prot · GR0925 · 2003-11-11 00:00:00 — Det är en grundläggande rättighet. Någon sådan rättighet finns dock inte i dagens , inte för dem som studerar. År upprepas de välbekanta scenerna. Nyantagna studenter får sova på tillfälliga platser i avvaktan på mer permanent tak över huvudet. 85 000 studenter köade för en bostad. Vilken annan grupp i samhället skulle behandlas på det sättet? Statsrådet inlägg här i kammaren antyder inte någon som helst lösning på de här problemen. Inte någon som helst långsiktigt hållbar lösning kan skymtas bland statsrådets ord och ambitioner. Det verkar som om regeringen har abdikerat. I stort sett inga åtgärder vidtas utan studenterna ska tydligen fortsätta att vara bostadslösa bostadssökande, och scenerna ska upprepas och återupprepas. är skatten av kostnaden för att bygga en ny bostad. Detta, herr talman, belyser ett grundläggande problem i bostadspolitiken. Det är därför vi kristdemokrater vill se en helt annan inriktning, där handlingsförlamningen på bryts, där fastighetsskatten tas bort, där byggmomsen halveras, där planprocessen förenklas och där de onödiga reglerna slopas. Det skulle skapa drivkrafter för byggande och möjliggöra många fler studentbostäder. Det handlar om långsiktiga och permanenta insatser, inte om tillfälliga hastverk som svängs ihop. Studentbostäder kräver också särskilda insatser utöver den halvering av byggmomsen som allmänt sett krävs för att få i gång ett större byggande och som i allra högsta grad kommer studenterna till godo. Vi föreslår därför ett helt nytt investeringsbidrag, och det är finansierat i vårt budgetalternativ. Det handlar också om att skapa drivkrafter för människor att ta initiativ genom att de fastighetsägare som hyr ut rum till studenter får skattelättnader. Vi vill även sätta större press på kommuner som är värdar för lärosäten. Om kommuner och regioner vill ha en utveckling genom utbyggnad av högskoleplatser måste kommunerna ta ansvar och erbjuda bostäder till sina invånare. Det går inte att bara ta emot statliga pengar och högskoleplatser utan att ta på sig ansvaret för att ordna den lokala infrastrukturen. Vad vill då regeringen? Enligt svar tänker Socialdemokraterna tydligen slå sig till ro. Så illa kan det väl ändå inte vara ställt på ? Nog för att regeringen gärna väljer passivitet framför offensiva satsningar, men frågan om studentbostäder kan väl knappast vara lämplig för den hållningen. Nog måste det finnas några tankar om lämpliga insatser för att lösa problemet. I annat fall är det en anmärkningsvärt passiv hållning som knappast lär göra någon bostadslös student glad. De halvmesyrer till förändringar som införts utgör knappast de drivkrafter som krävs för att på allvar sätta fart på bostadsbyggandet och hitta de nödvändiga långsiktiga lösningarna. Statsrådet har möjlighet att i kammaren ge klara och tydliga besked om vad vi kan vänta oss av regeringen. Vad tänker regeringen göra för att lösa bostadsfrågan för de 85 000 studenter som står i kö? Något offensivt, något konkret, något mer än att bara sitta och vänta och se måste väl regeringen kunna presentera? 25 Statsrådet (): Vi väntar inte och ser. Vi har precis genomfört en åtgärd som innebär en kraftig stimulans till byggandet av studentbostäder. Det motsvarar en sänkning av byggmomsen från till . Om jag hörde rätt vill halvera byggmomsen från till 12 ½ %. Vi går ett steg längre och sänker till . Det är intressant att lyssna på debatten eftersom där finns väldigt olika meningar. Det finns dock en viss samstämmighet mellan , och Socialdemokraterna, nämligen den att det behövs ett investeringsstöd till studentbostadsbyggandet. Det tycker jag är glädjande. Det finns också en samstämmighet om att vi måste ställa krav vid framtida tilldelning av högskoleplatser och att kommunerna måste ta sitt studiesociala ansvar. Också det är glädjande. Däremot avviker Axel Darviks åsikter kraftigt. Han vill inte ha någon investeringsstimulans till studentbostadsbyggandet. Genom det tidigare