prot · GQ0978 · 2003-03-25 00:00:00 — Utrikesministern har fort-farande inte svarat på denna fråga.Jag vill därför återigen fråga utrikesministern omSverige i den rapport som vi enligt förpliktelserna iOttawakonventionen ska lämna in kommer attredogöra för hur har kommit fram till slutsat-sen att stridsvagnsminor med röjningsskyddär förenliga med samt vilka testoch kriterier som legat till grund för denna slutsats.Anf. 91 Utrikesminister ():Fru talman! Det är viktigt att i det inter-nationella arbetet kan samarbeta till exempel medFinland, ett av våra främsta samarbetsländer när detgäller den här typen av internationellt arbete. Det ärockså en av våra partner när det gäller krishantering iEU. är av skäl som vi alla känner till intemedlem av Ottawakonventionen.En annan sak är ju att antipersonella minor där-emot inte ska användas vid någon av de övningareller något av de engagemang som vi kan ha när detgäller fredsbevarande styrkor, gemensamma övningareller liknande. Och det är självklart viktigt för Sveri-ge att fortsätta att arbeta för att antipersonella minoraldrig ska komma till användning.När det gäller fordonsminorna med röjningsskyddkommer att fortsätta att aktivt delta i interna-tionella forum för att försöka minimera de humanitärakonsekvenserna. Här har vi nämligen ett område därdet är väldigt oklart och där det finns väldigt mångafrågetecken kvar. Därför är det viktigt att vi försökerfortsätta att arbeta med de internationella reglerna, såatt de blir tydligare och så att vi kan minimera dehumanitära riskerna.Anf. 92 ():Fru talman! Min tredje fråga, som hade att göramed överföring av antipersonella minor över svensktterritorium, verkar utrikesministern ha glömt bort attsvara på eftersom hon över huvud taget inte nämnerden frågeställningen i sitt svar.Jag anser att regeringen otvetydigt ska deklareraatt överföring av antipersonella minor över svensktterritorium av ett annat land som inte är part till Ot-tawakonventionen är förbjuden enligt åta-ganden under och att Sverigedärför inte tillåter ett land som inte är part till kon-ventionen att överföra antipersonella minor översvenskt territorium.Jag vill därför igen fråga utrikesministern om honanser att överföring av antipersonella minor översvenskt territorium av ett annat land som inte är parttill är förbjuden enligt Sverigesåtaganden under Ottawakonventionen.Min fjärde och sista fråga handlade om vilka åt-gärder utrikesministern ämnar vidta för att se till attBofors Defence redogör för hur många antipersonellaminor som företaget behöver för test och utveck-lingsprojekt samt att företaget förstör resterande mi-nor.Utrikesministern har svarat att kontakt kommer atttas med Defence avseende redovisning av deminor man förfogar över för att utveckla minröj-ningsteknologi.Det är positivt att utrikesministern avser att takontakt med Defence vad gäller redovisningav de minor som företaget förfogar över.Regeringen måste dock också kräva att Boforsendast behåller det minsta antal antipersonella minorsom är absolut nödvändigt för planerad utveckling avminröjningsteknologi och att de minor som det intefinns detaljerad användningsplan för förstörs omedel-bart. Om så inte sker bryter mot Ottawakon-ventionen.Jag vill därför fråga utrikesministern om hon av-ser att kräva av att de minor som det inte finnsen detaljerad användningsplan för förstörs omedel-bart.Anf. 93 Utrikesminister ():Fru talman! När det gäller den sista frågan om Bo-fors Defence är skälet till att vi över huvud taget harminor kvar, precis som vi redogjort för tidigare, möj-ligheten att kunna fortsätta det viktiga arbetet medminröjning och att fortsätta att träna, öva och skaffasig tekniker när det gäller minröjning. är ettav de länder som har kunnat göra stora insatser inter-nationellt just på minröjningsområdet. Självklart ärdet viktigt att Defence när de fortsätter attarbeta med detta måste uppfylla alla de redovisnings-krav som ställer. Det är ettsjälvklart krav från regeringen. Det finns inga skäl förBofors Defence att inte på alla sätt försöka motsvaraOttawakonventionens regler.