prot · GQ0961 · 2003-02-19 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2002/03:61Onsdagen den 19 februariKl. 09.00 - 18.36Det justerade protokollet beräknas utkomma ------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 13 februari.2 § Ledigheter m.m.Talmannen meddelade att () an-sökt om sjukledighet den 14 februari-15 mars.Kammaren biföll denna ansökan.Talmannen anmälde att ()inträtt som ersättare för meddelade att () an-sökt om föräldraledighet den 18 februari-25 augusti.Kammaren biföll denna ansökan.Talmannen anmälde att () inträtt som ersättare för . Samti-digt hade uppdraget som ersättare för under hans ledighet upphört för anmälde att ()inträtt som ny ersättare för undertiden den 18-28 februari.3 § Utökning av antalet suppleanter i kulturut-skottet och näringsutskottetValberedningen hade, enligt ett till kammaren in-kommet protokollsutdrag, tillstyrkt att antalet supple-anter skulle utökas enligt följande:från 23 till 24 i kulturutskottetfrån 23 till 24 i näringsutskottetKammaren medgav dessa utökningar.4 § Val av extra suppleanter i kulturutskottetoch näringsutskottetFöretogs val av extra suppleanter i kulturutskottetoch näringsutskottet.Kammaren valde i enlighet med valberedningensförslag tillsuppleant i kulturutskottetAnne ()suppleant i näringsutskottetRagnwi Marcelind (kd)5 § AvsägelseTalmannen meddelade att ()avsagt sig uppdraget som ledamot i valbe-redning.Kammaren biföll denna avsägelse.6 § Anmälan om kompletteringsvalTalmannen meddelade att Kristdemokraternasriksdagsgrupp på grund av uppkommen vakans an-mält som ledamot i valbe-redning efter förklarade vald tillledamot i valberedningStefan Attefall (kd)7 § Information från regeringen om regering-ens syn på EU:s framtidAnf. 1 Statsminister ():Herr talman! Jag har fått tid att informera om re-geringens syn på arbetet inom EU:s framtidskonvent.Men låt mig allra först göra en kort kommentar medanledning av Irakkrisen.Under helgen såg vi miljoner människor samlastill fredsdemonstrationer världen runt ochspontant samordnat - om man nu kan uttrycka sig så.Det gläder mig att människor går ut och talar om vadde tycker och demonstrerar. Det gläder mig att såmånga visar sin avsky mot våld och sin vilja till fredoch samarbete.I dag kan vi inte annat än hoppas att det också hosen diktator som ska finnas en viljaatt rädda sitt folk undan krig och förödelse. Han ärden som har makten att välja en fredlig lösning. Sam-arbetar han fullt ut med FN:s vapeninspektörer kan enväpnad konflikt undvikas.Sent i förrgår kväll kunde EU enas kring ettgemensamt uttalande som ger stöd åt FN och dessvapeninspektörer. Men EU uttalar också, precis somgeneralsekreteraren, att det kan komma ett läge dåmilitärt våld är oundvikligt. Med det gemensammauttalandet talar EU åter med en röst. Den akuta krisenför den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitikenär undanröjd, även om splittringen har åstadkommitskador.Det vilar nu på att fatta beslut.Det är där avgörandet ska tas. kan välja attensamt gå till angrepp mot oaktat säkerhetsrådetsbeslut och utan FN:s stöd. Det vore ett oacceptabelttillvägagångssätt, och något som skulleskada det FN-system som är små nationers skydd ochtrygghet. Utan folkrätt och utan ett gemensamt regel-verk för hur stater uppträder mot varandra så kommerden starkes rätt att gälla. Därför har alltidvarit, och kommer att vara, en stark röst för den ge-mensamma internationella rättsordning som uttrycks iformen av förkortningen FN - de förenta nationerna.Herr talman! Jag ska nu tala om konventet och omett föränderligt EU-samarbete. Det europeiska kon-ventets främsta uppgift är att stärka unionens demo-kratiska legitimitet. De centrala frågor som diskuterasav konventet är följande:- en tydligare avgränsning mellan unionens ochmedlemsländernas befogenheter- en förenkling av fördragen- de grundläggande rättigheterna- de nationella parlamentens roll i förhållande tillEUEU:s framtid kan