prot · GQ0988 · 2003-04-10 00:00:00 — Regeringen kommer därför attfortsätta att förbereda sig på detta och låta utredaformerna för arbetskraftsinvandring från länder utan-för EU och EES-området. Vi har arbetat med att tafram direktiv för en sådan utredning, men jag under-stryker gärna att jag tror att det är viktigt att vi i detsammanhanget också för in de globala perspektivvarav jag nu har antytt ett.Jag vill också gärna nämna ett annat. Jag har oftaslagits av paradoxen att vi i EU, som är en gemensamarbetsmarknad och som kraftigt ska utvidgas, intehar en gemensam migrationspolitik eller eftersträvaren samordnad migrationspolitik, medan vi i arbetarhårt med att samordna asylpolitiken. Jag vet attkommissionären för dessa frågor, ,har planer på detta. Jag kommer att delge -i första hand naturligtvis - våra planerpå att nu ta ett initiativ för att få till stånd en mersamlad europeisk migrationspolitik. Det är naturligt-vis så mycket mer angeläget att vi gör det i sambandmed EU:s utvidgning.Det är två saker som har varit mycket tydliga ochvarit föremål för noggranna och tydliga meningsut-byten här . Där vill jag för min och regeringensdel slå fast två saker. Jag understryker att detta är ettarbete som berör flera departement. När det gällerarbetskraftsinvandring, som ju handlar om vårt behovav arbetskraft, kommer ansvaret att ligga på Närings-departementet, men arbetsmarknadsminister och jag arbetar naturligtvis med den härfrågan tillsammans. Då är det två saker vi slår fast.Vi ska slå vakt om arbetsrätten. Den som invand-rar till för att arbeta ska ha samma rättighetersom andra på den svenska arbetsmarknaden. Jag ärövertygad om att vi ska klara att finna en mycket bredmajoritet för den principen i riksdagen.Och vi ska slå vakt om asylrätten. Jag tror att detär väldigt viktigt att vi en gång för alla slår fast inte ska blanda samman frågan om arbets-kraftsinvandring, som gäller vårt behov av arbets-kraft, med asylinvandring, som handlar om männi-skor som behöver skydd hos oss. Det är två väsens-skilda system, och jag tror att det är viktigt att vi i detsammanhanget slår vakt om asylrätten.Det har talats en hel del om huruvida det rå-der samförstånd eller hårda strider i flyktingpolitiken.Jag kan inte låta bli att ändå sälla mig till dem som iden här diskussionen menar att en utomstående män-niska som läser betänkandet och de reservationer somfinns där - låt vara att de är många till antalet - inteskulle kunna komma till någon annan slutsats än attdet i de stora grundläggande frågorna råder en djupoch bred samstämmighet.Det har talats om att vi skulleföra en orättvis och inhuman politik. Det är naturligt-vis en fråga om vad man föreställer sig att man jäm-för med. Men jag ska anföra det perspektiv som ärnaturligt för mig i ett läge där vi alltmer förs in i deteuropeiska sammanhanget. Det kan väl inte rådanågon tvekan om att framstår som det landsom för den mest humana och mest rättvisa flykting-politiken av EU:s medlemmar? På den punkten ärkommissionens representant fullständigt kristallklar.På den punkten är flyktingkommissarien också fullständigt kristallklar.Jag ska lite grann i anslutning till nämna något som är viktigt. Han sade: Sägnågonting där vi har fått en mer human politik. Jagåterkommer med en liten katalog i ett senare replik-skifte som jag ser fram emot. Men vad som kanskeframför allt är väldigt viktigt är att under en perioddär vi alla har varit oroliga för att atmosfären harförändrats till det sämre på många håll - det handlar,, inte om , det handlar omDanmark, det handlar om , det handlar omFrankrike, och det handlar om vissa förslag som harkommit från - har vi ståttklara, tydliga och starka i vårt motstånd. Vid varjeministerråd i denna fråga har ingen kunnat tveka omvar har stått. Jag hänvisar till dessa protokoll,och jag hänvisar också till de tydliga och klara utta-landen om solidaritet med regeringens linje som på denna punkt har gettuttryck för. På den här punkten tror jag att vi, utan attjag för att påstår att vi har