prot · GQ09116 · 2003-06-04 00:00:00 — Där handlar det både om vad regeringenenligt vår lagstiftning är förpliktigad till, men ocksåom vilka krav som riksdag ställer på reger-ingen.Det är den ena frågan, och den är avgörande förden demokratiska legitimiteten i den europeiska poli-tiken och deltagande i denna. Om man häv-dar att det egentligen inte betyder så mycket vadriksdagen har sagt, därför att regeringen kan göra somden vill, gör man ju ingenting annat än att nästanmedvetet urholka legitimiteten i detta beslutsfattande.Det är fullkomligt oacceptabelt att godta det förhåll-ningssättet från någon av regeringssidans företrädare.Finns det en tydligt uttalad uppfattning i måste denna rimligtvis ligga till grund för hurregeringen agerar, annars urholkar vi våra företräda-res legitimitet.Den andra frågan handlar om själva sakfrågan, ordförande till . Det är en av deviktigaste frågorna i den process som pågår inför denkommande regeringskonferensen och som be-handlas i konventet. Det är en viktig fråga därför attden handlar om maktbalans och maktfördelning, bådemellan olika institutioner och, kanske framför allt,mellan de små och de stora länderna.I tidningen hade man för tvåveckor sedan en sammanställning över vilka ländersom stöder en vald president till ochvilka som inte gör det. redovisades i kolum-nen "Länder som stöder förslaget om en vald presi-dent i ". Motsvarande kan vi se haruppträtt i en lång rad andra tidningars sammanställ-ningar under de senaste månaderna.När det grekiska ordförandeskapet besökte Sveri-ge för talade man om detta för-slag just som det svenska förslaget. Detta trots att vi iSveriges riksdag dels genom har kon-staterat att det inte fanns stöd för förslaget, dels sena-re fattat beslut som innebär att en majoritet är emot.Jag vill hävda, herr talman, att vi här har att göramed en mycket viktig fråga som faktiskt har betydel-se för demokratiska legitimitet. Omvi har regeringar som inte förankrar, som inte sam-ordnar och samråder i viktiga frågor kommer avstån-det mellan parlament och regering att bli större ochstörre och därmed mellan väljare och makthavare.Det som sägs i denna utskottshandling är en viktig deli detta.Poängen med ministerrådet är, som bland annatGöran beskriver det, att ministerrådet är ju representativa och ansvarigainför parlamentet. Men om man inte följer parlamen-tens vilja urholkar man fullkomligt detta samband.Jag var i på besök med tal-mannen, eller talmannen hade mig med, kan mankanske också formulera det. En slående sak var attdär, liksom vid andra kontakter, var vi som företräda-re för riksdag tvingade att klargöra att Sve-riges position är att vi vill ha en rotation av ordföran-deskapet.Detta är inte tillfredsställande. Det visar att Sveri-ges regering, och , utanförankring har lanserat ett förslag till andra med-lemsländer som har avgörande betydelse och som nulöper risk eller möjlighet, beroende på vilket per-spektiv man skådar ur, att bli verklighet på ett sättsom missgynnar de små länderna och på ett sätt somstrider mot vad majoriteten i riksdag anser.Det är för att tala klarspråk, herr talman, ett misslyck-ande för både regering och riksdag om det blir fallet,om bilden är att driver en fråga som det intefinns folkligt stöd för kanaliserat till . Det ärett misslyckande om, som lätt triumfe-rande sade, det kanske ändå blir så här.Göran sade i utfrågningen: Vi förankrarinte non-papers i . Utskottet säger: Jo, detska man göra. Här handlar det inte om allmänna de-battinlägg utan här riktar man sig till en mottagarkretsav andra länder. Det non-paper som presenteradesmed detta förslag riktade sig till ministerrådet, för detskulle upp till diskussion där även om det först pre-senterades inför stod inför ett fait accompli, och dethar konstaterats att det inte fanns något stöd för detta.Men, herr talman, jag har ännu inte sett företrädareför den driva den linje som Sveri-ges riksdag har uttalat gäller för del. Därförvill jag säga att när utskottet konstaterar att GöranPersson