investeringsbidraget har fler än 14 000 studentlägenheter tillkommit. har varit motståndare även till det investeringsbidraget. Var skulle vi stått , Axel Darvik, om vi inte hade haft dessa 14 000 studentlägenheter? Jag tycker att du ska ge svar på den frågan. När det gäller tillgängligheten för funktionshindrade ställer vi krav i de regler som har för byggande av studentlägenheter. De ska alltså vara tillgänglighetsanpassade. Jag vill inte ge efter på det kravet, men jag är väl medveten om att man kanske också behöver bygga speciella lägenheter för dem som är gravt funktionshindrade. Jag ska ta med mig frågan och titta på vad vi kan göra ytterligare för att stimulera den utvecklingen. Sedan vill jag ge en kommentar till om att skatten skulle utgöra när man bygger en ny bostad. Köp inte byggindustrins eviga argument på den punkten! Möjligen är det fråga om om vi räknar in den skatt som byggnadsarbetarna betalar på sina löner. Möjligen är det så om vi räknar in de sociala avgifter som ett byggföretag, precis som alla andra företag i det här landet, betalar. Vill ni skattebefria byggföretagen? Vill ni skattebefria byggnadsarbetarna? Vill ni ta bort de sociala avgifter som utgår för byggnadsarbetarnas löner och som företagen betalar? Jag tror inte att ens vill göra det. 26 AXEL DARVIK (fp): Bostadsministern frågar mig var vi skulle stå om vi inte hade haft regeringens politik. Jag måste då ställa en motfråga: Kan man vara nöjd med var vi står där mina vänner studenterna med ljus och lykta får leta bostad och hoppa mellan olika tillfälliga lösningar för att de inte har tak över huvudet? Jag kan knappast se att regeringens politik är den räddare som många studenter skulle behöva. Bostadsministern säger att det nu behövs arbetsro. Det är mycket möjligt att han vill slå sig till ro och inte komma med några nya förslag eller testa andra lösningar utan i stället fortsätta vanskötseln av bostadspolitiken. Jag tänker i alla fall fortsätta att arbeta för att studenter ska få tak över huvudet. Det är mycket tydligt att regeringen för en oerhört kortsiktig politik. Ett exempel är att man ger investeringsstöd på 60 000 per lägenhet i , 50 000 i och 40 000 i och . Den dagen situationen är värre på en plats än på en annan måste systemet naturligtvis göras om. Lägg därtill att om man bygger en likadan lägenhet och den inte är ett studentboende får man en extra bonus på 30 00040 000 per lägenhet, och den kommer direkt från statskassan. Den direktör som på ett vanligt fastighetsbolag funderar på att bygga studentbostäder kan ju inte ha alla fåren hemma i hagen. Detta är definitivt inte ett långsiktigt system. Om man frågar bolagen på de sex största studieorterna säger de att detta system inte har lett till någon ökad planering. Om systemet skulle vara så bra som regeringen säger är dessa uppgifter alarmerande. Man planerar inte ens. Man är inte intresserad av att titta på några nya alternativ. Därför att man säger att systemet är dåligt. Subventionerna fungerar inte. De har inte fungerat tidigare och kommer inte att göra det . Det krävs nya grepp. Man måste ha enklare, tydligare och långsiktigare regler. Man kan se över den statliga markpolitiken. I stället för att marken ska ligga i träda kan man bygga modulbostäder på den, kanske med tillfälliga bygglov, och dessa kan sedan flyttas den dagen man har annan användning för marken. Man kan göra det avdragsgillt att hyra ut en del av sin lägenhet. Man kan på olika sätt pressa ned priserna för att bygga bostäder till exempel genom att se över byggnormerna. Man kan också verka för att studenterna ska få mer i plånboken och på det sättet öka deras betalningsförmåga och möjligheten att hyra studentlägenheter. Man kan hyra friblock, och man kan ge tilläggslån till barnfamiljer som är särskilt utsatta. Man kan höja totalbeloppet. Vi i vill göra till en ledande kunskapsnation där alla individer får lika goda möjligheter från start. Om Socialdemokraterna verkligen har intresse av en sådan politik måste de ta krafttag vad gäller bostadsförsörjningen för landets studenter. 