prot · GQ09113 · 2003-05-28 00:00:00 — Det är jagockså av respekt för remissinstanserna. Vi ska kunnata till oss de synpunkter som de för fram och eventu-ellt revidera om vi finner det lämpligt.Jag kommer att beröra några frågeställningar.Kristdemokraterna och tar upp samspe-let mellan grundskola och gymnasieskola. Den fråganär väldigt viktig. Jag vill påpeka att det är ytterstangeläget att gör starka insatser för atteleverna i får så goda grundkunskapersom möjligt för att kunna vara behöriga till ett natio-nellt program i gymnasieskolan. En god grund un-derlättar självklart de fortsatta studierna.Utskottsmajoriteten anser dock att det inte är rim-ligt att ställa upp kravet att ska varaansvarig för obehöriga elever fram till dess att deuppnår full behörighet. Det är fullt möjligt förden elev som så önskar att gå kvar i ochläsa upp behörigheten. Men de allra flesta elevernavill lämna och gå vidare till gymnasie-skolan även om de inte är behöriga. Det är därförviktigt att vi tar hand om alla elever som kommer tillgymnasieskolan på allra bästa sätt oavsett om de ärbehöriga eller icke.Det finns mycket övrigt att önska när det gällerkommunernas ansträngningar för de obehöriga ele-verna. Utskottsmajoriteten delar regeringens uppfatt-ning att det ska vara möjligt för obehöriga elever attgå in på ett nationellt program parallellt med att deläser in de ämnen som de ej är behöriga i. För deelever som inte går in på ett nationellt program måsteskolan självklart utforma en individuell verksamhetsom gör det möjligt för eleverna att nå så långt sommöjligt i sin utbildning.Elevens individuella studieplan ska också omfattaplanerade stödinsatser. Det är viktigt att påpeka attelevens förutsättningar och behov är utgångspunktenför hur studiegången ska organiseras. Det finns redannu krav på gymnasieskolorna att de ska inrätta indivi-duella studieplaner. Men det sker tyvärr i alldeles förliten utsträckning.Utskottet har tidigare påpekat betydelsen av kva-litetsredovisningar för att följa och förbättra skolansutveckling. Utskottet välkomnar det uppdrag somregeringen har givit att utveckla enhetligaresultatmått som bör ingå i varje redovisning. Det ärangeläget för att man ska kunna göra en korrekt be-dömning så att man inte jämför äpplen och päron.Folkpartiet förespråkar i en motion ökade möjlig-heter för gymnasieelever att studera utomlands. Ut-skottet anser att det finns möjligheter tillolika former av utlandsstudier och utlandspraktik.Speciellt kan nämnas de ökade möjligheter som allt-mer prövas för de elever som går yrkesinriktade pro-gram.Internationella programkontoret spelar en viktigroll genom att informera om till exempel EU-programriktade till gymnasieungdomar. Det kan också noterasatt regeringen har givit Myndigheten för skolutveck-ling i uppdrag att tillsammans med bland annat Inter-nationella programkontoret ytterligare stimulera ar-betsplatsförlagd utbildning i utlandet.Inom ramen för det individuella programmet finnsi dag en möjlighet för ungdomar att genom lärlings-utbildning förena anställning som syftar till yrkesut-bildning med studier i vissa kärnämnen i gymnasie-skolan. Det är endast ett fåtal elever som genomgården utbildningen. anser i sittbetänkande att denna möjlighet bör finnas kvar iframtiden och att den bör lagregleras.Lärandet i arbetslivet, , som genomförssom försöksverksamhet, innebär att en elev på ettnationellt eller specialutformat program som inne-håller yrkesämnen får utbildning som genomförs påarbetsplats. skiljer sig från traditionell lärlingsut-bildning genom att det inte råder något anställnings-förhållande för eleverna under hela utbildningstiden.Om den pågående försöksverksamheten medlärande i arbetslivet utfaller positivt och verksamhe-ten permanentas bör det vara möjligt att anpassa dentill den föreslagna nya strukturen i gymnasieskolan.Utskottet vill understryka att lärlingsutbildning inteska betraktas som ett