Överföring av minor över vårt territorium är yt-terligare en av de frågor som inte har diskuterats ochutretts tillräckligt och som man fortfarande diskute-rar. Det finns ett par länder som har tagit ställning iden frågan. Andra länder i konventionen har inte gjortdet. Därför är det viktigt att vi har en nationell utvär-dering av detta och dessutom diskuterar tillsammansmed andra parter av Ottawakonventionen.Anf. 94 ():Fru talman! Jag finner att jag fortfarande inte harfått svar på om skulle kunna delta i en militäroperation med länder som faktiskt skulle kunna an-vända antipersonella minor. Jag finner också att jaginte har fått svar på om länder får överföra antiperso-nella minor över svenskt territorium eller om Boforsska förstöra de antipersonella minor som man intekan redovisa för.Anf. 95 Utrikesminister ():Fru talman! Om det är så att Defence - dethar funnits med i frågan - beslutar att lägga ned sinverksamhet så att man inte längre behöver minor förminröjningsprov är det klart att minorna ska förstörasunder kontrollerade former. Så är det naturligtvis. Detingår i det som jag svarade på, att man ska följa Ot-tawakonventionen.När det gäller överföring över svenskt territoriumsade jag att det precis som i andra länder krävs diskuterar det ytterligare.Angående om man kan samarbeta i militära ope-rationer med länder som använder antipersonellaminor så handlade mitt första svar just om det. Det ärviktigt för oss att till exempel kunna delta i krishante-ringsinsatser och liknande ihop med . Men detinnebär inte att eller andra länder i ett sådantläge skulle använda antipersonella minor. Självklartförutsätter vi att det i inga av de militära aktioner somvi deltar i används antipersonella minor. Däremot kanvi göra aktioner ihop med länder som inte är parter iOttawakonventionen. Men de får inte använda anti-personella minor i dessa aktioner.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 2002/03:230 om vi-sumrutiner för svenska medborgare med ut-ländskt ursprungAnf. 96 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat mig vil-ka åtgärder jag avser att vidta för att hävda svenskamedborgares rätt till en likvärdig behandling oavsettursprung, detta med anledning av att svenska med-borgare med utländskt ursprung som ansöker omvisum till enligt utsago löper risk att behandlaspå annat sätt och få påräkna längre handläggningsti-der hos de amerikanska myndigheterna än personermed svenskt medborgarskap sedan födseln.Det är en grundläggande regel stater emellan attvarje land självt har rätt att besluta om vem som till-låts resa in och vistas på det egna landets territorium.Efter händelserna har USAsom ett led i terroristbekämpningen infört skärptsäkerhetskontroll för utländska besökare.Från början valdes fem länder speciellt ut förskärpt kontroll, men listan har därefter utökats ochomfattar nu enligt vår senaste uppgift totalt 25 länder.Sverige är inte med på listan, men enligt informationfrån amerikanska myndigheter är målet att alla rese-närer till ska omfattas av de nya reglerna 2005.De nya säkerhetsbestämmelserna har också resul-terat i skärpta handläggningsrutiner, och därmedlånga handläggningstider, för viseringar till USA.Detta har drabbat alla svenskar som önskar resa tillUSA, oavsett bakgrund. Inte minst har svenska stu-denter och forskare drabbats hårt. Många klagomålhar inkommit från personer som blivit försenade tillterminsstarten med ekonomiska förluster och andraolägenheter till följd.Sverige har tagit upp frågan om de skärpta säker-hetskontrollerna och de långa handläggningstidernaför visum både bilateralt med amerikanska myndig-heter och genom EU, såväl i som i Washing-ton.Enligt den information vi fått genom vår ambas-sad i planeras en kraftig utökning avviseringspersonalen vid de amerikanska myndighe-terna vilket skulle korta delånga handläggningstiderna.Sverige följer noga vad de skärpta bestämmelser-na får för konsekvenser för svenska medborgare