och inte kan undgå kritik för sinhantering i denna fråga, för bristande förankring ochsamordning, är det en mycket viktig kritik. Det är enkritik mot dem, men det är också ett klarläggande avhur saker och ting bör vara.Jag tycker att det är bra att även den socialdemo-kratiska gruppen i i sin reser-vation konstaterar att detta var fel. Men jag anserockså att frågans vikt och hur regeringen, bland annati utfrågningen, hanterat denna fråga understryker attkritik här måste riktas mot en regering som har lanse-rat en viktig fråga i en viktig process som kommer attfå avgörande betydelse för hur ska fungerautan att ha förankrat den och dessutom, även om dethar tillkommit efter själva granskningsprocessen,uppenbarligen inte driver den linje som harbeslutat om.Detta, herr talman, har lett till utskottets ställ-ningstagande. har sagt sitt. Och jag fårhoppas att regeringen rättar sig efter detta, annarsurholkar man förtroendet mellan regering och riks-dag.Anf. 28 () replik:Herr talman! När det gäller själva regleringen avsamrådet mellan regering och riksdag finns det välanledning att konstatera att regleringen i första handtar sikte på det faktiska beslutsfattande som ska skeinom EU-systemet. Det här tankepapperet, som detvisst heter på svenska, har inte varit föremål för någotsom helst beslutsfattande utan det ingår i förhand-lings- och diskussionsarbetet inför det förändradefördrag som är på gång inom EU. Man måste nogalltså ändå göra en viss skillnad mellan vad som ärsamråd inför direkt lagstiftningsarbete och vad som ärklokt ur förhandlingssynpunkt.Vi är, som också har påpekat,överens om att papperet borde ha dragits i . Sedan kan man väl konstatera att en hel delav det talar om är sådant som intehar varit föremål för KU:s granskning utan som harinträffat sedan vi avslutade granskningsarbetet. Jagvet exempelvis inte vad som utspelade sig när dengrekiske representanten var i , för att ta ettexempel. Det vågar jag inte uttala mig om.Maktbalansen mellan EU:s olika organ är ju oer-hört viktig, och det är ju själva motivet för det svens-ka kompromissförslaget. Det svenska förslaget gällerju inte bara en president i utan också har en trojka av presidenter som gör att deolika länderna får möjligheter att delta.Får jag, fru talman, fråga : Om den här presidentfrågan nu finns i det slut-liga fördraget som riksdag ska ratificera,kommer då att säga nej till det nyaEU-fördraget på grund av ståndpunkten i frågan omden europeiska presidenten?Anf. 29 () replik:Fru talman! Först av allt vill jag be kammarennotera vad sade: det svenska kom-promissförslaget. Så kallade han förslaget om en valdeuropeisk president. Det ger bilden av att man fortfa-rande inte tagit till sig allvaret i den här frågan. Detsvenska kompromissförslaget.Jag skulle vilja säga följande, -det kunde vara bra att få en kommentar till detta: Ärdet klart uttalade mening som här skagälla som den svenska linjen, eller är det så att re-geringen kan ignorera denna och driva en annan linjemed det som kallar det svenskakompromissförslaget?I sin replik satte fingret på ex-akt vad den här frågan handlar om, och kom faktisktatt illustrera den arrogans mot som utskot-tet i sitt ställningstagande mycket tydligt drar engräns mot.När det gäller frågan i sig är det så att alla inblan-dade numera har sagt att det var fel av att inte förankra detta. Det sägerGöran , det säger , det säger och det säger utskottet i övrigt, så vibehöver inte tvista i frågan om detta. Vad det handlarom är egentligen vilken gränsdragning vi ska göra iförhållandet mellan regering och riksdag. Där är sva-ret på fråga mycket enkelt: Vikommer att ta ställning till förslaget när det kommertill och i dess helhet. Men det är självfalletså att om i strid med riksdagendriver ett annat förhållningssätt i förhandlingarna såkommer man också att få svårare att få ett godkäntförhandlingsresultat i riksdagen.Anf. 30 () replik:Fru talman! Jag noterar att ärkompromissvillig på den här punkten i ett lite längreperspektiv, nämligen