prot · GR0943 · 2003-12-05 00:00:00 — Man tvingar till exempel konsumenter att under hot betala för tjänster som de inte har köpt. Detta tycks tyvärr också ha blivit en affärsidé. Det verkar otroligt men är ett faktum. Många konsumenter har dessutom betalat av rädsla för att utsättas för obehagligheter. Det är lätt att bli upprörd över de här bluffmakarnas verksamhet, och det är också många som oroligt frågar sig om konsumentskyddet har försämrats. Därför tycker jag att det är väldigt viktigt att vi här i och även regeringen ger samstämmiga signaler om att vi inte accepterar det här och att vi är beredda att stoppa bedrägerierna. är det inte bara privatpersoner utan även småföretagare som har drabbats till exempel genom att man särskilt skickar ut falska fakturor på annonser och dylikt. Alla dessa bluffakturor har lett till en hel del aktivitet såväl inom näringslivet som också från , vilket jag tycker är mycket bra. Jag får signaler om detta från konsumentrådgivarna runtom i landet, som just nu är ganska överhopade av ärenden. De har ungefär samma bakgrund. Det är många som får fakturor på saker och ting som de inte känner att de har beställt. Framför allt är det ett stort problem med fakturor och krav som är grundade på att konsumenterna ska ha varit ute på hemsidor hemsidor som de över huvud taget inte känner till. Jag tycker att det är mycket positivt att och även Konsumentråd har agerat. Framför allt har gått ut med erbjudande om dataprogrammet Bluffstopparen. Det har dock tyvärr också uppmärksammats att det inte ger ett fullgott skydd. Jag tycker när jag läser justitieministerns svar att jag kan ana lite av förhoppningar. Jag känner att justitieministern är medveten om problemet och även att justitieministern har för avsikt att göra någonting. Frågan är vad. Behöver vi förbättra vår lagstiftning, eller brister det i tillämpningen av den? Jag tycker mig se att det finns ett uppsamlat behov av att göra någonting, men det görs inga ordentliga förundersökningar, och ärendena leder inte heller till några åtal inom åklagarämbetet. Det är dock helt klart att man på något sätt måste gå vidare med detta. Vi har både och haft en hel del motioner uppe till behandling. Vi hade frågan uppe , men med anledning av dagens interpellationsdebatt valde vi att vänta. Vi tyckte att det var spännande att få höra vad justitieministern skulle svara. Min avslutande fråga med anledning av justitieministerns svar är: Behöver vi en ny lagstiftning, eller brister det i tillämpningen och är det där som man behöver sätta in åtgärderna? 84 (): och framför allt har företagsskojerierna ökat i omfattning mycket snabbt, som framhåller i sin interpellation. Det rör sig om en form av organiserad ekonomisk brottslighet, som man har svårt att komma åt. De som genomför skojerierna har juridiskt biträde och vet precis var gränserna går mellan lagligt och olagligt. De belopp som man skojar till sig är tillräckligt stora för att ge god lönsamhet åt bedragarna men tillräckligt små för att offren hellre ska strunta i förlusten än söka rättelse. uppskattar att falska fakturor kostar handeln och andra företag ca . Av detta belopp går hälften i bedragarnas fickor medan den andra hälften utgörs av kostnader för de drabbade företagens administration. Bedömningen är att det är en mycket liten grupp cirka tjugotalet personer som tillåts att ostraffat bedriva denna bedrägeriverksamhet i en närmast industriell omfattning. Detta är djupt upprörande. Det är oanständigt att ett litet gäng skurkar år ska kunna berika sig på hederligt folks bekostnad. De drabbade är oskyldiga och inte sällan ekonomiskt hårt trängda småföretagare eller de kunder som i slutändan får betala notan. Som exempel redovisar i sin rapport och bedrägerier mot handeln hur företaget och Företagsfakta gick ut med ett utskick på över 600 000 exemplar till samtliga företag i hela landet. Det kostade mycket i porto för företaget, men det blev en bra affär, trots att bara ynka av företagen fyllde i