27 (): Jag vill först tacka bostadsministern för att något snart kommer att hända när det gäller bostäder för funktionshindrade studenter. mellan 13 och 15 har handikappolitiska forum en träff med representanter från olika funktionshindrade grupper. Då kan jag framföra detta. Huvudproblemet är dock den totala bristen på studentbostäder. Hur ska vi få fler personer att ägna sig åt högre studier? Hur ska vi kunna uppmuntra fler studenter att stanna kvar på studieorten och doktorera? Jag tror att den studiesociala situationen har stor betydelse. Bostadsförhållandena tillhör det primära för goda studieresultat. Ett exempel ur verkligheten: Studenter hittar ingen bostad i och tvingas pendla från . Det är i och för sig bra för , för där har vi outhyrda lägenheter och det är en trevlig stad. Men dessa studenter vill ju helst bo i . Eller ska få flera högskoleplatser, eftersom staden kan erbjuda lediga bostäder? har lagt fram ett förslag om att permanenta nuvarande investeringsbidrag i fem till framöver. Blir det så kan alla goda krafter på studieorten i lugn och ro planera mer långsiktigt. Då tror jag att det skulle bli mer fart på byggandet av studentbostäder. Jag vill inte att mina barnbarn ska uppleva samma situation som mina barn har fått uppleva under sina studier. Jag ser med förväntan fram mot skarpa, kloka förslag från ministern, för det är väl ändå så att vår regering vill uppmuntra till högre studier och se till att de kan genomföras i en bra studiesocial miljö? 28 (): Regeringen har abdikerat i bostadspolitiken, och det får förödande konsekvenser för de goda ambitionerna i utbildningspolitiken. talar och talar här. Men det är ju så, herr talman, att den socialdemokratiska regeringen redan har haft alla chanser. De har haft alla möjligheter att lösa den år in och år ut återkommande frågan om bostäder till våra studenter. Varför har inte regeringen gjort det som regeringen borde ha gjort? Ord och handling måste höra ihop. Det mantra av ord som levererar ger inget hopp. Varenda ung människa i , törs jag påstå, känner till den svåra situation som råder på många högskoleorter när det gäller att få bostad för nya studenter. Då borde också känna till den situationen och vara beredd att komma med de förslag som krävs för att en gång för alla på ett långsiktigt och hållbart sätt lösa dessa problem. Skillnaden, herr talman, är tydlig mellan regeringens passivitet och förslag att inte bara införa det här bidraget, som talar så stolt om, utan utöver det halvera byggmomsen och införa ett särskilt investeringsbidrag, vilket sammantaget skulle ge betydligt större effekter än de bidrag och de möjligheter som talar om i denna kammare. Det lackar mot jul. Girlanderna lyser upp här i . är det för julfirande. Det är för nya studenter att antas till sina högskoleutbildningar. Det är dags för nya studenter att sova på tillfälliga platser på grund av bristen på bostäder. Kan inte ge en tidig julklapp nu till dessa studenter och ett besked om vad regeringen tänker göra och inte bara prata för att lösa dessa problem? 29 (): Det är naturligtvis en väldigt viktig diskussion vi för här om hur vi ska få fram studentlägenheter och också andra lägenheter. Att jag gick upp i den här debatten beror på att statsrådet frågade var vi hade stått om vi inte hade haft de 14 000 studentlägenheter som beror på statens, som statsrådet säger, kraftfulla insatser. Vi tog i bostadsutskottet del av ett utredningsuppdrag från , som gått in och tittat just på våra politikområdens utvärderingar av statliga insatser. Man konstaterar där att det finns fel och brister i själva resultatvärderingen och att man inte kan urskilja vad som beror på statens insatser och vad som beror på andra faktorer. Det är ett problem att vi håller på med dessa finansieringssystem och subventioner och sedan egentligen inte vet om det är dessa som ökningen i byggandet beror på. Vi vet att det har tillkommit 14 000 lägenheter. Men hur många hade det tillkommit om man hade vidtagit andra åtgärder som vi har föreslagit? Jag tror att det vore väldigt bra och nyttigt om statsrådet lyssnade också på våra förslag och beaktade dem i det fortsatta arbetet, därför att den subventionspolitik som förs i detta land har inte visat sig leda så väldigt långt. 