uppnått detideala systemet eftersom vi alla också är överens omatt vi inte har gjort det, har stått för och står för, bådeglobalt och europeiskt, någonting som vi faktiskt kanvara riktigt stolta över.Det som kan synas vara en oenighet i betänkandetär alltså en rad försök till förbättringar. Vi skafortsätta det arbetet. Vi har nått en del. Och jag un-derstryker att jag är helt överens med flera av talarnahär att den miniminivå som vi har lyckats uppnå intealls tillfredsställer våra svenska krav på vad en godflyktingpolitik ska innehålla. Men när vi står införEU:s utvidgning är det oerhört viktigt att vi lägger ettsådant golv för de tio nya länder som kommer in såatt vi inte, med den vetorätt som här gäller, ska behö-va börja om från början från en ännu lägre nivå närEU utvidgas. Det är det som har varit grunden förvårt arbete. Det är alltså inte som det sägs i en artikelfrån i går från några av dem som här deltar i debattenatt vi skulle ha kapitulerat. Det är ju precis tvärtom.Jag skulle nu vilja gå in på några av de aktuellafrågor där vi måste sätta in alla krafter.Till att börja med är det inte antalet människorsom belastar det svenska asylmottagningssystemetsom är problemet, det tror jag att vi alla är överensom, utan det är det förhållandet att så många somkommer hit visserligen har mycket starka skäl meninte asylskäl. Detta skapar naturligtvis mycket storasvårigheter när det gäller hur vi ska klara de hand-läggningsproblem som många här har talat om. Det ärdessutom så att de som har mycket starka skäl, sominte är flyktingskäl, att komma hit utnyttjas av cynis-ka människosmugglare. Människor luras till att köpaasylpaket och en asylberättelse. Antalet asylsökandeutan pass och andra identitetshandlingar ökar helatiden, och uppgick till 88 %.Den obegränsade möjligheten att pröva avslagsbe-slut om nya skäl har kommit fram har också lett tillförlängda vistelsetider.Alla dessa saker är inte flyktingpolitik. Detta ärsaker som vi ska göra för att förbättra vår flyktingpo-litik. Vi måste komma till rätta med dokumentlöshe-ten. Vi ska höja straffen för människosmuggling. Jagföreslår att vi ska avskaffa möjligheten till ny ansö-kan efter lagakraftvunnet avvisningsbeslut. Jag harfått ett fantastiskt stöd från landets barnpsykologiskaoch barnpsykiatriska expertis för denna till synesmycket skarpa åtgärd. Alla dessa åtgärder blir nöd-vändiga för att värna asylrätten.Men, ärade kammarledamöter, låt oss, med deförbättringskrav, det utredningskrav och den NIPU-process som vi ska gå in på, vara alldeles på det klaramed att vi i ett internationellt perspektiv och vid eneuropeisk jämförelse har all anledning att vara stoltaöver vår medborgerliga debatt, våra organisationersuppställning och den solidaritet som svenskar inomramen för denna politik visar och som vi allihop fak-tiskt företräder.Anf. 86 () replik:Fru talman! Låt mig inledningsvis tacka ministernför att han deltar i den här debatten. Det visar pårespekt för arbete och gör debatten merintressant. Du kan tipsa några kolleger i regerings-kretsen om att gör detsamma i andra debatter.Även fokuserar på det internatio-nella perspektivet. Det är riktigt av två skäl. Först ochfrämst är långsiktiga arbete vad gäller flyk-tingpolitiken att se till att undanröja orsakerna till attmänniskor flyr. Där är vi från överensmed regeringen. Vi beklagar därför även av den an-ledningen att man skjuter höjningen av biståndet påframtiden när får ekonomiska problem, ävenom vi inte nu ska ha en biståndspolitisk debatt.Jag ser fram emot den lista över förbättringar avflyktingpolitiken som har skett undersocialdemokratiskt styre. Jag kan räkna upp ganskamånga försämringar - begränsningen av anhörigin-vandringen, avskaffandet av de facto-flyktingbegreppet, den restriktivare tolkningen avhumanitära skäl som flyktingorganisationerna rap-porterar om och så vidare. kundefaktiskt inte ge ett enda exempel på vad som hadeblivit bättre under socialdemokratiskt styre under rättmånga år.Sedan hoppas jag också få svar från på