prot · GQ0948 · 2003-01-29 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2002/03:48Onsdagen den 29 januariKl. 09.00 - 16.49Det justerade protokollet beräknas utkomma --------------------------------------------------------------------------1 § Aktuell debatt: Säkerhetstjänstkommissio-nens betänkandeAnf. 1 ():Herr talman! Ärade åhörare!Tänk dig ett land där hundratusentals människorövervakas och registreras för sina åsikters skull.Tänk dig ett land där uppgifter om sexualitet,kärleksliv, fritid, resor och vänskapliga relationerregistreras i hemlighet.Tänk dig ett land där hundratusentals privatasamtal avlyssnas utan människors vetskap, där mötenbuggas, där säkerhetspolisen avlyssnar vad som sägs istyrelser och på medlemsmöten och där yrkesförbudför många av de övervakade gäller för vissa tjänsterutan att de vet om det eller har någon möjlighet attförsvara sig mot anklagelser som hämtats från hemli-ga registeruppgifter.Tänk dig ett land där regeringen i det längsta för-nekar att detta pågår.Tänk dig ett land där detta avslöjas.Tänker du på ?Anf. 2 Justitieminister ():Herr talman! Säkerhetstjänstens arbete har underflera decennier diskuterats. Det är naturligt, medtanke på hur mycket som har hänt. Det har i dessadiskussioner funnits en naturlig bitterhet över att maninte har kunnat få fram all den sanning man önskat.Det är mot den bakgrunden som regeringen tillsatteSäkerhetstjänstkommissionen efter att tidigare hautrett den så kallade IB-affären genom ville regeringen att allting skulle kommafram, och man gav också den oberoende kommissio-nen särskilda befogenheter, ja, man gav den befogen-heter till och med att höra människor under straf-fansvar, en rätt som annars brukar vara exklusiv förvåra domstolar. Men det här var viktigt. Det här varnågonting som betydde mycket för många människor.Säkerhetstjänstkommissionen kom med sitt be-tänkande . Den har gjort ett grundligtoch mycket bra arbete. Tack vare kommissionen harvi nu fått ett mycket omfattande material. Där harman kunnat konstatera ett nätverk med rapportörersom har kommit från säkerhetstjänsten. Där har fun-nits rapportörer som har informerat om kommunisterpå arbetsplatser. Människor som i sitt arbete har fåttsin verksamhet rapporterad till olika personer är na-turligtvis någonting mycket allvarligt.Initiativet kom från Försvarsstaben, har man kun-nat slå fast. Men det är också så att ledande socialde-mokrater har haft en framträdande roll. Allt detta ochmycket mera har kommit fram i Säkerhetstjänstkom-missionens betänkande.En hel del har varit känt . Men dethar också kommit fram saker som gör att det harskapats behov och möjligheter att vidta de föränd-ringar som behövs för att kunna gå vidare i det arbetesom pågår för att polisen och säkerhetspolisen skakunna bekämpa och förebygga brott somhela tiden den enskildas integritet behöver stärkas.Kommissionen har i sitt betänkande kunnat slåfast att det var hundratusentalsmänniskor som blev avlyssnade, och ett stort antalmänniskor har registrerats. Vi vet attunder , då harfunnits till tjänst för att hjälpa de personer som på ettorimligt sätt har fått konsekvenser av att de har blivitregistrerade, är det åtta personer i vilkas fall man harfunnit att det har varit på det sättet, och de har sedanockså fått skadestånd.Jag kommer att ta initiativ till att också får i uppdrag att i första hand se överde personer som kan vara i samma situation, nämli-gen i första hand från fram till1969, och att gör ett lika bra ochgrundligt arbete som man har gjort under den senareperiod som jag nämnde.Men vi ska också i det här sammanhanget, och dettycker jag är viktigt i dagens diskussion, inte bara sebakåt utan också se framåt. Här är det naturligtvis enväldigt svår balansgång. För att kunna bekämpa tillexempel nynazistisk brottslighet behöver vi ge Säker-hetspolisen och polisen möjlighet till telefonavlyss-ning. Det är viktigt att man ändå ger polisen det red-skapet, men utan att det ska kränka enskildas