prot · GQ0979 · 2003-03-26 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2002/03:79Onsdagen den 26 marsKl. 09.00 - 18.0119.00 - 20.59Det justerade protokollet beräknas utkomma ------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 20 mars.2 § Anmälan om inkommen faktapromemoriaom förslag från Europeiska kommissionenTalmannen anmälde att följande faktapromemoriaom förslag från Europeiska kommissionen inkommitoch överlämnats till utskott:2002/03:FPM54 - Europeisk rymdpolitikKOM(2003)17 till näringsutskottet3 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesMotioner2002/03:A3-A5 till arbetsmarknadsutskottet4 § Förnyad bordläggningFöredrogs och bordlades återTrafikutskottets betänkande 2002/03:TU3Konstitutionsutskottets betänkanden /03:KU21och betänkanden /03:UbU7och UbU85 § Beslut om ärenden som slutdebatterats den20 marsUbU4 Lärarutbildning och lärarePunkt 1 (Ökad rekrytering till läraryrket)1. utskottet2. 2 (kd, c)Votering:172 för utskottet51 för res. 286 avstod40 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 135 s, 2 m, 21 v, 14 mpFör res. 2: 2 m, 30 kd, 19 cAvstod: 43 m, 41 fp, 2 vFrånvarande: 9 s, 8 m, 7 fp, 3 kd, 7 v, 3 c, 3 mpPunkt 3 (Förändring av den nya lärarutbildningen)1. utskottet2. 4 (fp)Votering:268 för utskottet42 för res. 41 avstod38 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 135 s, 48 m, 30 kd, 22 v, 19 c, 14 mpFör res. 4: 42 fpAvstod: 1 vFrånvarande: 9 s, 7 m, 6 fp, 3 kd, 7 v, 3 c, 3 mpPunkt 5 (Alternativa lärarutbildningar)1. utskottet2. 6 (m)Votering:262 för utskottet49 för res. 638 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 135 s, 42 fp, 29 kd, 23 v, 19 c, 14 mpFör res. 6: 48 m, 1 kdFrånvarande: 9 s, 7 m, 6 fp, 3 kd, 7 v, 3 c, 3 mpPunkt 6 (Mentorsprojekt som del av den praktisk-pedagogiska utbildningen)1. utskottet2. 7 (v)Votering:287 för utskottet24 för res. 738 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 135 s, 48 m, 41 fp, 30 kd, 19 c, 14 mpFör res. 7: 1 fp, 23 vFrånvarande: 9 s, 7 m, 6 fp, 3 kd, 7 v, 3 c, 3 mpPunkt 9 (Värdegrundsarbetet i lärarutbildningen)1. utskottet2. 11 (kd)Votering:283 för utskottet27 för res. 1139 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 135 s, 47 m, 42 fp, 3 kd, 23 v, 19 c,14 mpFör res. 11: 27 kdFrånvarande: 9 s, 8 m, 6 fp, 3 kd, 7 v, 3 c, 3 mpHelena Höij (kd) anmälde att hon avsett att rösta nejmen markerats ha röstat ja.Punkt 14 (Kunskap i frågor om homosexuella, bisex-uella och transpersoner)1. utskottet2. 15 (v, mp)Votering:273 för utskottet37 för res. 1539 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 134 s, 48 m, 41 fp, 30 kd, 1 v, 19 cFör res. 15: 1 fp, 22 v, 14 mpFrånvarande: 10 s, 7 m, 6 fp, 3 kd, 7 v, 3 c, 3 mpPunkt 19 (Utomhuspedagogik i lärarutbildningen)1. utskottet2. 18 (mp)Votering:297 för utskottet14 för res. 1838 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 135 s, 48 m, 42 fp, 30 kd, 23 v, 19 cFör res. 18: 14 mpFrånvarande: 9 s, 7 m, 6 fp, 3 kd, 7 v, 3 c, 3 mpÖvriga punkterKammaren biföll utskottets förslag.UbU5 HögskolanPunkt 1 (Styrningen av högskolan)1. utskottet2. 1 (fp, m)3. res. 2 (kd)Förberedande votering:90 för res. 132 för res. 2187 avstod40 frånvarandeKammaren biträdde res. 1.Huvudvotering:190 för utskottet89 för res. 130 avstod40 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 135 s, 23 v, 18 c, 14 mpFör res. 1: 47 m, 42 fpAvstod: 30 kdFrånvarande: 9 s, 8 m, 6 fp, 3 kd, 7 v, 4 c, 3 mpPunkt 14 (Studentkontrakt)1. utskottet2. 19 (fp)Votering:267 för utskottet42 för res. 1940 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 135 s, 47 m, 30 kd, 23 v, 19 c, 13 mpFör res. 19: 42 fpFrånvarande: 9 s, 8 m, 6 fp, 3 kd, 7 v, 3 c, 4 mpPunkt 15 (Studenternas alkoholkonsumtion)1. utskottet2. 20 (v, mp)Votering:273 för utskottet38 för res. 2038 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 135 s, 48 m, 42 fp, 29 kd, 19 cFör res. 20: 1 kd, 23 v, 14 mpFrånvarande: 9 s, 7 m, 6 fp, 3 kd, 7 v, 3 c, 3 mpPunkt 19 (Validering och komplettering av utländskhögre utbildning)1. utskottet2. 