somönskar resa till . För att informera svenska med-borgare som reser till har vi också på UD:shemsida lagt ut information om de nya reglerna underrubriken "Viseringsinformation/Särskilda bestämmel-ser vid inresa".Anf. 97 ():Fru talman! Jag ber att få tacka utrikesministerAnna för svaret. Grunden till frågan är attsvenska medborgare behandlas olika när de sökervisum beroende på vilket ursprung de har. Vi som ärfödda i kan påräkna en annan behandling änpersoner som är födda i vissa länder utanför Sverigemen sedan har erhållit svenskt medborgarskap. Jaghade hoppats på ett mer uttömmande svar.Jag är i likhet med utrikesministern väl medvetenom att varje land har rätt att besluta om vem som skatillåtas resa in och vistas på det egna landets territori-um. Det är självklart lätt att ha förståelse för destränga visumregler som införde efter den 11september. Jag tror att de allra flesta här i ärberedda att acceptera de olägenheter det innebär, menatt de också reagerar på att man som svensk medbor-gare behandlas olika beroende på vilket ursprung manhar.Det är så att svenska medborgare med ursprung ivissa länder behandlas diskriminerande med dessaregler. Även för personer som kommit hit som myck-et små och sedan förvärvat medborgarskap tillämpasreglerna ganska strikt. Handläggningstiderna är på-tagligt längre. Dessa visumsökande svenskar be-handlas inte på samma sätt som personer som har sittmedborgarskap sedan födseln. De får frågor som detinte är normalt att ställa till svenskar som hela sitt livhar haft ett svenskt medborgarskap.Det är en behandling som innebär ekonomiskaoch andra olägenheter som övriga svenskar inte ut-sätts för. Den kan innebära att studier försenas ellerinte blir av, som utrikesministern tog upp i sitt svar.Men det kan också vara så att en lojal medarbetare iett företag kan uppleva att hon eller han på grund avsitt ursprung kan sköta sitt arbete på sam-ma goda sätt som . De upplever att de svikeroch är till samma nytta för sin arbetsgiva-re.För många har det inneburit att ett utanförskapsom de har känt i det svenska samhället har blivittydligare. I något fall har man uttalat att man aldrigtidigare känt sig annat än som svensk förrän manmöttes av denna behandling.I spåren av finns det ocksåmånga svenska medborgare som kan vittna om hurattityderna till dem och deras ursprungsländer harförändrats på ett negativt sätt. Därför tycker jag attdet känns angeläget att vi markerar att svenska med-borgare oavsett ursprung har samma rättigheter ochskyldigheter och alltid kan påräkna att den svenskastaten verkar för att de ska behandlas på ett jämliktoch värdigt sätt.Det finns långa och starka vänskapsband mellanUSA och även om den svenska inställningentill amerikansk utrikespolitik de senaste decenniernamed jämna mellanrum har varit kritisk på olika sätt.Men det är en vänskap som går itiden. var ett av de första länderna, kanskedet första landet, som erkände den nya statsbildning-en USA.Vi har som sagt haft olika synpunkter när det gäl-ler utrikespolitik i och . Ofta har densvenska inställningen varit välgörande och riktig,enligt mitt sätt att se det. Banden mellan våra länderär dock fortfarande starka - beroende på migration,beroende på kulturutbyte och beroende på handel. Detborde vara möjligt för två stater med så starka vän-skapsband att diskutera hur man undviker att diskri-minera varandras medborgare utan att inkräkta pålandets självbestämmanderätt om vem som ska fåinvandra i landet eller komma in i landet och vistasdär.Jag hoppas att utrikesministern ställer sig positivtill att föra sådana samtal med lämpliga amerikanskasamtalspartner.Anf. 98 Utrikesminister ():Fru talman! Jag kan till fullo hålla med om i prin-cip varenda stavelse från är, som jag beskriver i svaret, att idet här fallet har rätt att diskriminera. De har rätt atthantera viseringsregler och inreseregler som de vill.Inte desto mindre är det olämpligt när människorupplever att de faktiskt blir diskriminerade; det harinte bara framfört utan också andra