utskickets bedrägliga svarstalong. Dessa svar inbringade nämligen enligt Svensk Handels bedömning i storleksordningen . Det är lätt förtjänta pengar, herr talman. Historiskt sett har lokala telefonkataloger, bluffakturor och påstått gjorda beställningar varit skojarnas favoriter. har , och andra branschorganisationer skärpt sin vaksamhet. Olika varningslistor över oseriösa blufföretag publiceras numera regelmässigt på Internet. Också skrivelser i medier har bidragit till att öka företagarnas vaksamhet. Följaktligen har bedragarna flyttat sitt fokus. Den senaste måltavlan är ekonomiska föreningar, inte minst bostadsrättsföreningar. De stora bostadsrättsorganisationerna SBC, HSB och drabbas kanske inte nämnvärt. De lägger in spärrar mot bedragarnas konton i sina betalningsregister, men övriga bostadsrättsföreningar motsvarar en valutaskojares alla kravspecifikationer. Ofta är det en lekman, en ambitiös men ovan bostadsrättsinnehavare som låter sig väljas till kassör i bostadsrättsföreningen och som och lägger sista handen vid föreningens olika räkningar. Sannolikheten för att en bluffaktura som ser ut som en vanlig elräkning ska slinka igenom är onekligen ganska stor. Jag anser att regeringen skyndsamt ska tillsätta en handlingsinriktad ekobrottskommission mot fakturabedrägerierna. Jag undrar vad justitieministern tycker om det. 85 Justitieminister (): Det är alldeles riktigt att vi har en ekobrottsstrategi. Den är mycket mer omfattande än bara för denna typ av brottslighet. De grundläggande försöken är redan straffrättsligt reglerade. Bedrägeri täcker in många olika fall. Vi har också en marknadsrättslig lagstiftning som ger stort utrymme. Men detta räcker inte. Svaret på frågan är att det i första hand brister i tillämpningen. Därmed är inte sagt att vi inte också måste följa utvecklingen och vidta de åtgärder som behövs, för den här brottsliga verksamheten förändras. Vi gör också detta, och jag nämnde i mitt svar en elektronisk kommunikation. Det här är särskilt viktigt med tanke på att den tekniska utvecklingen är så snabb att det gäller att följa vad som sker. Det gör vi också, och vi får bland annat hjälp i vårt samarbete med näringslivet. När det gäller tillämpningen är det viktigt att vi alla bidrar med det som vi kan göra. Det är viktigt med samarbete. Polisen och åklagarna har tagit initiativ till att bekämpa det här, framför allt tillsammans med näringslivet. Det allra viktigaste är information, så att man inte luras att göra saker som man annars inte skulle göra. Något som egentligen gör frågan ännu svårare är att det är de rena fallen där man skickar ut en faktura på någonting som konsumenten inte har beställt som tveklöst är bedrägeri. Det är kanske svårare när man trots allt får en vara men inte har varit tillräckligt uppmärksam. Man kanske tror att man har beställt en liknande vara. Då är det inte brottsligt i sig men illa nog att man i praktiken beställer någonting som man inte vill ha. Det går förstås inte att lagstifta mot dåliga affärer, om man skulle vilja det. I det här fallet sker det dock så systematiskt att man ändå från samhällets sida måste kunna ge en samlad information och följa med i den här typen av utveckling, så att konsumenten har en bättre chans att klara sig. Det är vidare viktigt att information sprids till ekonomiska föreningar. Jag tror att man har blivit betydligt mer vaksam på företag, särskilt . Det ska inte vara någon ung sommarpraktikant som sitter och betalar räkningarna utan företagaren måste själv vara medveten om att arbeta brottsförebyggande. Om man bara bestrider och inte betalar är det den person som påstår att varan har beställts som har allt arbete framför sig. Problemet uppstår när man har betalt. Det är därför det är så viktigt att arbeta brottsförebyggande. 