frågan: Hur ställer sig till det brittiskaförslaget om att bygga upp flyktingmottagande iAlbanien och och skyffla ut ansvaret till and-ra länder i stället för att ta det själv?Anf. 87 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Biståndet kommer att öka kraftigt.Det svenska biståndet kommer attöka mycket kraftigt, med över 1,5 miljarder i kronorräknat. Jag ser dessutom fram emot nya överlägg-ningar med partierna om den långsiktiga och kraftigautvecklingen av vårt bistånd och om att på nytt erövraenprocentsmålet.Jag ska ge tre exempel där vår flyktingpolitik haravancerat avsevärt. Vi har mycket kraft-fullt stärkt vårt stöd både till UNHCR och till Inter-nationella Röda Korset och lagt tyngdpunkten i vårverksamhet och varit en synnerligen aktiv medlem idet globala flyktingarbetet.Vi har tagit ledningen för och har haft mycket sto-ra framgångar i vårt arbete att snabba upp tidtabellen,Tammerforstabellen, i EU. Men där begärde jag inteatt det skulle vara bättre tider eftersom vi då inte varmedlemmar i . Men vi har alltså inte missat någottillfälle till detta.Dessutom har vi i en situation med kraftigt över-belastad asylmottagning har ställt barnen i centrumför processen. Vi har satt i gång stora utbildnings-projekt, rensat upp i uppenbara missförhållanden ocharbetat vidare med att sätta barnen i centrum i asyl-processen.Detta är tre utomordentligt goda exempel på vårförbättrade politik under de senaste sex, sju, åtta åren.Det finns inslag i det brittiska förslaget som vi taravstånd ifrån, framför allt att man inte skulle ha rättatt söka asyl i det land som man kommer till. Men jagvill understryka att flyktingkommissarienvid det senaste på fullaste allvar tog upp destora möjligheter som förslaget innebär att vidareut-veckla stödet till de internationella organisationernapå flyktingområdet att ge stöd till de miljontals flyk-tingar som befinner sig nära sitt ursprungsland. Den-na del av förslaget hälsar jag, i likhet med flykting-kommissarien, med stor tillfredsställelse.Anf. 88 () replik:Fru talman! Ja, denna del av förslaget kan man välhälsa med tillfredsställelse - det kan också jag göra.Men huvudtanken i det brittiska förslaget om skydds-zoner innebär att på kort och medellång sikt upprättaprocesscentrum i framför allt europeiska transitlän-der, dit man ska skicka asylsökande vars skäl maninte vill pröva i sitt hemland. - för att nu setill vad sade; antagligen var det statsrådetsom sade det i ministerrådet - höll med Storbritanni-en om att åtgärder måste vidtas med anledning av atten så stor andel asylsökande egentligen saknar asyl-skäl. Sedan säger man: Vi ska jobba vidare på detbrittiska förslaget.Det vore tacknämligt ifall ministern i denna kam-mare i stället för att tala om insatser i närområdetkunde säga: Det är icke acceptabelt för de rika län-derna i att skyffla över asylsökande för att deska få sina skäl behandlade i eller Turkiet.Jag är mycket tveksam till om detta är i överens-stämmelse med , och den tvek-samheten trodde jag att regeringen delade.Sedan kan man också notera att det som statsrådeträknade upp som förbättringar egentligen inte är attSverige i vårt land tagit emot fler eller att vi i Sverigeblivit mer humana, utan det är framför allt internatio-nella insatser - som jag i och för sig välkomnar.Jag vill ställa en mycket enkel fråga: Håller stats-ministern med migrationsministern om beskrivningenav att det är positivt med arbetskraftsinvandring, ochnär intog han i så fall den ståndpunkten?Anf. 89 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Mitt inlägg i den här diskussionen skases mot bakgrund av en dialog som jag under en långtid haft med engelsmännen. Där har jag gjort alldelesklart att statsministerns avståndstagande från den delav förslaget som innebär att man inte har rätt att sökaasyl står fast.Vidare har jag i min diskussion i under-strukit något som är en uppföljning av det tidigareinformella i där jag skällde utalla, inklusive engelsmännen, för deras utomordent-ligt dåliga stöd till UNHCR. Det var