stödja ungdomsorganisationernasreguljära internationella verksamhet, det vill säga derasmöjlighet att ta kontakt med sina systerorganisationer iandra länder och bedriva arbete inom sina internationa-ler. Att avslå dessa yrkanden vittnar om ett uppifrån-perspektiv, något som jag tycker att regeringen ochSocialdemokraterna ofta har på sina mål för ungdom-spolitiken.Låt mig till slut lägga på att betonavikten av att den generationsövergripande barn- ochungdomsverksamheten ges goda förutsättningar. Mångaunga människor saknar kontakt med den äldre genera-tionen, och det tycker jag är en stor brist. Människor iolika åldrar har mycket att ge varandra i form av erfa-renheter och kunskaper. Kontakter mellan generationerskapar också en förståelse för generationers olika per-spektiv, olika förutsättningar och inte minst olika öns-kemål.För att uppmuntra möten över generationsgränsernamåste det offentliga stödja de mötesplatser som finns.Kulturen är en utmärkt sådan mötesplats. När barn ochunga deltar i kulturverksamheter tillsammans med vuxnabidrar åldersblandningen till att förmedla en kompetensoch ett kulturarv.Inom parentes vill jag säga att jag gärna hade sett attett av regeringens mål hade täckt denna ambition.Tyvärr innebär dock dagens regelverk för ekono-miskt stöd till barns och ungdomars kulturutövande storaproblem för åldersblandade grupper. De ungdomar somväljer att engagera sig i åldersintegrerade amatörorkest-rar eller teatergrupper missgynnas av det offentligabidragssystemet och får inte samma stöd som ungdomarsom engagerar sig i rena barn- och ungdomsteatergrup-per, -orkestrar och så vidare. Stödet till ungdomars kul-turutövande går nämligen enbart till rena barn- ochungdomsorganisationer där av medlemmar-na är under 25 år.På många orter i landet spelar amatörkulturen enviktig roll för ett levande kulturliv. Det finns kanske intealltid underlag för både en renodlad barn- och ung-domsteaterverksamhet och en teatergrupp för vuxnaamatörer. Tyvärr avslår även här majoriteten yrkandenfrån där vi vill se över stödet till deåldersblandade verksamheterna. Detta återfinns i reser-vation 7 under punkt 7, men för tids vinnande yrkar jagsom sagt bifall endast till reservation 1 under punkt 1.Anf. 114 ():Fru talman! Även jag ska prata om graffiti men ur enannan synvinkel än den hade.I målen för den nationella kulturpolitiken står att viska värna yttrandefriheten och skapa reella förutsätt-ningar för alla att använda den. Det står också att vi skaverka för att alla får möjlighet till delaktighet i kulturli-vet och till kulturupplevelser samt till eget skapande. Viska främja kulturell mångfald, konstnärlig förnyelse ochkvalitet och därigenom motverka kommersialismensnegativa verkningar.Utskottet hänvisar till de här målen när man svararpå vår motion och säger att dessa ska styra verksamhe-ten. Vidare svarar utskottet att de kulturpolitiska målenockså kan fungera som stimulans och vägledning förlandsting och kommuner i deras kulturpolitiska verk-samhet.Vi skrev en motion om graffitiprojekt där vi anser attde kulturpolitiska målen i allra högsta grad kan tilläm-pas på graffitin och den syn samhället borde ha på denhär kulturyttringen, men vi ser inte att det sker.Det är fråga om konstnärlig förnyelse och även kva-litet. Det är fråga om att fylla upp begreppet "mångfald"och om att motverka kommersialismens negativa verk-ningar. Och det är fråga om att ge en av de grupper somannars är sämst ställd när det gäller yttrandefrihet ocheget kulturutövande möjligheten till just yttrandefrihetoch eget kulturutövande, nämligen ungdomar, och i enhel del fall ungdomar som lever i en strulig tillvaro ochriskerar att hamna snett i samhället.Det är en utmärkt skola för unga människor att lärasig att ta egna initiativ och lära sig hur samhället funge-rar. Vi vet att om unga, som , aktivtmotarbetas leder det till frustration och ett ställningsta-gande mot samhället - ett samhälle som man menar sigvarken få eller vilja