23 (fp)Votering:221 för utskottet42 för res. 2348 avstod38 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 135 s, 1 m, 30 kd, 23 v, 18 c, 14 mpFör res. 23: 42 fpAvstod: 47 m, 1 cFrånvarande: 9 s, 7 m, 6 fp, 3 kd, 7 v, 3 c, 3 mpPunkt 23 (Rekryteringen av högskolelärare)1. utskottet2. 27 (c)Votering:289 för utskottet19 för res. 2741 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 133 s, 47 m, 42 fp, 30 kd, 23 v, 14 mpFör res. 27: 19 cFrånvarande: 11 s, 8 m, 6 fp, 3 kd, 7 v, 3 c, 3 mpPunkt 25 (HBT-frågor i utbildningarna till vissa yr-ken)Yrkanden:1. utskottet2. utskottets förslag med den ändring däri som föran-leddes av bifall till mot. Ub303 (v).Kammaren biföll utskottets förslag med acklamation.Övriga punkterKammaren biföll utskottets förslag.UbU6 Jämställdhet inom utbildning och forskningPunkt 1 (Jämställdhetsarbete inom förskola och sko-la)1. utskottet2. 1 (fp)3. res. 2 (kd)4. res. 3 (c)Förberedande votering 1:32 för res. 219 för res. 3260 avstod38 frånvarandeKammaren biträdde res. 2.Förberedande votering 2:46 för res. 130 för res. 2235 avstod38 frånvarandeKammaren biträdde res. 1.Huvudvotering:218 för utskottet42 för res. 151 avstod38 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 134 s, 46 m, 1 kd, 23 v, 14 mpFör res. 1: 42 fpAvstod: 1 s, 2 m, 29 kd, 19 cFrånvarande: 9 s, 7 m, 6 fp, 3 kd, 7 v, 3 c, 3 mpÖvriga punkterKammaren biföll utskottets förslag.6 § Unga lagöverträdareFöredrogsjustitieutskottets betänkande 2002/03:JuU8Unga lagöverträdare.Anf. 1 ():Herr talman! Vi ska nu debatteraunga lagöverträdare. möts våra ögonoch våra sinnen av tidningarnas notiser om barn sombegår svåra brott. Alltfler och allt yngre barn begårallt grövre brott. har antalet barn somägnar sig åt ungdomskriminalitet fördubblats. Det härär barn som välfärdsstaten inte vill se men som ändåfinns i ökande antal. Detta är ett ödesdigert resultat avatt den rådande majoriteten ser rättsväsendet som enrestpost i välfärdsstaten - en restpost i välfärdsstaten!Herr talman! Det här är barn som är bortglömdaav vuxenvärlden, barn vilkas föräldrar inte ensammahar klarat av att leva upp till sitt föräldraansvar ochsom dessutom inte har fått hjälp och stöd från sam-hället som de så väl behöver. Det är barn som skolaninte orkat ta itu med, barn som kollrat bort töntigasocialsekreterare som inte haft ork, lust eller reellamöjligheter att sätta gränser. Unga lagöverträdare ärbarn som alla barn från början.Som förtroendevalda har vi fått läsautredningar och rapporter om signaler som gör detmycket klart att någonting måste göras inom det härkänsliga området. Mycket måste göras. Eftersomverkligheten inte stämmer överens med kartan, ochSocialdemokraterna, helatiden inte vill inse att kartan är felaktig, får dettasvåra följder som de flesta av oss bara behöver läsaom i tidningarna men som drabbar både barnen ochde brottsoffer de utsätter.Alla barn har rätt till en trygg uppväxt. reglerar att staterna ska värna och stödjabarnens familjer. Familjen är den viktigaste trygghe-ten för de allra flesta barnen. Familjer är samhälletsbästa brottsförebyggande resurs. Men de hanteras avden styrande majoriteten som något som katten släpatin, och vissa tycker faktiskt att man borde ta död pådem. Ändrar vi inte den rådande inställningen tillfamiljens roll i , herr talman, har vi små möj-ligheter att stoppa och vända den utveckling som vi ärinne i just nu.Därför, herr talman, vill jag yrka bifall till reser-vation 1 under punkt 1. Givetvis står vi moderaterbakom alla våra reservationer, men av respekt för allahär i kammaren yrkar jag endast bifall till reserva-tion 1 under punkt 1.Min utgångspunkt är som sagt värnandet av sam-hällets bästa brottsförebyggande resurs. Det här be-tänkandet tar upp ett antal motioner från