prot · GR0932 · 2003-11-20 00:00:00 — Om nu den svenska linjen har varit att man vill stärka EU:s miljöpolitik har man i framtidskonventet nästan helt glömt detta. Det övergripande målet, som antogs under toppmötet i , var en strategi för hållbar utveckling. Även om hållbar utveckling har lyfts fram som en av unionens grundläggande värden i konventsförslaget saknas det en definition om att social, ekologisk och ekonomisk hållbarhet ska utgöra tre jämställda ben. Både den sociala och den ekologiska dimensionen är i realiteten helt frånvarande i fördragsutkastet. I stället hyllas som vanligt den ekonomiska politik som bygger på konkurrensutsättning och avreglering. Kan man helt blunda för en av de framtida största utmaningar, den globala miljökrisen, när man diskuterar EU:s framtid? Ja, tydligen verkar det så. Åtminstone går det att konstatera att miljöfrågorna rent generellt är alltför svagt behandlade i förslaget från konventet. EU:s nuvarande målsättning om hållbar utveckling och att miljöfrågorna ska integreras i olika sektorer borde genomsyra hela konstitutionen. Det borde naturligtvis också finnas skrivningar om att måste upphävas. Varför ska kärnkraften ges särbehandling inom EU? från beskrev detta på ett bra sätt som jag helt instämmer i. I miljö- och jordbruksutskottet var vi samtliga överens om att frågan om förslag till protokoll om hållbar utveckling bör lyftas fram. Vi hoppas därför att regeringen kommer att driva denna fråga med stor kraft. Det är i detta sammanhang också viktigt att försöka förverkliga och uppmärksamma en mer utvecklad strategi som innehåller konkreta mål, tidsramar och en bedömning för utvecklingen i tredje världen. Miljöorganisationer anser att det är beklagligt att det blev en mycket kort remisstid för en av de viktigaste framtidsfrågorna för Europeiska unionen. Jag tror att det var fem veckors remisstid. Dessutom var detta under semestertid. Det är inte en planering som gynnar en nödvändig demokratisk process, och det gynnar inte heller engagemanget för EU:s framtidsfrågor. Denna starka tidspress som präglar hela processen känns också kuslig och mycket odemokratisk. Redan vid konventets arbete fanns det en stark tidspress. Följden blev att många viktiga frågor, däribland miljöfrågorna och fördragens uppenbara brister på miljöområdet, inte blev behandlade på ett godtagbart sätt. Att sedan behandla grundlagsfrågor på detta sätt anser jag vara fullständigt oförsvarligt, och det kan inte försvaras av en EU-utvidgning. En är en mycket stor fråga. Ska unionen kunna komma närmare folket krävs det att folket får säga sitt i denna stora och viktiga fråga. Svenska folket önskar sig inte mer överstatlighet och centralstyrning. Detta förslag som vi diskuterar visar på att de federalistiska ambitionerna har ett stort utrymme inom EU. Varför ska vi i riksdag lämna över makt till beslutsorgan som mer verkar vrida klockan långt tillbaka i tiden och där vikten av en politik för ekologisk hållbarhet negligeras? Vi är många som inte accepterar en ökad överstatlighet, att områden där enskilda medlemsländer kan köras över blir fler, att det växer fram en superstat med militär EU-kapacitet och att makten ska utgå uppifrån EU och möjligen ibland sippra ned till stater och regioner. hör man uttryck som att när vi väl har fått ökad tillväxt då ska vi få en bra miljö, eller att när vi väl har fått mer makt då ska vi medborgare få mer demokrati. Hur kan man få ekvationen att gå ihop om kommissionen får mer makt, parlamentet får mer makt och ministerrådet får mer makt? Dessutom sägs det att de nationella parlamenten får mer makt. Är det makt att få en väckarklocka som kommissionen i stort sett kan välja att lyssna på eller helt strunta i? Det finns också en hake med det resonemanget medborgarna. Var det inte medborgarnas makt demokrati handlade om? Jag vill avslutningsvis yrka bifall till reservation 114, som tar upp miljöbestämmelser, men jag står givetvis bakom samtliga reservationer från . 