integri-tet.Rättssäkerheten har ju blivit mycket bättre än detvi talade om, . Vi har en ny polis-datalag som gör att man alltså inte får registrera en-bart för till exempel politisk åskådning, filosofiskåskådning, religiös åskådning, sexuell läggning ochmycket mera. Det här är en utvidgning av det förbudsom redan finns i regeringsformen, där det slås fastatt man inte får registrera för enbart politiska åsikter.Nu har kommissionen sagt att i de analysdatabasersom finns kan det finnas en risk - man har inte hittatnågra konkreta fall, men man kan säga att det finns enrisk - för att misstag ändå begås. Det ska man välockså till en början slå fast: Det är klart att misstagkan begås. Det gäller att eliminera den risken såmycket som möjligt, och det ligger ju i allas intresse,inte minst Säkerhetspolisens. För att kunna gå vidaremed det här och alltså minska den risken får dialogenmed och Säkerhetspolisen fortsät-ta. Vi måste utveckla rutinerna för det. Vi måste fort-sätta se till att utvecklas och fort-sätter sitt arbete där man alltså har möjlighet att kart-lägga allt det här och analysera överallt. Det är vik-tigt. Det är ett stort steg för att förstärka rättssäkerhe-ten. Vi måste också, vilket pågår tillbaka,med en översyn av polisdatalagen se till att vi ger deredskap som behövs, men utan att kränka den enskil-das integritet. Det är viktigt för att upprätthålla trygg-heten för alla våra medborgare och ytterst försvarademokratin.Kommissionen kommer också med allvarlig kritikmot telefonavlyssning. Det är naturligtvis oerhörtoroväckande. De människor som utsätts för telefo-navlyssning är i en utsatt position, just därför att deinte känner till det. Det är naturligt, om det är enhemlig telefonavlyssning. Det finns en inbyggd pro-blematik av just det skälet. För att komma till rättamed det bör man införa ett system med ett offentligtombud - det kan vara en advokat eller en tidigaredomare - som tar personens intresse till vara i dom-stolen när en domstol ska besluta om det ska varatelefonavlyssning eller inte. På så sätt blir det enmotvikt mot åklagaren och det ges en möjlighet attöverklaga ett tingsrättsbeslut, något som annars na-turligtvis inte sker om åklagaren vill ha telefonav-lyssning och domstolen bifaller åklagarens yrkande.Överskottsinformationen vid telefonavlyssninghar också diskuterats. Det är något som vi har disku-terat. Jag har också tidigare tagit initiativ till att manser över hur det ska kunna regleras. Arbetet pågår nu.Inom kort kommer man att kunna presentera etteventuellt förslag på hur man ska kunna användatelefonavlyssningens överskottsinformation i framti-den.Den lag som har använts av Säkerhetspolisen vidhemlig telefonavlyssning har också diskuterats, näm-ligen lag som faktiskt är en tidsbegränsadlag. Det är också en diskussion som har funnits länge,om den lagen ska permanentas.På samma sätt har diskussioner kommit tillstånd om hur man ställer sig till den rättsliga grundenför telefonavlyssning, nämligen olovlig kårverksam-het. Med tanke på att det inte har lett till några åtal,möjligtvis något enstaka, bör man se över använ-darområdet. Det är själva kärnan i problematiken,användarområdet.För att kunna bekämpa och förebygga brott behö-ver vi telefonavlyssning. Vi behöver också kunnakartlägga planerad brottslighet. Det är ett sätt att getrygghet åt våra medborgare och ytterst att försvarademokratin. Men det arbetet måste gå hand i handmed rättssäkerheten. Annars har vi förlorat kampenredan från början. Det är för att gå vidare på denvägen som vi nu vill ge ett nyttuppdrag för att ta vara på de människor som kan hafått orimliga konsekvenser av att de har blivit avlyss-nade. Vi vill också se framåt och införa ett systemmed offentligt ombud, fortsätta översynen av polis-datalagen, reglera överskottsinformationen och påolika sätt fortsätta arbetet med att utveckla de rutinersom behövs - allt detta för att förstärka demokratin ivårt land.Anf. 3 ():Herr talman! Den här frågan är inte ny. Den