särskilt program utan som enmetod att ge yrkesutbildning.Det är möjligt att ge alla elever oavsett vil-ket program de går någon form av kontakt med ar-betslivet. Det är tyvärr få kommuner som erbju-der eleverna denna möjlighet fastän den möjlighetenfinns. Det är något man vill förstärka med det nyagymnasieförslaget.Utskottet stöder regeringens initiativ att inrätta enyrkesutbildningsdelegation som stöd för att utvecklanya samarbetsformer för arbetslivet.Jag har inte berört alla frågor. Jag har i min inled-ning påpekat att så kommer att ske vid ett annat till-fälle då vi mer utifrån en helhet kommer att diskuteragymnasieskolan och även skollagen. Det är när vi gördet som vi kan ta den verkliga diskussionen. Jag serfram emot den debatten. 181 ()replik:Herr talman! Jag delar givetvis respekt för remissinstanserna när det gällerGymnasiekommitténs förslag. Jag ser fram emotkommande diskussioner när remisstiden är avslutad.Samtidigt kan jag inte låta bli att notera att AgnetaLundberg visar denna respekt för våra remissinstansernär hon reflexmässigt avfärdar 74 motions-yrkanden i det betänkande som behandlas . Mendet kanske beror på att har tillgångtill någon exklusiv form av insikt som är förbehålletden socialdemokratiska gruppen.Jag ska övergå till att tala om dem som den härdebatten handlar om, gymnasieeleverna. Det bordevara dem vi talar om, herr talman. Det handlar omsamspelet mellan och gymnasieskolan.Agneta borde kunna vara något mer kon-kret och fyllig om samspelet mellan ochgymnasieskolan.Vi kristdemokrater hävdar givetvis kunskapsper-spektivet. Men övergången mellan ochgymnasiet handlar inte enbart om kunskap. Dethandlar om så mycket mer. Det handlar om att sam-verka på olika sätt runt eleven så att den skolkunskapom eleven som finns till exempel i ocksåkan följa med på ett bra sätt till gymnasiet så att ele-vens bästa blir tillgodosett på ett bra sätt. Det handlarom att öppna kommunikationer mellan grundskolanoch gymnasiet.Agneta har inte med ett ord berört hurhon tänker göra för att lösa problematiken med eleversom faller mellan stolarna i övergången mellangrundskolan och gymnasiet. Inte heller har AgnetaLundberg med ett ord berört den otrygghet sommånga gymnasieelever känner . Mer än var tion-de gymnasieelev går till skolan medskräck, rädsla och smärta inför den dag som kommeroch känner ångesten inför den behandling som de fårutstå av jämnåriga i form av mobbning och trakasse-rier. Vad är svar på de frågorna?Anf. 182 ()replik:Herr talman! Jag inledde med att säga att jag intetar upp alla frågor med respekt för att vi ska ha enkortare debatt.När det gäller samspelet mellan ochgymnasieskolan har jag haft förmånen att vara en-samutredare och titta på frågan om elever i behov avsärskilt stöd. Den skriften i Ds-serien heter Elevensframgång - Skolans ansvar.I den utredningen tar jag upp brister men ävengoda exempel som finns i samspelet mellan grund-skolan och gymnasieskolan. Det samspelet är oerhörtviktigt och nödvändigt. Det handlar framför allt omde elever som har svårigheter. Det är viktigt attgrundskolan i ett tidigt stadium förmedlar till gymna-sieskolan vad de måste hjälpa till med när elevenkommer dit.Att det inte finns mobbning i skolan är förutsätt-ningen för att eleverna ska trivas och lyckas medstudierna. Därför kan vi aldrig lägga nog arbete pådetta. Jag tog inte upp värdegrundsfrågorna i mittanförande, men jag vill betona hur viktigt det är att vifortsätter att jobba med dem.Anf. 183 ()replik:Herr talman! Det är lovvärt att hänvisa till utred-ningar, men - med all respekt - det duger inte. Fråganär vad Socialdemokraterna vill med tanke på att Ag-neta står här som representant för skolpoli-tiken och som dess utformare, konserverare och för-svarare.Vad vill Socialdemokraterna göra för att ungdo-mar ska slippa falla mellan stolarna när de går frångrundskolan till gymnasieskolan? Kom med konkretaförslag. Lägg fram dem här i