207 () replik: Jag tycker att slår in öppna dörrar när han säger att det inte finns frågor om hållbar utveckling med i konventets förslag, i den skrivelse som regeringen har framlagt och i det betänkande som vi nu behandlar. Vi har i miljö- och jordbruksutskottet tillsammans behandlat de här frågorna. Där säger vi också att vi vill att EU:s politik för hållbar utveckling ska ta hänsyn till både den sociala och den ekologiska dimensionen och att den ska jämställas med den ekonomiska. Där var vi överens, och det behövde vi inte lämna något speciellt tillkännagivande om. Även det sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet har anammat vårt synsätt från miljö- och jordbruksutskottet. Därför undrar jag om inte är till freds med de skarpa skrivningar som vi har fått på det här området. 208 () replik: sade att jag slår in öppna dörrar. Det är inte så. Precis som är jag intresserad av miljöfrågorna. Jag har försökt fokusera på att det hade varit väldigt bra om man även i konventet hade diskuterat miljöfrågorna mer. Jag har saknat det. Det finns en del skrivningar i det förslag som vi har diskuterat , men det är inte tillräckligt. Det har inte varit någonting om att man prioriterat miljöfrågor, utan det har handlat om en maktfördelning. Det har handlat om en gemensam utrikesminister. Det har varit den typen av frågor som har varit centrala. Jag uppskattar alla de skrivningar som har gjorts i miljö- och jordbruksutskottet. Jag tycker att vi har nått ganska långt. Men här skulle de egentligen in, och de ska också med i förhandlingarna. Det är viktigt för en hållbar utveckling att detta verkligen diskuteras på den europeiska arenan och att vi får fler som är intresserade av de här frågorna. Vi har väldigt många duktiga miljöorganisationer som trycker på. Det är många människor som är engagerade och som nog skulle vilja se att vi gör betydligt mer i de här frågorna. 209 () replik: Jag måste säga att vi från sida har drivit de här frågorna och kommer också fortsättningsvis att driva dem. Jag vill också ta upp det som säger, att det var så kort remisstid för de olika organisationerna. Vi har ju valt modellen att ha den här debatten sent just för att man skulle hinna med en remissrunda, och man kan inte både äta kakan och ha den kvar. Därför tycker jag att det har varit ett bra sätt att arbeta med konventets förslag fram till att vi nu har den här debatten och ska fatta beslut om den plattform som regeringen har för att fortsätta sina förhandlingar. 210 () replik: Jag relaterade bland annat till de remissvar som har lämnat men också många andra stora organisationer som Friends of the Earth och så vidare. Men det är alltså främst SNF som har sagt det här. Det var faktiskt så att förslaget kom . När vi andra låg på badstranden fick till exempel och andra organisationer som var intresserade av att ta del av förslaget arbeta för högtryck. De fick på sig. Jag tycker att det var en väldigt . Jag hade hoppats på, precis som den duktige ordföranden i SNF säger, att de här frågorna skulle diskuteras som arbetsgrupperna arbetade. , vår statsminister, har varit här och diskuterat och lämnat oss en del uppgifter och information om framtidskonventets arbete och om hur diskussionerna har varit. Jag vet att vi är många som har frågat statsministern om miljöfrågorna kommer upp. Då har sagt: De kommer säkert upp när dagordningspunkten behandlas och i arbetsgrupperna. Men jag har inte sett det, utan det är andra frågor som man har fokuserat på. Det känns viktigare för den här församlingen att diskutera hur EU kan få större makt. Det tror jag gör att många miljöorganisationer och intresseorganisationer blir misstänksamma. De är emot den här centraliseringen av beslut. De vill vara med och föra en dialog så att vi kan få en bra och hållbar framtid och en solidarisk värld där barn kan växa upp i en bra miljö. 