hardiskuterats under . Det har gjorts utred-ningar, utredningar som framstår som falsarier.Där står de - , , EnnKokk, JK - med skammen av att ha blivit avslöjade:De sade inte allt.Men den största skammen och det största ansvaretbär naturligtvis de regeringar, de ministrar som harkänt till, vetat om och förnekat.Man har bara erkänt det som man överbevisatsom. är vi framme vid en bevisning som det ärsvårt att värja sig mot. Då ändrar argumentationenkaraktär. Då säger , en av de ansvari-ga, att det var rätt med hänvisning till hotbilden.Demokrati försvarad med antidemokratiska meto-der var rätt. Författningsskyddande verksamhet för-svarad med författningsvidriga metoder - det var rätt.Man har inte hittat några brottsmisstankar. Detfinns inte något åtal eller några fällande domar. Densiffra som kommissionen nämner, 130 000 övervaka-de, är sannolikt i underkant.Självklart ska brott beivras - brott mot demokra-tin, mot vårt statsskick, brott som innebär förberedel-ser för kupper och intriger mot vår parlamentariskademokrati. Men inte i något enda fall har man funnitnågra sådana bevis.De brott som har begåtts har begåtts av , avIB, av agenter i Säkerhetspolisens tjänst. Det tydli-gaste exemplet är , en brottsling somsjälv har bombhotat flygplatser, en människa medmycket tvivelaktigt rykte. Han stod i statens tjänst,för att försvara staten mot dem som man aldrig kun-nat överbevisa om vare sig brott eller brottsförbere-delse.Säpo och IB begick brott genom att fortsätta re-gistrera åsikter, tidningsprenumerationer, nyårshäls-ningar i strid med lag och grundlag.Här finns människor som har kränkts. Här finnsmänniskor som har blivit fråntagna rätten att sökavilka arbeten de vill. Här finns till och med männi-skor som har suttit fängslade trots att de uppenbarli-gen har blivit utsatta för justitiemord. Jag tänker påHugo Gjerswold, som satt fängslad på . dog utan upprät-telse, utan ursäkt.Jag vill ge den nuvarande regeringen ett erkän-nande. Det här var ett beslut som var nödvändigt, somkom till efter en mycket stark kamp från många,bland annat . Men det var ett bra beslutdärför att denna kommission har haft förutsättningarsom ingen kommission har haft. Det lederfram till att vi kan finna en hög trovärdighet i slutsatser. Men tidigareregeringar står där med skammen av att ha försvaratolagligheter.Nu säger justitieministern att vi måste gå vidare.Det är rätt. Vi måste blicka bakåt för att se och förståvad som hänt, men vi måste också blicka framåt föratt förhindra att det sker igen.Registernämnden, som har till uppgift att gå ige-nom eventuella övergrepp som skett i övervakningensspår, består av socialdemokrater och moderater. Se till att andra partier med enkritisk hållning till övervakningen och åsiktsregistre-ringen kommer med. Stärk den parlamentariska kon-trollen över Säpos verksamhet.Lyft över en del av Säpos verksamhet till denvanliga polisen! Övervakning av organisationer ochenskilda i syfte att identifiera förberedelse till brott ärsådant som den civila polisen bör hantera.Överskottsinformationen och hur den hanterasmåste regleras i lag. Vi kan inte ha ett tillstånd därmänniskor riskerar att utsättas för övergrepp på grundav information som man egentligen inte har haft rättatt skaffa.Det måste finnas en tydlig rågång, inte bara mel-lan staten och ett parti utan också mellan den polisiä-ra och den militära underrättelsetjänsten.Vi måste få en säkerhetstjänst som fyller sin upp-gift. Då krävs mindre av , mindreav bluff och argument för att förstärka sin egen posi-tion och sina egna anslagsäskanden och mer av san-ning och ärlighet.