inte ses isolerat från det störresammanhanget, den alltmer globaliserade världseko-nomin och den nya säkerhetssituationen i världen.Samtidigt förs framtidsdiskussionen parallellt med deandra stora reformprocesser som EU nu går igenom.De är förverkligandet av den ekonomiska och mone-tära unionen, Lissabonprocessen och den historiskautvidgningen.En union med över 25 medlemmar behöver nya,effektiva sätt att arbeta för att kunna genomföra för-bättringar för sina medborgare. blir det i enutvidgad union, som spänner över hela den europeis-ka kontinenten, än viktigare att respektera varje landskulturella och politiska särprägel.Vi har, herr talman, mer eller mindre under de se-naste tio åren varit i en permanent diskussion omEU:s grundläggande regelverk. Det här kallas förregeringskonferenser och det har rört fördragsföränd-ringar. Med den här förändringen bedömer jag att vigår in i en lugnare fas. Det är en förändring som skakunna stå sig, åtminstone under en 10- eller , och tåla ytterligare utvidgningar av unio-nen. Det är ju det som är det märkliga eller det fina,det lockande och det vackra med det europeiska byg-get - det lockar med sig fler som vill varamed! talar vi om stater, och andra villockså vara med i den gemenskap där vi nu är inneoch kan påverka utvecklingen. För att kunna påverkautvecklingen behövs ett grundläggande regelverk. Detär det regelverket som vi nu diskuterar här. Det skastoppa också för ett antal stater som inte är 25, utankanske 30 eller 35 - vad vet jag? En sak vet jag; viblir fler i den europeiska unionen. Det är naturligt föreuropéer att gå med i den europeiska unionen ochsluta sig samman och samverka för en bättre värld.Modellen med ett framtidskonvent är nyskapandeoch kreativ. Men den innebär i viss mån ett problemför oss i . Vi har ett väl utmejslat samrådsför-farande mellan regeringen och före ochunder en regeringskonferens. För regeringens del ärdet därför viktigt att vi i nuvarande läge agerar på ettsådant sätt att inflytande hävdas.För att bidra till diskussionen vill jag här lämnanågra synpunkter på arbetet i konventet.Målet för detta konvent är att presentera ett för-slag till ett nytt heltäckande fördrag. Det ska ersättade tre befintliga fördragen med alla deras hundratalstillägg. Ordföranden, d'Estaing, harsagt att fördraget ska kunna förstås av den genom-snittlige gymnasieeleven, och det är en bra måttstock.I konventet deltar de tio nya medlemsländerna lik-som de tre övriga kandidatländerna. Det är viktigt atttillträdande länder också ges en jämlik möjlighet attdelta i regeringskonferensen och inte trängs undanbara för att resultatet ska hastas fram. Det är likanaturligt som att de nya medlemsländerna i EU ocksådeltar i den säkerhetspolitiska diskussion som försom hur ska förhålla sig gemensamt till Irak-krisen.Europeiska rådets möte i Laeken uttalade sig fören tidtabell med en reflexionsfas mellan konventetsavslutning och den påföljande regeringskonferensensinledning. Tidtabellen från Laeken ifrågasätts nu aven del. De vill inleda förhandlingarna i regeringskret-sen . Vi nordiska statsminist-rar har gemensamt uttalat oss mot denna idé. Oavsetthur det nu blir bör samrådet mellan regering ochriksdag stärkas . Dagens information är ettled i denna strävan. Regeringen avser dessutom attåterkomma med en skrivelse till baserad påkonventets resultat. Jag utesluter alltså inte att vi fåren tidtabell som innebär att vi också kommer att fåägna en del av den tid av året då det är lite varmaretill att diskutera de här frågorna, och det ser vi allanaturligtvis fram emot.De framtidsfrågor som diskuteras har varit ak-tuella ända sedan gemenskapens grundande. Vad skaunionen göra? Hur ska det göras? Och vem ska göravad? Vad är EU:s ansvar och vad är de ingåendestaternas ansvar? På vilken nivå fattar vi de mesteffektiva besluten med bibehållen demokratisk för-ankring?I finns hos en del en oro för att EU ska taöver för mycket makt från