prot · GR0951 · 2003-12-17 00:00:00 — Den skattefria tandvården ligger på . Men det är just här man befarar det ökande skattebortfallet. Att upprätthålla och bevara breda skattebaser var ju grundtanken skattereform. Den principen urholkas av olika slags skatteundantag. Ju fler undantag, desto mindre blir skatteunderlaget och desto högre skattesatser krävs för att finansiera den allmänna välfärden. Då talar jag om en välfärd som gäller alla i samhället. Beträffande de motioner som kommer från , , som talar om framtida tandvårdsrättigheter, kan man väl säga att vi har stor erfarenhet av vad sådana reformer kräver i pengar. Ett högkostnadsskydd vid tandvård som alla får del av är beräknat att kosta 10 miljarder . Som ett första steg har vi nu genomfört ett högkostnadsskydd för alla som har fyllt och fri tandvård för alla unga upp till . Det är så Socialdemokraterna stegvis vill gå vidare i det här reformarbetet. Det är ett mycket ansvarsfullt reformarbete. Med tanke på den medkänsla som de borgerliga partiernas motioner visar beträffande att tandvårdskostnaderna har ökat kraftigt ser jag fram emot en stor enighet när Socialdemokraterna lägger fram reformförslag på att göra tandvård ekonomiskt tillgänglig för alla. Men eftersom tandvårdsförsäkringen ingår i den allmänna försäkringen och inte går genom skattesystemet handhar inte skatteutskottet det här ärendet. Avslutningsvis vill jag bara beröra den del av betänkandet som föreslår begränsning av skattefrihet för lånedatorer. Det innebär att ett värdetak på införs för skattefrihet. Detta instämmer i, men man vill se en annan ekonomisk konstruktion. Här kan jag bara säga att regeringen har för avsikt att genomföra en översyn av den nuvarande ordningen. Den översynen bör vi avvakta innan vi tar ställning till några tekniska förändringar i avdragssystemet. Jag avslutar med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 129 () replik: Först vill jag yrka bifall till reservation nr 3 i detta betänkande. Jag hade förväxlat numret. Jag beklagar det. sade att det inte var så de nuvarande reglerna var menade. Då undrar jag: Hur var de nuvarande reglerna menade? 130 () replik: De nuvarande reglerna var inte menade att användas till tandvård. De regler som vi har ska gälla sådana saker som är knutna till den verksamhet som arbetsgivaren har. 131 () replik: Icke subventionerad tandvård, okej. vet vi att det är stora problem med tandvård för vissa grupper i som har svårt att ha råd med tandvård. Därför har det lagts fram förslag på att ska man få hjälp med detta genom ett högkostnadsskydd upp till en viss nivå. Vi vet också att kostnaden för att inkludera tandvården i systemet är ganska stor. Du nämnde 10 miljarder. Jag har hört andra siffror. Nåväl, det problem vi pratar om här utgör alltså , en kostnad på . För detta borde man väl ha kunnat hitta inte bara ett stoppförbud utan en lösning på ett korrekt sätt. Sedan är det väl inte riktigt sant som säger att Socialdemokraterna vill bygga välfärd. Vi har 130 000 privata sjukförsäkringar på grund av ett system som inte fungerar i sjukvården. Det hade vi aldrig haft om det hade varit så att det hade fungerat. Jag skulle bara vilja uppmana till att hitta system som är hållbara och som täcker in hela befolkningen så att vi slipper de här privata särlösningarna. Det är en särlösning att vissa grupper kan förhandla sig till detta. Det är ofta de som har det bättre ställt, medan andra grupper ställs utanför den här tandvårdsförmånen. När man gör sådana här lapptäcken och inte hittar system som är mer generella och som kan gälla alla får vi de här problemen. Då sitter vi och diskuterar sådana här marginella företeelser som i värsta fall kan eskalera till någonting ännu värre. Jag skulle vilja uppmana till att i stället hitta långsiktiga lösningar för de problem vi har på olika sätt inom vårdområdet. 