riksdag. Deträcker inte med departementsskrivelser. Kom med dekonkreta förslagen. Låt oss ta del av era lösningar!Vi kristdemokrater har ett förslag till ökat samar-bete mellan och gymnasieskolan. Detavslås reflexmässigt av Socialdemokraterna, ochdärför kräver vi att Socialdemokraterna kommer medlite mer än bara en hänvisning till en, säkert läsvärd,utredning.När det gäller tryggheten i skolan är det positivtatt talar om värdegrunden och eti-ken, och regeringen har också, lite framtvingat, gjorten del i och för sig lovvärda insatser . Meninte heller det har räckt. går mer än vartionde elev till skolan och känner ångest och rädslainför skoldagen.Vi kristdemokrater vill lägga större vikt vid vär-degrunden. Det är därför vi vill ha in den i kvalitets-redovisningen på varenda skola så att eleven, föräld-rarna, lärarna och den övriga personalen kan säga attdetta gör vi för att ingen elev ska behöva känna sigrädd. Också det förslaget avslår Socialdemokraternareflexmässigt.Vad är då deras egen lösning? Vad är det för poli-tik som regeringen sitter och håller på och inte villpresentera, som den avslår våra förslag?Slutligen vill också jag önska talmannen, samt övriga ledamöter och medarbetare ikammaren en trevlig helg.Anf. 184 ()replik:Herr talman! Jag läser mellan raderna en viss av-undsjuka mot den offensiva skolpolitik som vi social-demokrater tillsammans med Vänstern och Miljöpar-tiet har drivit och även fortsättningsvis kommer attdriva.Vi har framför allt satsat på att ge våra ungdomaren större trygghet och mer kunskaper. Vi har satsatmiljarder bland annat på att öka antalet lärare i sko-lan. Det är en viktig resurs och grunden för att ele-verna ska få ökade kunskaper.Ingegerd stora insats var att jobbamed värdegrundsfrågorna i skolan. Hon lyckades fåalla kommuner att jobba med dem. Det arbetet harinte avstannat, och regeringen säger också att det skafortsätta.Sedan är det lite förmätet att tro att vi i dennakammare genom att fatta beslut tar bort all mobbningi skolan. Om vi kunde göra det skulle jag verka fördet dag, för det handlar ju om barnens ar-betsmiljö.Jag tycker inte att det finns något offensivt hosKristdemokraterna vare sig när det gäller kunskapeller mobbning. I stället speglar ni en politik som villkonservera det gamla genom att ha kvar de gamlavärdemärkena. Vi tror på framtiden.Anf. 185 ()replik:Herr talman! Det här är mycket intressant. hade kunnat vara en brarubrik på den här debatten. Så uttryckte ju AugustPalm frågan en gång.Agneta erkänner gång på gång de pro-blem som finns. Ta en sådan sak som att skolorna inteupprättar individuella studieplaner annat än i undan-tagsfall, vilket hon själv också nämnde. harhon ingått i en utskottsmajoritet som sagt nej till vårtförslag i motioner om att skärpa kraven för att upp-rätta sådana planer.Agneta nämnde minst tio gånger i sittanförande ordet "samspel" i förhållandet grundskola-gymnasieskola. Om samspelet nu är så viktigt undrarjag varför utskottet inte föreslår några konkreta åtgär-der. I stället har den socialdemokratiska majoritetengått med på att välja bort det individuella program-met. Ni säger att nu ska alla elever läsa vidare i sam-ma takt och i en och samma klass i gymnasieskolan.Ni skickar alltså vidare till gymnasieskolan de pro-blem som ackumulerats på grundskolenivå och taralltså inte ansvar för dem.Samtidigt, vilket är den stora paradoxen, avvisarni de moderata förslagen om att differentiera kursernaoch göra det möjligt för eleverna i gymnasieskolan attläsa i olika takt, vilket skulle kunnat bidra till attdämpa dessa problem, helt frånsett det faktum att detindividuella programmet under alla omständigheterborde ha funnits kvar. Det är inte precis uppmuntran-de, helg!Anf. 186 ()replik:Herr talman! Jag har nämnt att samspelet grund-skola-gymnasieskola är oerhört viktigt. Däremotanser jag inte att vi i denna kammare ska diktera hurdet samspelet ska se ut. Jag tror inte på