prot · GQ0947 · 2003-01-28 00:00:00 — Vi har talat mycket om Öresundsre-gionen här , men det gäller givetvis alla delar avlandet, alla gränsregioner i landet men också regionersom inte gränsar till något nordiskt grannland.Jag kan inte låta bli att kommentera det som stats-rådet sade om att även i talar man omgränsbarriärerna. Man känner kanske inte av dem såmycket. Det skulle i så fall vara , där jag var ihelgen och diskuterade nordisk politik. Jag fick därhöra att det finns gränsproblem även mellan Ålandoch , vilket är intressant.Det finns, som sagt var, många goda ord och godaambitioner. Men låt oss säga att vi går från ord tillhandling så ska jag nöja mig med det så . Vikommer med all säkerhet att granska regeringensarbete under detta år som ordförande i . Jag återkommer säkert med frågor om viinte är nöjda.Anf. 82 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig bara säga att min ambition är- det har jag också visat mycket tydligt i handling -att vi nu ska göra någonting åt gränshindren. Jag hartagit en rad olika initiativ. Det är lite att sticka uthakan - jag kanske står här och blir hals-huggen av och . Detär ju så i politiken att man också måste sätta upptydliga mål. Jag vill än en gång betona att det byggerpå att vi har gemensamma ambitioner. Jag uppleveratt vi har det i det gemensamma nordiska arbetet. Såär det nog.Johan talade om , och då villjag bara påminna honom om att jag själv inte bor iStockholm utan kommer från en annan del av landet.Vi har alla att ta ansvar för helheten i politiken, intefragmentisera den och inte heller regionalisera den.Det kan väl inte vara så att jag ska uppfatta JohanLinander på så sätt att han menar att vi ska ha olikaskattesystem inom gränser, att vi ska haolika socialförsäkringar för dem som bor i vårt land,att föräldraförsäkringen ska vara 13 månader i Sveri-ge men 8 eller 9 månader i eller att pensioner-na ska se olika ut? Jag antar att det var en missupp-fattning från min sida.Jag utgår från att vi ska ta ett gemensamt ansvarför att skapa ett gott liv för alla i vårt land och att dethandlar om att se till att man på ett enkelt och bra sättkan röra sig över våra gränser. Det är viktigt, och jagprioriterar det här arbetet -inte bara detta år utan också i framtiden.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på interpellation 2002/03:98 ombarnårsrätt för funktionshindrade föräldrar medförtidspensionAnf. 83 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omjag avser att verka för en översyn av reglerna förbarnår, så att barnårsrätten skapas även för föräldrarmed funktionshinder och förtidspension.Det reformerade ålderspensionssystemet byggerpå livsinkomstprincipen. Den innebär att pensionenbaseras på inkomsten under hela förvärvslivet. I ettlivsinkomstbaserat pensionssystem kommer varjeinkomstbortfall att påverka det kommande pensions-utfallet. Det finns därför behov av särskild kompen-sation i pensionshänseende för sådan frånvaro frånarbetsmarknaden som inte rimligen bör slå igenomsom minskad pensionsrätt.Därför har, utöver de faktiska inkomsterna, vissafiktiva inkomster gjorts pensionsgrundande, till ex-empel när föräldrar med små barn avstår från attförvärvsarbeta och därmed får en inkomstförlust. Enförälder med små barn kan därför under vissa förut-sättningar tillgodoräkna sig ett pensionsgrundandebelopp för barnår. Det ska ses som en kompensationför det inkomstbortfall som föräldern kan ha fåttjämfört med förvärvsinkomsterna före barnets födel-se. Anledningen till att det finns ett förvärvsvillkor äratt det ställs krav på viss anknytning till arbetslivetför att barnårsrätten, som finansieras med allmännaskattemedel, ska påverka pensionen.Jag vill här nämna att när en person blir ålders-pensionär finns en garanterad inkomstnivå satt genomgarantipension. Garantipensionen är en utfyllnad tillden inkomstgrundade ålderspensionen. För en personsom aldrig intjänat pensionsrätt kommer barnårsrät-ten, med rimliga antaganden, inte att utgöra någottillskott till