allmännamotionstiden och ger ingen helhetsbild av de problemvi har att arbeta med. Ett antal viktiga frågor är docklyfta. De har påtalats förut utan att majoriteten orkatlyfta ögonen över kartan och se ut över terrängen.Resultatet ser vi nu i den växande skaran unga lag-överträdare.Barn som förstör både sin egen och många andrasframtid. Helhetsperspektivet saknas här i ,och hela kedjan igenom. Vi ser det i familjepolitiken.Det tillhör inte justitieutskottet. Vi ser det i utbild-ningspolitiken.I voteringen hade vi ett ärende som tog upp dro-ganvändningen, där man måste bli bättre på att in-formera i undervisningen och ha kunskaper om knar-kanvändningen. Familjer måste få information frånskolan. Det påtalades där. Det tillhör inte justitiefrå-gorna, och det är täta skott emellan. Vi måste ändrapå det. Vi ser det i socialpolitiken, och vi ser det i derättspolitiska insatserna. Här behöver vi verkligen nyaarbetsformer för att få ett helhetsgrepp över de härviktiga frågorna.Alla människor, och framför allt barn, behöverkärlek, ordning och ansvar. Normöverföring brukar vikalla detta. Den enda instans i samhället som kanklara av detta är en bra, fungerande familj. Ingenannan instans i samhället kan klara av att ge kärlek,ordning och ansvar. Därför måste vi stödja familjer-na.Sedan måste samordningen mellan föräldrar ochsamhället i övrigt bli mycket bättre. Föräldrar harväldigt mycket att hålla reda på. Det är en sak vadsom står i , men jag känner inga föräld-rar som har den liggande på nattduksbordet. Det ärfaktiskt vårt ansvar som lagstiftare att informera för-äldrarna om det ansvar de har. Därför tycker vi att detär viktigt att vi informerar om det skadeståndsansvarsom föräldrarna har om barnen gör något felaktigtoch brottsligt.Vi moderater tycker att det är självklart att föräld-rar ska kunna få polisstöd om de inser och vill hahjälp med sin föräldraroll. Då ska polisen kunnakomma och hjälpa dem. Det är inte möjligt , ochmajoriteten vill inte heller ge föräldrarna denna möj-lighet.Vi har frågan om drogtest i skolan. Knarket gårned i åldrarna. Alltfler elva-, tolv- och trettonåringarbörjar knarka. Detta vill majoriteten inte ge möjlighetatt få stopp på. Vi har krävt att man,om föräldrarna inte har möjlighet att stoppa, ska geskolan och polisen möjlighet att ta ett drogtest närman misstänker att ett barn missbrukar narkotika. Dåska man kunna få göra drogtest även på barn under 15år - . Det är ett viktigt verktyg föratt hjälpa de barn som är på glid.Vi har också ett påföljdssystem som var nytt 1999men som redan har misslyckats. Majoriteten har till-satt en helt ny utredning om detta påföljdssystem,men kartan är densamma. Vi får ett nytt påföljdssys-tem som inte utgår från verkligheten. Vi måste se tillatt ändra detta.Herr talman! Jag står som sagt bakom alla vårayrkanden, men jag yrkar bifall bara till reservation 1under punkt 1.Anf. 2 ():Herr talman! För sedan besökte jag en hög-stadieskola i . I handen fick jag en undersök-ning om elevernas attityder till alkohol och rökning,om hur man såg på skolan och hur man såg på sinakompisar.Undersökningen handlade också om trygghet ochkriminalitet. av eleverna harnågon gång under det år som undersökningen gällerkänt sig otrygga i skolan. Mer än hälften har käntotrygghet när de befunnit sig ute i samhället, i staden.Över 30 % av eleverna i den här skolan har under detsenaste året blivit bestulna på någonting.I samma stad säger polisen , som länge ar-betat med dessa barn och dessa frågor att polisensresurser är så skrala att man inte hinner och kangör det man egentligen skulle vilja. Vi har av re-sursskäl i princip fått ett förbud av våra överordnadeatt besöka skolor, säger unga gärningsmännen är oftast pojkar i åldrar-na . Ofta, men inte alltid, är de bosatta i detvi kallar utsatta områden. , men inte alltid, borde med en ensam förälder - oftast en mamma. Brot-ten varierar från enklare snatterier till hela serier avrån och misshandel. Det är grova brott. Att tillskansasig andras egendom med hjälp av våld eller hot omvåld är en kriminalitet som håller på att bli en del avmångas vardag.Inför den här utvecklingen tycks regeringen ståhandfallen. 