fyrkantigalösningar. Jag tror på flexibilitet och valfrihet.Jag har sett många kommuner där man jobbat väl-digt olika med just samspelet grundskola-gymnasie-skola, och de har kommit långt med dessa olika me-toder. Låt mig alltså än en gång säga: Det finns inteen enda väg. Det finns många vägar.Tobias säger att vi förordar ,samma takt och samma innehåll. Ingenting kan varamer felaktigt! Jag hade egentligen inte tänkt ta uppGymnasiekommitténs förslag, men det vi föreslår äratt man ännu mer ska utgå från individen. Eleven skaalltså kunna ta på sig. Det kan väl inte in-nebära och samma takt? Det innebär vari-ation.Anf. 187 ()replik:Herr talman! Vi måste väl ändå vara överens omvad vi diskuterar, . Ni har föreslagit att detindividuella programmet, som gav eleverna möjlighetatt läsa i olika studietakt, avskaffas. Men ni ersätterdet inte med någonting annat. Ni säger att alla eleversom kommer till gymnasieskolan ska inrangeras isamma klasser och gå tillsammans exakt sammatidsperiod. Detta är den springande punkten.Jag har själv vid ett antal tillfällen försökt kännautbildningsministern på pulsen i den här frågan, ochhan anser att den kommer att lösa sig med mer resur-ser. Men det är inte resurserna som är avgörande utanhur utbildningen är strukturerad.Det grundläggande problemet är att bortser från de effekter det får när man inte villerkänna att mätinstrumentet faktiskt ger ett visst ut-slag. Vi vet att många elever som kommer frångrundskolan till gymnasiet har dåliga förkunskaper.Då är inte lösningen på problemet att avskaffa be-tygsintagningen och säga att alla ska komma in på sittförstahandsval, vilket bland annat ligger i kommitténsförslag. Lösningen på problemet är inte att hiva utmätinstrumentet genom fönstret. I stället måste manjustera det så att det visar rätt. Men det har inte Soci-aldemokraterna varit intresserade av, och därför gårpolitiken i fel riktning. Det är den enda slutsats jagkan dra av uttalande här i kamma-ren.Anf. 188 ()replik:Herr talman! Det är en fullständigt felaktig slut-sats. Vi har sagt att vi ska lägga ned det individuellaprogrammet i dess nuvarande form. Observera senaredelen av meningen!Eftersom jag är mamma till PRIV, Programinrik-tat individuellt program, vet jag vad det innehåller.Det innebär inte att eleverna ska in på ett nationelltprogram utan att läsa in de kärnämnen som de inteklarat av i . Tanken är att de parallellt skaläsa in kärnämnena.Anledningen till att vi föreslagit detta är att väl-digt få kommuner verkligen tagit sig an de elever somvarit obehöriga. De har fått minst resurser trots att deegentligen borde ha fått mest.Ni talar ofta om omotiverade elever. Man kan för-stå att de är det. Om de inte har klarat till exempelmatten får de i det system som finns bara läsamatte i ett helt läsår. Jag tycker att de eleverna ska hamedalj som har gått lektion efter lektion under ett heltläsår och enbart fått läsa matte.Ingen kan övertyga mig om att de eleverna intehade kunnat läsa en enda kurs i ett nationellt program.Det hade de självklart kunnat göra. Det är vad vi villstimulera. Sedan får de också mer tid. Orkar de inteläsa parallellt får de på sig. Mende får gå in på ett nationellt program som de är moti-verade att genomföra.Det ökar motivationen att se att till exempel ma-tematiken inte är ett ämne utan ett verktyg. Det un-derlättar studierna.Anf. 189 AXEL DARVIK (fp) replik:Herr talman! Vi liberaler har länge kämpat för attbevara förkunskapskraven till gymnasiet. Vi villockså differentiera dem och ha olika krav för olikagymnasieprogram. Den gymnasieskola vi har harskapat en olycklig utslagning av många elever. Jagskulle därför vilja veta vad det hjärtliga och omtänk-samma ligger i att tvinga iväg eleverna till gymnasie-skolan utan att de är rustade för de prövningar ochutmaningar som finns där när man nu avskaffar förs-kunskapskraven.Anf. 190 ()replik:Herr talman! Jag förstår att ni väljer att vantolkaatt