så att när hela fördraget finns påbordet ska han, Moderata samlingspartiet och kanskehela den majoritet som finns i den här frågan prövafrågan om president i ändå inte kanvara acceptabel med hänsyn till övriga förhållanden.Det svenska kompromissförslaget var ju det härtankepapperet. Det är väl ingen dramatik i det. Detfinns ju i sinnevärlden, och det är ju det som är en avanledningarna till att vi diskuterar saken, nämligen attdet presenterades och att det har arbetats med på olikasätt. Det kompromissförslaget var ju faktiskt ett för-sök att medla mellan stora och små länder i EU-systemet så att man skulle få en vald president ochstärka mellanstatligheten i maktbalansen, men manskulle också ha en trojka med ordföranden i tillsammans med presidenten som gör attde olika länderna får möjlighet att delta i den del avEU-systemet som är Europeiska rådet.Jag ser inte att det här skulle vara så där förfärligtdramatiskt, utan jag har en känsla av att det på någotsätt har gått troll i den här debatten. Det har blivitomöjligt, möjligen för att man har kopplat detta hårttill svensk inrikespolitik, att föra den här debatten påsansade och sakliga grunder.Även jag hade tillfälle att vara med talmannen iBudapest, och jag hade också tillfälle att något argu-mentera för den socialdemokratiska ståndpunkten. Vifår väl se hur det hela landar i det konstitutio-nella fördrag, som det så konstigt heter, som skakomma ut av IGC . Då noterar jag medglädje att är beredd att på ett posi-tivt sätt pröva också frågan om en president i Euro-peiska rådet.Anf. 31 () replik:Fru talman! Det känns lite grann som att GöranMagnusson här talar till majoriteten i somen förälder talar till ett kinkigt barn: Egentligen villdu nog det här, så vi gör på det här viset! Men detfinns en avgörande brist i den liknelsen. Det är attvare sig eller regeringen har en rollsom förälder till - det är snarare tvärtom.Det är här som den svenska politiken linjeras upp,och sedan har regeringen att följa den - om man re-spekterar . Det är det som denna frågahandlar om.Göran vill nu gärna diskutera hur bradet här egentligen är. Jag kan gärna säga att det för-slag som regeringen har fört fram är ett dåligt förslag.Det strider emot intressen, och alla andramindre nationer i har konstaterat detta. Denya medlemsländerna har konstaterat detta. Det ledertill felaktig balans av olika slag. Den debatten har viklarat av.Den intressanta frågan är: Vill regeringen respektera som vilja detsom har beslutat? Det är den här oklarhetensom har lett till den mycket tydliga och starka kritiksom utskottet har riktat mot och . Det innebär att vi också sänder en signal tillandra länders regeringar att det som säger i denna fråga, om de fortsätterdriva presidentfrågan, är något som saknar förankringi riksdag. Det är pinsamt för dem, men det ärilla för Sverige.Jag vill gärna säga att när fördraget kommer till-baka till kommer det självfallet att prövasav alla partier här utifrån sitt innehåll, men ocksåutifrån hur den har agerat. Såräkna inte med att man kan strunta i , GöranMagnusson! Räkna inte med det! Vi kommer attpröva varje del i det där fördraget på dess egna meri-ter.Anf. 32 ():Fru talman! Sakfrågan som vi nu debatterar är juintressant i sig. Det handlar ju om en central konsti-tutionell fråga om hur Europeiska unionen ska varauppbyggd och hur den ska fungera framöver. Men vimåste försöka hålla isär det som är sakfrågan och detsom är frågan för granskning idet här fallet. Jag kan inte låta bli att något återkopplatill den debatt jag hade med allde-les om att det är viktigt att hålla isär sakpolitikoch den konstitutionella granskningen. Här tycker jagatt gör sig skyldig till det som hanprecis anklagade mig för, det vill säga att blanda ihopsakpolitik och den konstitutionella granskningen.Frågan är ju inte här huruvida det är en bra idé ellerinte att ska ha en vald presi-dent. Frågan är ju om regeringen har följt de anvis-ningar som har satt upp. Det är det som ärföremål för den