den slutliga pensionens nivå. Vid låginkomstpension räknas garantipensionen av krona förkrona mot inkomstpensionen. Detta innebär att ga-rantipensionen kommer att sänkas lika mycket somden inkomstgrundade ålderspensionen kommer atthöjas.För personer som sedan födseln varit funktions-hindrade, och aldrig haft möjligheten att intjäna pen-sionsgrundande inkomst, skulle möjligheten till barn-årsrätt därmed inte medföra någon höjd pensionsnivå.Barnårsrätten ska ses som en kompensation i pen-sionshänseende för det inkomstbortfall som frånvaronfrån arbetsmarknaden innebär för många småbarns-föräldrar.Det nya pensionssystemet har trätt i kraft med fullverkan . Detsamma gäller för akti-vitetsersättning och sjukersättning. Mot bakgrund avvad jag har anfört avser jag inte att föreslå föränd-ringar av de av beslutade reglerna förbarnår på så sätt som förordar.Anf. 84 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka statsrådetför svaret. Den här frågan har engagerat mig alltsedanen kvinna som heter hörde av sig tillmig . , som är handikappadsedan födseln och därför uppbär förtidspension, be-rättade då om de hinder som hon har stött på när honhar försökt få den rätt som alla andra har, nämligenrätten att tillgodoräkna sig barnår i det nya pensions-systemet.Eftersom på grund av sin förtidspensionaldrig har kunnat förvärvsarbeta har hon naturligtvisinte heller uppfyllt kravet på att man ska jobba i femår innan man kan få tillgodoräkna sig barnårsrätten.När hon har ifrågasatt det här har hon stött på patrull iform av snåriga regler och otydlig information. Nå-gon gång har hon till och med fått svaret av försäk-ringskassan att hennes grupp har glömts bort när mangjorde om pensionssystemet.I början av lämnade jag därför in enskriftlig fråga till det dåvarande statsrådet med samma frågeställning som den som åter-finns i den här interpellationen. Det skriftliga svarsom jag då fick var inte någon särskilt upplyftandeläsning, och då känner jag mig ändå ganska snäll imin beskrivning. Jag måste tyvärr konstatera att detsvar som jag fick nästan är identiskt med detsvar som jag fick av sedan.Varken eller jag var nöjd med svaret. Där-för gick vi vidare och tog direktkontakt med Social-departementet med förhoppning om att där få tillstånd ett möte där själv kunde få berätta omde hinder i regelverket som hon har stött på samtidigtsom hon kunde få svar på de frågor som fortfarandevar obesvarade.Ett sådant möte lyckades vi få till stånd i mittenav . Jag och träffade en av detdåvarande statsrådet närmaste medar-betare. Det var ett mycket bra och givande möte.Både jag och var nöjda med det bemötande,det engagemang och den sakkunskap som vi möttesav. Vi gick därifrån med ett löfte, kändes det åtmin-stone som, om att statsrådet skulle engagera sig ifrågan så snart det gavs möjlighet. Med andra ord:efter valet.Nu när vi efter valet har fått ett nytt statsråd meddetta som ansvarsområde är min förhoppning attdenna fråga inte glöms bort. Det är en av anledning-arna till att jag har lämnat in den här interpellationen,som en liten påminnelse.Anf. 85 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill hänvisa till hur reglerna är närdet gäller frågan om barnårsrätt. Den är kopplad tilldet här inkomstbortfallet, som man då skulle ha. Detär en kompensation i pensionshänseende som vi harför dem som är frånvarande på arbetsmarknadenunder den tid då de är småbarnsföräldrar. Det finns ettförvärvsvillkor. Det handlar mycket riktigt om de femåren, som hänvisar till.Det är egentligen inga svårigheter att beskriva dethär. Jag beklagar om den person som nämner inte har fått någon klarhet i vilka reglersom gäller, för det borde inte finnas minsta möjlighettill tvekan. Det är också att beklaga om det har variten otydlig information om vad det är som gäller.Det är inte frågan om att det har glömts bort någoti samband med att pensionssystemet byggdes upp.Detta är, som vet, ett arbete somhar pågått under ett betydande antal år, och det harinneburit ett omfattande