30 Statsrådet (): Nej, Axel Darvik, jag är naturligtvis inte nöjd. Hur ska jag kunna vara nöjd när vi har en brist på studentlägenheter på flera orter runtom i landet. Det är också den otillfredsställelsen som gör att vi nu höjer insatserna från det tidigare investeringsbidraget på per lägenhet i till . Det är ett kraftfullt stöd som motsvarar en byggmomssänkning från till , Axel Darvik. Jag konstaterar att står tomhänt. Ni vill ju inte ha någon form av investeringsstöd till studentbostadsbyggandet. Jag tror att med er politik, som jag inte hade velat ha , hade vi befunnit oss i en betydligt sämre situation än vad vi faktiskt gör. Jag är inte nöjd, Axel Darvik, men jag konstaterar ändå att det har tillkommit 14 000 studentlägenheter till följd av investeringsbidraget. Till följd av, det kan man ju bara spekulera i. Men när jag pratar med byggherrarna säger de att investeringsstödet har varit ett verksamt stöd för att få i gång byggandet av studentlägenheter. Sedan kan jag ju inte gå i god för att inte några tusen av de 14 000 lägenheterna ändå hade kommit till stånd. Det är mycket möjligt, sannolikt och också troligt. Men stödet har givit en puff åt studentbostadsbyggandet. Och jag är övertygad om att det utökade stödet kommer att ytterligare medverka till att vi får fler studentlägenheter i det här landet. Ni har ju olika uppfattningar inom den samlade borgerliga oppositionen, om man kan tala om en samlad borgerlig opposition. Jag är ganska glad över att både och inser att vi behöver ett investeringsstöd till studentbostadsbyggande. Sedan kan vi diskutera nivån. Vi sänker byggmomsen från till . halverar byggmomsen och lägger på ett investeringsbidrag ovanpå det. När man räknar på sista raden tror jag inte att det skiljer så avsevärt mycket. Det är möjligt att det skiljer lite grann. Men det viktiga är att vi nu gemensamt är överens om ett investeringsstöd. Jag vore glad om och kunde övertyga också och om det viktiga i att vi har ett investeringsstöd till studentbostadsbyggande. 31 AXEL DARVIK (fp): Bostadsministern undrar varför jag är emot investeringsstödet. Då måste man naturligtvis fundera på om det verkligen ger några effekter. Men det tror han att det gör. Tror får man väldigt gärna göra, men kanske inte i riksdag. Här tror jag att hårda fakta är viktigare att kunna lägga fram. Man kan återge den undersökning som SFS tog fram. Är det då inte väldigt oroande att bostadsbolagen säger att detta inte lett till någon ökad planering? Borde det inte ha gjort det om det nu var så bra med investeringsstödet? Nej, jag är mycket oroad och tror definitivt att man behöver använda andra metoder. Man behöver dessutom långsiktiga metoder, och man behöver arbetsro. Men detta är ju inte ett system som ger långsiktighet och arbetsro. Kan verkligen bostadsministern utan att tungan svartnar säga att detta är ett långsiktigt förslag som man nu lägger fram och som man har drivit igenom i ? Jag är djupt bekymrad när lärosäten avråder studenter från att komma och börja studera om de inte har lyckats ordna en bostad innan de kommer. De säger: Vi har inga fler gympasalsgolv som ni kan sova på. Bostadspolitiken sätter stopp för framtidsdrömmen för många studenter. Det är en ovanligt allvarlig situation, och den äventyrar våra mål om att göra till en ledande kunskapsnation. Jag hoppas verkligen att man i elfte timmen kan inse att det kan behövas en hel del nya grepp. Jag hoppas också att bostadsministern tar med sig de förslag som vi har presenterat i den här debatten tillbaka när man funderar på vad man ska göra och för studenter. 