132 () replik: Det jag upplevt som lite spännande när jag har lyssnat till debatten är att det från den borgerliga sidan är klagomål när det gäller skatter. De ska sänkas . är det när vi börjar komma in på sådant som är åt andra hållet, när vi ska ha förmåner, inte tal om något annat. Då får det kosta. Vi ser helt enkelt att det som sker nu är en nackdel. Om vi fortsätter med det system som vi nu vill ta bort kommer vi att minska inkomsterna till statens kassa som vi ska använda till den allmänna välfärden. Det här är en början. Det är bättre att stämma i bäcken än i ån. 133 (): Det här ärendet är ett med mera-ärende, det vill säga det handlar om ett antal olika frågor. Det rör sig om allt från tandvårdsförmåner, datorer, pensioner till justeringar i fordonsskattelagen. Ärendena har inte så mycket gemensamt; möjligen finns det en gemensam nämnare mellan tandvård och datorer. Fast den är lite långsökt! I äldre datorer använde man hålkort. Tandläkaren tar kort på hålen i tänderna. har inte några reservationer i det här ärendet utan står bakom utskottets förslag. Jag vill bara ge några kommentarer till förslaget om slopande av skattebefrielse för vissa tandvårdsförmåner. En bra tandhälsa är viktig, men har många människor inte råd att få sina tänder skötta på grund av en alltför hög kostnad inte ens i knallestaden där så mycket annat är billigt. Detta är självklart inte tillfredsställande. Visst har det varit bra för dem som har fått möjlighet genom de skatteregler som finns att få sina tänder skötta till en rimlig kostnad. Men denna skattebefrielse gynnar bara en del personer. Förmodligen får de som bäst skulle behöva subventionerad tandvård inte denna subvention. Enligt är det viktigt att alla ska kunna erhålla tandvård till en rimlig kostnad, inte bara de som har en välvillig arbetsgivare. Däremot har förslag till en tandvård tillgänglig för alla . Jag tänker inte gå närmare in på det , men grundprincipen är att vi vill ha en allmän tandvårdsförsäkring som är överskådlig och begriplig för alla. Kostnadsskillnaden för den enskilde mellan tandvård och annan vård får inte vara orimligt stor. På kort sikt måste de som har det sämst ekonomiskt ställt få möjlighet till tandvård. På måste det till en försäkring som riktar in alla krafter på att främja förebyggande åtgärder i stället för att reparera. Jag vill som många andra önska talmannen, alla i skatteutskottet, all personal och alla ledamöter en riktigt god jul och ett gott nytt år. 134 (): En god tandhälsa är naturligtvis en av de viktigaste välfärdsfrågorna. Det är jag den första att skriva under på. Vad vi diskuterar handlar mycket om principer eftersom debatten sker inom ramen för skatteutskottets område. Offentlig finansiering av tandvården ska inte ske genom skattesystemet. Det ska naturligtvis ske inom ramen för det allmänna försäkringssystemet. Det tycker jag är viktigt att slå fast. Likaväl ska förmåner som erhålls under den tiden man är anställd någonstans behandlas enligt inkomstbeskattningens grundprinciper. Det är viktigt att slå fast. De förändringar som görs har tillkommit bland annat på grund av en dom i Regeringsrätten. Det har blivit mer och mer utbrett att man i praktiken har avstått från ersättning från . Det har i vissa fall gjort att den typen av hantering har accelererat och inneburit allt större skattebortfall för staten. står alltså bakom betänkandet i denna del. Vi står för den delen bakom betänkandet i alla delar. När det gäller begränsningar av skattefrihet för lånedator, hemdator, tycker vi att det är bra att det nu sätts ett tak. Vi får väl fundera lite grann. Reformen sjösattes , och den har fört mycket gott med sig. Vi ligger långt framme. är ett IT-land, och många har tillgång till hemdatorer. Men det är också viktigt att ta till sig av de utvärderingar som görs av reformen. Har den uppnått sitt syfte? Ja, det kan vi nog säga. Hur ska vi gå vidare? Ska vi fortsätta att ha den typen av bruttolöneavdrag för hemdatorer? Det är viktiga frågor, och det är viktiga karameller att suga på. Vi får se vad framtiden har att utvisa. Det är väl lite grann i den andan betänkandet är skrivet. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 135 (): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet. Det är en del av uppgörelsen i budgeten mellan Socialdemokraterna, . Jag har, liksom övriga partier, blivit uppvaktad av representanter för tandläkare som anser att många kommer att få en sämre tandvård på grund av att de inte har råd att gå till tandläkaren eftersom det inte finns ett högkostnadsskydd för åldersgruppen . Vi i har jag kom in i föreslagit att alla ska få förmånen av ett högkostnadsskydd och att tänderna ska räknas in i kroppen i övrigt i försäkringshänseende. är det många som tycker så, och det kan väl hända att det blir verklighet . Men just den frågan ligger naturligtvis inte i skatteutskottet. Jag kan i mångt och mycket hålla med om att förmånstandvård kan vara en bra sak, speciellt i perspektivet av en bättre tandhälsa, men inser jag att det kan vara en del i att hålla ned lönerna bland annat i offentlig sektor. Som har påpekats förut påverkar det den pensionsgrundande inkomsten och sjukförsäkringarna. Jag tar detta helt kort. Jag vill också önska en god och vilsam jul till fru talman, tjänstemän, kanslipersonal och alla kollegerna och herr ordförande i skatteutskottet. Det har varit trevligt att få vara med i skatteutskottet. Föredrogs skatteutskottets betänkande 2003/04:SkU12 Förmån av tandvård och övertagande av pensionsutfästelser, m.m. (prop. 2003/04:21, skr. 2002/03:145 och skr. 2003/04:14). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 17 §.) 14 § Kontroll av postförsändelser Föredrogs skatteutskottets betänkande 2003/04:SkU18 Kontroll av postförsändelser (skr. 2003/04:6). vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 17 §.) 136 (): Målet för politikområdet näringspolitik är att främja en hållbar ekonomisk tillväxt och en ökad sysselsättning genom fler och växande företag. Så står det ordagrant i betänkandet som har att ta ställning till. Det är bra att en formulering som denna har kommit på pränt. Näringslivets organisationer har visserligen länge betonat vikten av ett gott näringslivsklimat och tillväxt, och har också organisationer som företräder arbetstagarna fått upp ögonen för dessa problem och tagit initiativ till egna arbeten. Sist av alla har det socialdemokratiska partiet vaknat och inbjudit till en tillväxtkongress . Detta gör att det finns ett visst hopp om förändring. Vi moderater välkomnar detta initiativ med tillfredsställelse, och vi konstaterar att sent ska syndaren vakna. Vi har krävt en bättre politik på detta område förgäves. Regeringen har visserligen sagt sig vilja åstadkomma en förskräcklig massa saker, men ingenting har gjorts annat än att stolta paroller har kommit på pränt. Möjligen kan man peka på att omfattande organisatoriska förändringar har genomförts för att visa dådkraft bakom orden. För de enskilda företagarna betyder det att de svårigheter och det motstånd som de möter i sitt arbete är precis lika stora som de var tidigare. Inte sällan möts vår kritik av regeringen med att vi överdriver kritiken och att näringslivsklimatet i inte alls är så dåligt som vi påstår i själva verket är det så att vi i internationella jämförelser placerar oss ganska väl. Det är riktigt att man inte kan förlita sig på enskilda rangordningar eller enskilda studier, oavsett om dessa stöder ens egen tes eller ej. Vad som är centralt och viktigt och som har betydelse är om det svenska näringslivsklimatet är så bra att det ger den tillväxt och de företag som vi vill ha för att skapa välfärd. Om så är fallet blir svaret på den frågan nej. Med risk för att vara tjatig, räcker det att konstatera att har fallit från tredje plats till sjuttonde plats i den internationella välfärdsligan . Det imponerar knappast. Kanske var det detta som föranledde det statsbärande partiet att slutligen ta initiativet till en tillväxtkongress. Det är lätt att peka på sådant som hindrar och försvårar företagsamhet. Det är mycket svårare att föreslå vad som