tillhöra. Det är när möjligheterna attutrycka sig och bygga sig en meningsfull fritid beskärseller bemöts med förakt som ungdomskulturen drar sigtillbaka och ibland bildar grogrund för motsättningar.Därför är ställningstagande så viktigt.Att ge möjlighet och plats för unga människor att ut-öva den här kulturyttringen är, som vi ser det, ett bra sättatt från samhällets sida bidra till att göra kulturen till endynamisk, utmanande och obunden kraft i samhället.Hittills har graffitin varken mött respekt från eller kom-municerat med vuxenvärlden. Jag vågar till och medhävda att graffitin har utsatts för censur. Utställningarmed graffiti har stängts eller vägrats plats. Vid ett flertaltillfällen har myndigheter i aktivt stängtlagliga väggar som initierats av ungdomar själva. Både iSpånga och i har poliser och anställda vid påtryckningar för att stoppa den här verksamhe-ten.Det viktiga är inte att aktivt stödja graffiti utan attåtminstone förhålla sig neutral och inte motarbeta initia-tiv till utställningar, festivaler eller lagliga väggar.Fru talman! Det bekymrar mig när utskottet svararatt man ser det som uppgift att bekämpagraffitin och hänvisar till regeringens förslag som blandannat handlar om att utöka polisens befogenheter tillkroppsvisitering och straffskärpning. Om nolltoleransoch skärpta straff hade varit ett effektivt sätt att få bortoönskat måleri på offentlig plats hade vi inte stått häroch haft denna diskussion. Om kriget mot klottret, somman från myndighetshåll startade , hade hjälpt såhade vi inte diskuterat den här frågan i dag.I har man, till skillnad från exempelvisGöteborg och , valt att spendera åtskilligamiljoner på sanering av graffiti, bevakning avtåg och punktmarkering av graffitimålare - allt utanresultat. Annars hade vi inte diskuterat den här frågan . Varför har man inte analyserat effekterna av krigetmot klottret tidigare? Varför är man så mån om att fort-sätta med motåtgärder som är verkningslösa? Till ochmed i utlåtande stårdet att läsa att saneringen inte har haft någon dokumen-terad inverkan på den oönskade graffitin.Det har redan bevisats att graffitin integår att stoppa eller utplåna. Vi i anser detinte heller önskvärt. Vi kan dock förstå att den oönskadegraffitin väcker upprörda känslor. Då gäller det att hittakonstruktiva lösningar. Att bemöta graffitimålare medförbud och repression är inte svaret. Givetvis behöverman jobba med sanering när offentliga byggnader ochdylikt förstörs, men lika viktigt är det att jobba förebyg-gande och fånga upp unga målare och hjälpa dem in isamhället. Vi ska ha med oss i bakhuvudet att den oöns-kade graffitin är effekten av ett större socialt problem,som handlar om hur samhället i stort behandlar sinainvånare och unga medborgare.Den ultimata lösningen står nog inte att finna, men viinser att man måste möta ungdomar med respekt ochmed vilja att erbjuda möjligheter att utöva graffitin påanvisade platser. Genom att uppmuntra ungdomar attvara kreativa och skapande kan man förhindra dåligstämning och ilska, som ofta leder till vandalisering.Dessutom har de flesta ungdomar en begränsad ekono-mi, och varje sprejburk som målas lagligt innebär enmindre som målas illegalt.Men återigen ska vi vara på det klara med att det intefinns någon säkerställd metod, som efterlyser, för att minska den illegala graffitin.Delvis kan det bero på att graffitimålarna inte utgör enhomogen grupp. Orsakerna till att man väljer att målagraffiti är lika många som det finns graffitimålare. vi fortfarande ha ett samhälle där så många sommöjligt är delaktiga är det viktigt att stoppa marginalise-ringen av graffitimålare. Alla som har möjlighet att görasaker inom samhället respekterar också samhället i hög-re grad. Det handlar om att ge utrymme och förutsätt-ningar för unga människors eget skapande och för denkonstnärliga förnyelse som vi ju eftersträvar.Låt mig dra en parallell till fotbollen och ett temasom tagits upp på nyheterna . Även om det haryppats förslag