86 (): Vi har en marknadsföringslag . Fallen med falska fakturor som skickas ut för annonser är en lättare fråga att hantera. Jag vill ägna mig åt frågan om modemkapningar. Vi vet att många barn sitter vid datorerna. Föräldrarna har inte alltid full kontroll. Det som brister är den otydliga informationen, så att barnen knappar in på något och därmed godkänner ett köp. De kommer in i ett program där det kan ske en uppkoppling, en modemkapning, som sker utan att någon sitter vid datorn. Där sitter barnen och gör någonting, och alla avtal som ingås av minderåriga är olagliga. Det är naturligtvis en otroligt svår bevisbörda. Då måste denna situation greppas i andra änden, det vill säga att all information måste vara oerhört tydlig. Sedan kan man ställa sig frågan vad de dominerande operatörerna har för ansvar, till exempel , att göra det lite lättare för dem som är Internetanvändare genom att sätta in spärrar för kreditgränser för hur datorerna används. Det skulle kunna vara en väg att lättare hantera detta. Jag har förstått att det är enbart de som har modem och inte de som har ADSL och bredband som drabbas av detta. Det känns osmakligt att man kan råka ut för en modemkapning, att man kommer ut på någonting som man inte är medveten om och sedan får betala dyra pengar för detta. Nästa fas är att blufföretagen med dessa bluffakturor anlitar inkassoföretag som använder obehagliga metoder i sitt arbetssätt. Det gläder mig att det har kommit ett meddelande om att Datainspektionen inte kommer att förlänga tillståndet för inkassoföretaget i . Det är ett gott tecken. Men vi får se. Vi har inte sett slutet ännu eftersom företaget har för avsikt att överklaga. Det handlar här om att först och främst skapa tydliga regler och bra information för Internetanvändare, särskilt med tanke på att barn sitter vid datorerna. I andra hand har operatörerna ett ansvar. Man ska kunna få en kreditgräns så att man är medveten om vad som sker, och sedan har man ett fritt val att gå vidare. Jag vill höra justitieministerns syn på möjligheterna att ålägga operatörerna ett större ansvar. 87 (): I veckotidningen & C:o utspelas vådliga äventyr där tvingas att överlåta hela sitt kassavalv till Björnligan bara därför att han inte har läst det finstilta i kontraktet. Det är ungefär så det numera även tycks gå till i . Det är hög tid att ta i med hårdhandskarna i syfte att sätta stopp på detta. Jag har förstått att även justitieministern är av samma uppfattning. Men det är en grannlaga uppgift att via lagstiftning stoppa fakturaskojeriet utan att rättssäkerheten träds förnär. Icke desto mindre måste denna möjlighet prövas, och det ansvaret ankommer på regeringen. Hitintills har regeringen tyvärr nöjt sig med att sitta på åskådarplats. Dagens situation är helt oacceptabel. klagar myndigheter och organisationer i kapp. , , , skattemyndigheterna, , polismyndigheterna, , , , kreditupplysningsföretag, Posten och bankerna förfasar sig alla över sakernas tillstånd. En översyn av lagstiftningen bör därför kompletteras med effektivare åtgärder inom ramen för den nu gällande lagstiftningen. Detta understryks av att gruppen bedragare är så liten att det bör vara möjligt för de rättsvårdande myndigheterna att punktmarkera dem. Det bör till exempel vara möjligt att införa snabbare och mer effektiva rutiner för när det gäller registreringsändringar, kontroll av så kallade målvakter, likvidation av bolag som saknar revisor, kontroll av aktiekapitalets storlek etcetera. Skattemyndigheterna bör kunna agera snabbare mot luftbolagen i syfte att säkerställa till exempel momsbetalningar. Auktorisationen för skumma revisorer bör ifrågasättas snabbare, och polismyndigheterna kan förändra sin attityd så att dessa mångmiljonsvindlerier inte längre betraktas som närmast bagatellartade företeelser. 