ett av de hår-daste uttalanden som gjorts i det sam-manhanget.Jag har alltså en linje som jag följer -en linje som jag har gjort upp i samråd med RuudLubbers och som innebär att vi ska få länderna att nuverkligen satsa på att ta emot så många flyktingarsom möjligt och så nära ursprungslandet som möjligt.Det handlar om miljoner människor som leverunder de mest fruktansvärda förhållanden. Jag tar -liksom jag gjort, och det vet -bestämt avstånd från att förvägra rätten att söka asyl.När det gäller safe zones tror jag inte att den ut-formning som engelsmännen har skisserat harnågon som helst framtid. Men flyktingkommissarienhar bett att få möjlighet att vidareutveckla den idén,och den avsikten har jag understött. Detta framgårockså av mitt uttalande.När det sedan gäller statsministern kan jag sägaatt han helt delar min bedömning att vi inom de när-maste fem-tio åren kommer att ha en helt annan de-mografisk situation i hela . Statsministerndelar dessutom tanken att det är absolut nödvändigtatt vi då i inte börjar konkurrera om arbets-kraften. Vi har ju samma demografiska situation i allaländer, så då ska vi slåss med italienare, tyskar,fransmän, spanjorer, engelsmän och så vidare när detgäller att locka till sig arbetskraft. Det är därför somvi avser att ta initiativ till en samordnad europeiskmigrationspolitik. På den punkten är statsministernoch jag, som vanligt, rörande överens.Anf. 90 () replik:Fru talman! I sitt anförande sade statsrådet tvågånger med kraft och emfas: Vi har satt barnen icentrum.Mot den bakgrunden skulle jag vilja ställa en frå-ga om de ensamkommande barnen. Den 11 novemberförra året lämnade , ett förslag till regeringen ochstatsrådet om ett arbetssätt då det gäller de ensam-kommande barnen. Ett antal kommuner skulle iklädasig ett speciellt ansvar för detta.Det var alltså för ungefär sedan. Vardet här förslaget har legat - i vilken skrivbordslådadet har legat - är fördolt för oss andra men statsrådetvet det kanske. Efter dessa har statsrå-det nu reagerat och i en intervju sagt: Jagtror inte längre på upplägg.Jag vet inte om det tagit nämnda tid att kommafram till insikten att statsrådet inte längre tror påKommunförbundets upplägg. Jag skulle därför viljafråga: Vad är statsrådets vision, om han nu inte längretror på det som , i sitt förslag har kommit fram till,och vad är den alternativa lösningen?Anf. 91 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Jag vill understryka att jag också imitt arbete med ensamkommande barn alltmer harblivit varse att det gäller att inte glömma bort de barnsom är här tillsammans med en förälder eller medbåda sina föräldrar och som också far fruktansvärt illaav det nuvarande systemet med de evinnerliga, upp-repade nya ansökningarna. När vi nu satt barnen icentrum är det båda de här kategorierna barn som vihar velat uppmärksamma.Större delen av det som finns med i den utredningsom lades fram är genomförd. Man har öppnat nyaoch fler enheter. Man har förbättrat kvaliteten. I daghar vi tio barn- och ungdomsenheter runtom i landetmed 166 platser. Vidare kan jag nämna ökad perso-naltäthet, mindre barngrupper, fasta rutiner vid för-svinnanden - något som varit ett fruktansvärt pro-blem - utbildning av handläggare, speciella barn-handläggare samt samarbete med Barnombudsman-nen. I regleringsbrevet har vi förkortat handlägg-ningstiden för ensamkommande barn ,och vi kommer med ett lagstiftningsförslag om godemän.När det gäller sade jag på ettmycket tidigt stadium att de kostnadskonsekvensersom den ursprungliga kapacitetsutbyggnaden innehöllinte var acceptabla, alltså 300-400 miljoner kronor.Det tror jag att var och en i denna kammare hållermed mig om. Det här var i överläggningarna mellanMigrationsverket och . Därför harvi tagit över de överläggningarna, och vi återkommermed en bättre modell.Detta med kvalificerade utredningar och finansie-ringen av dessa kommer i den tilläggsbudget sompubliceras med vårpropositionen.Ytterligare en sak återstår här, nämligen att vi närdet gäller ensamkommande