ska göras för att tillväxt ska skapas. Detta beror på att det som vi trodde på har visat sig inte riktigt stämma. Den bild av tillväxt som präglade det politiska samtalet och förvisso också läroböckerna håller inte längre. I stället famlar vi lite grann i blindo och vet inte vad vi ska ta oss till. Så som man tidigare funderade var det mer arbetskraft, mer människor och teknisk förändring som skapade tillväxt ett tekniskt och bra perspektiv. Det gynnade politikerna, för på så sätt trodde man att man skulle kunna planera fram en tillväxt. Det kunde man kanske i det gamla industrisamhället. Det var ju byggt på principer om standardisering människan som en liten kugge i hjulet som lätt kunde bytas ut mot en annan kugge toppstyrning och harmonisering. Men det gamla industrisamhället håller inte längre. Det har bytts ut, precis som jordbrukarsamhället har bytts ut. Industrisamhället håller på att ersättas av ett tjänstesamhälle, ett informationssamhälle. Det betyder inte att vi inte längre kommer att producera industriprodukter, utan det betyder bara att allt färre kommer att bli beroende av just den typen av produktion. I stället tror de flesta bedömare att sysselsättning, välfärd och tillväxt kommer att genereras av de små och medelstora företagen. Särskilt intressanta är de företag som producerar tjänster. Några av dessa finns kanske redan, och befinner sig i någon form av embryoliknande tillvaro, men de flesta har fortfarande inte etablerats. Tror vi att tillväxt skapas av de mindre och medelstora företagen måste dessa ges goda förutsättningar. Så är inte fallet . Småföretag beskattas hårdare än stora företag. Personer som driver fåmansbolag omfattas inte av samma trygghetssystem som anställda. Personer som driver fåmansbolag eller företag i andra associationsformer tar mycket större risker än de som placerar sitt kapital i noterade företag och väljer att vara anställda. Tror vi att tillväxt skapas genom kunskap måste kunskap belönas. I åtskilliga studier har man pekat på att den så kallade utbildningspremien är låg, det vill säga att det lönar sig lite att utbilda sig. Lägger vi till detta också den diskriminerande behandling som högutbildade får via transfereringssystemet blir situationen än mer ofördelaktig för denna grupp. Kunskap ska inte bara uppmuntras, utan möjlighet att utbilda sig måste också finnas. Även här firar det planekonomiska tänkandet stora triumfer. Fler tekniker och fler naturvetare anbefalls från högsta ort. Man skapar också utbildningsplatser på dessa områden. Men studenter vill inte läsa teknik och naturvetenskap. Studenter vill läsa juridik och ekonomi etcetera. Men här skapas inga nya platser. Här blir i stället köerna allt längre. Just den här inställningen är ganska intressant. Enligt en ny studie från Invest in är det inte brist på teknologi som är problem utan brist på affärskompetens att ta till vara idéerna. Skulle vi låta studenterna råda mer över utbildningssystemet kanske vi också fick den kompetens som vi behöver för tillväxt. Tror vi att tillväxt skapas i tjänstesektorn måste denna sektor också ges goda förutsättningar. Men tjänster beskattas extremt högt i långt mycket högre än kapital. Det gör tjänsterna dyra att producera och naturligtvis också dyra att köpa. Föga förvånande har tjänstesektorn ganska svårt att växa sig stark. Till detta kan vi också lägga att en rad områden på tjänstesidan som betraktas som framtidsområden sjukvård och utbildning utsätts för en monopolliknande situation. Staten och kommunerna har full kontroll över utbudet, antingen om dessa tjänster ska produceras i offentlig regi eller privat. Stat och kommun bestämmer också vem som ska leverera dessa tjänster och på vilka villkor. Medvetenheten om den förändring som inte bara den svenska ekonomin utan all annan ekonomi genomgår måste prägla ett förändringsarbete. Jag skulle vilja påstå att dessa frågeställningar inte är särskilt väl företrädda i regeringens proposition. Den andas i stället ett synsätt