konstitutionella granskningen.Göran pekar i sina inläggpå att det finns en enighet och att både socialdemo-krater och övriga delar av äröverens om att det finns skäl att rikta kritik mot re-geringen och att regeringen också pekat på att fråganborde ha förankrats på ett bättre sätt. Det är ju bra attGöran säger detta. är det så attGöran använder större delen av sin de-battid till att hitta ursäkter för att regeringen inte hargjort det som faktiskt är ålagt regeringen.Det handlar exempelvis om att förminska värdetav tankepapperet, "non-paperet". här att det är ett litet tankeinspel som skedde iden diskussion som förs inom ramen för Europeiskaunionen. Det kan inte vara så att regeringen ska be-höva förankra varje sådant papper i EU-nämndeneller i riksdagen.När det gäller grundläggande konstitutionella frå-gor som rör maktbalansen mellan EU:s olika institu-tioner kan man inte säga att det här är vilket tanke-papper som helst. Här måste regeringen söka stöd iriksdagen, och här har sagt att den social-demokratiska regeringens linje inte är riksdagenslinje. har en annan uppfattning, och re-geringen måste följa den uppfattningen.Göran försökte också att förminskadetta genom att försvara agerande iförhöret inför . det gör , det vill sägadiskuterade frågan i sak och sade att man inom EUförmodligen kommer att landa i uppfattningen attdetta är en bra idé. Men det är inte den frågan vi dis-kuterar här. Den fråga vi diskuterar är hur regeringenföljer beslut. har i sagt att en vald president i Europeiska rådetinte är en bra idé. Dessutom har detta beslut bekräf-tats , bland annat i det beslut somfattades i samband med sammansatta konstitutions-och utrikesutskottets framlagda förslag.Göran försökte förminska detta på etttredje sätt genom att säga att vi inte kan ha en ordningdär regeringen får bundna mandat av . Detär återigen att säga att vilja inte är så vik-tig, och själva sakfrågan skjuts i förgrunden eftersomden svenska förhandlingspositionen inte får försva-gas. Men frågan är vilken den svenska förhandlings-positionen är. Den har fastslagit, nämligenatt det inte ska vara en vald president i . Det måste då också vara utgångspunkten förregeringens arbete.Det här måste vara ledtemat för debatten, nämli-gen vilken respekt regeringen har för . Huragerar regeringen i fråga om de beslut som riksdagenhar fattat i centrala avgörande frågor? Det handlar ompomperipossaskatten. Det handlar om hur Vattenfallhar agerat. Det handlar i den här frågan om hur re-geringen har agerat när har sagt sitt, närdet sammansatta konstitutions- och utrikesutskottethar sagt sitt, i den specifika sakfrågan. Vad gör re-geringen då? Jo, regeringen gör precis tvärtom. Det äratt vara nonchalant och respektlös gentemot riksda-gen. Regeringen kan inte välja och vraka mellan depolitiska beslut som fattar: "Det politiskabeslutet gillar vi. Det tänker vi genomföra. Det poli-tiska beslutet gillar vi inte. Det tänker vi inte genom-föra. "Det fungerar inte så. I en parlamentarisk demo-krati är det beslut som gäller, och reger-ingen ska agera i enlighet med de beslut som riksda-gen har fattat.När det gäller förankringen av EU-frågor i riksda-gen är både grundlagen och den praxis som har utar-betats tydliga. Vi kan alla läsa innantill i de pappersom ligger på bord om att regeringenfaktiskt ska agera i enlighet med de beslut som fattas iEU-nämnden. Det räcker inte med att enbart inteagera emot de beslut som fattas i , manska också agera i enlighet med de beslut som fattas iEU-nämnden. Det har regeringen här på den punkteninte gjort. Det är lite sorgligt att konstitutionsutskot-tets vice ordförande ägnar sig åt att förminska ochsäga att det här inte är så viktigt, att det här är enfråga där regeringen har agerat rätt och rimligt. Så ärdet inte.Vi måste faktiskt se till att vi inte hamnar i ett lägedär beslut inte uppfattas som att de är påriktigt utan bara är på låtsas. får inte för-vandlas till ett låtsasparlament. Det här är ett riktigtparlament, och beslut ska åtföljas.Anf. 