211 (): Det är en lång, intressant och viktig debatt vi har här . Det har gått lite mer än sedan vi hade en folkomröstning i , folkomröstning om vi skulle ha euro eller krona som valuta. Beskedet från svenska folket blev entydigt: Man vill inte avskaffa den svenska valutan. Resultatet är också en signal om att väljarna inte önskar mer av centralisering och maktkoncentration i det europeiska samarbetet. Däremot står det klart att det finns en positiv inställning till ett nära samarbete mellan länder och folk. Att tio nya länder kommer med i samarbetet från är ett stort steg mot ett verkligt alleuropeiskt samarbete, och det har vi all anledning att hälsa varmt välkommet. Men innehållet i och formerna för samarbetet måste kritiskt få diskuteras. Att anta en grundlag är inte vilket dussinbeslut som helst. har EU:s grundtexter betecknats som fördrag, som mellanstatliga avtal brukar. talar man om konstitution eller författning begrepp som vanligen betecknar statens grundlagar. Att anta en grundlag är utan tvekan ett stort steg. Det är en fundamental förändring av EU:s sätt att fungera, för att använda egna ord. Vad detta betyder för den svenska grundlagen har diskuterats en del här , och det finns det olika uppfattningar om. Jag vill bara hänvisa till att under remissomgången var det flera tunga remissinstanser som hävdade att det förslag som konventet lagt fram, om det blir verklighet, skulle beröra statsskickets grunder i och därmed kräva en svensk grundlagsändring. Meningen måste vara att ska spegla medborgarnas vilja. Frågan är om förslaget som ligger gör detta. Känner svenskarna sig delaktiga i den diskussion om en unionen som vi diskuterar här ? Jag tvivlar på det. Någon bred allmän debatt har inte förts om det avgörande steg som konstitutionsförslaget innebär. Många här i verkar inte heller vilja att folket ska tillfrågas i en folkomröstning, vilket jag beklagar. Argumenten för en folkomröstning är som jag ser det starka och kan inte avfärdas med att det skulle hota den representativa demokratin, som sker . Inför valet diskuterades EU:s framtidsfrågor knappast alls. De försök som gjordes att få till stånd en debatt möttes mest med tystnad eller med konstaterandet att vi skulle ha en folkomröstning om EMU, och då ville man inte heller diskutera EU:s framtidsfrågor. Väljarna fick därför aldrig möjlighet att informera sig om hur de olika partierna och de olika kandidaterna ställde sig till unionens utveckling. Dessutom är det i praktiken klart att medborgarna i åtminstone sju av EU:s medlemsländer kommer att få ta ställning till konstitutionen i en folkomröstning. Det gäller , , , , , och . Men det kan mycket väl bli fler länder som folkomröstar. I och är det högst troligt, och i ytterligare en rad länder pågår en alltmer intensiv diskussion om vikten av att medborgarna får ta ställning till den kommande konstitutionstexten. Det gäller även i våra grannländer , , och . I en debatt citerade jag EU:s förre ombudsman , som kräver folkomröstning i sitt hemland . Han pekar på att den fördragstext i konstitutionen som diskuteras av regeringskonferensen är en grundlag för ett helt annat EU än det anslöt sig till . Folket har rätt att veta vad det egentligen är frågan om, säger han. Därför menar han att det är nödvändigt med en folkomröstning. , som står över till och med den finländska författningsrätten, kan utöver sina nuvarande befogenheter vid behov lägga sig i inrikes- och rättspolitiska frågor. Om dessutom bestämmelserna om kvalificerad majoritet lindras och medlemsländerna förlorar sin vetorätt i många frågor, kan EU stifta bindande lagar som blir svåra att acceptera för finländarna, säger . Självfallet gäller ungefär samma uttalande för de svenska väljarna. Vi måste föra ut den här diskussionen brett till allmänheten och förankra vad som diskuteras i folkviljan. En folkomröstning om är lika motiverad i som i EU:s övriga medlemsländer. Om det tycker jag att både EU-skeptiker och EU-entusiaster borde kunna enas. En folklig förankring är av avgörande betydelse för om samarbetet ska vara långsiktigt hållbart. Samarbetet bör byggas underifrån och inte drivas igenom från ovan. Den konstitutionstext som regeringskonferensen resulterar i bör därför föras ut i en bred diskussion. Det bästa sättet att lyckas med detta är att ge väljarna möjlighet att ta ställning till innehållet i en folkomröstning. 