88 Justitieminister (): Det kanske ligger i medinterpellantens intresse att skapa lite mer debatt. Regeringen sitter inte på åskådarplats. I själva verket vet ni att vi definitivt inte gör det. Jag har beskrivit hur mycket som görs på olika områden, men den grundläggande lagstiftningen finns naturligtvis som ett stöd. Vi ska inte stanna av arbetet och tro att vi nu ska börja ett långt lagstiftningsarbete. Vi ska fortsätta på samma sätt som vi gör också med de myndigheter och organisationer som räknas upp här. De åtgärder som har vidtagits och det samarbetet ska naturligtvis fortsätta. Det är på det sättet vi effektivt kan bekämpa den typen av brottslighet och annan verksamhet som kanske inte är brottslig men som vi inte vill ska förekomma. Visst är det särskilda svårigheter med så kallad modemkapning, men det är ändå samma princip som gäller: Det måste finnas ett avtal mellan användaren och den som tillhandahåller betaltjänsten. rekommenderar därför användaren att bestrida även denna typ av krav. Som bevis på att saker och ting har gjorts vill jag svara på frågorna om operatören. I den nya lagen om elektronisk kommunikation är den operatör som särskilt utpekas att tillhandahålla telefon till en fast anslutningspunkt åt allmänheten skyldig att erbjuda sina kunder avgiftsfria spärrar mot vissa typer av utgående samtal eller nummer. Operatören kan även åläggas skyldighet att erbjuda spärr mot alltför höga telefonräkningar. För att undvika missförstånd vill jag inte på något sätt säga att vi nu har gjort detta och inte behöver göra mer. Vi är inne i ett intensivt skede och det kommer definitivt att behöva göras mer. Vi arbetar intensivt med detta. Det är svårt att överblicka exakt vad som kommer att behöva göras , men vi fortsätter vårt arbete med samma intensitet som . 89 (): Det har varit intressant att lyssna på justitieministern och även den andre debattören. Vi är alla medvetna om att problemet finns. Frågan är hur man går vidare. Det är viktigt att lyfta fram detta i debatten. Dels måste vi här bli medvetna om att någonting måste göras, dels måste vi också ingjuta mod hos de konsumenter som blir drabbade. Det är inte så lätt att säga att de ska protestera och bestrida kraven. Många orkar inte. När de har drabbats av modemkapning vet de att det är svårt att bevisa någonting. De har nyttjat tekniken, och därmed känner de en skyldighet att betala. Men de upplever en stor vanmakt när de själva inte kan ha inflytande över vad det är de betalar för. Här styrs de av att operatörerna tar för sig. Ur konsumentsynpunkt är det vi konsumenter som ska ha makt över vad vi använder och betalar för. Jag sitter som ordinarie i lagutskottet, och frågan kommer upp på vårt bord . Jag kommer med stort intresse att följa vilka förslag kommer att lägga fram. Det finns anledning att återkomma i frågan. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2003/04:122 om delegationsbesök i 90 Statsrådet (): har frågat mig vilka initiativ jag kommer att ta som uppföljning till mitt delegationsbesök i vad gäller mänskliga rättigheter, särskilt kvinnans rättigheter, miljö, korruption och demokratiska rättigheter i . Inledningsvis vill jag betona att det pågår en process i riktning mot ökad demokratisering i . Valen var behäftade med många problem men innebar ändå att denna utveckling befästes. Detta har skapat bättre förutsättningar för att utveckla relationerna mellan och . Ett viktigt syfte med besöket var att fördjupa handelsrelationerna mellan och . Genom att lägga grunden till ett utvecklat samarbete mellan våra länder ges konkret innehåll åt regeringens beslut om en ökad satsning på på handelns område. Ett annat syfte med mitt besök var att ge oss en fördjupad bild av läget i landet, inte minst vad gäller demokratiprocessen och situationen vad avser de mänskliga rättigheterna. I samband med besöket fick jag möjlighet att samtala med vice presidenten, utrikesministern, finansministern och handelsministern. Därutöver samtalade jag med företrädare för den ledande fackföreningsrörelsen och för kommissionen mot ekonomisk och finansiell brottslighet. Jag samtalade även med olika representanter för nationella organisationer som arbetar till försvar av mänskliga rättigheter, särskilt vad gäller kvinnors situation. Vad gäller respekten för de mänskliga rättigheterna vill jag uttrycka min avsky över de dödsdomar som fortfarande utdöms i . Stening strider mot det internationella förbudet mot grym, omänsklig eller förnedrande bestraffning som självt har förbundit sig att respektera. Jag lyfte under mitt besök särskilt fram den vikt fäster vid respekten för de mänskliga rättigheterna. Den motstånd mot dödsstraff, liksom grymma och förnedrande kroppsstraff, är också väl känd. Regeringen har vid ett flertal tillfällen tagit upp såväl frågan om dödsstraff som frågan om inhumana straff på delstatsnivå med företrädare för . Jag diskuterade ingående frågan om tillämpningen av sharia-lagstiftningen med olika företrädare för nationella organisationer som arbetar till försvar av mänskliga rättigheter. Mot bakgrund av dessa samtal är jag övertygad om vikten av att och andra länder fortsätter att fördöma förekomsten av dödsstraff i liksom andra former av grym, omänsklig och förnedrande bestraffning. Det är betydelsefullt att och andra länder fortsätter att stödja de nationella organisationer som bistår enskilda personer i rättsprocessen. Det är min bedömning att när frågan om steningsdomar väl kommer upp i den federala domstolen kommer den sannolikt att slå fast att dessa domar strider mot egen grundlag. Frågan om miljöproblemen till exempel i diskuterades inte specifikt under besöket i . Den är dock engagerad i frågan om multinationella företags engagemang i staternas ansvar för både miljön och mänskliga rättigheter då de arbetar internationellt. Regeringens initiativ Globalt Ansvar syftar till att i ett konstruktivt samarbete mellan företag, regering och andra delar av samhället bidra till att främja en bättre miljö, mänskliga rättigheter, grundläggande arbetsvillkor och korruptionsbekämpning. Jag tog särskilt upp frågan om korruption under mina samtal med företrädare för liksom i andra sammanhang. Jag deltog också i en särskild debatt om dessa frågor. Det kan inte råda någon tvekan om problemets omfattning i . finns det i en ökad insikt om vikten av att arbeta aktivt för att stävja fortsatt utbredning av korruptionen. President har skapat en kommission mot ekonomisk och finansiell brottslighet som har visat resultat. Inom FN:s ram har arbete bedrivits med att utveckla en global konvention mot korruption. har aktivt deltagit i detta arbete. Det är min förhoppning att undertecknar konventionen. har fått förfrågan om bidrag till seminarier med mera som kan underlätta för att införliva konventionens bestämmelser i nationell lagstiftning. Frågan är nu under beredning. Vad gäller arbetet med att stödja den demokratiska utvecklingen i landet finns det ett väl fungerande samarbete mellan och . Svenskt demokratistöd kanaliseras via enskilda organisationer samt och FN. Jag tog i samtalet med vice president särskilt upp frågan om demokratiutvecklingen i . Sammanfattningsvis konstaterar jag att de frågor som tar upp redan är del av vår löpande dialog med . Jag lade också vid mitt besök ned särskild möda på att inskärpa betydelsen av dessa frågor. Regeringen kommer att fortsatt ta upp frågan om respekten för de mänskliga rättigheterna i , såväl bilateralt som som en del av EU:s politiska dialog med landet. Det är genom att möta företrädare för både och andra aktörer i landet som vi har möjlighet att uppmärksamma frågor av betydelse för samhällsutveckling. 91 (): Jag tackar statsrådet för svaret, och jag vill påpeka att mina frågor inte har utgångspunkt i att jag anser det vara fel att upprätthålla kontakten. Tvärtom är det viktigt att ha kontakter även med stater som har en mycket tveksam agenda vad gäller mänskliga rättigheter, demokrati, korruptionsbekämpning och annat. Men det är viktigt att använda de kontakterna till att just inskärpa betydelsen av respekt för mänskliga rättigheter särskilt i ett land i där kvinnor lever under villkor som skulle uppfattas som fullständigt orimliga i varje annat samhälle. Vi har , som har dömts för otukt, och ytterligare kvinnor som har dömts till döden på grund av att de har haft sexuella förbindelser utanför äktenskapet. Vi har