EU-länder. Tyvärr har inte ansett att man kanlyssna på klagomålen från de individer och ländersom har klagat på denna diskriminering. Vi får välhoppas att vi ändå ser en förändring för framtiden.Anf. 99 ():Fru talman! Det gläder mig att utrikesministernoch jag är så pass överens som vi är i den här frågan.Samtidigt tror jag att det är viktigt, även om inställning man har, att vi så ofta vi kan aktuali-serar de synpunkter vi har. Det är viktigt för svenskamedborgare oavsett bakgrund att känna att man svenska statens stöd i att man ska behandlas påett jämlikt sätt.Jag tror också att det är viktigt att vi visar förUSA att vi har den här inställningen, att vi som igrunden vänskapligt sinnad nation tycker att männi-skor ska kunna flytta under jämlika och riktiga formermellan och eller resa in i respektiveland.Anf. 100 Utrikesminister ():Fru talman! Jag vill tacka förinterpellationen. Jag tror att detta är den sorts signalersom det är viktigt att få fram. Vi har också fått infor-mation om att man kommer att ha som princip att allamedborgare ska behandlas lika oavsett födelseort. Vifår hoppas att de amerikanska myndigheterna ocksåkommer att följa den principen så att vi slipper dethär problemet , även om det i vad vi setthittills har funnits många exempel på det som GunnarNordmark lyfter fram.Anf. 101 ():Fru talman! Då får jag väl än en gång tacka försvaret. Ett av syftena med interpellationen var välockså just att dessa signaler skulle komma fram.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 2002/03:231 om ar-betsbelastningen för högskolans lärareAnf. 102 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat mig vil-ka åtgärder jag avser att vidta för att dels öka antaletlärare vid högskolor och universitet, dels möjliggörapedagogisk utveckling vid högskolor och universitet.Mellan 1997 och har regeringen avsatt resur-ser för närmare 100 000 nya och fullt finansieradeutbildningsplatser. Den totala ökningen av anslagenför expansionen av den grundläggande högskoleut-bildningen ligger på mer än , inklu-sive studiestöd.Jag vill vidare erinra om att nuvarande resurstill-delningssystem för högre utbildning kännetecknas aven hög grad av decentralisering. Grunden för tilldel-ningen är just antalet studenter samt hur dessa förde-las på olika utbildningsområden och vad studenternapresterar. Inom ramen för tilldelade resurser har läro-sätena stor frihet att själva fördela medel på olikautbildningar och olika kostnadsslag såsom löner,utrustning, lokaler och övriga driftskostnader.En allmän uppfattning inom högskolevärlden äratt nuvarande resurstilldelningssystem i sina huvud-drag fungerar på ett tillfredsställande sätt. Det voreenligt min mening olyckligt om statsmakterna åter-gick till att i detalj styra tilldelningen och exempelvisföreskriva hur många lärare som lärosätet ska anstäl-la.Under första hälften av 1990-talet urholkades degenomsnittliga ersättningsbeloppen för helårsstuden-ter och helårsprestationer. En av orsakerna var denofinansierade expansion av högskolan som ägde rumunder den dåvarande borgerliga regeringen. En annanorsak var den sanering av statens finanser som blevnödvändig efter den borgerliga regeringens tid vidmakten.Under senare år har inga besparingar gjorts på er-sättningsbeloppen; tvärtom har kraftfulla satsningargjorts för att stärka kvaliteten inom den grundläggan-de högre utbildningen. Sålunda har ca 200 miljonerkronor avsatts för förstärkning av ersättningsbeloppenför humanistiskt, samhällsvetenskapligt, juridiskt ochteologiskt utbildningsområde samt ca 200 miljonerkronor för vårdutbildningarna. Dessa satsningar hargett möjlighet till anställning av flera lärare. Ur dennasynpunkt blir uppföljningen av lärarrekryteringen2002 och 2003 av stort intresse.En förutsättning för att säkra tillgången på lärare ihögskolan är en expanderande forskarutbildning. Jagvill därför framhålla att antalet examinerade i fors-karutbildningen fördubblats under de senaste tio åren.Regeringens ambition är att åter fördubbla