1999 skärptes lagstiftningen vad gällerungdomsbrott. Påföljden ungdomstjänst infördes.Informationen från till domstolarnaskulle förbättras, och konsekvenserna om man miss-sköter sig efter en dom skulle rapporteras till dom-stolen. Resultatet av dessa stolta deklarationer ser vinu. Ungdomstjänst används i ganska få fall. Hälftenav landets kommuner saknar rutiner för att ens ge-nomföra ungdomstjänst. En tredjedel av socialsekre-terarna i har ingen som helst utbildning idetta, och en tredjedel har fått viss men långt ifråntillräckligt utbildning.70 % av dem som döms till överlämnande inomsocialtjänsten har återfallit i brottslighet -! Bland vuxna lagöverträdare återfaller avdem som döms till medelfängelsestraff - om man kankalla det så. Det är oftast sådana som har gjort krimi-naliteten till ett yrke eller en livsstil. Andelen återfallär alltså större bland ungdomsbrottslingarna än blanddem som har gjort kriminaliteten till en livsstil. Medsådana siffror tycker jag att man med fog kan ställasig frågan om som den på mångahåll arbetar är en del av lösningen på problemet ellerom den möjligen i sig är en del av själva problemet.Kommentaren till detta är i majoritetens betän-kande är att BRÅ konstaterar "att reformen haft vissaeffekter, men att den inte är helt genomförd". Det kanman väl inte annat än instämma i. harhälften av landets kommuner fortfarande inte införten av de centrala åtgärderna i den här lagstiftningen,nämligen ungdomstjänst.Det yttersta ansvaret för detta misslyckade vilarpå majoriteten i denna kammare och på regeringen.När av de ungdomar som döms till överläm-nande återfaller i kriminalitet måste man i grundenifrågasätta det system som vi har för att hantera ungamänniskor som begår brott.Herr talman! Alla barn och unga borde ha ensjälvklar rätt till kärlek, empati och förståelse. Attdetta inte är verklighet vet alla vi som finns här.Grundläggande för att komma till rätta med ung-domskriminaliteten är en fungerande normöverföringfrån vuxna till barn och unga. Huvudansvaret fördetta vilar självklart på föräldrarna. En av familjepo-litikens centrala uppgifter är därför att skapa tryggaföräldrar.Men ansvaret slutar inte hos föräldrarna. Allamedborgare har ett ansvar för normbildningen ochnormöverföringen i samhället. Skolans roll kan i dettasammanhang inte överskattas. Skolan ska förmedlakunskap men också uppfattningar om vad som är rättoch fel och om vad som är ett acceptabelt beteende isamhället. Att normöverföringen fungerar dåligt i vårtsamhälle, där man i en valrörelse dristar sig att tyckaatt mobiltelefoner ska vara avstängda på lektionstid,är för mig inte särskilt konstigt.Utöver föräldrarnas och skolans roll måste myn-digheter som polisen ha tillräckliga resurser. Att poli-sen på grund av resursbrist inte får göra en insats ellerett besök i skolan är fullständigt oacceptabelt.I BRÅ:s undersökningar ges en ganska svidandekritik. Åklagarna och domarna anser inte att social-tjänsten kan lagen, och säger sig saknatid för att utföra sitt uppdrag.Åklagarna har alldeles rätt. En tredjedel av social-sekreterarna saknar kännedom och utbildning omlagen. I av fallen med överlämnande till social-tjänsten avbryts vården innan den är avslutad. 