lagstiftningsarbete. För demsom inte kan uppfylla det här förvärvsvillkoret finnsinte den här möjligheten till barnårsrätten.I praktiken skulle det ju i det ärende som det nuhänvisas till inte innebära någon förändring när detgäller nivån på den pension som den här personenkommer att få . Det tycker jag också ärvärt att notera i det här sammanhanget.Anf. 86 ():Fru talman! Det finns kanske ytterligare kompli-kationer i det här ärendet eller i hela frågan.När vi i fattar beslut som påverkarmänniskors vardag har vi ett särskilt ansvar för att setill att besluten inte på något sätt är diskriminerande,inte utifrån kön, etnicitet, sexuell läggning eller funk-tionshinder. Även om vi naturligtvis fortfarande harsaker som vi måste förbättra tror jag att vi i riksdagenhar blivit ganska bra på att ta det här ansvaret. Menibland, och det tror jag att fler med mig tycker, dykerdet upp saker som har glömts bort i förberedelserna.Det är konsekvenser som har förbisetts eller uddascenarier som inte har tagits med i beräkningen, ochjag tycker att frågan om att tillgodoräkna sig barnår idet nya pensionssystemet är ett sådant exempel.Rätten till barnår är i grunden bra, och det är välgenomtänkt, men för den som är funktionshindradoch därför inte har möjlighet att delta i arbetslivet gesingen möjlighet att tillgodoräkna sig den här rätten.Om jag har förstått det hela rätt ska det ändå i re-gelverket finnas en möjlighet att flytta över barnårs-rätten till maka eller make. Men även kring dessaregler är det så snårigt att det är smått omöjligt förden som inte är jurist att förstå dem och kunna dranytta av dem. Ett av problemen gäller att slå fast vemsom har lägst inkomst och vad som egentligen skaräknas som inkomst. Det har fått till följd att ingen idet fall som jag har refererat till har rätt att tillgodo-räkna sig barnår trots att maken förvärvsarbetar. Jagär tveksam till om detta verkligen var meningen meddet nya pensionssystemet. Jag tror att detta skulle gåatt rätta till. Det drabbar inte speciellt många männi-skor, och det kostar inte mycket pengar. Men för denenskilda människan som drabbas betyder det såmycket mer.Jag vill ändå tacka statsrådet för svaret, dock medtillägget att jag med största sannolikhet lär återkom-ma i frågan framöver.Anf. 87 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill nog säga till att detta inte är ogenomtänkt. Pensionssystemethar vi nu diskuterat , och vi har processatfram en rad olika propositioner. Det är ett mycketomfattande lagstiftningsarbete som ligger till grundför detta. I detta nu reformerade pensionssystem gäll-er livsinkomstprincipen. Det är den som gäller. Varjekrona man tjänar ligger till grund för den slutligapensionen. Den avsikt som har funnits med barnårs-rätten som vi infört är att vi i pensionshänseende skakompensera småbarnsföräldrar för - jag betonar - detinkomstbortfall som frånvaron från arbetslivet inne-bär . Det är alltså kopplat tillett inkomstbortfall och kopplat till ett förvärvsvillkor.Så är det uppbyggt.Det är inte ogenomtänkt. Det är tvärtom mycketväl genomtänkt. Principerna för systemet har vi dis-kuterat och beslutat om i flera olika omgångar. Det ärmycket väl genomtänkt. Om det är något att beklagaär det om informationen om grunderna för pensions-rätten är oklar på något sätt. Det är att beklaga att detlämnas en otydlig information och att det dessutomlämnas påståenden som inte är korrekta, som jagupplever att det refereras till.Dessutom vill jag inte heller säga att detta på nå-got sätt skulle kunna vara diskriminerande. Det är detinte. Det är regler som gäller alla oss som omfattas avpensionssystemet. Det gör alla vi som uppfyller devillkor som ligger till grund för hur vi har byggt uppsystemen.Jag vill hävda det jag har sagt i svaret, att detta ärklara och tydliga regler. Barnårsrätten är att ses somen kompensation i pensionshänseende för det in-komstbortfall som man kan ha i samband med skaffar barn.Anf. 88 ():Herr talman! Min fråga gäller till slut den möjlig-het som