examina-tionen i forskarutbildningen.Jag delar uppfattning att designaler som kommer från universitet och högskolorom lärarnas arbetssituation är oroväckande. Här ärden arbetsmiljö som lärosätena kan erbjuda av storbetydelse. De anställdas arbetsmiljö är en för lärosä-tenas ledningar angelägen fråga att arbeta aktivt med.Häri ingår också att ge lärarna möjlighet att utvecklasin pedagogik.Vikten av en pedagogisk utveckling har av rege-ringen framhållits i propositionen Den öppna hög-skolan och återspeglas i de mål för högskoleverksam-heten som regeringen fastställt. Enligt regleringsbre-vet ska universitet och högskolor arbetaaktivt med undervisningens förnyelse och det peda-gogiska utvecklingsarbetet. De ska på egen hand ellertillsammans med andra lärosäten utveckla och erbju-da utbildning i högskolepedagogik bland annat föralla anställda lärare som saknar sådan utbildning.Resultatet ska återrapporteras i lärosätenas årsredo-visningar.För att stödja den pedagogiska utvecklingen harregeringen tilldelat lärosätena 10,6 miljonerkronor för pedagogisk utbildning av lärare. Härutöverhar extra medel tillförts vissa universitet och hög-skolor för särskilda insatser, och Rådet för högreutbildning har fått i uppdrag att stödja lärosätenasarbete med att utveckla högskolepedagogisk utbild-ning.Såväl arbetsmiljön för anställda och studenter viduniversitet och högskolor som den pedagogiska för-nyelsen i den högre utbildningen är viktiga delar avdet kvalitetsarbete som regeringen initierade underden förra mandatperioden. Jag kan försäkra TorstenLindström att dessa och andra kvalitetsutvecklandefrågor står högt på regeringens agenda även fortsätt-ningsvis.Anf. 103 ():Fru talman! Jag vill allra först tacka utbildnings-ministern för svaret på min interpellation.En nyckel till framtiden är utbildning och fram-tidstro. Fler behöver få tillgång till den högre utbild-ningen, och den högre utbildningen måste känneteck-nas av kvalitet.I dag finns det orsak att vara allvarligt bekymrad.Det märks inte minst vid alla besök vid landets läro-säten. Signalerna är entydiga. På många lärosäten harvi överfulla studiesalar och lärare som går på knäna,på andra lärosäten tomma platser som kunde ha an-vänts bättre för att möta den efterfrågan och de behovsom finns. Högskolorna och universiteten har desenaste åren utvecklats, och riskerar att i än högregrad utvecklas, till utbildningsfabriker där korvstopp-ning står högt i kurs.Detta, fru talman, visar vad de senaste årens hög-skolepolitik lett till. Högskolans lärare bränner ut sigsjälva för att inte studenterna ska bli lidande av sys-temfelen. Utbyggnaden av antalet platser har inteföljts av motsvarande resursförstärkningar. Priset fördetta betalas i vardagen av studenter ochlärare.Den senaste statistiken från visaratt antalet helårsstudenter sedan mitten av 1990-taletökat medan antalet lärare bara ökat med13 %. Många lärare har långa arbetsveckor - 48 tim-mar är en normal arbetsvecka för en vanlig lärare.Fyra av fem lärare arbetar övertid. Tre av fem jobbarpå och . Tre av fem jobbar i ställetför att sjukskriva sig. Fler vill forska men hindras avkrångliga och otillräckliga system för tilldelning avforskningsmedel. Sjukskrivningarna blir alltfler, ochutbrändhetens farsot sprider sig.Detta, fru talman, är vad som har dragit frampå våra lärosäten, på personalens och studenternasbekostnad.Vi kristdemokrater är glada över att högskolanväxer. Det var därför vi medverkade till trendbrottet i1990-talets början och tillsammans med andra partierinledde de stora och banbrytande satsningarna påhögskolans utbyggnad. Det behövs för att klara detkunskapssamhälle som vi är och blir en del av. Menvi har varnat för en alltför snabb och orealistisk ut-byggnad och framför kvantitet faktiskt värnat kvali-tet.Det behövs fler lärare vid landets lärosäten. Föratt bidra till det behövs fler insatser. Vi kristdemo-krater valde i vår budget att satsa mer pengar pågrundutbildning, forskning och kvalitetsförbättringar.Vi vill också se en garanti