barn har detta medMigrationsverkets dubbla roller - det vill säga attMigrationsverket inte längre ska ha ansvaret för attordna bostäder till de ensamkommande barnen. Därhar jag väldigt mycket tagit intryck av det som sagtshär i kammaren från flera partier. Detta kräver enlagändring. Därför kommer det att ta attlösa den frågan. Även på den punkten återkommerjag.Anf. 92 () replik:Fru talman! Det som hänt till följd av genomlys-ningen är positivt. Men den centrala frågan i uppdra-get till , och var ju att lösa frågan om vilka kom-muner som skulle kunna ta ett speciellt ansvar. Denfrågan kvarstår obesvarad.Sedan har vi frågan om 300-400 miljoner kronorär för dyrt. Ja, det är inte alldeles enkelt att svara raktav på det. Dyrt i förhållande till vad? De här barnenfinns ju - oftast i en fruktansvärt traumatisk situation.Att sätta en prislapp på det är en oerhört grannlagauppgift. Jag frågar ändå: Dyrt i förhållande till vad?Statsrådet har enligt medierna sagt att det här bor-de vara en uppgift för de ideella organisationerna, förfrivilligorganisationerna. Jag noterar att Rädda Bar-nen har betackat sig för att ta ett så stort ansvar. Mansäger: Det har vi inte kompetens för, utan detta är enmyndighetsfråga som måste lösas på den nivån.Hur kommenterar statsrådet detta?Anf. 93 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Med förlov sagt: medier och medier.Jag har fullständigt kristallklart i ett TT-uttalande idenna fråga klarat ut att avsikten inte på något sätt äratt vi ska skyffla över något myndighetsansvar påandra organisationer, utan här handlar det om en idésom jag utvecklat här i talarstolen tillsammans medflera av kammarens ledamöter. Jag minns särskilt attAlf var närvarande och att vi hamnade påsamma ståndpunkt - nämligen att vi därför att det,just av de skäl som här nämner, här ärmycket speciella och mycket traumatiska förhållan-den utöver det som är myndighetsansvar ska användaden speciella kompetens som frivilligorganisationernarepresenterar.Vid sidan av reaktionen på det här, som var ettväldigt vinklat klipp av , har Rädda Bar-nen en mycket viktig roll när det gäller samarbetetmed våra grannländer kring de ensamkommandebarnen. Den 15 och kommer RäddaBarnen, understödda av staten, att i anordnaen särskild konferens med det civila samhället där viföljer upp de statliga ansträngningarna för att ta handom de ensamkommande barnen. Det här är ett exem-pel.Jag har också bett att titta påmöjligheten att utöver det som gäller klarläggande avdet officiella, alltså myndighetskomptensen, dryga utoch förbättra. Kanske kan vi tala om spetsteknologifastän det här handlar om ömhet, kärlek och omvård-nad. Där vill jag i större utsträckning engagera frivil-ligorganisationerna.Hela tiden har jag resonemang i flyktingrådet omdet här, och det har varit en väldigt stark respons. Låtmig ta ett exempel. Våra barnläkare, barnpsykiateroch barnpsykologer kommer jag att inleda ett samar-bete med när det gäller att "spetsa" utbildningen ifråga om nämnda kompetens hos Migrationsverket.Det behövs nämligen att vi går vidare utifrån deganska elementära insatser som vi gjort i samman-hanget. Men det är på intet sätt fråga om att stat ellerkommun skulle fjärma sig från sina myndighetsupp-gifter, och det har det aldrig varit fråga om. Det finnsett kristallklart TT-uttalande om detta. Hade AnnikaÅhnberg lyssnat på det hade den här debatten aldrigbehövt uppstå.Anf. 94 () replik:Fru talman! Det är utmärkt att ministern deltar idebatten, inte minst därför att det finns ett antaloklarheter från regeringens sida där det vore viktigtatt får möjlighet att reda ut var regeringenstår. Jag tänker till exempel på ministerns uttalandeom nya ansökningar där har också utan nå-gon nyans säger: Avskaffa dem. Men vi vet allihopatt det är en mycket komplex fråga.Vi har från moderat sida sagt att vi vill att dettaska ingå i den översyn som håller att på att inledasom utlänningslagen. Den är komplex därför att denförlänger väntetiderna, det är inte bra, det är ett stortproblem, de