staterna. finnsen allt bredare uppslutning kring vårt EU-medlemskap. Det är viktigt att vi tar fasta på såväloron som det ökande stödet. Därför vägleds vi av tvåprinciper när vi agerar i framtidsdebatten.Den första är att vi aldrig får föra makten längrebort från människorna än vad som är nödvändigt. Detär närhetsprincipen eller, på ett annat språk, subsidia-riteten som det heter på statsvetarprosa.Den andra är att vi aldrig får ta i för mycket närEU beslutar. Men omvänt får vi inte heller ta i för litenär frågorna är genuint gränsöverskridande och bredalösningar är de enda möjliga. Det är proportionali-tetsprincipen.Utifrån dessa två principer, subsidiaritet och pro-portionalitet, utgår resonemanget när vi nu mejslarfram ett nytt fördrag.Konventet har att se till dessa båda principer. Jagtror inte att vi kommer att se ett fullständigt annor-lunda EU när arbetet är färdigt. Däremot kommer viatt se en mängd förbättringar och moderniseringar avarbetsformerna. Jag ska ge min bild av hur jag ser påvad som kan komma ut av konventets arbete.All makt som EU har är överlåten av medlems-staterna. Det är grunden. Det styrande för vilka frågorsom EU behandlar ska i första hand vara sakfrågornaskaraktär. Är frågorna genuint gränsöverskridande ochdet nationella beslutsfattandet inte räcker till för att nåvåra politiska mål behöver vi ett samarbete i EU.Exempel på detta är gränsöverskridande brottslighet,miljöförstöring och det kan också vara kamp motarbetslöshet.Detta handlar om politikens legitimitet därför attmänniskor ser problem i sin vardag. Människor villatt vi tar tag i svårigheter som de möter. Om vi dåupplever att den nationella politiska nivån är för trångoch inte är kraftfull nog för att hantera dessa problembehöver vi en annan nivå för att hantera frågorna, ochdär finns då EU. Om vi inte orkar lyfta frågorna ditkommer vi att hamna i den sämsta möjliga positio-nen, nämligen detta att människor ser problem men viförmår inte att hantera dem. Då vänder man sig bortfrån politiken och från demokratierna. Demokratier-nas uppgift är ju också att se till att man inte barabygger samhällen som präglas av värderingar utan också, i regeringsutövande, bedriver en sådanpolitik att dessa värderingar är levande och att männi-skor ser att man strävar att nå dessa måloch att man förmår att nå dit. Det är därför vi behöverden här nivån.EU har en stödjande roll gentemot medlemslän-derna på områden som sysselsättning, utbildning,kultur och folkhälsa. Där har staterna huvudansvaret.Det kommer att bli än tydligare i det nya fördraget.Ett annat bestående resultat av konventet kommeratt bli att unionen blir öppnare, att förvaltningen blirmodernare och att antalet beslutsformer och sätt attlagstifta begränsas. har ända sedan inträdet iunionen drivit att handlingsoffentlighet ska utsträckastill EU:s samtliga institutioner samt att rådet och deandra institutionerna ska bli öppnare inte minst när deagerar som lagstiftare.Sannolikt kommer den stadgan omgrundläggande rättigheter att på något sätt införlivas idet nya fördraget. Jag kan tänka mig att accepteradetta så länge det inte innebär att unionens kompetensdärigenom indirekt utökas till nya och oidentifieradeområden.Det är också mycket glädjande att konventet ser utatt enas om att EU ska kunna ansluta sig till Europa-rådskonventionen om mänskliga rättigheter, precissom staterna redan har gjort. Det har varit ett tydligtkrav från den svenska , och det stärkermedborgarnas rättigheter.Knappast radikalt, men praktiskt, är förslaget attgöra EU till en juridisk person. Det skulle göra detmöjligt för unionen att kunna ingå internationellaavtal och jämte medlemsländerna kunna bli medlem iinternationella organisationer.Uppdelningen mellan EG och EU kommer attskrotas. har redan gjort de grundlagsänd-ringar som behövs för detta. Få kommer att sakna deså kallade pelarna. Det är någonting som många avoss egentligen aldrig riktigt fick kläm på som