(Applåder)Anf. 4 ():Herr talman! Det öppna samhället har sina fien-der, men det är aldrig deras åsikter som är hotet.Tvärtom är det öppna samhället det allra bästa för attbemöta allsköns typ av extrema åsikter. Det som ärhotet är de som har en tro på att deras övertygelseockså ger dem rätten att använda våld mot andramänniskor och samhället för att tvinga andra till un-derkastelse och lydnad. Där finns hotet. Där måsteockså gränsen dras mellan det som ett öppet samhäl-les säkerhetstjänst ska syssla med och det som deninte ska syssla med.Vi måste också komma ihåg att när det gäller des-sa hot har vi en historia bakom oss som vi inte skaglömma när vi för denna debatt här . Runtom-kring i såg vi efter liksom att det öppna samhället hade sina fiender somockså var beredda att sätta handling bakom orden. Visåg det i länder som , och . Visåg det i efter Pragkuppen. Vi sågdet i land efter land. Vi såg det under nazitiden.Självfallet fanns det också de i vårt samhälle sominte bara hyllade diktaturerna utan faktiskt samarbe-tade med regimerna. De lät sig utbildas där och fickdirektiv för sin verksamhet här. De tog emot pengar.De förklarade programmatiskt att den kamp somdessa diktaturer bedrev för socialismen ville de be-driva tillsammans med dem internationellt liksom häri Sverige.Men det var inte bara dem. Här fanns också själv-fallet liksom i andra länder de som ansåg att derasåsikter gav dem rätten att tvinga andra till underkas-telse. Bara för att ge en fond och bakgrund till denmiljö som präglade kan det finnas skäl attläsa upp ett kort citat ur partiprogrammet för det partisom har begärt dagens debatt, inte för att den begäranär orimlig, tvärtom, utan för att ge en bakgrund.I det partiprogram som gällde , detvill säga före murens fall skriver man i kapitel10: Men i tog arbetarnaoch bönderna makten i . Fascismen försöktekrossa sovjetmakten. Men efter det andra världskrigetförlorade kapitalismen ytterligare mark i Europa.Herr talman! Det är så man beskrev demokratinsförlust och hur diktaturerna segrade över de öppnasamhällena. Man fortsatte: segrade folkre-volutionen i och de imperialistiska inkräktarnafördrevs. har en tredjedel av jordens befolkningslagit in på socialismens väg. Man skriver sedan omhur dessa regeringar ska vara de internationella stöd-jepunkterna för befrielserörelser i olika länder.Det är självfallet att det fanns de som tog dessatexter på allvar och inte bara såg det som ord utanmening. De fanns framför allt i de grupper som brötsig ut ur bland annat och formeradeandra grupper. Men det allvarliga misstaget, och somockså måste vara till grund för den diskussion vi förhär , är det misslyckande som det öppna sam-hället upplevde när det gällde att dra gränsen mellandem som hade åsikter, hur befängda de än var, ochdem som på olika grunder kunde misstänkas att om-sätta dem i handling.När man läser rap-port framgår det två saker. Det är dels att det varberättigat att ha kontroll, dels att den inte kunnat dragränsen mellan rätten till åsikt och fri opinionsbild-ning å ena sidan och de faktiska hoten mot det öppnasamhällets institutioner å andra sidan. Vi har det iform av den telefonavlyssning som inte borde ha skettoch den hantering av överskottsinformation som harskett bristfälligt.Jag tror att det i hög grad bottnar i att regeringarnaunder inte tillräckligt tydligt vågade stå uppför att det behövs en övervakning och kontroll ochdärför inte heller såg till att skapa sig lagrum ochutrymme för att värna rättssäkerheten och integritetenför de enskilda. Jag tror att det beror på att hemlig-hetsmakeriet kring det som var olagligt och en sam-manblandning mellan regeringsmakt och parti ocksåledde till att vi fick ett hemlighetsmakeri kring hem-lighetsmakeriet. Det skapade en dubbelmoral som äroacceptabel för det öppna samhället.Om det finns några slutsatser vi bör dra är det attdet öppna samhället måste försvara sig utmed treolika linjer. Det måste vara ett tydlig krav på de olikainstitutioner som har uppgifterna.För det första ska det öppna samhället försvara siggenom sin öppenhet. Det får aldrig leda till att mangör avsteg från det som rättssäkerheten och integrite-ten ställer krav på.För det andra måste man kunna dra gränslinjenmellan dem som har åsikter och dem som utgör ettfaktiskt hot.För det tredje måste vi bygga ut formerna för attvärna rättssäkerheten och kontrollen över dem