är det ingen som aktivt förespråkat attförbjuda publik under fotbollsmatcher på grund av attdet finns fotbollsfans som slåss och kostar samhälletmångmiljonbelopp . Varför kan samhället seskillnad mellan fotbollsfans som går på match för atttitta och sådana som går för att slåss men inte skilja påolika sorters graffiti?Demokrati bygger på dialog. Som den resursstarkaparten är det vårt ansvar att ta initiativ till den här dialo-gen och försöka minska den konflikt som man i Stock-holm medvetet har byggt upp . Nolltoleransen har målat in sig i ett hörn - och intebara här. I meddelades tidigt avviker från den nolltoleranspolitik som bedrivitssedan ett par år tillbaka därför att den inte har haft ef-fekt. Vad sker om ytterligare repressiv politik inte hareffekt? Vad blir nästa steg?Fru talman! Jag vill härmed yrka bifall till vår mo-tion Kr259 samt Kr325 yrkande 1, som innebär att ges i uppdrag att undersöka möjligheterna attinitiera graffitiprojekt tillsammans med kommuner ochlandsting.Anf. 115 ()replik:Fru talman! Tro mig, ! Jag är inte ute efternågot krig mot ungdom. Jag anser att re-spekt ska vara ömsesidig. Men någonstans får man be-stämma sig för om graffiti är konst eller ett socialt pro-jekt - eller rättare sagt om det borde vara ett socialtprojekt. Och jag lutar åt det senare.Under många år har man gjort försök med legalaväggar. har haft legala väggar - Rossananämnde själv - men det är slut med det nu.Det begränsade inte klottrandet, tvärtom. I , enförort till , har man haft legala utställningarutomhus. Man fick rejäla problem efteråt, inte minstmed nyrekrytering. Småpojkar, för det var oftast pojkardär också, kom dit och blev inspirerade. Man har ocksåmed film från polisen kunnat dokumentera hur de äldreklottrarna lärde dem inte bara att måla utan också attsniffa drivgaser.Västerås har testat. Även där har försöket upphörteftersom det inte minskade klottret på andra, förbjudnaplatser. Samma sak gäller , där problemen ac-celererade, och likaså. var i mitten av1990-talet på väg att hitta en lösning. Då handlade detom en enskild eldsjäl, en polis, som tog kontakt med dehär killarna, lärde sig kulturen och fick i gång en dialog isyfte att minska detta. Och det lyckades man också med.Men när han sedan fick andra uppgifter tilltog det härklottrandet igen. Det handlade faktiskt inte så mycketom att måla, utan det handlade om en kriminell livsstil,ett särskilt livsmönster, våld, droger och misshandel.Hans slutsats vara att alla måste samverka, skola,hem, polis, företag, fastighetsägare, fritis och social-tjänsten. Det är det enda sättet att lösa det här. Kom inteoch säg att det här är kultur!Anf. 116 () re-plik:Fru talman! Precis som sade tidi-gare i den här debatten, är det inte vi som ska avgöra vadsom är konst eller inte eller vad som är vackert eller fult.Den debatten lämnar jag över till konstrecensenterna. Debrukar vara bra eller dåliga på det.Jag menar att den politik som har förts mot graffitinhar visat sig vara verkningslös. Jag anser inte att man påett seriöst sätt har bemött de ungdomar som uppenbarli-gen vill måla graffiti. Jag tycker inte att man har bemöttde ungdomarna med den respekt som de förtjänar. Där-för kommer jag att fortsätta att strida för att man harlagliga väggar och organiserade projekt tillsammansmed och för andra graffitimålare. Jag tycker att det ärtrist när försöker slänga ingraffitimålare i ett fack och säger att de är kriminella,knarkare, sniffare eller något annat. Det finns väldigtmånga graffitimålare, och som jag sade tidigare finns detlika många skäl till varför man målar graffiti.De ungdomar jag har mött har bett mig att kämpa förlagliga väggar därför att de vill ha en plats att måla på.De är varken knarkare eller kriminella. De blir stämpla-de som kriminella därför att deras behov av att måla ärså stort.Anf. 117 ()replik:Fru talman! Jag vidhåller att respekten trots alltmåste vara ömsesidig. Det skulle inte vara några pro-blem med lagliga väggar om