struk-tur, för att så här inför avslöja en hemlig-het.Konventet har ännu inte hunnit ta sig an alla sak-frågor som ryms i fördraget - själva politiken. Detfinns en del uppgifter om att man kommer att över-lämna delar av detta arbete till regeringskonferensen.Oavsett hur det blir med den saken ska vi driva för-slag för att förbättra och reformera samarbetet påviktiga områden som sysselsättningen, miljön ochjordbruket.Jag har redan nämnt Lissabonprocessen. Den ärviktig inte bara i sak utan också för att den är en in-novation för beslutsfattande och genomförande. Ny-ordningen är att den traditionella lagstiftningsmeto-den nu kompletteras med vad som kallas den öppnasamordningsmetoden. Det betyder att medlemsstater-na frivilligt på politiska grunder binder sig vid ge-mensamma mål. Jag tycker att denna öppna samord-ningsmetod ska skrivas in i det nya fördraget.Regeringen vill också bevara det som EU åstad-kommit för en hållbar utveckling i allmänhet och enhög nivå i fråga om miljöskydd och förbättringar avmiljöns kvalitet i synnerhet. Men vi kan tänka oss attgå längre än så och skärpa EU:s åtaganden. Nuvaran-de fördrag säger att miljöskyddskraven ska tas med iutformningen och genomförandet av EU:s politik ochverksamhet. Detta bör kompletteras med bestämmel-ser på varje relevant sakområde. Det gäller särskiltden föråldrade jordbrukspolitiken och även fiskeripo-litiken som måste anpassas till dagens miljö- ochkonsumentkrav och inte leva kvar i efterkrigstidenskrav på maximal produktion.Få frågor engagerar människor så mycket somasyl- och migrationspolitiken. Det är min bestämdauppfattning att en solidarisk och humanitär politikmåste utarbetas i samarbete mellan samtliga Europasdemokratier. Vi har drivit det vid de tidigare reger-ingskonferenserna. Frågorna har inte minskat i bety-delse, snarare tvärtom. Då liksom nu vill vi ha flermajoritetsbeslut på detta område.Inte heller de avarter som drar nytta av männi-skors ökade rörlighet kan hanteras i isolering frånandra länder. Jag tänker på kvinnorna i verklighetensLilja 4-ever, människohandeln, människosmuggling-en och den organiserade brottsligheten. Målet om EUsom ett område för frihet, säkerhet och rättvisa måsteockså ses i ljuset av den internationella terrorismenoch brottsligheten. Den är i praktiken ofta nära sam-manflätad med smuggling, narkotikahandel, pen-ningtvätt, finansiering och andra delar av den organi-serade brottsligheten.Jag vill att vi så öppet som möjligt funderar kringhur unionens medlemsländer kan samarbeta närmarepå det straffrättsliga området. I konventet diskuterasen särskild lista över vad som kunde betraktas someuropeiska brott, det vill säga brott som är genuintgränsöverskridande och som kan bekämpas effektiva-re med ett gemensamt beslutsfattande.Den internationella hotbilden kommer i minskadgrad från stater i konventionell bemärkelse. Terroris-ter profiterar på svaga stater, som var fallet med tali-banregimen i . De angriper våra öppnademokratiska samhällen, som var fallet den 11 sep-tember. Skulle medlemsstat utsättas för en internatio-nell terroristattack skulle övriga medlemsstater ställaupp med hjälp om den angripna staten begär det.Ökad sårbarhet föder därmed också ökad solidaritet.Jag har inget emot att traktatfästa denna solidari-tet, men det får inte ta formen av ett gemensamt för-svar inom unionen. samordnar medlemsstaternasina polisiära, rättsliga och finansiella instrument. Jagser klara fördelar med att också kunna samordnamedlemsländernas civila resurser för att skydda be-folkningar och demokratiska institutioner mot effek-terna av en terroristattack. Vid exempelvis en mjält-brandsattack måste vi snabbt kunna samla tillräckligmedicinsk och annan expertis oavsett var sådan finnsi . Det är en fråga om solidaritet.Många i konventet vill att den höge representan-ten ska vara ordförande i rådet för externa förbindel-ser. Många vill också slå samman denna post medkommissionären för