kvinnor som lever under ett ständigt vardagligt förtryck med regeringens goda minne. Vi har också annat förtryck av mänskliga rättigheter som yttrar sig i att man tillämpar sharia-lagar enligt principen öga för öga, tand för tand. Vi är naturligtvis överens om att detta är fullständigt oacceptabelt. Men jag är något tveksam till den bild som statsrådet målar upp av situationen i . Jag får intrycket av att det trots allt är en relativt ljus bild. Det går åt rätt håll det är den känsla som jag får när jag hör svara på mina frågor. Jag är inte så säker på att detta stämmer i alla delar. Framför allt menar jag att om man ska vara tydlig i kritiken mot brott mot mänskliga rättigheter så måste man också utpeka dem som är ansvariga. Jag saknar ett tydligt avståndstagande från president och undrar över den roll som han själv har spelat för att tillåta sharia-lagstiftningens utbredande i landet. Regeringen där har spelat en roll genom att inte tillräckligt hårt motarbeta de lagar som förtrycker människor och framför allt kvinnor i det nigerianska samhället. Handelsutbyte kan vara bra och rimligt. Det kan också i bästa fall bidra till respekt för både mänskliga rättigheter och andra värderingar som vi är överens om. Men då måste man också använda de kontakter som tas genom att mycket tydligt inskärpa att det inte är acceptabelt med omfattande och systematiska kränkningar av kvinnors rättigheter eller av övriga mänskliga rättigheter om man vill ha ett förtroendefullt utbyte av handel eller på andra sätt med eller andra länder. Jag är lite förvånad över att miljöfrågorna inte togs upp specifikt under besöket i . Vi vet att det finns en omfattande skövling som bland annat beror på att multinationella företag har visat bristande respekt för natur och miljö vid sin exploatering av naturtillgångar i . Det är rimligt att där också stödja den nigerianska regeringen själv så att den förmår ställa krav på dem som har skövlat tillgångar och förmår ställa dem till svars som faktiskt är ansvariga för att miljön har blivit utsatt för rovdrift. Jag tror som sagt inte att det finns någon stor grundläggande meningsskiljaktighet mellan mig och statsrådet i den här frågan. Tvärtom tror jag att vi är överens om vikten av att driva på i frågorna. Men jag tycker också att det är bra om statsrådet lite tydligare kan tala om att för att ska kunna komma i åtnjutande av utökat utbyte, av handel eller av annat slag, så krävs också ganska omfattande förändringar av den nigerianska politiken. 92 Statsrådet (): Det verkar även på mig som om och jag är överens om mycket. Jag noterar med särskild tillfredsställelse att vi är överens om att det är bra att ha kontakter med i stort sett alla länder. Metoderna för att påverka samhällsutvecklingen och den politiska utvecklingen i ett land kan variera, men en effektiv metod är ofta att träda i kontakt med landet och dess regering och framföra otvetydiga budskap. Det är just vad jag försökte göra under min resa i . Jag såg det som en väldigt väsentlig uppgift vid sidan av de fullt, anser jag, legitima och viktiga intressen som jag var där för att bevaka för svenskt näringsliv och dess möjligheter på en expanderande och mycket intressant marknad i . Men jag framförde det kan vara lugn för klara och tydliga budskap till dem jag talade med, företrädare för regeringen i första hand men även andra, om att vi oroar oss över utvecklingen i i en lång rad avseenden. Vi tycker inte att den demokratiska utvecklingen är tillräckligt befäst . Det finns naturligtvis en positiv utveckling , det vill jag hävda, men det beror ju mycket på att den period som föregick ju var utomordentligt mörk för del med den ena militärregimen som ersatte den andra, med diktaturer och förtryck och där mänskliga rättigheter ständigt fick sitta emellan. Allt detta är ingalunda nu enbart positivt tvärtom. Jag håller med om att de mänskliga rättigheterna alltjämt får sitta emellan vid många tillfällen. Kvinnors situation är på många olika vis bekymmersam.