man höll sig där. Jag harvarit ordförande på . Vi har testatgraffitiskola där. Jag kan tala om att det inte gick särskiltbra. Visst målade och utvecklades man där, men manmålade på många andra håll också.De skickliga - för jag antar att de är det - graffiti-konstnärer som har träffat har juinte bara målat inom ram eller på de här etableradeplatserna. De har ju målat för många miljonerkronor på andras egendom. Det kan man inte försvara.Jag tror att det handlar om ett socialt problem tillnästan . Då får man göra annat. På erbju-der vi basket, skateboard, olika musik, BMX, cirkus,teater och allt möjligt annat. Det finns andra vägar förungdomar att använda sig av sin kreativitet än att målaillegalt på andras egendom. Jag är ledsen, men jag trorinte att vi kommer att kunna nå varandra där.Anf. 118 () re-plik:Fru talman! Jag håller med om att vi ska försökaminska det illegala målandet. Det har bevisats fleragånger att den politik som har förts till exempel här iStockholm är verkningslös. Då gäller det att hitta nyavägar. Visst ska respekten vara ömsesidigt. Men precissom i skolan och på andra ställen där vuxna och barnmöts, handlar det också om att visa vad respekt är förnågonting. Jag anser inte att man har visat de unga män-niskor som vill måla graffiti den respekten. Då kan maninte heller förvänta sig att man får respekt tillbaka.Jag tror att vi måste försöka hitta konstruktiva lös-ning på det här problemet. Jag tror att lagliga vägar är ensådan. Det skulle glädja mig om också ver-kade för till exempel olika graffitiprojekt runtom i lan-det.Anf. 119 ():Fru talman! Ungdomsfrågor är väldigt högt priorite-rade inom . Det första jag tänker ta upp ärvarför vi har motionerat om stöd till invandrares ung-domsorganisationer. Vi har skrivit ett särskilt yttrandeom detta och har alltså ingen reservation som vi följerupp. Vi har gjort detta bland annat därför att vi ser attinvandrarungdomar är mindre delaktiga i föreningslivetän svenska ungdomar, och det är speciellt kvinnor somär mindre delaktiga.Därför oroar det oss att det särskilda bidraget till in-vandrares ungdomsorganisationer kommer att tas bort2004. Det finns visserligen särregler, som utskottetsäger. Man borde kunna uppnå de medlems- och lokal-avdelningskrav som ställs. Det finns också dispensreglersom gör att de skulle kunna söka bidrag. Men varför skade behöva använda dessa? Även om det finns särskildaskäl för att de ska kunna få strukturbidrag, utbildnings-bidrag och etableringsbidrag blir det ändå väldigt krång-ligt. Av den anledningen oroar vi oss väldigt starkt fördet här beslutet. Kultur och idrott är väldigt bra brobyg-gare mellan invandrargrupper och andra ungdomar. Nuförväntar vi oss att regeringen och Ungdomsstyrelsenstuderar vad som blir följden av att man tar bort det härbidraget till invandrares ungdomsorganisationer.Vi har sagt väldigt mycket om ungdomar. Tack förstödet, . Jag ser fram emotframtida motioner från er om ungdomspolitiken och hurvi ska hantera den.Ungdomskulturen är annorlunda än gårda-gens. Vi vill ju förändra. Varje generation villskapa sin egen vision. Alla vill skapa nytt. Det ville vinär vi var unga, och då är det naturligt att även dagensunga gärna vill göra det.När unga kommer på en idé som de gärna vill drivaär det snabba beslut som gäller. Man kommer på att manvill göra en sak. Sedan undrar man var man ska få peng-ar ifrån och var man ska hålla till. Man får reda på ska ansöka om pengar. Man kan ansöka om pengarkommunalt, men man kan också ansöka hos Ungdoms-styrelsen, Allmänna arvsfonden och så vidare. Då skick-ar man glad i hågen in en ansökan. kommerdet kanske besked om pengarna - i bästa fall efter tremånader. Då har kanske de här ungdomarna nästanglömt den idé de hade. Ni vet ju hur det är. De flesta ärbekanta med ungdomar på något sätt. Helst skulle de hahaft pengarna till det de vill göra i går.Av den anledningen har vi sagt att det är väldigt vik-tigt att vi försöker få enklare regler så att ungdomarnakan