33 () replik:Fru talman! Jag har naturligtvis inga svårigheteratt förstå att federalisten tycker illa omatt stärka den mellanstatliga delen av EU-systemet.Det är alldeles uppenbart. Det behöver han egentligeninte ens säga. och har enhelt annan uppfattning om hur EU ska utvecklas änvad Socialdemokraterna och en bred majoritet ikammaren har.Vi har konstaterat att detta tankepapper borde haförankrats i . De uttalanden som majo-riteten gör leder, såvitt jag förstår, inte till någonannan uppfattning än vad som har varit gäl-lande beträffande regeringens förhållande till samrå-det med EU-nämnden.Tobias som ändå har jobbat med dessafrågor och läst en hel del om dessa frågor gör siggång på gång skyldig till en felsägning, nämligen omen förankring i . I KUU:s betänkande finnsen förankring i , men samrådet i är precis vad jag har sagt tidigare, nämligenett samråd med . Man får hålla tungan lite grann rätt imun för att få de olika sakerna att hänga ihop renttankemässigt.Om majoritetens skrivning beträffande EU-nämndssamrådet hade stannat vid den kritik som dethandlade om och det som utskottet egentligen hargranskat, tror jag att vi hade kunnat vara överens. I defortsatta resonemangen påstås indirekt att regeringenskulle ha fortsatt att agitera för icke-papperet, tanke-papperet. Det har KU inte granskat. Det vet KU ing-enting om. Det handlar om att majoriteten från liteolika utgångspunkter har hängt på resonemang somSocialdemokraterna anser att det inte finns täckningför utifrån de regleringar och förhållanden som finns.Hur vet att regeringen har fortsatt attagitera för detta? Utskottet vet ingenting om densaken.Anf. 34 () replik:Fru talman! Den här debatten rör inte sakfrågan,. Den rör inte frågan huruvida detär bra eller dåligt att ha en vald president för . De partier som vill rikta kritik mot reger-ingen för regeringens agerande har olika uppfattning-ar i sakfrågan. Den intressanta frågan här är vad re-geringen har gjort i förhållande till beslut och riktlin-jer har dragit upp. Det är den intressantafrågan. Vi kan diskutera i oändlighet om vi tycker attdet här är en bra eller dålig idé, men harvarit tydlig både i och i det beslut somhar fattats på grundval av det förslag som det sam-mansatta konstitutions- och utrikesutskottet har lagtfram. Där har varit tydlig. Det är det vi skadiskutera här.Göran säger att jag gör mig skyldigtill en felsägning när jag säger att detta ska förankras iriksdagen. är ett riksdagsorgan. Det ärriksdagen som har utsett en särskild setill att de beslut som ska fattas i Europeiska unionenoch där regeringen ska agera förankras i riksdagen.EU-nämnden ska ses som en ställföreträdare för riks-dagen. Det är därför man kan säga att de ställningsta-ganden som görs i också är ett sätt attförankra dessa frågor i riksdagen.Göran undrar vad det finns för bevisatt regeringen har drivit denna ståndpunkt vidare. Jagtycker att det är alldeles uppenbart. I de utskottsför-hör vi har haft har vi hört att det är uppenbart att bådeGöran och har fortsatt torgförauppfattningen att det ska vara en vald president trots att vid flera tillfällenhar sagt precis tvärtom. Det är bara att läsa innantill ide papper som finns och se på de reaktioner somGöran och gav uttryck för underutskottsförhören.Anf. 35 () replik:Fru talman! Jag konstaterar först att något tillkän-nagivande i frågan om ordförande i till regeringen föreligger inte. Detfinns inget tillkännagivande. Det är möjligt att det ären formalistisk synpunkt.Det jag nu kommer till är naturligtvis också enformalistisk synpunkt, nämligen att den tolkning somTobias nu gör av roll, att ska vara en förminskad riksdag och varaställföreträdare för , inte har stöd i reger-ingsformen. Det är ju en sensationell uppfattning ochett försök att glida i preciseringen av EU-nämndensroll från samrådsorgan till beslutsorgan. TobiasKrantz borde gå hem till sin kammare och fundera påom det verkligen är uppfattning i dessafrågor.Vi är överens om att tankepapperet borde ha för-ankrats och