70 %av dem som döms återfaller, som jag tidigare sade, ikriminalitet, och bara hälften av landets kommunerhar infört den påföljd som vi har beslutat om här,ungdomstjänst.Samhällets insatser mot ungdomskriminalitetenfungerar inte. Det behövs en snabb uppryckning. Detbehövs speciella ungdomsåklagare och speciellaungdoms- och jourdomstolar. Det behövs en massivutbildning inom . Samhället måste långttydligare och långt snabbare än markera att maninte accepterar de handlingar som den unge lagöver-trädaren har begått. Åtgärderna från samhället måstepå ett tydligt sätt uppfattas som en påföljd och enmarkering om att ett visst beteende inte är accepta-belt.Herr talman! En grundpelare i rättsstaten är , oberoende av var man bor eller vem som råkararbeta på socialförvaltningen i den kommun där manbor, ska kunna få en likvärdig behandling.I dag är situationen sådan att tre unga lagöverträ-dare som gemensamt begår ett brott ställs inför rätta isamma domstol och i samma rättegång, men påfölj-derna blir helt olika beroende på att de bor i tre intillvarandra gränsande kommuner där harhelt olika förutsättningar, ekonomiska möjligheteroch traditioner att hantera dessa frågor.Bara det faktum att hälften av landets kommunerinte kan verkställa en ungdomstjänst är skäl nog attifrågasätta om det i det här fallet råder något slagslikhet inför lagen. Kanske är det så, jag vet inte, attkommunerna inte är bäst på den här verksamheten.Kanske är det så att staten måste ta ett samlat ansvarför de unga lagöverträdarna på samma sätt som för devuxna kriminella. Tanken är i alla fall väl värd attfundera över.Herr talman! Det behövs en rejäl uppryckning närdet gäller hanteringen av de unga kriminella. Den fårinte som så ofta reduceras till stolta deklaratio-ner i den här kammaren. Den måste fyllas med ettinnehåll som faktiskt är framgångsrikt oftare än detmisslyckas.Jag yrkar bifall till reservation 3, men jag stårbakom samtliga reservationer.Anf. 3 ():Herr talman! Jag tänker på demsom är närvarande men även på dem som är frånva-rande. Jag tyckte att det var så kolossalt mycket folkhär . Men det kanske är lugna-re att sitta på sitt rum och följa denna intressantadebatt i TV.Jag yrkar bifall till reservation 1 under punkt 1och står, som man alltid säger, bakom alla övrigakristdemokratiska reservationer.Unga lagöverträdare, vad innebär det rent fak-tiskt? Jo, det innebär unga människor som begår brott- ungdomar som stjäl, som misshandlar, som hotar,som nyttjar narkotika. Och hur är situationen då? Enfråga som vi ska ställa är naturligtvis: Är vi vuxnaintresserade av att rädda denna unga generation?Stölder, brott, hot och våld ökar bland ungdomar-na och ökar i skolan. Alltfler unga människor lagförsför narkotikabrott. Och frågar jag, vilket alla bordefråga: Håller vi på att tappa greppet över ungdoms-brottsligheten?Det är populärt att hänvisa till en massa statistik,men lite ska jag tynga detta lilla anförande med det.Bland niondeklassare har det visat sig att avpojkarna och av flickorna har varit utsatta förgrövre våld. Att av pojkarna och av flick-orna har blivit av med sina cyklar kan man tycka ären bagatell, men det visar ändå en bild av samhället. Iårskurs 9 har av ungdomarna kommit i kontaktmed narkotika. Alltså var tionde niondeklassare harkommit i kontakt med narkotika. Man kan befara attdet blir inkörsporten till ett kommande narkotika-missbruk. Då är frågan: Hur ska vi, om vi är intresse-rade, rädda denna unga generation? Kom ihåg, ochdetta har jag viss erfarenhet av, att alla yrkesbrotts-lingar börjar sin bana som amatörer.Inget samhälle kan fungera utan tillit. Det godaoch det trygga samhället är byggt på att det finns entillit. Tillit uppstår inte av sig själv. Den grundas ivärden. Sociala relationer bygger på ömsesidighet.Denna ömsesidighet fungerar inte utan att vi redansom små får implanterat de goda värdena. Barnupp-fostran har faktiskt betydelse. Värdeöverföring ärcentralt för att kunna leva ett bra och ett rikt liv irelation med andra människor. Om inte barnen redani mycket unga år utvecklar den inneboende förmåganatt skilja mellan rätt och fel är det oändligt mycketsvårare att lära sig det i livet.Normöverföring från vuxna till barn är alltså en förut-sättning för spridandet av grundläggande värderingar.Och det största ansvaret för denna