som präglas av more of the same. I den moderata reservationen pekar vi på en rad angelägna reformer som rör många olika delar av näringslivet. Det är regelverket, skatterna, arbetsmarknaden och utbildningssituationen. Vi föreslår också åtgärder som ökar kapitalbildningen och sparandet. Förutom att en ökad kapitalbildning stärker den enskilde och gör den enskilde mindre beroende av staten och de offentliga systemen ökar det också möjligheterna för de mindre och medelstora företagen att rekrytera kapital för att kunna växa i sin verksamhet. Vi föreslår dessa åtgärder för att vi tror att de kommer att göra det lättare att starta företag och låta befintliga företag växa och utvecklas. Vi är övertygade om att det är bra för välfärden. Tillväxt kan inte planeras fram. Tillväxt kan än mindre kommenderas fram. Tillväxt är ett kvitto på att de förutsättningar som gives företagare och företag är tillräckligt bra för att enskilda individer ska vilja underkasta sig det arbete och den risk som drivande av företag innebär. Det är genom att skapa ett sådant klimat som vi kan hoppas att bryta den utveckling som så länge följt. har lyckats med denna bedrift tidigare. Vi kan lyckas igen. Men det förutsätter att det är företagets och företagarens situation som står i fokus för förändringarna inte statens, inte fackets och inte heller det socialdemokratiska partiets. För tids vinnande nöjer jag mig med att yrka bifall till reservation 1, men jag ställer mig naturligtvis bakom samtliga moderata reservationer. 137 (): Duktiga och framgångsrika företagare är den absolut viktigaste förutsättningen för välstånd. Utan ett livskraftigt näringsliv och ett bra företagsklimat är det omöjligt att skapa tillräckliga resurser för en fungerande sjukvård, en bra skola och en värdig äldreomsorg. Det måste därför, fru talman, bli enklare att starta och driva företag i . Statens roll i näringspolitiken ska vara att sätta ramar för och övervaka spelreglerna på marknaden, ansvara för samhällsplanering och infrastruktur och skapa förutsättningar för en långsiktig tillväxt. När staten agerar såväl domare som spelare på marknaden snedvrids dock konkurrensen. Detta är ett allvarligt problem. Negativa attityder till småföretagande har också påverkat företagsstrukturen i . Villkoren för företagande har anpassats till storföretagen, vilket i förlängningen lett till en bristande mångfald av medelstora, växande företag något som finns i många andra länder. Av cirka en halv miljon företag är den överväldigande majoriteten enmansföretag, och har fler än 20 anställda. har färre små och medelstora företag i förhållande till sin befolkning än något annat jämförbart land. Den svenska näringslivsstrukturen domineras av ett litet antal gamla och stora företag. Bland de 50 största företagen har inget startats , och över hälften startades före . Framväxten av nya företag inom tjänste- och servicesektorerna har dessutom effektivt hindrats genom den offentliga sektorns monopol. Särskilt kvinnors företagande hindras av det politiska motståndet mot privata alternativ inom de yrken där kvinnor av tradition har erfarenhet och kompetens. För att främja kvinnors företagande måste de offentliga monopolen brytas upp. Nyföretagandet i är svagt och ligger på en alldeles för låg nivå. Enligt statistik från som är grunden för nyföretagarbarometern, som sammanställs av Stiftelsen har det skett en kraftig nedgång i nyföretagandet . Det totala nyföretagandet har fallit . Siffrorna pekar på en fortsatt fallande trend. Hur allvarlig situationen är när det gäller nyföretagande framkom i en internationell undersökning av företagsklimatet, den så kallade Global Entrepreneurship Monitor 2002, som presenterades . I den analyserades internationellt entreprenörskap och dess betydelse för tillväxt och välstånd. Analyserna har genomförts . För del redovisades bland annat följande uppgifter. ligger på 31:a plats av 37 medverkande länder när det gäller entreprenörskap. tillhör de länder där