externa relationer, en funktionsom skulle tjäna två herrar. Man vill alltså samordnadet som gör och det som ChrisPatten gör. Jag anser att det skulle skapa fler problemän det skulle lösa. Det blir oklarheter i ansvarsfördel-ningen. Dessutom är utrikespolitiken till övervägandedel av mellanstatlig karaktär. De avgörande och över-gripande besluten inom utrikes- och säkerhetspoliti-ken bör även fortsättningsvis tas i enhällighet.Socialpolitiken har diskuterats i konventet. Bredenighet råder om principen att majoritetsbeslut skagälla för gränsöverskridande frågor som till exempelinformation och samråd mellan arbetsgivare ocharbetstagare. Fackliga organisationers rätt till interna-tionella sympatiåtgärder är också något som bör skri-vas in i fördraget.Jämställdhet är i EU-sammanhanget också en delav det sociala området. Vi har slagits för att föra delandvinningar som redan gjorts vidare till det nyafördraget. Jämställdhet mellan kvinnor och män skavara ett grundläggande värde och ett prioriterat poli-tiskt mål.Den europeiska energipolitiken bör utvecklas.Jag konstaterade tidigare att länderna genom avtalvalt att överföra befogenheter till EU på bestämdaområden. Det finns också områden som enligt minuppfattning ska förbli nationella. Ett sådant område ärvälfärdssystemet inklusive dess finansiering. Densvenska beskattar det svenska folket. Såmåste det förbli.EU vilar på en unik maktbalans mellan institutio-nerna och mellan institutionerna och medlemsländer-na. Inom rådet förankras samarbetet i den nationellaparlamentariska demokratin, som lagstift-ning och förankring också sker i vissa frågor inomEuropaparlamentet. Kommissionen har en viktig roll iatt se till det gemensamma bästa. Institutionernakompletterar och balanserar varandra. Där någonstansbefinner sig EU, och jag tror inte att nu pågåendereformprocess nämnvärt kommer att förändra dennabalans.Rådet behöver stärkas. Det krävs mer långsiktig-het i rådets arbete. Det åstadkoms genom flerårigaarbetsprogram och genom en ökad kontinuitet i led-ningen av rådet. Tanken på en rad ordförande i vinner utbredning i medlemskretsenbland både stora och små medlemsländer. Det tyckervi är bra. För mig handlar det särskilt om att vederbö-rande ska vara en tydlig röst för den gemensammautrikes- och säkerhetspolitiken. Ordföranden ska intevara en president med stor politisk makt utan just enordförande, som kan samordna vad demokratisktvalda stats- och regeringschefer kommer överens om.I vår modell stöds ordföranden av ett gruppordfö-randeskap där flera länder delar på ansvaret. Dettamåste tas med i diskussionen om en vald ordförande- annars haltar ekvationen. Uppgifterna för det en-skilda landet blir mer fokuserade på de sakområdensom man får till uppgift att hantera. Genom denstrikta rotationsordningen behöver inte tidpunkten förordförandeskapen inträffa mera sällan i morgonda-gens utvidgade union än i dagens. Det är ett kompro-missförslag som borde kunna förena stora och småländer.Rådet måste också bli mer öppet och i lagstift-ningsfrågor ha helt öppna möten. Däremot tror jaginte på ett särskilt lagstiftande råd. Det går inte attskilja på lagstiftning och andra uppgifter på ett me-ningsfullt sätt.Kommissionens roll, herr talman, måste bevarasoch dess oberoende stärkas. Dess huvuduppgift är attse till att medlemsländerna lever upp till gemensamtbeslutad lagstiftning och att den inre marknaden ut-vecklas och efterlevs. Därtill ska kommissionen drivaEU-arbetet framåt på ett oväldigt sätt. Idealet är attkommissionen ska vara den instans som värnar omunionens gemensamma intressen.När kommissionen fungerat som bäst har denbåde varit visionär och kompetent på etthandfast vis. Redan det nuvarande fördraget gerkommissionen stora möjligheter, som inte fullt ut-nyttjats . Kommissionens exklusiva initi-ativrätt bör behållas. Rådet bör i ökad utsträckningkunna delegera till kommissionen att anta detaljreglerinom lagstiftningen, vilket