normbildningligger hos familjen. Och hur familjen än ser ut är densamhällets bästa brottsförebyggande resurs.Brottsförebyggande rådet hade i nr 4 av sin tid-skrift temat Ung brottslighet. Man skrev: För-ändringen måste börja i familjen.Så länge regeringen och stödpartierna inte tar fa-miljens roll på fullt allvar kommer drogproblemenoch övrig brottslighet när det gäller ungdomar att öka.Man kan inte stå och gapa "Död åt familjen!" och troatt man kan lösa problemen med ungdomsbrottslig-heten.Familjepolitikens roll är att få till stånd den tryggafamiljen med möjlighet att styra sin vardag, att bar-nen uppfostras till ansvarstagande för egen del menockså att ta ansvar för andra människor. Det är avstörsta vikt för att förebygga brott. Härigenom fårbarnen en självkänsla som i sin tur kan ge kontroll avdet egna beteendet och som sedan kan ge resultatet attde avhåller sig från brott. Det är faktiskt ur alla per-spektiv bättre att stoppa nyrekryteringen än att sedanlappa ihop det efteråt.Brottsförebyggande rådet kom i går med enpressinbjudan till en konferens, Råd för framtiden,som tar upp vad man vet om tidiga åtgärder och kri-minell utveckling. Rubriken på inbjudan är "Att före-bygga eller förhindra en kriminell karriär".Alla som har tid ska naturligtvis delta i den konfe-rensen.Man skriver i pressinbjudan bland annat:"Social brottsprevention innebär att man vidtaråtgärder för att påverka en persons benägenhet attbegå brott. "Man skriver vidare:"Tonvikten ligger dock oftast på arbete mot barnoch ungdomar. "Detta är ju inte någon överraskning, men det an-vänds dessvärre inte fullt ut.Regeringen för en mycket grumlig familjepolitiksom inte ökar familjens möjlighet att själv styra sinvardag. Detta måste det bli ändring på.För de ungdomar som faktiskt begår brott är detviktigt med snabba reaktioner från samhällets sida.Ett exempel kan vara speciella ungdoms- och jour-domstolar. Sådana bör inrättas ganska omgående.Kristdemokraterna har alltid betonat familjensbetydelse för samhällsbyggandet och för skapandet avdet goda samhället, det samhälle som man kan sam-manfatta med . Därför ärdet sorgligt att familjen är så undervärderad och atttilltron till föräldrarnas förmåga att ta hand om sinaegna barn är så låg.Kristdemokraterna vill och strävar efter att upp-värdera familjens roll och betydelse - detta ocksådärför att familjen är samhällets största och bästaförebyggande resurs. Därför är det nödvändigt att detutreds olika sätt att stärka familjens och även skolansroll.Kristdemokraterna vill hjälpa och rädda den ungagenerationen. Alla andra som vill det bör ställa sigbakom reservation 1 under punkt 1.Anf. 4 ():Herr talman! För att inte glömma bort det vill jagbörja med att yrka bifall till reservation 1 underpunkt 1 om tidigare åtgärder med mera.De allra flesta barn som växer upp i harfaktiskt engagerade föräldrar. De har hög materiellstandard och löper väldigt liten risk att hamna i kri-minalitet. De kan känna trygghet. De blir bekräftadeav sina föräldrar och lär sig att ta ansvar för sig självaoch sin omgivning. De får en uppväxt som ger godaförutsättningar för det liv som sedan väntar dem somvuxna.Det finns, tyvärr, också de som har en betydligtsvårare uppväxt - barn som ingen egentligen förvånarsig över att de börjar begå brott. Det kan vara barnsom lever i familjer med missbruksproblem ellerpsykiska problem eller i familjer där övergrepp ärregel snarare än undantag.Samhället har ett stort ansvar för att ge alla barnen bra uppväxtmiljö fri från våld och droger. Ingetbarn ska behöva ha det huvudsakliga ansvaret för sinegen uppfostran.Givetvis har föräldrarna grundansvaret för sinabarn - det får man aldrig glömma bort - men i lägendär föräldrarna inte kan ta detta ansvar måste sam-hället vara snabbt och tydligt i sina hjälpande insat-ser.Ett samhälles normbildning utgår från vad som ärrätt och fel i umgänget mellan människor.