32 Statsrådet (): Det är vältaligt och agitatoriskt, Axel Darvik, för att vara så tomhänt. Jag konstaterar än en gång att det gamla investeringsbidraget har lett till 14 000 studentlägenheter. Ni har varit motståndare till det . förbättrar vi investeringsstödet. Det blir en förbättring av investeringsstödet . Jag är övertygad om att det kommer att medverka till ett ökat byggande av studentlägenheter på de orter där vi har brist . Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2003/04:37 om skatteutjämningens effekter på 33 Statsrådet (): har frågat vilka åtgärder finansministern avser att verka för i syfte att skatteutjämningen inte ska motverka möjligheterna till ekonomisk tillväxt i samt om finansministern avser vidta några åtgärder i syfte att förhindra att sjukvården i bryter samman till följd av landstingens stora underskott till utjämningssystemet. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Det förekommer i debatten kring utjämningssystemet en rad myter och överdrifter. har sedan det nuvarande utjämningssystemet infördes och fram varit nettobidragstagare. Anledningen till att man nu är nettobidragsgivare är bland annat olika reformer som i grunden är positiva för kommunsektorn, kompensationen för införandet av egenavgifterna som ökar det kommunala skatteunderlaget samt det statliga övertagandet av finansieringen av kommunkontosystemet. Dessa förändringar har minskat det generella statsbidraget men stärkt kommunernas ekonomi i övrigt. Därutöver har haft en mycket stark tillväxt av de beskattningsbara inkomsterna. Detta leder inte bara till en ökad avgift i utjämningssystemet utan också till en starkare tillväxt av de egna skatteintäkterna jämfört med resten av landet. Sammantaget har lika bra förutsättningar som resten av landet. Och det är just detta, att samtliga kommuner respektive landsting ska ha likvärdiga ekonomiska förutsättningar att bedriva sin verksamhet, som är det grundläggande syftet med utjämningssystemet. Regeringen är också medveten om att det är stora ekonomiska problem inom kommunsektorn. Det beror dock inte på utjämningssystemet. Många tycks ha förväntningar på utjämningssystemet som om det vore ett bidragssystem och inte ett utjämningssystem. Flera av de förändringar som föreslår tar sikte på den kritik som förekommer mot systemet och är därför värda att noga övervägas. Jag ser därför fram emot de synpunkter som kommer fram genom den remissomgång som pågår. Det är dock för tidigt att göra några ställningstaganden innan denna process är avslutad. Avslutningsvis vill jag kommentera interpellantens andra fråga som handlar om att sjukvården i skulle bryta samman till följd av stora betalningar till utjämningssystemet. Vi kan vara eniga om att den ekonomiska situationen i är mycket bekymmersam. Orsakerna till detta finns till stor del i historien. Underskotten byggdes upp då finanslandstingsrådet hette , moderat. genomfördes en ofinansierad skattesänkning på som motsvarade ett intäktsbortfall på . Man obstruerade medvetet mot beslut om utjämning genom att bortse från att lagen fanns. Man påbörjade en omfattande omstrukturering av hälso- och sjukvården högre effektivitet skulle uppnås genom valfrihet, mångfald och konkurrens utan att vare sig planera eller styra den. Ägarstyrning och koncernledning tonades ned till ett minimum. Vidare budgeterades en positiv effekt av konkurrensutsättning som saknade stöd i verkligheten. Det finns flera exempel på åtgärder eller brist på åtgärder, som påverkade ekonomin i samma riktning och gav ett negativt resultat för på att adderas till tidigare års resultat. Det sammantagna underskottet överstiger därmed . Dessa förhållanden är sammantaget en starkt bidragande orsak till de åtgärder som den nuvarande landstingsledningen föreslår att man ska vidta för att kunna lägga en budget i balans. Mot bakgrund av att talmannen bifallit en begäran från , undertecknad av , om en särskild debatt i denna fråga avser jag återkomma till en utförlig diskussion kring utjämningssystemet under morgondagen. 