jag har försökt få reda i, möjligheten att föraöver barnårsrätten från maka. Vilka regler gälleregentligen? Jag har tydligen inte fått riktiga uppgifter.Man ska naturligtvis inte hänvisa till enskilda fall,men ingen i detta fall skulle få tillgodoräkna sig rät-ten, eftersom den baseras på den som har den lägstainkomsten. Det är en fråga här på slutet.Anf. 89 Statsrådet ():Herr talman! Det är bara en av föräldrarna somkan få barnåren. När båda föräldrarna uppfyller dekrav som finns när det gäller rätt till barnår ska mananmäla vem som ska få barnrätten. Om man inte gören sådan anmälan tillfaller rätten den som har detlägsta pensionsunderlaget, alltså den som har denlägsta inkomsten. Det kan inte finnas några oklarhe-ter. Det är bara att beklaga att det inte lämnas korrektinformation. Detta är klart reglerat, och det finnsmöjligheter att sätta sig in i detta om man vänder sigtill närmaste försäkringskassa. Jag kan inte se att detskulle vara något problem med detta.Jag får be att på nytt ta kontaktmed dem som är ansvariga för frågorna på försäk-ringskassan för att gå igenom det enskilda fallet ilugn och ro.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på interpellation 2002/03:110 ombidrag till handikapporganisationerAnf. 90 Statsrådet ():Herr talman! har frågat vilka åtgärder han avser att vidta för attRiksföreningen ska kunna få sammastöd som andra patientföreningar. Då handikappfrå-gorna efter regeringsombildningen ligger inom mittansvarsområde besvarar jag interpellationen.Handikapporganisationerna fyller en centralfunktion bland folkrörelserna i . De följer ochrapporterar om livsvillkoren för kvinnor och mänmed funktionshinder, pekar på behov och brister,föreslår lösningar och medverkar i debatten och i detkonkreta arbetet för att bygga ett samhälle för alla.Genom sitt intressepolitiska arbete bidrar de till attförverkliga de handikappolitiska målen.Sedan den 1 juli 2000 är principerna för fördel-ningen av statsbidraget fastställda i en förordning.Den är ett resultat av en utredning som tillsattes ettpar år tidigare. Bakgrunden var att allt fler handi-kapporganisationer hade kommit att bildas underårens lopp. Förfinade diagnosmetoder liksom nya ochbättre behandlingsmetoder innebär att nya handi-kappgrupper uppstår. Det gällande systemet gynnadeorganisationer som kommit tidigt in i systemet, ochnya organisationer hade svårt att komma in. Ambitio-nen var att skapa ett bidragssystem i vilket resursernafördelas på ett så rättvist, enkelt och tydligt sätt sommöjligt.Enligt uppföljning framkommeratt en övervägande del av handikapporganisationernaanser att det nya systemet är bättre och mer rättvist ändet gamla. En viktig slutsats är att det så kallade eta-bleringsbidraget har en viktig såväl ekonomisk somsymbolisk betydelse för nya organisationer och iförlängningen för förnyelsen inom handikapprörel-sen. Etableringsbidraget kan lämnas till organisatio-ner som inte uppfyller villkoren om det finns särskil-da skäl och . Iannat fall får statsbidrag lämnas till handikapporgani-sationer som inte uppfyller villkoren endast om detfinns synnerliga skäl.Socialstyrelsen som är ansvarig myndighet har attta ställning bland annat till vilka organisationer somuppfyller kriterierna och därmed också vilka organi-sationer som skulle kunna få etableringsbidrag ellerbidrag av synnerliga skäl. beviljade Soci-alstyrelsen 53 organisationer statsbidrag. Det är enökning med tio organisationer sedan den nya förord-ningen trädde i kraft . Jag anseratt det är en tydlig indikation på att det nya regelsy-stemet inneburit en förnyelse av handikapprörelsen.Som påpekar bedömde Social-styrelsen att inte upp-fyller en av två förutsättningar för statsbidraget, näm-ligen den att medlemmarna till övervägande del skavara personer som till följd av varaktiga funktions-hinder möter stora svårigheter i det dagliga livet.Vidare påpekar hon att de flesta i föreningen som ärengagerade och orkar vara det faktiskt ännu intehamnat i dessa svårigheter men att föreningen