man föreslår att man lägger ned det individuellaprogrammet i dess nuvarande form och att elevernafår gå in på ett nationellt program fastän de är obehö-riga. Tanken är inte att eleverna inte ska läsa in deämnena. Det är oerhört viktigt att de gör det. Det ärgrunden till att gå vidare i livet.Självklart måste skolan bedriva en verksamhet påfull tid för de elever som inte kan gå in på ett natio-nellt program med stöd likaväl som för alla andraelever så att de får en meningsfull verksamhet. De skakomma så långt med sin utbildning som det är möjligtutifrån deras behov och förutsättningar.Uppdraget för gymnasieskolan är att göra engymnasieskola för alla. Hitintills har man sorteratbort. Det som Axel Darvik vill göra är att sortera. Jagtycker att man ska differentiera men inte sortera.Anf. 191 AXEL DARVIK (fp) replik:Herr talman! måste nog ändå förklara varlogiken och det smarta ligger i att låta de elever somskulle behöva extra stöd och hjälp och mer tid attkomma i fatt och nå upp till de krav som ställs för attkunna gå på gymnasieskolan istället börja på de na-tionella programmen och vara med i den snabba taktsom är på gymnasieskolan.Man kan inte tvivla på att det är en högre nivå pågymnasieskolan än på . Dessa elever skaförsöka att komplettera kunskaperna och fylla igen deluckor som de har kvar från samtidigtsom de ska läsa kurser som bygger på det som deskulle ha lärt sig i grundskolan.Man bör istället se till att lägga in en stöt tidigt igrundskolan och ge tid och stöd att fylla igen eventu-ella luckor. Är det verkligen rimligt att stödet skakomma i gymnasieskolan i stället för tidigt i grund-skolan? Jag vill ändå ha en förklaring till detta.Anf. 192 ()replik:Herr talman! Det ska du få. Först vill jag säga:Lämna teorierna och kom till verkligheten. Jag har idenna talarstol tjatat om att vi ska ge stöd så tidigtsom möjligt, helst i förskolan. Vi ska ge dessa barnoch ungdomar möjligheter att utvecklas så bra sommöjligt.Det är inte meningen att eleverna inte ska få stöd.Men, Axel Darvik, tror du att en kille - för det är desom väljer fordonsutbildning - som är intresserad avfordon och brinner för det inte kan läsa den kursendärför att han till exempel inte har klarat av matten?Jag har studerat kurserna i till exempel fordonsutbild-ning. Det är klart att han kan det.Jag har lagt fram förslaget om PRIV. I de kom-muner där man har lyckats med PRIV-ubildningar harman gjort som jag föreslog i utredningen. Det skakombineras med stöd. Det ska inte vara så att manstoppar in dessa ungdomar där det finns en ledigplats. Då är det dömt att misslyckas. Självklart skadet åtföljas med stöd. Då lyckas man också.Alla elever kan inte göra det. Men många fler kangå in på ett nationellt program när vi lägger framförslaget och det träder i kraft än som det är i dag.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas )12 § verksamhetunder (redog. 2002/03:RR6)betänkande 2002/03:UbU17Riksbankens Jubileumsfonds verksamhet under år2002 (redog. 2002/03:RR6).Talmannen konstaterade att ingen talare var an-mäld. (Beslut skulle fattas )13 § Bordläggning och beslut om förkortadmotionstidAnmäldes och bordladesPropositioner2002/03:74 Hemliga tvångsmedel - offentliga ombudoch en mer ändamålsenlig reglering2002/03:97 Godkännande av ändringar i EG:s reglerom val till Europaparlamentet2002/03:108 mellan Euro-peiska gemenskapen och dess medlemsstater ochLibanon2002/03:119 Reformerad räddningstjänstlagstiftning2002/03:121 Redovisning och värdering av finansi-ella instrument2002/03:123 Beskattning av vissa förmåner2002/03:124 Sjöfartsskydd2002/03:128 Företrädaransvar m.m.2002/03:131 Svår akut respiratorisk sjukdom (SARS)2002/03:133 Lag om finansiell rådgivning till kon-sumenter2002/03:134 Avtal om samarbete i konkurrensfrågor2002/03:136 Allmänna arvsfonden och Arvsfonds-delegationens organisation m.m.2002/03:138 Åtgärder mot klotter och annan skade-görelseBeträffande prop.