närmast skulle motsvararegeringens rätt att utfärda förordningar i Sverige.En grupp i konventet har aktualiserat den nygamlafrågan om hur kommissionsordföranden ska utses.Min utgångspunkt är att sättet att utse denna för unio-nen så viktiga person inte får leda till splittring ochpartipolitisering. Den som innehar posten som kom-missionens ordförande måste företräda hela unionenoch får inte bli gisslan hos den rådande majoriteten iEuropaparlamentet. Jag ser inte något större behov avatt ändra den nuvarande proceduren. De som talar ombristande legitimitet i det nuvarande sättet att utsekommissionsordföranden ifrågasätter i själva verkethela systemet med representativ demokrati. Om detblir en ny process bör de nationella parlamenten iminst lika hög grad som involve-ras.I konventet diskuteras också mer generellt stär-kandet av Europarlamentet. Vi behöver diskutera hurden europeiska legitimiteten kan ökas. Det är en pro-cess som kommer att ta tid. På vissa områden, somtill exempel asyl- och migrationspolitiken och denallmänna inriktningen av jordbrukspolitiken, kan detkännas naturligt att ge en störreroll, men någon självklar automatik finns inte mellaninförandet av majoritetsbeslut i rådet och medbe-slutande för Europaparlamentet.Rådet består av representanter för nationella re-geringar. Dessa regeringar hämtar i sin tur sina man-dat från respektive nationellt parlament. Detta kom-mer att vara den mest legitimademokratiska länken mellan det nationella och detEU-gemensamma. Parlamentet kommer successivt attkunna stärka sin ställning, men det kommer inte attske utan ett ökat valdeltagande. Valdeltagandetspeglar engagemanget och den demokratiska legiti-miteten. Ökar valdeltagandet kommer också Europa-parlamentet att få mer att säga till om, och fårEuropaparlamentet mer att säga till om ökar ocksåvaldeltagandet.Avvägningen kommer att ligga mellanvad som ska beslutas i denna församling och vad somska beslutas på europeisk nivå, vad som ska beslutas irådet i och vad som ska beslutas i Europa-parlamentet. Och successivt som legitimiteten växeroch successivt som opinionen förändras drivs frågormellan de olika nivåerna.Men det är klart: Med ett lågt valdeltagande i Eu-ropaparlamentet har vi också en uppgift gemensamför oss alla, oavsett vem vi representerar, att se till attvi höjer valdeltagandet och därmed stärker Europa-parlamentets demokratiska legitimitet.De tre nordiska EU-ländernas nationella ordningför information, samråd och framför allt ansvarsut-krävande av sina regeringar i rådet har lyfts fram avflera under konventets gång. Jag hoppas därför attkonventet ska lyfta fram de nationella parlamentenssärskilda demokratiska legitimitet.Herr talman! Så här går i grova drag diskussionenom EU:s framtid, och så ser den svenska regeringenpå frågorna. Framtidsdiskussionen kan verka krång-lig, men det är nödvändigt att fler sätter sig in i ochdeltar i den. Det handlar om vårt framtida ochdärmed om vårt framtida Sverige.Vi har för länge sedan passerat frågan om ja ellernej till EU i . är ett medlemsland iunionen, en union som är föränderlig. Det är fråganom ett levande samarbete. EU förändras och behöverförändras. EU-samarbetet förbättras och behöverförbättras. Vad vi är på väg att skapa nu är morgon-dagens europeiska samarbete, det som vi kommer attdelta i, vara beroende av och själva påverka. I detarbetet, herr talman, ska jag och regeringen vara med,ni i ska vara med, och så många andra ivårt land som det bara går att engagera ska naturligt-vis delta fullt ut och påverka.(Applåder)Anf. 2 ():Herr talman! Statsministern, tack för informatio-nen!Först vill jag välkomna de slutsatser som gjorde i förrgår beträffande . Det ärutomordentligt viktigt och skönt att EU står enat. Detär två centrala slutsatser där som jag vill dra fram.Det första är att krig kan undvikas om regim görslut på krisen genom att uppfylla säkerhetsrådetskrav. Det är det alldeles centrala som EU uttalar.