212 () replik: Jag har tidigare i en diskussion med utvecklat argumenten mot en folkomröstning. Låt oss nu göra tankeexperimentet, , att det blir en folkomröstning. Då uppstår frågan: Vad är nej-sidans alternativ, för kommer väl som vanligt att stå på nej-sidan? Det är i och för sig inte orimligt att det alternativet uppstår, för förhandlingarna kan ju braka samman. Det är naturligtvis en påtaglig risk att krav kan leda till detta. Men om vi då har en folkomröstning, är då och nej-sidans alternativ att vi ska leva med , med nuvarande fördrag? Ska vi leva med ett EU som inte kan hantera 25 eller 27 medlemmar? Ska vi leva med ett EU som inte kan ta emot sina nya medlemsländer från Öst- och som har gått ifrån diktatur och kränkning av mänskliga rättigheter? Vi måste då säga nej till framtida medlemmar från . Är det detta som är nej-sidans alternativ i folkomröstningen? Det måste bli det, för ni säger ju bara nej. Ni säger inte vad alternativet är. Vad är det nej-sidan kommer att föreslå i den folkomröstning som vill ha? 213 () replik: I alla de länder som har bestämt att de ska ha folkomröstning handlar folkomröstningen om ja eller nej till den framförhandlade konstitutionstexten. Det kommer den i så fall att göra i också, självfallet. Huruvida jag kommer att stå på ja-sidan eller nej-sidan beror ju på innehållet i den framförhandlade texten. Blir det ett nej i eller i något av de andra medlemsländerna måste man förhandla om det här fördraget. Då gäller tills vidare. Vad jag kan förstå innebär inte det att inte utvidgningen kan genomföras . Däremot får man då chansen att utifrån vad folket har sagt i folkomröstningen diskutera hur man kan förändra i den här texten så att man kan få ett stöd från folket. Det måste väl vara det grundläggande, att det är en folkligt förankrad konstitution, eller fördrag, som antas. 214 () replik: Jag tror att vi alla kan vara överens om att prognosen är att kommer att stå på nej-sidan. Den fråga som jag reser, vad alternativet blir vid ett nej, gäller ju även de andra länderna. Nej-sidan kommer att möta denna fråga där också. Det är därför som jag redan nu ställer den till i . Vad är ert alternativ om det blir ett nej? Det är ju det som ni förespråkar. Vad har ni att bjuda de nya länderna? Hur ska EU kunna vara effektivt? Det finns ju ett effektivitetsmål. Hur ska ni säkerställa en lugn och demokratisk utveckling i de länder som de facto kommer att nekas ett fullvärdigt och effektivt medlemskap? Hur ser ditt nej-alternativet ut, ? 215 () replik: vet säkert att kommer att folkomrösta, för man ser att detta är ett väldigt stort steg. Även efter att man har blivit medlem menar man att det här måste förankras i folkopinionen. I finns en mycket stark sådan diskussion . Jag tycker att vi självfallet ska ha en sådan bred diskussion i också. Är svenska folket, de svenska väljarna, för den konstitution som kommer att förhandlas fram? Då kommer de att rösta ja. Är de kritiska på någon punkt kommer de att rösta nej. Då innebär det att länderna får sätta sig ned och förhandla fram en förändrad konstitution. Det måste vara det mest demokratiska, att man förankrar en europeisk konstitution i folkviljan i alla länder och inte kör över folkviljan. Det kan inte vara det som håller långsiktigt, . 