villarbeta preventivt med frågorna och på så sätt förhind-ra att fler människor hamnar utanför arbetsmarkna-den.Syftet med bidraget är att stödja handikapporgani-sationer i deras arbete för full delaktighet och jämlik-het i samhället för personer med funktionshinder.Handikapporganisationerna är bildade av och bestårtill stor del av människor med erfarenhet av ett egetfunktionshinder. Den erfarenheten är väsentlig för attkunna bedriva ett framgångsrikt intressepolitisktarbete i syfte att förändra samhället. Den är ocksåviktig för att handikapporganisationerna ska kunnarepresentera sina respektive grupper. Däremot, i vissafall, kan organisationen till övervägande del bestå avnärstående till personer med funktionshinder. Det ärnär organisationernas verksamhet rör barn eller per-soner vars funktionshinder gör det särskilt svårt atthandha sina angelägenheter som medlemmar och tatill vara sina rättigheter.Riksföreningen bedriver ett myck-et viktigt arbete. Benskörhet är mycket vanligt före-kommande bland män och kvinnor och innebär ettstort lidande för de människor som drabbas. I sam-band med den nationella handlingsplanen för äldre-politiken beviljade regeringen medel till PROför en informations- och studiesatsning kring ben-skörhet, och beviljades medelur Allmänna arvsfonden till för det treåriga projektet icentrum.Under 2004 kommer att följa till-lämpningen av de nya reglerna för statsbidraget ochlämna eventuella förslag till åtgärder. ser jag inga skältill att förändra nuvarande regelverk.Anf. 91 ():Herr talman! Ja, jag har fått det här svaret. Jag harförsökt uppmärksamma ministern på att osteoporos-föreningarna inte får samma stöd som andra patient-föreningar och frågat hur hon tänker åtgärda detta.Jag blir naturligtvis bekymrad när en ny minister talarom att det inte finns någon anledning att åtgärdaregelsystemet utan att vi ska avvakta till 2005. Härhar vi ju ett växande problem som i allra högsta gradskulle kunna falla inom den kategori som ministerntalar om när hon talar om synnerliga skäl.I min interpellation har jag beskrivit hur Social-styrelsen utifrån förordningen bedömer vilka som skaha statsbidrag. Det är en bedömning som passar all-deles utmärkt för de äldre patientföreningar som harfunnits inom handikapporganisationen. Men här talarvi om det växande problemet att alltfler män ochkvinnor i relativt ung ålder får så kallad benskörhet.Anledningarna till detta bedriver man mycket forsk-ning om, inte minst i . Varför får allt yngre män-niskor osteoporos? Varför blir de oförmögna att ar-beta i relativt tidig ålder?De människor som finns i denna riskgrupp bildarnu och utvecklar patientföreningar för att kunna hjäl-pa till och utöva påtryckning så att man får hjälp.Många som fått denna diagnos får inte den hjälp deskulle behöva i förebyggande syfte. Det går nämligenatt bota eller förhindra ett allvarligt förlopp av denhär sjukdomen om man får den hjälp man behöver.Mot detta kan jag säga att man i tillexempel har 20 instrument som mäter benstommenper miljon invånare. I har vi fem. Man haralltså fyra gånger så stor beredskap i attmöta den här typen av sjukdom och förhindra ettsjukdomsförlopp än vad vi har i Sverige.Dessa patientföreningar kommer inte fram medsin påtryckning på det sätt de önskar eftersom de intefår detta stöd från . Det som inträffarär precis det jag nu beklagligtvis får höra. Jag hadehoppats på ett helt annat resultat, nämligen att manskulle pröva detta. Men det jag nu får veta av minis-tern är att man inte ser någon anledning att prövanågot utan väntar på ett uppdrag som ska redovisas2005. Det tycker inte jag är ett svar på min interpel-lation.Min interpellation bygger på att det finns ett stortbehov. Vi vet att det är problem med de storaohälsotalen. Vi vet att jättemånga av de här männi-skorna hamnar i arbetsoförmögenhet väldigt tidigt iåldrarna. Därför vill vi, och jag med den här inter-pellationen, trycka på och visa ministern att här finnsnågot vi kan göra för att hjälpa till. Vi skulle