få loss pengar snabbt till de olika aktiviteter som devill ha.När vi har undersökt detta har vi dessutom sett attmycket av de här pengarna går till behandlingsprojekt.Ungdomskulturen bygger på äldres ideologi och livsvär-deringar. Det innebär att man ger pengar till det somfångar upp unga på fallrepet. Man vill erbjuda demnågot vettigt sett ur vuxnas ögon. Eller också kan syftetvara att man ska arbeta mot våld, droger och rasism.Välviljan finns bland äldre, men idéerna finns bland deunga, och de måste få göra det de känner för.För oss är det viktigt att ung kultur blir med unga,för unga och av unga. Därför vill vi i göraen översyn av och Allmänna arvs-fondens bidragsgivning till ung kultur. Jag yrkar därförbifall till reservation 6 under punkt 5.Jag tänkte lyfta fram några goda exempel. Botkyrkablev till exempel ungdomskommun 2002. De prisadesför sitt långsiktiga ungdomsarbete där unga själva ut-formar mycket av den konkreta verksamheten. Hon somär chef för kulturenheten i säger: Ungdomarnaoch vår internationella miljö är kommunens viktigastetillgång. Som vuxna har vi ansvaret för att ge utrymmeför ungas idéer och energi, och det är vi bra på. Vårutgångspunkt är att säga ja och våga testa även om detblir fel ibland.En politiker där säger: Som politiker måste man vågaprioritera, och i har vi länge styrt resurser tillbarn och unga, också under de knappa åren . skördar vi resultatet i form av många engageradeungdomar.Ett annat gott exempel är som deltog i täv-lingen Årets demokratiinitiativ. Där säger man så här:Nacka ungdomsråd utan fasta strukturer - det fungerardefinitivt inte på det sätt som vuxenvärlden är van vid,men det fungerar. Här kan alla vara med precis så myck-et som de vill och när de vill. Arbetsgrupper dras igångnär det behövs. Omröstningar på webben görs i en radfrågor. Diskussioner och debatter pågår ständigt. Politi-kerna deltar mer och mer.Sådana här goda exempel är roliga att läsa. De ska-par en framtidstro. Ungdomarna har ett engagemang.Det är ett sådant där engagemang som vi kan se här iriksdagen när vi har ungdomsriksdagen. Detär en sådan där dag när man fylls av framtidstro ochkänner att vi har en framtid bland ungdomarna. De villengagera sig.Det är det vi vill ta till vara när vi pratar om ung-domskultur.En tanke som vi vill lyfta fram är att ungdomsstyrel-sen bör kunna få regeringens uppdrag att påverka kom-muner att ta fram konkreta planer för att prioritera ung-domskultur, precis som man gör med mobbningsplaner,jämställdhetsplaner, arbetsmiljöplaner och så vidare. Detär ju inte så att varje kommun hittar på sådant, utan detkommer att man ska ta fram sådana planer. Då kan manlika bra göra det också när det gäller ungdomskulturen.Vi har försökt lösa problemet i vår politik. Vi vill juavsätta extra - våra Kulmiljoner. De är miljoner,men de kommer att växa till 290miljoner. Varje kommun ska, oavsett storlek, få en mil-jon. Det låter naturligtvis orättvist för dem som kommerfrån en storstad. De säger: Ska vi bara få en miljon?Anledningen är att i en storstad finns det så stort ut-bud att ungdomarna kanske kan hitta aktiviteter. Menhur är det i små orter som och ?Där kanske man inte har så mycket pengar. Tänk om defick en miljon att göra saker för - som ett ungdomsrådeller liknande kan hantera - och som också gäller före-ningslösa ungdomar, som just nämnde är ettstort problem. Vi tycker att föreningslösa också ska hatillgång till detta.Fru talman! Jag vill också säga några ord om graffiti.Det är en fråga som berör. Det har vi kunnat se inteminst i media de senaste månaderna.Grafittin är här för att stanna, anser vi i Centerparti-et. Man frågar sig: Är graffiti klotter eller är det konst?Tyvärr upplever jag att många drar likhetsteckenmellan klotter och graffiti. Jag blev väldigt fundersamnär pratade så engagerat, menverkade sätta någon sorts likhetstecken mellan klotteroch graffiti. Jag hoppas att jag får en förklaring till det.Förhoppningsvis har jag missuppfattat