216 (): Jag lovar att jag inte ska upprepa det som har sagts här i talarstolen. Då torde det vara så att jag inte hade något mer att säga. Dock finns det en del. Jag ska först tala om att jag har lyssnat på den här debatten från mitt rum. Då har jag hört en hel del fördomar vädras och jag är glad att är kvar i kammaren. Det är ju så att framställs som väldigt negativt. Vi skulle vara emot allt samarbete. Vi vill stå utanför. Vi vill vara ensamma på en öde ö. Så är det inte. Vi vill samarbeta. Vi vill samarbeta med hela , och vi vill samarbeta om många och viktiga frågor. Själv tror jag inte att skulle uppskatta om jag talade om för honom vad han tycker. Jag lyssnar i stället. Det hoppas jag att vi gör i kammaren. Det här med EU-konventet är ju steg i en process. Diskussionen mellan och visar verkligen på detta. Det handlar om en process. En gång röstade vi för att gå med i EG. befinner vi oss någon helt annanstans. Det är en av de saker som reagerar mot. Vi måste på något sätt tala om för de väljare som vi representerar vart det är vi ska gå. Det vet vi ju inte. Vi tar ju steg för steg, och endast historien kan utvisa var vi hamnar om vi får vara med så . Det är ju så att det gäller att skapa legitimitet för den riktning åt vilken man går. Därför vill jag understryka det som många har sagt, att det finns ett stort behov av att genomföra en folkomröstning. Det kommer inte minst att fungera som en väckarklocka för att människor ska sätta sig in i frågeställningarna och lyssna lite mera. Jag har läst konventstexten och tyckt att det har varit väldigt spännande och roligt. Men jag har också tyckt att det hela nästan handlar om att sila mygg och svälja kameler. Jag tänkte ta ett par korta exempel. Många saker har redan sagts från talarstolen, men det här har inte sagts. Det är kanske inte några kameler, men väl grodor. Jag reagerade väldigt starkt när jag läste om förslaget till . Där använder man ett ord som jag tycker känns väldigt störande och stötande. Man talar om rashygieniska åtgärder, speciellt vad avser människor, och att det ska vara förbjudet. Det här tycker jag känns väldigt skrämmande när vi i kammaren har sagt att vi inte tycker att ordet ras över huvud taget ska förekomma när det gäller människor. Lika fullt står detta i stadgarna. Jag hoppas att man när man diskuterar detta får bort det ordet. Det har en skrämmande klang . En annan sådan här liten groda det märks att jag är svensklärare hoppas jag handlar om människans värdighet. Värdighet är ett socialt begrepp. Det borde heta människans värde. Det är ett etiskt begrepp. Det är alltså ett annat, mer omfattande, begrepp. Jag ville bara peka på de små grodorna. I övrigt har väldigt mycket sagts, och jag står naturligtvis bakom det mina partikamrater har sagt. Jag har i övrigt inget yrkande, men jag ville gärna lyfta fram en del frågor. 217 () replik: Att jag fick ordet måste bero på en ofrivillig huvudskakning, men när jag nu ändå har ordet ska jag bara ställa en motfråga till den fråga som alltid kommer upp om att EU är en process och att vi inte har kontroll över den. Men är också en process. Vad är målet för ? Svara på det. 218 () replik: Jag kan inte fråga vad det har för målsättning. Däremot kan jag som politiker och representant för ett parti tala om vad jag som miljöpartist vill med . Det är vad jag kan tala om. Det är i det här fallet betydligt svårare att få höra vad EU vill. Det handlar naturligtvis om människorna som bygger det. 219 () replik: Steg i en process det är helt rätt. Det är det som är så spännande. En process är det möjligt att påverka om man skapar ett demokratiskt ramverk. Det vill vi göra, men kramar mellanstatlighetens slutna rum. Det förvånar mig. Jag ska inte kommentera vad har för synpunkter när det gäller vart man ska gå oavsett om det handlar om eller länderna inom EU. Men jag har noterat en sak när jag har lyssnat på många företrädare för . Det verkar som om ni har läst Svart på vitt om EU, som ingår i Nej till EU:s skriftserie, mer ingående än vad ni har läst konventets förslag. Där står det någonting som är ganska spännande, apropå resonemanget om folkomröstning. Där säger man att möjligheten att i folkomröstning säga nej till fördraget är en väg att gå ur unionen. Det är väl den processen som , åtminstone majoriteten i än så länge, framför allt vill driva. I det fallet vet ni vart ni vill gå. Ni vill går ur EU. Men dölj då inte det! Gör det tydligt! Den folkomröstningen hade vi, herr talman, 1994. Det är det mandatet som den här ska förvalta och utifrån det vi ska sluta nya fördrag. 