somkontrollerar. Vi måste se till att väktarna är bättre påatt vaktas och att väktarna har väktare som slår vaktom integriteten för de enskilda.Justitieministern har pekat på några vägar att göradetta. Det finns fler. Det är detta som bör ligga tillgrund för debatten om Säkerhetstjänstkommissionensrapport.Anf. 5 BO ():Herr talman! En säkerhetspolis behövs, tyvärr.Det har i vårt land funnitsgrupper som eftersträvat diktatur. Det har funnitsbefogade misstankar om att det inom dessa grupperfunnits personer som har varit beredda att med våldarbeta för att demokratin avskaffas.Under efterkrigstidens två första decennier har detfrämst gällt det svenska . Partiethade dessutom nära förbindelser med en mycketmäktig diktaturstat på andra sidan sombekände sig till samma ideologi. Denna stat gav di-rekt ekonomiskt stöd till det svenska partiet, somdärmed bröt mot lagen mot tagande av utländskaunderstöd. Partimedlemmar reste till utbildningar i ettland som ockuperats av diktaturstaten eller till dikta-turstaten själv.I sin officiella politik förnekade eller försvaradedet svenska partiet diktaturstatensalla brott och övergrepp. luckradesdenna hållning upp och den politiska hållningen änd-rades, men kontakterna med diktaturerna fortsatte tillsregimerna föll . Så sent som islutet av kunde företrädare för diktatursta-ten direkt påverka ställningstaganden på det svenskapartiets kongress.Hur är det då med självinsikten inom det partisom har begärt dagens debatt?Partiet, som bytt namn till , firadehäromåret sin historia under de föregående 80 åren. artikel i början av om hävdar ordföranden ipartiets ungdomsförbund att den egna organisationeni fört en kamp för demokrati och social rättvisai vårt land.Under har det inre hotetmot den svenska demokratin främst kommit frånytterlighetsrörelser på både vänster- och högerkant.Säkerhetspolisen behövs, men den måste förstås ar-beta under lagarna och på ett sätt som är acceptabelt ien demokrati. Arbetet måste förstås också bedrivasfrikopplat från olika politiska partier.Vad dagens debatt gäller är om den färska rap-porten visar att arbetet bedrivits så under efterkrigsti-den. Det arbete kommissionen lagt ned sedan dentillsattes är berömvärt och har påtagligtökat vår kunskap om vad som skett. Att få till stånddenna var inte lätt. Socialdemo-kraterna och delvis andra partier motsatte sig kom-missionens tillsättande. I riksdagsdebatter hösten1997 och argumenterade den dåvarandejustitieministern mot behovet av en sådan kommis-sion.Resultaten är i flera avseenden förskräckande:- Antalet registrerade personer var mycket stort,över 100 000. Många registrerades på lösa grun-der. Det förbud som infördes i slutet av 1960-taletmot registrering enbart på grund av politisk åsikthar överträtts. Och detta åtminstoneså sent som . Uppgifter somlämnats ut i samband med personalkontroll harlett till att personer som registrerats enbart pågrund av åsikt inte fått anställning. Det mest kän-da fallet är snickaren Leander.Kommissionen kommenterar dagens så kallandeanalysdatabaser och säger att det kan "göras gällandeatt anteckningar av detta slag strider mot grundlagensförbud mot åsiktsregistrering".- Det sätt som den i lag reglerade telefonavlyss-ningen använts kritiseras skarpt. Kritik riktas ock-så mot domstolarnas tillämpning av bestämmel-serna. Övervakarna och har inte skött sin uppgift. Särskildkritik riktas mot hanteringen av så kallad över-skottsinformation, bland annat för personalkon-troll. Lagarna om telefonavlyssning har inte följts.- På flera andra tunga områden riktas också allvar-lig kritik.