34 (m): Låt mig börja med att tacka för att statsrådet har kommit till den här interpellationsdebatten. Det är riktigt att vi har en särskild debatt . Men det är en stor fråga, och det finns ett stort engagemang i kring detta. Dessutom får jag knappast svar på den interpellation och de frågor jag ställer i en debatt där jag inte kan delta. Min första fråga i interpellationen gällde vad regeringen tänker göra för att skatteutjämningssystemet inte ska motverka möjligheter till ekonomisk tillväxt. Det var en fråga som jag inte fick något svar på. Statsrådet berörde över huvud taget inte den mycket problematiska ekonomiska situation som huvudstadsregionen befinner sig i. Verkligheten är ju den att och drabbats väldigt hårt av den senaste lågkonjunkturen. Det handlar inte bara om ekonomiska bekymmer för kommuner och landsting, som man får intryck av när man läser statsrådets svar. Problemen är mycket större och berör också andra verksamheter och näringslivet. besökte jag ett litet företag som hade börjat avskeda folk därför att byggsektorn går dåligt. Det finns en hel del rapporter som vittnar om att det är dyrt att bo och bygga i . Vi har fått rapporter om att prisnivån är väldigt hög i storstadsområdet också i andra avseenden. Vägnätet är otillräckligt utbyggt. Det är dåligt underhållet. Folk och företag flyttar från eller överväger i väldigt stor utsträckning att flytta. Exemplen på problemen är många. Så sent som är tidningarna fulla av den senaste rapporten om problemen med tomma kontorslokaler, dålig ekonomi och mycket annat. Att ekonomiska utveckling hackar och går åt fel håll påverkar naturligtvis tillväxt negativt. Borde det inte vara en del av regeringens politik att verka för ekonomisk tillväxt och ta bort hinder och problem också här i ? Det är bakgrunden och klangbotten till den här frågan. Skatteutjämningssystemet är en faktor bland flera som måste ingå i en sådan diskussion. Det jag får veta i svaret är att statsrådet tycker att det förekommer en rad myter och överdrifter i debatten kring utjämningssystemet. Då frågar man sig: Vilka då? Det är ingen myt att ska betala i utjämningsskatt. Totalt ska man skicka under den här mandatperioden om inte regeringen justerar i systemet. Det är som annars hade kunnat användas till vården och omsorgen, till verksamheter inom landsting och kommun. Det är naturligtvis ingen myt eller överdrift att säga att det krävs skattehöjningar på mer än , ovanpå de rekordskattehöjningar vi redan har känt av, om ska klara skatteutjämningen. Det är ingen myt. Jag tror faktiskt att det är sant. i , Socialdemokraternas egen , har räknat på detta och redovisat det för den socialdemokratiska arbetarkommunen. Det är väl ingen myt? Det är väl ingen överdrift? Men detta berör inte ens statsrådet när vi försöker diskutera systemet. Det är klart att detta är ett problem och en faktor som bidrar till att hämma möjligheterna för att ändra på den ekonomiska utvecklingen som just nu går åt fel håll. Jag vill därför rikta en fråga till statsrådet. Anser verkligen regeringen att en chockhöjning av skatterna i är rätt medicin för att få fart på tillväxten i eller är detta ett problem och ett hinder, och vad tänker regeringen i så fall göra åt saken? 35 (): Först vill jag säga att jag är väldigt glad och tacksam för att få debattera den här jätteviktiga frågan . Den särskilda debatt som äger rum är ju bara för en mycket begränsad krets, och det här är en sådan fråga som engagerar väldigt många. Vi i vet ju hur människor upplever de här frågorna. Jag är ofta ute på torget i min kommun, , och de frågor som tas upp med mig handlar om skatteutjämningen , som den kallas populärt och fastighetsskatten. Det här är frågor som folk vill diskutera . Låt mig börja med att slå fast att vi från inte är emot en skatteutjämning. Vi vet att till exempel vi i min kommun är gynnade. Vi har det bra jämfört med folk i andra kommuner. Men vad vi är mot är att den kommunala skatteutjämningen har en så komplicerad form.