det.Vad ska vi göra med graffitin?Vi i tycker att det är oerhört viktigt attvi ökar kunskapen kring detta. Av den anledningen harvi ett seminarium här i . Jaghoppas att flera av er har möjlighet att delta i det. Vi harlyckats få en väldig bredd bland dem som ska tala ochvara delaktiga.Vi har dels sådana som är aktiva inom graffiti ochsom är positiva till det och vi har brottsoffer som tillexempel SL som deltar. Ungdomsministern kommerockså att delta. Väldigt många intressanta personer somengagerar sig i graffitifrågan i samhället kommer dit. Enav dem sitter här i kammaren, nämligen , somkommer att delta i vårt seminarium.För att sprida kunskaper hade vi med i vår budget-motion att vi skulle ge ett nationellt uppdrag till Fryshu-set. Vi tycker att det är där ungdomarna är som man kansprida kunskap.Lena talade om ochKarlstadpolisen och den som sade att alla måste samver-ka. Det verkade tycka vara bra.Därför blev jag litet förvånad över det motstånd vi mö-ter, och att inte skulle vara en lämplig plats attta upp graffiti igen. Jag vet att det har funnits där förut,men när det har accelererat är det viktigt att ta uppdet igen för att sprida kunskapen.Exemplet med de sex flickorna som går ut på enhögstadieskola för att sprida kunskap visar hur vi skajobba. Det gäller att jobba förebyggande som RossanaDinamarca sade. Det är också vår riktlinje.Folkpartiets sade att graffiti är somblommor som växer på fel ställe. Ge dem då rätt markeratt växa på genom att öka kunskapsspridningen ochgenom att skapa lagliga väggar.Anf. 120 ()replik:Fru talman! Som moderat är jag absolut inte någonanhängare av censur. Det får ingen tro. Men det här ärinte någon enkel fråga.När jag sätter likhetstecken - som det kan uppfattas- mellan klotter och graffiti är det för att det ena förut-sätter det andra. Det finns inte någon som kallar siggraffitimålare och som får måla stora legala väggar,ibland på beställning och få betalt för det, som plötsligthar blivit så duktig.Han - eller hon, men det är ytterst sällsynt - harmålat överallt för att bli så duktig. Om man gårtill en legal vägg vill man ju inte gärna skämma ut siginför sina kompisar. Där målar man när man har lärt sig,så att man kan visa upp sig och få litet status i det härgänget.På , där vi har en del målningar i skatehal-len som kan likna graffiti, är klotter absolut förbjudet.Det tas bort bums. Det blir böter så fort man kommer pånågon. Vi har faktiskt nästan inte något klotter på Frys-huset.Vi ser det inte så mycket som konst eller konstnärligyttring utan som ett socialt problem. Det handlar om attförsöka hitta andra verksamheter för ungdomarna.Det är oftast i skolan det börjar. Man kanske intehänger med. Jag har pratat med polis och skola för attförsöka hitta någon form av gemensam nämnare ochman säger att det finns en liten antydan till dyslexi hosde barn som börjar och kan ledas in i detta. Var detsedan slutar vet vi inte.Alla blir naturligtvis inte drogmissbrukare eller våld-samma, men det finns också med i den här kulturen ochdet får man inte blunda för. Därför tycker jag att dethandlar om en social fråga. Det gäller att rädda de härungdomarna.Anf. 121 () replik:Fru talman! Nej, det är ingen enkel fråga. Det hållerjag med om. Jag kan också säga att jag inte gillar tags.Jag mådde jättedåligt när man såg hur huseni var fulla med tags. tror jag att man harfått bort det på de flesta ställena.Fryshuset har många aktiviteter, men de som är in-tresserade av graffiti kanske inte kommer till Fryshuseteftersom de vet att de inte erbjuds något där. Varför intelåta dem komma dit och känna att här finns kunskaps-spridningen. Det kan leda till att de hittar andra aktivi-teter som pratar om.Vi har nämnt många exempel från som jaginte ska återupprepa. Det finns både positiva och negati-va erfarenheter. Men en stad som har lyckats väldigt välär i . Det går inte att jämföra den medStockholm eftersom det är stor skillnad i antalet invåna-re, men de har trots allt lyckats.