- En särskild fråga är om det har skett en samman-blandning mellan den övervakning som skett ge-nom olika säkerhetstjänster och olika partiersverksamhet. Har statsnyttan blandats ihop medpartinyttan? Frågan gäller främst den organisationsom brukar kallas IB och det socialdemokratiskapartiet.Frågan är inte helt lättutredd, delvis för att allaaktörer är i livet.Det har varit känt att IB under sinaolika namn huvudsakligen har varit bemannat medsocialdemokrater. Ledningen för har också haftgoda kontakter med mycket högt uppsatta socialde-mokrater. Det har också varit känt att många social-demokrater på olika arbetsplatser lämnat informationtill IB om aktiva kommunister. Den informationenhar sedan i många fall slussats vidare.En fråga som har varit omstridd är om informa-tionen också har gått åt andra hållet. Har IB lämnatinformation till det socialdemokratiska partiet?Vad gäller informationsvägarna kan kommissio-nen belägga att de inte har varit enkelriktade. Infor-mationen har också gått från IB till det socialdemo-kratiska partiet.Justitieministern har kommenterat en del av detsom behöver ändras . Det är bra. Vihar all anledning att återkomma till de frågorna ochde lärdomar vi kan dra av kommissionens rapport.Till det kommer en fråga som jag inte uppfattadeatt justitieministern nämnde, nämligen hur han somrepresentant för dagens socialdemokratiska regeringser på den sammanblandning av statsnytta och parti-nytta som uppenbarligen skett.Anf. 6 ():Herr talman! Ärade åhörare och övriga! Ledamö-ter, närvarande och frånvarande! Detta är en debattsom är viktig - jag vill påstå att den är nödvändig -för rättvisa, integritet, trygghet och sanning och emotlättsinne och olagligheter.Den demokratiska staten måste naturligtvis kunnasäkerställa att den kan försvara sig mot dem som harför avsikt att skada landet genom att främja främ-mande makts intresse och så vidare. Det är en själv-klarhet. För det ändamålet har vi en säkerhetspolisoch säkerhetstjänster som naturligtvis spelar en viktigroll. I deras verksamhet blir ett led att ha en viss kon-troll över rörelser och deras medlemmar och sympati-sörer. Men denna kontroll och övervakning måste skeunder helt demokratiska former. Annars kan vi intebibehålla den demokratiska staten. Detta borde ocksåvara en självklarhet, men så har det inte varit i för-fluten tid.Yttrandefrihet och tryckfrihet ger varje medborga-re rätt att meddela sig och att meddela sina upplys-ningar och uttrycka sina åsikter. Då är det naturligtvisett rättssäkerhetskrav att säkerhetstjänsternas befo-genheter mot de enskilda medborgarna styrs av klararegler.Som alla som har läst den gigantiska rapportennumera känner till - och kanske kände till det tidigare- infördes förbud mot åsiktsregistrering redan 1969.Så kom betänkandet, och jag vill påstå att uppvak-nandet för många av oss blev dramatiskt. Hundratu-sentals svenskar registrerades som säkerhetsrisker,ofta - kanske oftast - helt utan skäl. En olaglig åsikts-registrering av - vill jag påstå - gigantiska mått be-drevs vid sidan av en legitim bevakning av verkligaoch potentiella hot. Jag påstår att detta är en fasans-full bild av ett som är okänt för de flesta.Kommissionen konstaterar till sin förvåning - fårman möjligen tro - att långt fler än man hartrott har registrerats för sina åsikter. Sug på det!Långt fler än vad man har trott har registeras för sinaåsikter. Det är en utomordentligt hård kritik somkommissionen riktar mot hur statliga myndigheter harmissat balansgången mellan å ena sidan rättsstatensprinciper och individens rättigheter, å andra sidanvärnandet av den demokratiska nationens säkerhet.Telefonavlyssning och hantering av överskottsin-formationen har enligt kommissionen inneburit - ochdetta är viktigt - otillbörligt intrång i enskilda männi-skors integritet.Det är utomordentligt allvarligt att inte heller deinstanser som ska värna om medborgarnas integritethar levt upp till sitt ansvar. Åklagare och domstolarhar medverkat till att enskilda medborgares integritethar kränkts. Kontrollorganen har alltså misslyckats.Vem bär ansvaret för detta, juridiskt, politiskt ochmoraliskt? Hemlig telefonavlyssning har använts iSverige på ett närmast lättsinnigt sätt i en gigantiskomfattning. och Justitiekans-lern har enligt kommissionen okritiskt godtagit säker-hetstjänsternas förklaringar och kanske - lyssna! -rentav solidariserat sig med dessa.