entreprenörskapet har minskat mest . startas i av den anledningen att man ser framtida vinstmöjligheter, jämfört med till exempel , där siffran är , och vårt grannland med mer än dubbelt så mycket som , nämligen . Per 100 invånare startas två och ett halvt nytt företag av kvinnor i , medan genomsnittet för de andra länderna är dubbelt så högt. Detta är i sanning alarmerande siffror! Här tas nu tempen på när det gäller inställningen till entreprenörskap, själva centrum för den magiska plats där välståndet i vårt land faktiskt bildas. Och, fru talman, det är kallt, mycket kallt. Hade det varit en människa som hade visat en så låg temperatur hade hon varit saligen avsomnad för länge sedan, precis som den socialdemokratiska näringspolitiken. Frid över dess minne. En ny rapport för beräknas komma , och jag ser redan nu fram emot den debatten. Regeringen har startat så kallade tillväxtsamtal med olika aktörer. Utfallet från dem går inte att bedöma. Jag vill bara påminna om liknande tidigare ansatser. Den så kallade Bennet-Johnsson-gruppen presenterade en lång rad åtgärder under samlingsnamnet Framtid för svensk industri. av de åtgärderna har genomförts över huvud taget. I förra årets budgetproposition aviserade regeringen en offensiv innovationsstrategi. I årets budgetproposition upprepas att regeringen har initierat ett arbete med att ta fram en innovationsstrategi. Av Bennet-Johnsson-gruppens förslag har, som vi hörde, realiserats. efter presentationen hörs ingenting. Det är nu hög tid för regeringen att gå från ord till handling. Med andra ord: Jag tror det när jag ser det. En kraftig ökning i nyföretagandet måste nu komma till stånd. Företagen måste ges en möjlighet att växa. behöver en god företagarpolitik, vilken omfattar en mängd förändringar inom områdena skatter, arbetsmarknad, konkurrens, regelförenkling med mera. Det grundläggande är att i hela samhället förändra attityderna till företagande och entreprenörskap. Varför är det i finare att vinna miljoner på Bingolotto än att tjäna ihop till dem själv? Det måste skapas ett gott företagsklimat så att fler kvinnor och män vill och vågar starta och driva företag och anställa medarbetare. Det finns betydande brister i det sätt på vilket regeringen har bedrivit regelförenklingsarbetet. Grundorsaken är att regeringen bedriver arbetet mycket motvilligt och utan en gnutta entusiasm. Det är anmärkningsvärt mot bakgrund av beslut om en intensifiering av regelförenklingsarbetet. beslut omfattade många saker: en genomgång av hela det regelverk som rör förretagandet, man skulle sätta upp ett kvalitativt mål för regelförenklingsarbetet, åtgärder för påtaglig minskning av företagens kostnader under innevarande mandatperiod, man skulle ta fram ett mått som visar hur regelbördan utvecklas, ökning i takten i regelförenklingsarbetet, man skulle lämna in en anmälan till , med mera. På en punkt kan vi konstatera att regeringen har följt uppmaning. Regeringen har, i enlighet med vad har begärt, faktiskt lämnat in en anmälan till för en genomgång av regelreformeringsarbetet i . Det borde vara tvärtom, så att det var en sak som vi kunde lyfta fram och säga att regeringen inte hade gjort, men här tvingas jag tyvärr göra precis raka motsatsen. Regeringen säger själv i sin skrivelse att arbetet till stor del handlar om perspektiv- och attitydförändringar såväl vid framtagandet av nya regler som vid omprövningen av de befintliga regelverken, men det största hindret för en sådan förändring är ju regeringens eget perspektiv och egen attityd! Det är inte företagen som ska förklara varför en viss regel måste försvinna, utan det är staten, regeringen, som ska visa varför en viss regel måste finnas kvar. Det finns inget i regeringens skrivelse som tyder på att regelförenklingsarbetet kommer att bedrivas med större kraft framöver, tyvärr. Det kanske inte är allmänt känt, men kostnaden för ett svenskt företag att administrera alla dessa lagar och regler är nästan per företag enligt en OECD-beräkning.