behandlas med förtur. Dock vet vi att endel av ansökningarna leder till ett uppehållstillståndoch därför har substans. Vi vet också att det delvis ärproblem med nuvarande instansordning, som vi är påväg att ändra.Jag vet att regeringen vet att det finns undantagfrån regeln som säger att någon form av nödutgång ilagen måste finnas. Chansen för en kvinna som harvarit utsatt för så svåra övergrepp och haft sådanatrauman att hon inte kan medverka i utredningenförrän är gången, den kommer inte igenmed ministerns uttalande. Likaså är det när ens landfaller sönder efter det att man kommit till Sverigeeller om man faller offer för en mycket allvarlig sjuk-dom man är i . Det är tre exempelsom visar att någon form av nödutgång behövs i la-gen, även om huvudregeln ska och bör vara att manbehandlas en gång, i synnerhet med en ny instansord-ning.Hur vet jag att regeringen vet? Jo, därför att man ilagrådsremissen gällande ny instansordning hadeinfört ett institut som man kallade verkställighetshin-der av humanitära skäl, som gick ut på att skapa den-na nödutgång i lagen. Därefter, när Lagrådet sade nejtill hela regeringens förslag, har ministern resoneratutan reservationer, utan att visa frågans komplexitetoch utan undantag.Därför skulle jag vilja att ministern klargjorde sinsyn på frågan. Vi vill fortfarande att den ska ingå ilagöversynen. Regeln är att man ansöker och får sinsak behandlad en gång, men någon form av nödut-gång behövs för den här typen av undantagssituatio-ner som jag just nu nämnde.Anf. 95 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Jag kan inte nog understryka min till-fredsställelse med denna debatt. Ju längre den pågår,desto mer överens blir vi. Jag tror att jag kan strykaunder så gott som varje ord i det nusade. Det var en alldeles utomordentlig redogörelseför vad vi vill åstadkomma. Vi ska avskaffa de evin-nerliga nya ansökningarna. Självfallet måste vi ha ensäkerhetsventil av exakt den typ som fast. De förslag som jag nu vill behandla går utpå att det är som ska ha hand omverkställighetshinder. Vi har också rett ut att det for-mellt är möjligt.Det går naturligtvis inte alls att vi inte har en sä-kerhetsventil av just precis det slag som om. Men det får inte vara så att vi år ut och år inbara fortsätter att älta ett ärende. Hur går det meddessa barn? Tänk om vi behandlade alla barn på detsättet i vårt rättssystem? Ni förstår alla att det integår. Men precis på det sätt som sägerfår vi fästa ett större avseende vid det sätt på vilket vianvänder vårt prövningssystem. Vi ska självfallet haen sådan nödutgång. Så vi är fullständigt överens. Omvi bara får fortsätta denna debatt, fru talman, ytterli-gare någon tid ska vi kunna skapa en oerhört bredenighet.Det här är jag så tacksam för. Fackfolk - barnpsy-kiater, barnpsykologer - har också varit tydliga medatt säga: Det här måste vi göra. Men vi kan naturligt-vis inte sätta ur stånd möjligheten att hindra att enverkställighet ska äga rum som är uppenbart felaktigmed hänsyn till att förhållandena har ändrats i landet.Det kan vara en militärkupp, ett sönderfall eller nå-gonting i situationen här hemma som man inte haruppmärksammat.Vi är helt överens, . Jag är väldigtglad över att det här meningsutbytet har klarlagt det.Anf. 96 () replik:Fru talman! vet man inte om man ska varaglad eller ledsen här i kammare. Jag ärnaturligtvis glad för att ministern nu konfirmerar minbild av detta. Jag är glad att han har klarat ut alla deoklarheter som har rått.Jag har nämligen följt det som ministern har sagtom nya ansökningar, jag har hört vad han har sagt påradio och jag har sett vad han har sagt på TV. Dettanyanserade resonemang har inte förts. Det är precisdärför jag har varit kritisk när ministern har uttalat iden här frågan tidigare. Jag tycker att det är utmärktatt han nu ansluter sig till den moderata linjen i denhär frågan, och då har vi säkert något att diskutera.Låt mig be honom att klara ut ännu en sak. Jaginledde min förra replik med att det finns oklarheter iregeringens agerande.