220 () replik: Jag tycker att det är lite magstarkt att ställer mig till svars för vad andra har skrivit. Och jag kan naturligtvis inte svara på det. Men jag kan svara på det när det gäller vår syn på demokrati. Då ska jag ställa ett par frågor till dig. Hur stor kan en demokrati bli och fortfarande ha legitimitet? Och hur kan man vara representativ i hur många steg kan representativiteten fungera och ändå ha legitimitet och framför allt människors engagemang i frågeställningarna? Jag tror inte att svenska folket är intresserat av att gå till val och diskutera mulåsneavelns problem i . Den frågan ska vi inte ha. Demokrati kräver nämligen insatta och engagerade människor som kan frågan. Däremot tror jag att vi kan de saker som berör oss i . Och du har rätt såtillvida att vi väldigt gärna arbetar med mellanstatliga begrepp. Man talar om innanför eller utanför EU, vilket är ett ganska naivt synsätt, men det var demagogiskt ganska bra i folkomröstningen. Vi kommer aldrig att upphöra att ha avtal med olika länder och stater. Men vad vi gör nu är att vi lämnar bort delar av lagstiftningsinstrumentet. Vi lämnar bort delar av det instrument med vilket vi styr oss själva. Och det tycker vi är att lämna bort för mycket till EU. Men att vi kommer att ha samarbete och avtal är självklart. 221 () replik: Jag noterar att inte kommenterar det miljöpartistiska vägvalet vart ni ska gå om ni går ut ur EU. Det valde du att inte kommentera. Men jag misstänker att det ändå är det som innerst inne brinner hos . Jag vill också kommentera det som han sade om demokrati. Är det möjligt för att se världen framför sig som en arena där människor tillsammans kan lösa problem, där det är möjligt att skapa flera demokratiska rum och flera demokratiska nivåer där människors röster kan bli hörda? Eller är det bara de slutna rummen där statsråd sitter på rad som kan leva i föreställningsvärld? Är det kommunalrådsförbund på världsnivå som förespråkar? I så fall är det en bild som är diametralt motsatt mot min bild. Jag vill ha direktval, demokrati, tydlighet, överblickbarhet och möjlighet för medborgarna att påverka, utkräva ansvar och göra sina röster hörda. 222 () replik: Jag har nog också den uppfattningen att jag vill ha direktval och att jag vill höra vad väljarkåren säger. Det är därför som vi pläderar för en folkomröstning och finner att det är viktigt. Vi har ett globalt arbete som pågår i FN, och där arbetar vi med en representativitet. Och det måste naturligtvis finnas demokrati i många olika led. Men vad blir kvar att besluta om om vi lämnar ifrån oss alltför mycket av lagstiftningsrätten till andra krafter där vi har en väldigt liten påverkan? Därför tycker jag att en folkomröstning är ett utslag för en direkt demokrati som efterlyste. 223 (): Jag tycker att transportpolitiken också måste uppmärksammas i den här debatten. Vi som i det här parlamentet arbetar med just transportfrågor har med stor förvåning konstaterat att transportpolitiken inte har arbetats in i konventet eller i regeringens skrivelse. Vi vill därför ha en förändring till stånd. Vi kan konstatera att få frågor är så gränsöverskridande som transportpolitiken. Jag ska peka på några exempel. Man kan nästan säga att sjöfarten är en internationell bransch per definition. Det handlar mycket om miljöfrågor. Få vet att just sjöfarten har väldigt stora miljöproblem, inte bara att man kan släppa ut olja och så vidare. Dessutom måste man arbeta ganska ordentligt med sjöfarten för att få en ren och bättre sjöfart. Detta kan inte göra ensamt. Vi kan ha egna regler, men det påverkar knappast sjöfarten totalt sett i vårt land, utan detta måste vara något som vi gör på EU-nivå. För att vi ska få en bra säkerhet inom sjöfarten, inte minst för passagerare, krävs det att man arbetar för det i hela unionen. Beträffande flyget och 11-septemberkatastrofen kan vi konstatera att efter var det EU som lyckades skapa ordentliga säkerhetsbestämmelser över hela unionen.