i varje kursplan för vilkengrad av undervisning som är att vänta under en kurs.Det handlar om kvalitet.Vad säger då regeringen? Ja, fru talman, det äringen brist på ord. Ministerns svar är fullt av ord ochfagra förhoppningar. Men som så ofta i regeringenspolitik, kanske i synnerhet utbildningspolitiken, följsinte orden av handling. Det är ju lovvärt att ministerndelar min uppfattning att signalerna om arbetsmiljönför högskolans lärare är oroväckande. Men det räckerinte. Ministern måste också reagera och agera.Min fråga till utbildningsministern, fru talman, är:Vad tänker ministern göra konkret för att sätta stoppför nedslitningen av högskolans lärare och i ställetsatsa på fler lärare och kvalitet för vår personal ochför våra studenter?Anf. 104 Utbildningsminister ():Fru talman! Det är ibland festligt att lyssna påKristdemokraterna i de utbildningspolitiska debatter-na. Faktum är att under ganskamånga år agerat som ett slags släpankare i utbild-ningspolitiken, ständigt med förslag om mindre an-slag än övriga partier, ständigt med förslag på ned-dragningar av initiativ, inte minst när det gällt ut-byggnaden, en stadig röst för att inte bygga ut hög-skolan. Efter hand anpassar man sig naturligtvis. Manser vad högskoleutbyggnaden har betytt för de stu-denter som har fått möjlighet att läsa vidare, för debygder som har fått chansen till en helt ny utvecklingtack vare att man har fått minst en stark högskola ivarje län. För landets framtid spelar högskolan väldigtstor roll.Vi är inne i en period av unika satsningar på hög-skolan, inte som en expansionutan att pengar följde med utan här är det en expan-sion som faktiskt inneburit 6 miljarder kronormer av skattemedel till högskolan. Det är en väldigtviktig period av utbyggnad, fullt finansierad. Det ärklart att en sådan snabb utveckling ställer högskolaninför svåra utmaningar. Det är klart att det innebär attvi också är i behov av en lugnare period framöver,där högskolelärarna känner att de har ett beting somgår att arbeta med.Det är intressant att titta på Lärarspegeln. Manfrågar lärarna hur de uppfattar sitt yrke. Att vara lära-re i den svenska högskolan är ett yrke som står sigmycket väl i förhållande till andra yrken. Det är entuff uppgift, men svaren tyder också på att vi harväldigt många lärare som i hög grad är engagerade isitt arbete, uppskattar sitt arbete, den frihet som finnsi det och det engagemang som man får av att träffainte minst unga människor som vill studera vidare.Det finns en väldigt stark uppskattning av arbetet somhögskolelärare.Jag tycker att det är viktigt att vi stärker de ämnensom har minst antal lärartimmar, om vi formuleraross så. I praktiken handlar det om att se till att vi fårfler seminarier, fler mindre föreläsningar, mer avdiskussioner mellan studenter och lärare. Det är vik-tigt för lärarna, och det är kolossalt viktigt för stu-denterna. Det är viktigt för den akademiska miljön.Därför är det med tillfredsställelse som vi nu harmöjlighet att satsa extra just på humaniora och sam-hällsvetenskap. Förutom de vanliga uppräkningarnaökar ersättningen per student med för ska få de mindre sammanhangen och de intensi-va diskussioner som kan komma ur detta och därmeden starkare bildning.Sverige har höga ambitioner. Vår kostnad per stu-dent ligger i topp i om vi jämför oss med deflesta andra länder. Om åker nedtill kontinenten och tittar på hur det kontinentalasystemet fungerar finner han att det är mycket storagrupper. En svensk högskola har mycket små grupperjämfört med den kontinentala modellen. Där ärmycket stor utslagning redan på grundnivån. Självaidén är att börja med stora grupper så att man kanvaska fram de duktigaste som får gå vidare. Vår mo-dell är ju helt annorlunda. Man ska ta hand om stu-denterna, se till att de får en relation till lärarna. Då ärdet viktigt att vi också kan öka ersättningen per stu-dent.Vad gör då i senaste budgeten?Man har inget intresse av att skapa en öppen högsko-la. Rekryteringsinsatser tar man bort pengar från, 40miljoner.