kunnaförhindra att många människor hamnar i förtidspen-sioneringar och sjukpensioneringar.Anf. 92 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig först säga att jag tycker attYvonne för två diskussioner. Jag är här föratt diskutera bidragen till handikapporganisationer,såsom frågan är formulerad. Jag är inte här för attdiskutera hur vi ska kunna förebygga den här typenav benskörhet. Jag är också väl medveten om att denökar och att vi där ser stora problem, men då är viinne på hur vi ska arbeta förebyggande och vilkainsatser som ska vidtas inom sjukvårdens område.Det tror jag är en väldigt viktig diskussion, men justnu pratar vi om vilka kriterier som ska ligga till grundför bidrag till handikapporganisationerna.Det var ganska vi fick nya regler. Den 1juli 2000 trädde nya regler i kraft efter en utredning.Detta har följts upp genom försorg.Det har rapporterats till regeringen kring hur det harfungerat. Uppslutningen från handikapprörelsen ärockså mycket stor kring hur dessa regler ser ut ochfungerar. Det finns två kriterier som man ska uppfyl-la, och det finns en stor uppslutning från handikapp-rörelsen kring att dessa kriterier är de som ska liggatill grund för bidragsgivningen.Därutöver finns det en möjlighet för Socialstyrel-sen att pröva om det finns synnerliga skäl, och därfinns en möjlighet att ta de hänsyn som kan varaaktuella i vissa särskilda fall. Men själva grunden förbidrag till handikapporganisationer tycker jag är välutformad.Det finns andra saker som också är viktiga attfölja upp, till exempel hur väl vi kan tillgodose detnytillskott som sker när det gäller handikapporgani-sationer. Det uppdraget väntar vi nu på en förnyadåterrapportering om. Men som sagt: Jag ser intealls några möjligheter, och har heller inte någon vilja,att förändra de bidragsregler som väldigt nyligenförändrades.Anf. 93 ():Herr talman! Jag kan inte dela ministerns syn. Detär inte två parallella diskussioner. Patientföreningenär inte till för sin egen skull. är tillför att påvisa de önskemål som dessa patienter har föratt förebygga en svår sjukdom som har accelererat -jag skulle vilja säga lavinartat. Det är många flermänniskor som får detta i dag.Vi talar inte om ett regelsystem för handikappor-ganisationer generellt. Det är detta jag tycker är enbesvikelse i svaret. Jag kan ställa upp på de reglersom kom 2000 och som gäller gamla, etableradehandikapporganisationer och patientföreningar. Mende reglerna är förlegade för något som skapas ochkommer till. Här handlar det om en patientorganisa-tion som försöker att hitta former därför att detta ärett akut problem som accelererar. Därför har manstartat otroligt mycket forskning i . Man hållerpå och försöker samla krafter i , och man serbehovet. Därför kan man inte se detta isolerat frånvad det faktiskt innebär.En patientförening som denna hamnar i ett väldigtknepigt läge eftersom den passar inte in. För de eta-blerade föreningarna och deras behov av stöd ochhjälp är regelsystemet alldeles utmärkt. Men regelsy-stemet är inte tillämpbart när något ska startas ochförsöka hitta former. Med de regler som finns för attde ska få pengar blir det liksom en egen krumbukt,ungefär som att säga: Vi hjälper inte folk som äter förlite förrän det är , när kroppen inte kan tillfö-ras någonting.De människor som jobbar med detta nu är inte sådåliga som de kommer att vara om ett tag när de ingårbland dem som får detta. Men då är de så dåliga att deinte klarar att driva utvecklingen av patientförening-en. Det är på det sättet den här sjukdomen utvecklas.Det är vid skapandet av en föreningsverksamhet somska driva på för att färre ska bli sjuka som de härreglerna inte är anpassningsbara till systemet.Det här tycker jag är viktigt för ministern att kän-na till. Man kan inte dra undan en patientföreningfrån det medicinska i ett läge där det gäller att före-bygga ett sjukdomsförlopp. Det handlar om männi-skor som är tillräckligt friska men som vet att är vi så dåliga att vi inte kan driva någonföreningsverksamhet.