diskuterats i . Där borde viockså kunna sätta punkt och säga att det inte var bra,att det var fel. Men och den övrigamajoriteten fortsätter att diskutera det som varit där-efter. I KU:s granskningshandlingar finns ingen be-skrivning av vad som sedan varit. Såvitt jag vet harstatsministern inte tillfrågats om det. Där har TobiasKrantz alltså glidit över i något annat tänkande och inågot annat resonemang.Låt mig ställa samma fråga till somtill : Hur kommer att ställa sig till ett slutligt IGC-förslag till ett fördrag om en president i ?Anf. 36 () replik:Fru talman! Jag tycker att vi återigen glider ifrånden fråga som vi ska diskutera, nämligen om reger-ingen i det här fallet har följt de riktlinjer som riksda-gen i form av eller i form av kammarbe-slut fattat beslut om. Det är den fråga vi nu ska dis-kutera.När resultatet av regeringskonferensen är klarkommer vi att föra en debatt om hur skaställa sig till det framförhandlade fördraget. Därkommer alla partier att göra en sammanvägd bedöm-ning av de positiva och negativa delarna i förslagetoch sedan ta ställning till om vi ska rösta ja eller nej.Men det är inte den frågan vi nu granskar, utan detär hur regeringen sköter sina kort i förhållande tillEuropeiska unionen och i förhållande till de beslutoch meningar som kommer från . Det är denfrågan vi diskuterar just , och det är egentligen enmycket mer avgörande fråga än själva sakfrågan.EU-nämnden är ett organ som regeringen skasamråda med. Det är en praxis som bland annat utar-betats av riksdagsstyrelsen, vilket känner till. Jag kan läsa innantill från betänkandet,där det på s. 32 står: "I riksdagsstyrelsens förslagRiksdagen inför 2000-talet konstaterades att praxishar utvecklats så att det inte anses tillräckligt att re-geringen inte gör något som står i strid med synpunkter utan i stället agerar i enlighetmed nämndens råd och ståndpunkter, och att - i likhet med riksdagsstyrelsen sena-re - ansåg att denna praxis bör bestå. "Det är klara och tydliga besked om vilken rollEU-nämndens synpunkter och råd ska ha. Här är detuppenbart att regeringen inte följt EU-nämndenssynpunkter och råd.Anf. 37 SKÅNBERG (kd):Fru talman! Jag har en tonårig son. miss-lyckas han med sina läxor. hörde jaghonom säga: Jag har ingen läxa. Förresten har jagredan gjort den. Och jag kan göra den på bussen in tillSimrishamn i morgon.Precis så låter . När alla övrigapartier kritiserar Socialdemokraternas hållning i den-na fråga säger han: Jag har inte fått någon läxa. Jaghar redan gjort den. Och förresten kan jag göra den iframtiden. Och ni kommer att gilla mitt sätt att göraden.Så fungerar det inte. Vi är alla ense om att Social-demokraterna och deras yttersta representant i dennafråga har misskött frågan. För att vinna tid vill jaginstämma i och argumentation. Det är angeläget att stry-ka under att regeringen och dess företrädare inte tillövriga medlemsstaters företrädare ska föra framåsikter som inte har stöd hos en majoritet av riksda-gens ledamöter.Detta leder mig in på den speciella frågan om utformande. dristade sigtill att säga att det gäller att hålla tungan rätt i mun.Jag är den förste att säga att det är lätt att göra fel, ochjag gör också fel. Men frågan är om inte själv faller i den grop han grävde för TobiasKrantz när han i ett tidigare replikskifte sade att detvar en majoritet av riksdag som eftersträva-des i EU-nämnden.Då kan man fråga sig hur det hade blivit om Soci-aldemokraterna och Vänstern kommit överens i . Hade det i så fall varit en majoritet av riks-dagen? Nej, det hade varit en man för lite för att varaen majoritet av . De skulle inte ha haft enriksdagsmajoritet bakom sig.Jag vill upprepa den fråga jag ställde tidigare, ochjag hoppas att vill göra mig vän-ligheten att svara: Är det eller är det inte ett problem iEU-nämnden att den inte representerar riks-dagsmajoritet?Anf. 38 () replik:Fru talman! Jag ska svara på den sista frågan.Majoritetsförhållandena i och majoritets-förhållandena i utskotten kan naturligtvis vara ettproblem.